GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני חושב שנהגת נכון, למרות שאני נורא לחוץ בזמן, שאפשרת לארגונים לדבר לפנינו.
דב חנין: אני רוצה לא לחזור על הדברים שלהם אלא לדבר על הכבוד שלנו כוועדה.
דב חנין: בדיון האחרון שבו השתתפתי וניהלה אותו חברת הכנסת רגב, היא אמרה: אנחנו צריכים לתת לדבר הזה ניסוי, לכן ניתן הוראת שעה ונראה.
דב חנין: היא גם נתנה את הפרמטרים.
דב חנין: אמרה: אני רוצה לראות לוחות זמנים יותר מהירים, אני רוצה לראות שזה יותר אפקטיבי.
דב חנין: אני מנסה משהו.
דב חנין: עכשיו אנחנו נמצאים במצב שמביאים לנו ברגע האחרון את אותו דבר.
דב חנין: השאלות של אדוני, שהיו מאוד ענייניות, אם יורשה לי להגיד את דעתי, מלמדות שהניסוי הזה, יש בו המון בעיות.
דב חנין: חלק מהדברים הבנו, חלק מהדברים עוד לא כל כך ברורים, חלק מהדברים הם צריכים לברר עם הארגונים, יש פה דיונים, יש פה ביקורות וכדומה.
דב חנין: לכן, ברמה המעשית, אדוני, אני חושב שאין לנו מנוס אלא ללכת להארכה של הוראת השעה.
דב חנין: הייתי מציע, כדי שבאמת הדיון יהיה אפקטיבי וענייני – בואו לא נאריך אותה לשנתיים, נאריך אותה לחצי שנה.
דב חנין: עכשיו ניתן להם לוחות זמנים, שישבו מול הארגונים, יתנו תשובות, יעבירו מסמכים, ואז נביא לציון גואל.
דוד אמסלם: גם את ממהרת לצעקות?
מיכל רוזין: לא, אם זה לפי סדר ההגעה.
דב חנין: אני לדיון אחר, לא לצעקות.
אכרם חסון: Ladies first.
מיכל רוזין: שמענו פה הרבה דברים, אני לא אחזור עליהם.
מיכל רוזין: אני חושבת שהדברים ברורים.
מיכל רוזין: לא חיכיתי להגיע לצו הזה, כמו שראית, ולכן העברתי לך את זה, לא שתתעמק בזה עכשיו.
מיכל רוזין: הגשתי שאילתה ארוכה בעניין הזה לשרת המשפטים, קיבלתי תשובות; פניתי שוב ואמרתי: לא קיבלתי תשובות על כך וכך, הדברים עדיין לא נענו.
מיכל רוזין: אני מאוד מעריכה, ולכן גם ישבתי בשקט, את ההתעקשות שלך לקבל תשובות על הדברים.
מיכל רוזין: אמרת: בואו נתייחס למהות - זה חלק ממהות של זילות הכנסת, שמביאים לנו ברגע האחרון, בין אם זה הארכת פעולתה של חברת החשמל ובין אם זה צו להארכת בתי הדין המנהליים.
מיכל רוזין: אני חושבת שצריך להגיד לממשלה: אנחנו צריכים לפקח עליכם - תנו לנו לפקח עליכם.
מיכל רוזין: אי אפשר לעשות את זה בארבעה ימים.
מיכל רוזין: לעניין עצמו, אנחנו הרי לא מתווכחים פה על מדיניות.
מיכל רוזין: המדיניות של המדינה ברורה, אבל חרף המדיניות הזאת – שלא סוד שאני נגדה – אבל אם יש מדיניות, לפחות שהיישום שלה יהיה הכי הגון, הכי יעיל, הכי צודק, הכי נכון.
מיכל רוזין: אני חושבת שיש פה בעיות עיקריות: אחת זו העצמאות של הדיינים ובתי הדין המנהליים, שלא נמצאים תחת הנהלת בתי המשפט אלא תחת משרד ממשלתי, ויש פה בעייתיות.
מיכל רוזין: ובכלל, המשרד הממשלתי מודה שהוא בעיכוב גדול מאוד ובחסר בתקנים בכלל של בדיקות בקשות המקלט, שרוצים עכשיו להקים עוד ועדה ולא מצליחים - - - אריאלה זה לא אותו משרד.
<עמיר הרן: זה לא אותו משרד.
מיכל רוזין: אני יודעת שזה המשפטים וזה פנים, אבל אני מדברת על הנושא בכללותו.
מיכל רוזין: הוא הנושא בכללותו הוא נושא שיש בו קושי.
מיכל רוזין: תאמינו לי, אני מכירה את הפרטים.
מיכל רוזין: יש קושי כאשר אנחנו צריכים בסופו של דבר לתת למבקשי המקלט – זה הנושא הכללי – את המענה ההוגן, או לפחות היעיל והנכון אם לא ההוגן על פי תפיסת עולמי.
מיכל רוזין: זה דבר אחד, בעיה עם העצמאות ועם היכולת שלהם לתפקד, ובוודאי תחת הלחץ והמחסור במשאבים.
מיכל רוזין: ומצד שני, תמונת המראה של זה, זה החוסר בסיוע משפטי לפונים עצמם.
מיכל רוזין: תראה גם בשאילתה ששאלתי: אין תרגום, אין סיוע מספיק ולכן הם צריכים לממן בעצמם את הייצוג שלהם.
