GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רבקה שמעון: הם החליטו במועצה הדתית שאסור לעלות להר הבית והם גם עושים בעיות לנשואות שרוצות לעלות להר הבית, אז הבלנית תגיד לה 'הרב שלי במועצה המקומית לא מרשה' והם יאכפו גם על הרווקות וגם על הנשואות.
דוד אמסלם: תודה רבה, הבנתי.
דוד אמסלם: אני מציע לך בסוגיה הזאת, אני לא מצוי בזה, אני לא מבין את הטכניקה גם, איך זה עובד, אבל אני מציע שתדברי עם משה גפני ועם - - -
מיכל רוזין: לא, משה מתנגד.
מיכל רוזין: הוא המתנגד הראשי לעלייה להר הבית.
יהודה גליק: הוא שלח את כל הבלניות.
<רבקה שמעון: הוא מתנגד לעלייה להר הבית, הוא לא ידבר איתי בכלל.
<רבקה שמעון: אני מוקצה מחמת מיאוס בשבילם.
דוד אמסלם: הבנתי, רבקה.
מיכל רוזין: בזה אני וגפני חושבים אותו דבר.
מיכל רוזין: אבל אני אלחם על זכותכם לטבול במקווה.
יהודה גליק: על זכותנו לעלות להר הבית?
דוד אמסלם: גליק, אתה דואלי, עכשיו אתה מסובך, הר הבית מול הגיור.
יהודה גליק: לא, להיפך, אנחנו איתם.
יהודה גליק: מיכל אמרה שהיא תילחם בעד עלייה להר הבית.
מיכל רוזין: לא, על טבילה במקווה.
יהודה גליק: על זכויות אדם.
מיכל רוזין: זה לא זכויות אדם.
דוד אמסלם: אני מציע שתדברי עם שולי מועלם על הנושא הזה כדי שהיא באמת תראה איך היא עושה משהו.
<רבקה שמעון: אבל היא לא עזרה.
דוד אמסלם: הדובר האחרון, בבקשה.
<אורלי ארז לחובסקי: אפשר גם לתת לי זכות דיבור, בתור מי שייצגה בפני בג"צ עשר שנים.
מיכל רוזין: כן, היא עורכת הדין שייצגה בפני הבג"צ, לפחות תן לה את זכות התגובה אחרי שעתיים וחצי.
<יזהר הס: עורך דין יזהר הס, מנכ"ל התנועה המסורתית הקונסרבטיבית.
<יזהר הס: קודם כל אדוני היושב ראש, אני מודה לך, זו הזדמנות היסטורית, זו פעם ראשונה שאני מדבר פנים אל פנים עם שר הדתות.
<יזהר הס: אני אמנם יהודי במדינת ישראל שמייצג זרם של מיליוני יהודים, אבל פעם ראשונה ששר הדתות מדבר איתנו.
דוד אמסלם: לא הבנתי מה זה קשור.
דוד אמסלם: אני מניח שפעם ראשונה אתה גם מדבר איתי.
מיכל רוזין: שר הדתות, הוא צריך לתת - - -
<יזהר הס: משום ששר הדתות של מדינת ישראל אמור לשרת את היהודים כולם, והנה בעצם יצא המרצע מן השק לקראת סוף הדיון, מדובר פה על חוק שכל כולו מבקש לעקוף את פסיקת בג"צ כדי שאנחנו, קונסרבטיבים ורפורמים, לא נוכל לטבול לשם גרות במקוואות במדינת ישראל.
<יזהר הס: אדוני היושב ראש, אני מפציר בך להאזין לטלפון שקיבלת מלשכת ראש הממשלה, כמו שדיווחת בראשית הדיון, ולא להעלות ביום רביעי או בשבוע הבא את הדיון הזה להמשך החקיקה.
<יזהר הס: המשמעות היא גט כריתות עם יהדות העולם.
דוד אמסלם: יזהר, תקשיב.
דוד אמסלם: עזוב את המשמעויות.
<יזהר הס: הרי אנחנו פה בשביל המשמעות.
דוד אמסלם: עזוב את המשמעויות הבינלאומיות.
דוד אמסלם: אני בא, מסתכל על הנשים פה, זה המשמעויות.
<יזהר הס: לא, אתה מבין שהחוק הזה, המשמעות שלו שהרפורמים והקונסרבטיבים לא ירגישו במקום הזה בית.
דוד אמסלם: דרך אגב, הטלפון שקיבלתי זה לא לא להעלות את זה, להעלות את זה בשבוע הבא.
דוד אמסלם: אבל לא חשוב, תודה רבה.
<אורלי ארז לחובסקי: אם אפשר עוד מילה?