מיכל רוזין: המדינה אומרת להם: בעיה שלכם, תתמודדו לבד מול כל המערכות האלה, שגם ככה הן סבוכות, הן סבוכות לישראלים.
מיכל רוזין: יש פה המון המלצות ברורות, שהן גם לנו, כמחוקקים, של דברים שצריך לעשות ובוודאי המלצות יישומיות שצריך לשנות ולתקן במערכת - חלקן הוזכרו פה וחלקן לא הוזכרו.
מיכל רוזין: אבל אני באמת מכבדת אותך ואת הוועדה, אני חושבת שראוי לעשות דיון הולם על העניין הזה.
מיכל רוזין: אני רוצה להגיד משהו כללי; בדרך כלל אני נלחמת בהוראות שעה.
מיכל רוזין: אני לא בעד הוראות שעה, אני לא חושבת שזה ניהול תקין של דברים.
מיכל רוזין: אני חושבת שאם המדינה מאמינה במשהו היא צריכה ללכת על חקיקה, על צו, על תקנה.
מיכל רוזין: כאבל כאשר ניתנה הוראת שעה ולא ניתנו מספיק תשובות ומספיק הסברים לחלק מהליקויים ולחלק מהבעיות, אני לא אוהבת לעשות את זה, אבל חבר הכנסת אמסלם, הדרך היחידה שנביא לתיקון של הדברים האלה היא שלא נאשר את הצו.
מיכל רוזין: אני אומרת דוגרי: אני לא אוהבת את זה, אני לא פועלת בכיפופי ידיים, אבל זו הדרך היחידה כי אחרת נגיע לעוד שנה, עוד שנתיים ואז אולי, מתישהו, נקבל תשובות.
מיכל רוזין: בוודאי לא בצו, ובהוראת שעה - אני מקווה שזה לא יקרה ארבעה ימים לפני האישור הבא.
דוד אמסלם: תודה, מיכל.
דוד אמסלם: חבר הכנסת אכרם חסון בבקשה.
אכרם חסון: קודם כול, אני רוצה להודיע שסיעת כולנו בחרה בי אתמול להיות חבר קבוע בוועדת הפנים, ואני מחליף את חברת הכנסת רחל.
אכרם חסון: אני רוצה להודות לחברת הכנסת עזריה, שעשתה כאן עבודה טובה מאוד ואנחנו מודים לה מאוד.
דוד אמסלם: תרשה לי, קודם כול, לברך אותך וכמובן גם את רחל עזריה.
דוד אמסלם: אנחנו גם מצפים שהיא תהיה כאן גם בלי שהיא חברת ועדה.
דוד אמסלם: דרך אגב, חברת הכנסת רוזין לא חברת ועדה, אבל היא משתתפת כמעט קבוע בוועדה שלנו.
אכרם חסון: כל הכבוד.
אכרם חסון: אדוני היושב-ראש, שמעתי כאן שישה עורכי דין, ואני אומר שהפערים גדולים מאוד והאזרח משלם את המחיר בסופו של דבר.
אכרם חסון: יש לנו מחיר של ביורוקרטיה, האזרח לא מקבל את השירות כמו שצריך, ואני גם לא מצפה שוועדת הפנים כל פעם תפתור בעיה זמנית למישהו במשרד המשפטים.
אכרם חסון: הגיע הזמן שנכבד את האזרח ולא נשמע כל שני וחמישי מה שאנחנו שומעים כאן.
אכרם חסון: זה עינוי דין לחלק מהאנשים, זה גם לא מתאים לדמוקרטיה הישראלית.
אכרם חסון: אז אני מבקש, ואני מקווה שלא נחזור עוד שנתיים-שלוש כדי לבקש לתקן את הצו עוד פעם.
אכרם חסון: מצד שני, שמעת כאן שהמדינה לא מכבדת פסקי דין.
אכרם חסון: אזרח שלא מכבד פסק דין – הוא נקנס, והיום גם אוסרים אותו, מכניסים אותו לכלא.
אכרם חסון: זה לא מכובד ולא אחראי, צריך לכבד פסקי דין.
אכרם חסון: כל אחד חייב לכבד פסקי דין.
דוד אמסלם: כשאתה לא מכבד פסקי דין, תמיד כדאי שתהיה בצד של המדינה.
אכרם חסון: שמענו גם שבגלל העומס אין טיפול באזרחים.
אכרם חסון: אז אם צריך להוסיף עוד דיינים – זאת העבודה שלנו.
אכרם חסון: אנחנו צריכים ללחוץ, להביא לכאן את שרת המשפטים ולדבר.
אכרם חסון: לא כל פעם יחזרו אלינו ויגידו לנו שיש בעיה.
אכרם חסון: אני רוצה להעלות סוגיה קטנה, ואסיים בה.
אכרם חסון: שמעתי את עורכת הדין מהמרכז לסיוע משפטי לעולים.
אכרם חסון: אני לא יודע, למשל, אם הדרוזים פונים אליכם.
אכרם חסון: כשאני רוצה להביא בחור דרוזי מירדן שהתחתן עם בחורה מישראל או הפוך, אני נתקל - - -
דוד אמסלם: אכרם, פה מדובר על פליטים.
דוד אמסלם: אין פליטים דרוזים.
אכרם חסון: אני יודע, אני רק רוצה להגיד לך שאנחנו עוברים מדורי גיהינום - גם ברשות האוכלוסין, שלא מכבדת את הפניות, שמורחת אותנו.