<אורלי ארז לחובסקי: אני ייצגתי את התנועה הרפורמית והתנועה הקונסרבטיבית בהליכים בפני בתי המשפט, במשך עשר שנים אנחנו מנסים להעלות את הסוגיה הזאת.
<אורלי ארז לחובסקי: מדובר פה בסוגיה מאוד פשוטה שבית המשפט העליון אמר את דברו בצורה מאוד ברורה.
<אורלי ארז לחובסקי: בית המשפט העליון לא אמר דבר אחד, שהכנסת עכשיו יכולה להגיד דבר אחר.
<אורלי ארז לחובסקי: בית המשפט העליון הצהיר מה החוק במדינת ישראל לפי עקרונות היסוד של שוויון וחופש דת.
דוד אמסלם: רק שנייה, מותר לכנסת לשנות את החוק?
<אורלי ארז לחובסקי: מותר לכנסת לשנות חוק בתנאי שהוא חוקתי.
דוד אמסלם: אבל הסדר הוא כזה - - -
<אורלי ארז לחובסקי: רק שנייה, תן לי רק להשלים את המשפט.
<אורלי ארז לחובסקי: אני באמצע משפט.
דוד אמסלם: לא, אני פה אעצור אותך בגלל שזה מרגיז אותי.
דוד אמסלם: לפעמים יש לי פה דו שיח עם המשפטנים שהם חושבים שמה שהם אומרים זה מה שאנחנו צריכים לעשות.
דוד אמסלם: מבחינתי יש הפרדת רשויות, יש הכנסת, יש הממשלה ויש בית המשפט.
מיכל רוזין: אבל צריך להתכתב.
דוד אמסלם: עכשיו הסדר הוא כזה, הכנסת מחוקקת ואם מישהו רוצה לעתור נגד החוק הוא הולך לבית המשפט.
דוד אמסלם: אנחנו מכבדים את החלטת בית המשפט, לכן זה הסדר.
דוד אמסלם: לא להגיד לנו מראש מה לעשות בגלל שבית המשפט אמר.
<אורלי ארז לחובסקי: אבל פה הסדר הפוך.
<אורלי ארז לחובסקי: כבר בית המשפט אמר את דברו בנושא שהנוסח החדש, שלתדהמתי משרד המשפטים מתכוון לאשר, בדיוק הנוסח הזה עמד בפני בג"צ ובג"צ אמר 'לא יכול להיות שמועצה דתית תעשה הסכם עם מערך גיור אורתודוקסי ולא תעשה הסכם עם מתגיירים רפורמים וקונסרבטיבים'.
<אורלי ארז לחובסקי: אתה לא צריך להגיד שזה תיאורטי, בית המשפט אמר לך שזה לא חוקתי.
<אורלי ארז לחובסקי: מה לעשות שגם הכנסת כפופה לחוקי היסוד וגם המועצות הדתיות?
<אורלי ארז לחובסקי: מה שאתם עושים עכשיו הוא לא חוקתי.
<אורלי ארז לחובסקי: פשוט מאוד.
דוד אזולאי: ברשותך משפט קצר.
<זהר הס: תגובה של שר הדתות.
דוד אזולאי: גב' רבקה, אני רוצה להגיד לך, אין מניעה להיכנס למקווה ואני לא חוזר בי ממה שאמרתי.
דוד אזולאי: כשבאים לטבול לא שמעתי מעודי שמנעו מאישה מלהיכנס למקווה.
מיכל רוזין: אבל יושבות פה נשים ואומרות לך שמנעו מהן.
דוד אזולאי: כשבאים בצורה פרובוקטיבית ומרימים דגל שאנחנו באים בשם קבוצה כזו או אחרת, שם אנחנו נמנע את זה, כי זה לא חוקי.
דוד אזולאי: את יודעת שכל מהות - - -
מיכל רוזין: נו, הם אומרים לכם לשקר להם.
דוד אזולאי: כל מהות הטבילה היא צניעות.
מיכל רוזין: אומרים לכם לשקר להם.
<קריאה: המשמעות היא שנשים אורתודוקסיות מפסיקות לטבול, שזה יהיה על המצפון שלך.
<קריאה: תישן היטב בלילה כשאתה יודע וזה יהושע ישי, יו"ר המועצה הדתית בירושלים אמר לי, 'זה לא מעניין אותי, מצדי שלא יטבלו'.
דוד אמסלם: רבותיי, אני נועל את הדיון.
דוד אמסלם: אני מבקש, הישיבה הבאה לגבי הנושא הזה, המשך הדיון יהיה ביום שני בשעה 12:00.
דוד אמסלם: רבותי, צהריים טובים, אני מבקש שקט.
דוד אמסלם: מה שנקרא, דגלנים, תפוס מקום.
דוד אמסלם: כל מי שרוצה לשבת סביב השולחן, בבקשה.