אכרם חסון: זה מספיק, אנחנו לא צריכים להיות חברי כנסת כדי לתת לגרור את כולם לכאן כדי לתת לנו שירות נאות, שירות דמוקרטי, ואסור שתהיה איפה ואיפה.
אכרם חסון: כל האזרחים צריכים להיות שווים וצריך לתת את המקסימום לאזרח כדי שירגיש שהוא אדם שיש לו זכויות בחוק.
דוד אמסלם: חבר הכנסת מקלב, רוצה להתייחס לעניין?
דוד אמסלם: משפט חשוב, גברתי?
<יעל ורדי: שמעתי את כל האיגודים, שנפגשתי אתם לפני ההקמה.
<יעל ורדי: קודם כול, הדלת היתה פתוחה ואפשר היה להגיד את הדברים אלי ולא להציף אותם רק היום.
<יעל ורדי: כל דבר מטופל.
<יעל ורדי: דבר שני, יכול להיות שיש דברים שצריך לטפל ולתקן.
<יעל ורדי: להגיד שבית הדין לא מתפקד – זה לא נכון בעליל.
<יעל ורדי: בתי הדין מתפקדים מהיום הראשון - - -
דוד אמסלם: לא לא, אל תיכנסי להגנה.
<יעל ורדי: אני נכנסת.
<יעל ורדי: אומרים שהוא לא מתפקד, אז אני חייבת להגיד.
<יעל ורדי: הוא מתפקד.
דוד אמסלם: יש לי הצעה: לא צריך להתייחס לכל מה שנאמר.
<יעל ורדי: אני יודעת שלא צריך, אבל צריך לדעת שהוא מתפקד.
דוד אמסלם: הוא מתפקד, זה בסדר.
<יעל ורדי: הוא מתפקד, הוא עובד.
<יעל ורדי: נכון, יש כל מיני חבלי לידה ודברים שצריך לטפל בהם.
<יעל ורדי: אנחנו קשובים לכול.
<יעל ורדי: הוא עובד, גם כרגע עובדים הדיינים, משתדלים לתת את המענה המהיר ביותר, אבל הועלו כל מיני בעיות שצריך לטפל בהן וגם אנחנו נהיה קשובים לכל הטענות.
דוד אמסלם: תקראו את הצו, בבקשה.
<מרגנית לוי: "צו הכניסה לישראל (שינוי התוספת לחוק) (הוראת שעה) (תיקון), התשע"ו-2016.
<מרגנית לוי: "בתוקף סמכותי לפי סעיף 13לה לחוק הכניסה לישראל, התשי"ב-1952 (להלן – החוק), בהתייעצות עם שר הפנים ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, אני מצווה לאמור: 1.
<מרגנית לוי: תיקון השם.
<מרגנית לוי: בשמו של צו הכניסה לישראל (שינוי התוספת לחוק) (הוראת שעה), התשע"ד-2014 (להלן – הצו העיקרי), המילים "(הוראת שעה)" – יימחקו.
<מרגנית לוי: 2.
<מרגנית לוי: תיקון סעיף 1.
<מרגנית לוי: בסעיף 1 לצו העיקרי, במקום הרישה, יבוא: "במקום התוספת לחוק יבוא:".
<מרגנית לוי: 3.
<מרגנית לוי: מחיקת סעיף 2.
<מרגנית לוי: סעיף 2 לצו העיקרי– יימחק.
<מרגנית לוי: "
דוד אמסלם: שמעתם את כל הדוברים, שמעתם את חברי הכנסת, זה גם הרושם שלי, והאמת היא שגם יעל אמרה את זה לקראת הסוף - בגלל שאמרו לה שבית הדין לא מתפקד, אז היא אמרה שהוא מתפקד רק צריך שינוי - העסק עוד לא מבושל ברמה הזאת שצריך להביא את זה כבר לחקיקה קבועה.
דוד אמסלם: ככה נראה ללי.
דוד אמסלם: אני מבקש להאריך את הצו לחצי שנה.
דוד אמסלם: בעוד שלושה חודשים תבואו לכאן – שלושה חודשים, מיד בתחילת המושב הבא.
דוד אמסלם: אם תבואו אחרי - לא אדון על זה בכלל.
דוד אמסלם: הפעם בכלל לא אדון על הצו.
דוד אמסלם: מצדי, שיפקע הצו.
דוד אמסלם: תבואו אחרי שעשיתם שיעורי בית עם כל הארגונים – מלשכת עורכי הדין - - -
<מרגנית לוי: תתחייבו שהוועדה תקבע ישיבה בעוד שלושה חודשים.
דוד אמסלם: אז אאריך את זה בשישה חודשים, עד סוף אוקטובר.
<מרגנית לוי: הבעיה היא, אדוני, שאנחנו תלויים גם בלוח הזמנים שלכם.
דוד אמסלם: במשך שלושת החודשים הקרובים תשבו עם כל הארגונים ותלטשו את הכול.
דוד אמסלם: מה שמפריע לי כאן, זה לא שאתם חייבים לקבל את העמדה של כל אחד.
דוד אמסלם: זה בסדר, אבל לפחות תתייחסו.
דוד אמסלם: תגידו: שמענו אותך - אתה לא צודק; שמענו אותך - צודק חלקית, נתקן; או שמענו אותך - אתה צודק, נתקן.