דוד אמסלם: חבר'ה, בלי לדבר.
דוד אמסלם: מי שעומד, שייצא החוצה.
דוד אמסלם: רבותי, אני כבר אומר מראש, אף אחד פה לא מפריע.
דוד אמסלם: אף אחד.
דוד אמסלם: מה שקרה בדיון הקודם לא יקרה.
דוד אמסלם: אף אחד לא מדבר בלי רשות דיבור.
דוד אמסלם: לא חבר כנסת ובוודאי לא אורחים.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא:
דוד אמסלם: הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון - הסדרת ייעוד השימוש במקווה טהרה), התשע"ו-2016 (פ/2746/20), של חה"כ משה גפני, חה"כ אורי מקלב, חה"כ מנחם אליעזר מוזס, חה"כ יעקב מרגי, חה"כ יצחק וקנין, חה"כ יואב בן צור, חה"כ ישראל אייכלר, חה"כ בצלאל סמוטריץ, חה"כ מרדכי יוגב, חה"כ ניסן סלומינסקי, חה"כ שולי מועלם-רפאלי, חה"כ יגאל גואטה.
דוד אמסלם: זה להכנה לקריאה ראשונה.
דוד אמסלם: רשות הדיבור קודם כל למשה גפני, שיסביר בקצרה.
דוד אמסלם: קודם כל, הצעת החוק הייתה אצל כולם, בניגוד לפעם הקודמת?
רחל עזריה: כן, תודה רבה.
דוד אמסלם: כולם קראו אותה?
דוד אמסלם: אז אני אבקש ממשה גפני להסביר אותה בקצרה, בלי להפריע לו.
דוד אמסלם: אחרי זה נשמע את יושב-ראש הקואליציה.
דוד אמסלם: יש לו הצעה מסוימת לגבי הפתרון שהם מציעים ואחרי זה נעבור לדיון, אם צריך.
משה גפני: אדוני, יושב-ראש הוועדה, ראשית אני מודה לך.
משה גפני: אני הגשתי נוסח בשם המציעים, שחולק לחברים.
משה גפני: מדובר על זה שאין כל פגיעה, לא בטובלות ולא בטובלים.
משה גפני: אין שום שינוי בסטטוס-קוו בנושא הזה.
משה גפני: הדבר היחיד שנעשה בנוסח שעליו מדובר, הוא שמועצה דתית – לפי דעתי צריך להוסיף גם רשות מקומית כי אני חושב שזה חלק מהעניין – או רשות מקומית רשאית שלא להתקשר בהסכם לשם שימוש במקווה טהרה.
משה גפני: אני מבקש להסביר לחברי הוועדה, אדוני היושב-ראש, שמקווה טהרה מוקם לצורך טבילה במקווה ולא לצורך דברים אחרים.
משה גפני: אי אפשר למנוע ואסור למנוע מאף טובל או טובלת להיכנס ולטבול בשעות הטבילה, כל אחד לפי עניינו.
משה גפני: נוצרה בעיה כתוצאה מהעובדה שהשכירו מקווה לצורך דברים אחרים, שהם אינם טבילת הטהרה הרגילה.
משה גפני: בג"ץ קבע שאם עושים הסכם, צריך לעשות הסכם עם כל מי שמבקש.
משה גפני: ואני מבקש רק בחלק הזה לאפשר למועצה הדתית או לרשות המקומית – אני חושב שצריך גם רשות מקומית – לעשות הסכם או לא לעשות הסכם.
משה גפני: בחלק הזה אני מבקש למנוע את החלטת בג"ץ בעניין הזה, שהיא הפרה מוחלטת של הסטטוס-קוו.
משה גפני: אני רוצה לשבח גם את חברת הכנסת שולי מועלם וגם את חברת הכנסת רחל עזריה.
משה גפני: מתברר שבקואליציה אפשר להגיע להסכמות שאינן פוגעות.
משה גפני: יש עוד אחרים שאני משבח אותם בעניין הזה.
משה גפני: אני גם מבקש, אדוני היושב-ראש, שהתחולה תהיה בעוד תשעה חודשים.
משה גפני: לא צריך שהתחולה תהיה עכשיו, עד שיתארגנו.
דוד אמסלם: מר ביטן ידבר על זה.
משה גפני: לא, הוא לא ידבר על זה.
משה גפני: אני לא יודע על מה הוא הולך לדבר.
דוד אמסלם: גם על זה.
דוד ביטן: לא, לא גם על זה.
משה גפני: אני מבקש שהתחולה תהיה בעוד תשעה חודשים.
משה גפני: אני מניח שאנחנו נצטרך לעשות תיקון לנוסח גם לקריאה השנייה והשלישית.