דוד אמסלם: הרי בסך הכול אין מחלוקת, מבחינתי על העניין.
דוד אמסלם: לי ברור שהעסק הזה בא לטייב את העניין.
דוד אמסלם: אני גם חושב שזה נכון לחסוך את הזמן של בית המשפט המחוזי.
דוד אמסלם: גם ככה יש לחצים עצומים על בתי המשפט, אז מקימים איזשהו בית משפט שמתמחה.
דוד אמסלם: אני מסכים עם כל מה שהבחור אמר, בגלל שאני באמת חושב שזה נכון.
דוד אמסלם: אני חושב שזה נכון ענייני גם ללקוחות.
דוד אמסלם: רק אני חושב שכרגע העסק לא מאורגן, לא ברמת התקנים, כנראה, ולא ברמת הנושאים האחרים שצריך לסגור אותם.
דוד אמסלם: לכן, נאריך את זה עד סוף השנה.
דוד אמסלם: כמו שאמרתי, חודשיים לפני תבואו לכאן ונעשה דיון ארוך, לא של שעה וחצי.
דוד אמסלם: עכשיו הבנתי, כי בהתחלה חשבתי שזה משהו טכני מאוד, אז נתארגן לישיבה של שלוש שעות.
דוד אמסלם: בגלל הנושא וחשיבותו נעשה דיון מעמיק, ואם נצטרך לעשות fine tuning קטן יהיה את הזמן.
דוד אמסלם: אחרי זה נעביר את זה.
<מרגנית לוי: אפשר, אדוני, לבקש שייכנס כבר ללוח הזמנים של הוועדה?
דוד אמסלם: כן, גמרנו.
דוד אמסלם: אמרתי את זה לפרוטוקול.
<גלעד קרן: אתם צריכים להביא את ההצעה כדי שזה יתכנס ללוח הזמנים.
<מרגנית לוי: ההצעה מוכנה.
דוד אמסלם: אחרי שתשבו אתם ותעשו את כל ההתאמות הנדרשות, על פי מה ששמענו כאן.
דוד אמסלם: הצו אושר.
דוד אמסלם: תודה, הצו אושר במתכונת שדיברנו עליה.
דוד אמסלם: לגבי התקנות – אותו דבר, עד סוף השנה.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 105), התשע"ו-2016, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
דוד אמסלם: מ/974.
דוד אמסלם: משרד האוצר, תציגו בכמה מילים את החוק, מה הכוונה ונתחיל בהקראה.
דוד אמסלם: בוקר טוב חבר הכנסת בגין.
אמיר אדרי: אני אתאר את זה באופן כללי.
אמיר אדרי: כידוע בכוונת הממשלה, יש החלטת ממשלה מדצמבר 2013, להפריט את חברת תע"ש.
אמיר אדרי: מדובר בפרויקט מאוד מרכזי, גם להפריט אותה וגם להעביר את חברת תע"ש לנגב.
אמיר אדרי: הצעת החוק האמורה נועדה להסדיר את פעילות החברה לאחר ההפרטה.
אמיר אדרי: כל מתקני תע"ש נבנו מכוח ולמ"ב מאז הרבה מאוד שנים ועל פי חוק מרגע שהחברה תופרט, אין לה זכות חוקית להחזיק במתקנים כי החוק מאפשר אך ורק לשלוחות של המדינה להחזיק במבנים שנבנו מכוח ולמ"ב.
אמיר אדרי: אם כן, מטרת החוק היא להסדיר ולאפשר פעילות תקינה לאחר הפרטה.
דוד אמסלם: מישהו רוצה להתייחס לפני שאנחנו מתחילים בהקראה?
דוד אמסלם: נתחיל בהקראה.
גלעד קרן: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 105), התשע"ו-2015 הוספת סעיף 177א בחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה-1965, אחרי סעיף 177 יבוא: "177א.
גלעד קרן: הוראות לעניין מיתקן שרואים אותו מיתקן ביטחוני בתקופת המעבר מיתקן ביטחוני שהוחזק בידי חברה ממשלתית שהופרטה באחד השטחים המצוינים בתוספת השמינית (בסעיף זה – מיתקן קיים), ימשיכו לראות אותו כמיתקן ביטחוני לעניין פרק זה עד אישור תכנית למיתקן (בסעיף זה – תקופת המעבר), ובלבד שבתוך שנה מיום התחילה אישרה לגביו הוועדה למיתקנים ביטחוניים מפרט המתאר את המצב הקיים (בסעיף זה – מפרט מצב קים למיתקן).
גלעד קרן: מפרט מצב קיים למיתקן יכלול מפת מדידה הכוללת סימון גבולות המיתקן, תיאור המבנים הקיימים במיתקן (AS MADE), ייעודי הקרקע העיקריים המותרים בו והשטח הכולל הבנוי בתחום המיתקן הביטחוני ביום התחילה, והוא לא יהווה תכנית פוגעת לעניין סעיף 197 לחוק.
גלעד קרן: על אף האמור בסעיף קטן (א), היה המיתקן הקיים בשטחים המצוינים בפרטים 3 או 4 לתוספת השמינית, תימשך תקופת המעבר לגביו עד תום ארבע שנים מהמועד בו אושרה תכנית למיתקן לגבי השטח המנוי בפרט 4 לתוספת.
גלעד קרן: על אף האמור בסעיפים קטנים (א) ו-(ג) – לא הופקדה תכנית למיתקן בתוך שבע שנים ממועד התחילה, יראו את המיתקן הקיים כמיתקן ביטחוני רק עד תום שבע שנים ממועד התחילה, ואולם רשאים שר האוצר ושר הביטחון להאריך את שבע השנים האמורות בשתי תקופות נוספות של שנתיים כל אחת, בהודעה שתפורסם ברשומות.
גלעד קרן: לא אושרה תכנית למיתקן בתוך ארבע שנים ממועד הפקדתה, ימשיכו לראות את המיתקן הקיים כמיתקן ביטחוני רק עד תום תקופת ארבע שנים ממועד ההפקדה.
גלעד קרן: אושרה תכנית למיתקן קיים, יראו את המבנים התואמים את התכנית ואת המפרט שאושר לפי סעיף (א) וכן מבנים שנבנו בהתאם לסעיפים (ו) ו-(ז) כאילו הוצא להם היתר בנייה כדין גם לאחר תום תקופת המעבר החלה למיתקן.
גלעד קרן: הוראות סעיף 172(2) יחולו לגבי בינוי נוסף בתחום מיתקן קיים שרואים אותו לפי הוראות סעיף זה כמיתקן ביטחוני, רק אם התקיימו כל התנאים הבאים: שטח המיתקן הנוסף אינו עולה על 50 מ"ר.
גלעד קרן: אגף ההנדסה והבינוי במשרד ביטחון אישר את הבינוי הנוסף בדרך שבה היה מאשר בינוי במיתקן ביטחוני בידי מערכת הביטחון.
גלעד קרן: הבנייה בוצעה בתוך שבע שנים ממועד התחילה.
גלעד קרן: שר הביטחון רשאי להאריך את התקופה האמורה בשלוש שנים נוספות, ורשאי הוא לשוב ולהאריכה בשנתיים נוספות.
גלעד קרן: על אף האמור בסעיף 172, הוועדה למיתקנים ביטחוניים רשאית לתת היתר לבניית מיתקן ביטחוני נוסף בתחום מיתקן קיים שרואים אותו לפי הוראות סעיף זה כמיתקן ביטחוני ובלבד שהתקיימו כל התנאים הבאים:
גלעד קרן: השטח הכולל של הבנייה הנוספת לא יעלה במצטבר על 15 אחוזים מהשטח הכולל הבנוי במיתקן הקיים ביום התחילה, ולגבי מיתקנים המצויים בשטח המצוין בפרט 3 לתוספת השמינית, לא יעלה במצטבר על חמישה אחוזים מהשטח הכולל הבנוי במיתקן הקיים ביום התחילה.
גלעד קרן: מהשטח המצטבר המותר לבנייה כאמור ינוכה סך שטחי הבינוי שבנייתם אושרה לפי סעיף קטן (ו).
גלעד קרן: אגף ההנדסה והבינוי במשרד הביטחון אישר את המיתקן הנוסף בדרך שבה היה מאשר בניית מיתקן ביטחוני בידי מערכת הביטחון.
גלעד קרן: הבנייה בוצעה בתוך שבע שנים ממועד ההפרטה.
גלעד קרן: בסעיף זה - "יום התחילה" – מועד ההפרטה.
גלעד קרן: "מועד ההפרטה" – המועד שבו חברה המחזיקה במיתקן חדלה להיות חברה ממשלתית.
גלעד קרן: "תכנית למיתקן" – תכנית מפורטת שמכוחה ניתן להוציא היתרי בנייה, כפי שאושרה על ידי הוועדה המחוזית בשטח המיתקן.
גלעד קרן: תוספת שמינית (סעיף 177א) כ-650 דונם של מתחם מפעל התחמושת הקלה בנצרת עלית כפי שמסומנים במפה המצורפת נספח א1 להסכם הרשאה לשימוש במתחם האמור בין רשות מקרקעי ישראל לחברת תע"ש מערכות בע"מ, חתומה בידי שר האוצר, ומופקדת במינהל התכנון במשרד האוצר.
גלעד קרן: כ-240 דונם של מתחם מפעל המתכת בטירת הכרמל כפי שמסומנים במפה המצורפת נספח א1 להסכם הרשאה לשימוש במתחם האמור בין רשות מקרקעי ישראל לחברת תע"ש מערכות בע"מ, חתומה בידי שר האוצר, ומופקדת במינהל התכנון במשרד האוצר.
גלעד קרן: כ-5,600 דונם מתוך מתחם רמת השרון המופיע במפה המצורפת נספח ג' להסכם הרשאה לשימוש במתחם האמור בין רשות מקרקעי ישראל לחברת תע"ש מערכות בע"מ, כפי שמסומנים בתשריט 1 שבנספח ב' להסכם ההרשאה האמור, חתומה בידי שר האוצר, ומופקדת במינהל התכנון במשרד האוצר.
גלעד קרן: כ-52,000 דונם של מתחם רמת בקע כפי שמסומנים במפה המצורפת נספח א1 להסכם הרשאה לשימוש במתחם האמור בין רשות מקרקעי ישראל לחברת תע"ש מערכות בע"מ, חתומה בידי שר האוצר, ומופקדת במינהל התכנון במשרד האוצר.
דוד אמסלם: זאת כל הצעת החוק.
דוד אמסלם: מישהו רוצה להתייחס?
זאב בנימין בגין: לנציגי תע"ש יש הערות בעניין הזה או שדעתכם נוחה?
מאיר אורן: אני אשמח להתייחס.
מאיר אורן: תודה.
דוד אמסלם: איך אתה יודע שיש לו הערות?
זאב בנימין בגין: אני חש אחריות מסוימת לחברה כי הייתה לי יד לא רק בהפרטתה אלא גם בהפרטתה החלקית בלבד.
זאב בנימין בגין: הכוונה הייתה להפריט את כולה ואני חשבתי שזה לא יהיה נכון.
זאב בנימין בגין: לא הייתי רוצה שהם ייפגעו.
זאב בנימין בגין: דיברנו אתמול על שאלת הבנייה ולא הבנתי את ההגבלה של חמישים מטרים מרובעים.
זאב בנימין בגין: דיברתי עם גלעד.
מאיר אורן: אני סמנכ"ל, יועץ משפטי ומנהל מערך ההפרטה בתע"ש.
מאיר אורן: הצעת החוק נועדה לתת מענה לחברה לאחר שתופרט כדי למנוע מצב בו היא לא יכולה להמשיך ולפעול במיתקנים הקיימים שלה כך שתוכל להמשיך ולהתפתח עד להסדרה של תב"א אזרחית כמו לכל גוף פרטי אחר, על ידי כך שנוצרת תקופת מעבר בה החברה יכולה להמשיך לפעול ולהתפתח במיתקנים הקיימים כשלוחה של מערכת הביטחון.
מאיר אורן: כלומר, כפי שפעלה עד למועד ההפרטה במהלך אותה תקופת ביניים.
מאיר אורן: אנחנו חושבים שהפתרון הזה הוא פתרון נכון, טוב, מאוזן והחברה שמחה על הפתרון הזה ומקווה שיתקבל.
מאיר אורן: יש לנו הסתייגות אחת בעניין הזה.
מאיר אורן: החברה למעשה פעלה עד היום כשלוחה של מערכת הביטחון תחת כל הכללים בהם פועלת מערכת הביטחון, תחת נוהל ה-וולמ"בי כפי שהוא נקרא והיא חושבת שזה המצב שצריך לחול גם במהלך תקופת הביניים, כלומר, להמשיך ולפעול תחת הפיקוח של משרד הביטחון פי שנקבע בחוק, תחת הבקרה והפיקוח של אגף התכנון והבינוי במשרד הביטחון, לפי הכללים בהם הוא פועל.
מאיר אורן: לכן אנחנו חושבים שחלק מההסתייגויות שקיימות כאן או מגבלות נוספות שמוטלות שלא קיימות על בניית מיתקנים ביטחוניים במערכת הביטחון יקשו מאוד על הפעילות של החברה במהלך התקופה הזאת.
מאיר אורן: אנחנו מדברים בעיקר על המגבלה של בנייה בהיקף של חמישים מטרים.
זאב בנימין בגין: אני מבין שזה סעיף (ו).
גלעד קרן: נכון.
מאיר אורן: הדבר הזה יוצר קושי מעשי אמיתי מאחר ובמפעלים בסדר גודל כזה בנייה של חמישים מטרים היא למעשה חסרת כל משמעות.
מאיר אורן: אנחנו היינו מבקשים להמשיך ולהיות כפופים לאותם כללים שחלים על מיתקני מערכת הביטחון, גם במהלך התקופה הזאת.
זאב בנימין בגין: מה הם הכללים לעניין זה?
מאיר אורן: הכללים אומרים, ואולי נציגי משרד הביטחון ירצו לפרט בעניין הזה, שכל בנייה שהיא בנייה משמעותית הולכת לאישור ולמ"ב.
מאיר אורן: בנייה שהיא לא משמעותית היא בפטור.
מאיר אורן: היא יכולה לקבל פטור מהיתר ולמ"ב כאשר בנייה לא משמעותית היא קודם כל בנייה שהשטח שלה לא עולה על 500 מטרים וגם לא מתקיימים בה שורה ארוכה של תנאים ארוכים שיכולים להפוך אותה למשמעותית גם אם השטח שלה קטן מ-500 מטרים, אם יש לה השפעות סביבתיות, נופיות וכן הלאה, שורה של דברים שמפורטים בנוהל ה-ולמ"בי, נוהל משותף של משרד הפנים, המשפטים ומשרד הביטחון.
מאיר אורן: למעשה אנחנו חושבים שאין שום סיבה והצדקה לשנות ולקבוע כאן סט של כללים חדשים שחל לגבי כל המפעלים כפי שפעלנו עד היום.
מאיר אורן: זה ייצור קושי גדול מאוד בעבודה השוטפת ובאפשרות להמשיך ולפעול במיתקנים האלה במהלך תקופת ביניים עד להסדרה האזרחית.
כרמית יוליס: משרד המשפטים.
כרמית יוליס: יש לי שאלה פרקטית.
כרמית יוליס: מה היקפי הבינוי שאתם צופים בתקופת הביניים?
כרמית יוליס: כמו שהוצג כאן על ידי משרד האוצר, וזה בשיתוף פנים ממשלתי, בין היתר הרבה בסיוע מטעמנו, הרעיון היה שהחקיקה הזאת היא חקיקת מגן, כיוון שאתם מחד עוברים את ההפרטה ומאידך אתם תוכננתם בהליך שהוא לא הליך תכנוני מיטבי אלא הוא הליך שמיועד רק למיתקנים ביטחוניים, החקיקה הזאת נותנת לכם פרקי זמן שהם לדעת גורמי המקצוע לגמרי סבירים ומספקים עד שתאושרו בהליך האזרחי.
כרמית יוליס: בנוסף התווספו עוד הערות לבקשת הכנסת של חובה לאשר מפרט ואז יראו כאילו ההיתר הוצא כדין.
כרמית יוליס: בתקופת הביניים, לפי מה שאני לפחות הבנתי, לא דובר על איזה בינוי מאוד משמעותי שהולך להיות עדיין תחת הכנפיים של ה-ולמ"ב או בהליך הביטחוני המיוחד אלא להפך, אנחנו במבט צופה פני עתיד להליך אזרחי ולכן בתקופת הביניים ההצעה ביקשה להיות יותר מצומצמת.
מאיר אורן: אני אשמח להסביר.
מאיר אורן: קודם כל, אנחנו בהחלט לא מדברים על בנייה משמעותית וצריך להבין שבמפעלים שמשתרעים על מאות דונמים ויש בהם עשרות ומאות אלפי מטרים בנוי, חמישים מטרים הוא לא פרמטר של בנייה משמעותית.
מאיר אורן: אנחנו בהחלט לא מדברים על בנייה משמעותית כי גם בנייה משמעותית, לפי כללי ה-ולמ"ב הולך לוועדה לאישור.
מאיר אורן: אנחנו מדברים על בנייה שמוגדרת בנוהל ה-ולמ"בי כבנייה לא משמעותית שלגביה אנחנו מבקשים להמשיך ולהיות מסוגלים לבנות בדרך שזה נבנה היום.
מאיר אורן: כלומר, בהיתר לפטור של ולמ"ב.
מאיר אורן: אני אתן המחשה.
מאיר אורן: יש לנו מפעל בנצרת עלית, מפעל שיש בו סדר גודל של 27 אלף מטרים בנויים וזה מפעל הוא חי ומתפתח.
מאיר אורן: תקופת המעבר שאנחנו מדברים, שמוגדרת בחוק, היא תקופה שבין שבע ל-12 שנים להסדרה אזרחית.
מאיר אורן: כלומר, אלה 12 שנים בהם מפעל צריך להמשיך ולפעול ולכן אם צריך לעשות איזושהי הרחבה של אולם ייצור, בניית סככה או כל דבר, גם אם השטח שלו הוא מאה או מאתיים או 300 מטרים, אי אפשר לשתק את הפעילות של המפעל.
תומר רוזנר: מה עושים במפעל קוקה קולה, אם צריך להרחיב את אולם הייצור?
מאיר אורן: ההבדל בין זה לבין קוקה קולה הוא שקוקה קולה פועלת באזור שיש בו תב"א, יש בו תכנית מתאר, ואם היא רומה, היא פונה לוועדה המקומית ומקבלת היתר בנייה.
מאיר אורן: לנו אין ועדה מקומית.
תומר רוזנר: יש לכם ולמ"ב.
תומר רוזנר: תבקשו היתר בנייה.
תומר רוזנר: מה שקוקה קולה עושה, פונה ומבקשת היתר בנייה, תעשו גם אתם.
תומר רוזנר: אגב, היא עושה את זה מהמטר הראשון ולא מעל חמישים מטרים, גם אם היא רוצה להקים 12 מטרים.
דוד אמסלם: מאיר, דיברנו על זה בחדר.
דוד אמסלם: אין טעם לחזור לעניין.
דוד אמסלם: אתם גם תצטרכו בכל מקרה לעשות תב"א בסיפור הזה כדי להסדיר את המצב הסטטוטורי, ייעודי הקרקע וכולי, בלי קשר לשום דבר.
דוד אמסלם: כמו שאמרנו, אנחנו דואגים כרגע למצב של החברה ומה יהיה בעוד שלושים שנים.
דוד אמסלם: אני היום מגיש חקיקה, כמו שאמרתי, כדי להסדיר את סוגיית בזק.
דוד אמסלם: צריך להבחין.
דוד אמסלם: כאשר הקימו בשנות ה-50 זו הייתה מדינה אחרת ומפעלים ביטחוניים והכול היה בסדר.
דוד אמסלם: היה מה שנקרא הנחות לחברה שלנו.
דוד אמסלם: היום אנחנו נמצאים בעידן אחר.
דוד אמסלם: יש לך 12 שנים לתקופת הביניים ואין לך בעיה.
דוד אמסלם: אני לא הייתי נכנס, כמו שאמרתי בחדר, אם אלה 500 מטרים, מאתיים מטרים או חמישים מטרים, אבל היות וזה בעצם מה שסוכם, אנחנו לא מוצאים עניין להתערב.
דוד אמסלם: תאמין לי, לחברה עדיין יש הנחות, חבל על הזמן.
דוד אמסלם: כל יזם פרטי שהיה מקבל את ההנחות האלה, היה מלקק את האצבעות, כי רק תן לו את זה.
דוד אמסלם: לכן אני אומר, בוא נצא קדימה ונתקדם.
דוד אמסלם: אם המדינה החליטה להפריט, תתחיל ללחוץ על הגז כדי להפריט ולא להשאיר את זה במצב ביניים.
זאב בנימין בגין: כמה זמן בדרך כלל אורך אישור של הוועדה המיוחדת, של ה-ולמ"ב?
זאב בנימין בגין: מההגשה ועד האישור, כמה זמן עובר?
מאיר אורן: משרד הביטחון יוכל להשיב.
זאב בנימין בגין: כמה זמן ל 52 מטרים מרובעים?
ניסים זימבר: זה תלוי במבנה שמבקשים.
ניסים זימבר: עד 500 מטרים, לפי הנוהל, אנחנו לא ניגשים לוועדה.
דוד אמסלם: תציג את עצמך.
ניסים זימבר: אני סגן היועץ המשפטי במשרד הביטחון.
ניסים זימבר: בדרך כלל בבנייה לא משמעותית, אנחנו לא ניגשים לוועדה אלא אנחנו עושים הליכים פנימיים בפיקוח של אגף ההנדסה והבינוי אצלנו.
ניסים זימבר: בסוף מאושרת בנייה.
דוד אמסלם: הגשת בקשה לסככה של 600 מטרים.
דוד אמסלם: אחרי כמה זמן אתה מקבל את האישור?
דוד אמסלם: אתה מקבל היתר בנייה.
ניסים זימבר: 600 מטרים, זה תלוי מאוד על מה 600 מטרים ובאיזה אזור זה נעשה.
דוד אמסלם: בממוצע.
ניסים זימבר: ממוצע זה יכול לקחת עד שלושה חודשים.
ניסים זימבר: אם זה דחוף ומבצעי, זה לוקח פחות.
דוד אמסלם: אני אומר לך שההיתר שאתם רוצים, אחרי שבועיים יש לכם אותו.
ניסים זימבר: עד שלושה חודשים.
דוד אמסלם: אם אתם רוצים שבוע, אחרי שבוע יש את ההיתר.
ניסים זימבר: לא תמיד.
דוד אמסלם: כשאני רציתי לעשות את ההיתר, אחרי שבוע היה אותו.
ניסים זימבר: פעם.
דוד אמסלם: לא פעם.
דוד אמסלם: אתה מכנס את הוועדה מעכשיו לעכשיו, זאת ועדה שאתה שולט עליה, ואתה מביא אותה תוך שתי דקות והיא כאן.
ניסים זימבר: זה לא מה שהיה פעם.
דוד אמסלם: אנחנו היינו שם.
ניסים זימבר: כן.
ניסים זימבר: אתה צודק.
דוד אמסלם: דוקטור בגין שואל את השאלה בתמימות אבל אני מכיר את הנושאים האלה כי חייתי אותם.
ניסים זימבר: בעבר זה היה כך.
ניסים זימבר: היום לכנס את הוועדה המחוזית בחיפה, מחכים כבר חודש.
דוד אמסלם: זה בהליכים.
דוד אמסלם: אתם מקבלים את האקסטרה.
דוד אמסלם: אתם מקבלים את מוניות השירות הכי מהירות.
דוד אמסלם: אזרח רגיל, מפעל רגיל שמעסיק אלפיים עובדים ורוצה סככה של חמישים מטרים, הוא רץ בוועדה המקומית והמחוזית והוא לא ביטחוני, ואם רוצים גם להתעלל בו, עושים את זה.
זאב בנימין בגין: אני הבנתי אתמול – אני לא רוצה לחייב את מי שחשבתי שאמר לי ואני אומר שזה על פי הבנתי - שבתקופת הביניים אותן בקשות יידונו כפי שהן נדונות היום, בקשות לאישור, במשרד הביטחון.
דוד אמסלם: ב-ולמ"ב.
דוד אמסלם: ב-12 שנים.
הראלי מזרחי: עד חמישים מטרים הם יקבלו אישור של אגף הבינוי כמו שנעשה היום עד 500 מטרים, ומ-50 מטרים הם ילכו ל-ולמ"ב.
כרמית יוליס: מחמישים מטרים הם ילכו ל-ולמ"ב.
כרמית יוליס: אנחנו הפחתנו את ה-500 מטרים לחמישים מטרים היות ועוד לא מדובר בחברה פרטית.
כרמית יוליס: לכן יש יותר רציונל לחייב שגוף סטטוטורי יהיה מעורב בתהליך.
כרמית יוליס: אפשר לקבל אישור.
זאב בנימין בגין: מדובר בהליך שהייתי קורא לו בהקשרים אחרים הוראת שעה.
זאב בנימין בגין: הוראה של הרבה שעות.
דוד אמסלם: במהלך 12 השנים הם ניגשים ל-ולמ"ב.
דוד אמסלם: יש להם את האופציה לגשת ל-ולמ"ב.
דוד אמסלם: השינוי היחידי הוא שעד היום מעל 500 מטרים סככה, הוא היה ניגש ולגבי פחות, לא.
דוד אמסלם: היום אמרו לו שמעל חמישים מטרים הוא ניגש ופחות, לא.
דוד אמסלם: קיבל הנחה של חמישים מטרים.
דוד אמסלם: צריך להבין שהוא גורם פרטי.
דוד אמסלם: צריך להבין על מה מדובר.
דוד אמסלם: מדובר על גורם פרטי.
זאב בנימין בגין: שנולד בתנאים לא פשוטים.
זאב בנימין בגין: אני לא בטוח באיזו מידה הוא עומד להצליח.
זאב בנימין בגין: אני הייתי נזהר, אבל בסדר.
דוד אמסלם: אתה רוצה שנעשה דיון השקעות?
דוד אמסלם: מי שיקנה את זה, זה בן אדם שלא בא לעשות גמילות חסדים אלא בא להרוויח כסף וכך צריך להיות.