משה גפני: הנוסח לא הכי מושלם מבחינה ניסוחית.
משה גפני: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, להצביע על זה.
דוד אמסלם: חבר הכנסת ביטן, בבקשה.
דוד ביטן: אני רוצה להעיר משהו לפרוטוקול.
דוד אמסלם: דרך אגב, כל מה שאתה מדבר זה לפרוטוקול.
דוד ביטן: זה נכון, אבל במיוחד אני אומר את זה לפרוטוקול הפעם.
דוד ביטן: אני מודה לרב גפני שהציע שהתחולה תהיה בעוד תשעה חודשים.
דוד ביטן: אנחנו מחויבים למה שקבע בג"ץ ולכן אנחנו חושבים שצריך למצוא פתרון.
דוד ביטן: הרי הבעיה הייתה שבסוף הליך הגיור צריך איזושהי טבילה ופה נוצרה בעיה.
דוד ביטן: השימוש במקווה כמקווה, כפי שאמר הרב גפני, אין אתו שום בעיה.
דוד ביטן: לאור המחויבות הזאת שלנו אנחנו נקים, באמצעות הסוכנות היהודית, בין שניים לארבעה מקוואות ליהדות הקונסרבטיבית והרפורמית.
משה גפני: שיעשו קודם בארצות-הברית.
משה גפני: בארצות-הברית יש מיליונים ואין מקווה אחד.
דוד אמסלם: משה, משה, גפני, גפני.
משה גפני: סתם צחוק.
עליזה לביא: אין שירותי דת בארצות-הברית.
משה גפני: אין מקווה אחד.
עליזה לביא: יש שירותי דת בארצות-הברית?
עליזה לביא: המסים הם לא רק שלך.
עליזה לביא: אתה לא היחידי שמשלם מסים.
דוד אמסלם: חבר'ה, אני נועל את הישיבה.
דוד אמסלם: רק שנייה, משה.
עליזה לביא: אתה לא היחידי שמשלם מסים במדינה הזאת.
דוד אמסלם: חבר'ה, עוד התפרצות כזאת אני נועל את הישיבה.
דוד אמסלם: משה, אני פה לא ועדת כספים.
דוד אמסלם: אף אחד פה לא מדבר בלי לקבל אישור.
דוד ביטן: בוועדת כספים הוא לא צועק.
עליזה לביא: אמנם הסתפרת יפה, אבל בכל זאת.
דוד ביטן: ההקמה הזאת בעצם תפתור את הבעיה שבג"ץ הניח לנו על השולחן, ואני חושב שזה דבר ראוי.
דוד ביטן: אנחנו ננצל את משך הזמן עד לתחולת החוק כדי להקים את המקוואות האלה.
עליזה לביא: דיברתם עם הזרמים?
דוד אמסלם: לא להפריע, לא, לא.
דוד אמסלם: עליזה, לא, לא.
עליזה לביא: רק שאלה.
דוד אמסלם: בלי שאלות.
דוד אמסלם: אל תשאלי כלום.
עליזה לביא: דיברו עם הזרמים בכלל?
דוד אמסלם: עליזה, עליזה.
אלעזר שטרן: זאת מתנה של גפני לזרמים.
דוד ביטן: אני רוצה לדבר לפרוטוקול.
דוד ביטן: אחר-כך, אם אתם רוצים לשאול אותי - - -
דוד אמסלם: לא, אין שאלות.
דוד אמסלם: לא, לא, לא, אין בעיה.
דוד אמסלם: אני כרגע לא מביא הצבעה.
דוד ביטן: במצב הזה אני חושב שניתן פתרון נכון לבעיה שבג"ץ מעלה ועל כן, אפשר להעביר את הצעת החוק הזאת.
דוד ביטן: ההתחייבות שלנו רשומה בפרוטוקול.
דוד אמסלם: תודה רבה, חבר הכנסת דוד ביטן.
דוד אמסלם: הרב גפני, גם אם היא מרגיזה אותך, לא לדבר.
משה גפני: אני ביקשתי הודעה אישית.
דוד אמסלם: אתה תקבל הודעה בסוף.
דוד אמסלם: אף אחד לא מדבר עכשיו.
עליזה לביא: אדוני, קודם כל, ההצעה הזאת פתוחה מדי לפרשנויות.
עליזה לביא: היא לא מגדירה מי זה שהמועצה הדתית רשאית שלא להתקשר אתו בהסכם.
עליזה לביא: מי זה בדיוק.
עליזה לביא: אפשר לפרש אותה שגם נשים שטובלות יכולות להיכלל בזה.
עליזה לביא: הן באות לטבול, הן מתקשרות בהסכם עם המדינה, שירותי הדת ניתנים לאזרחיות ולאזרחים במדינת ישראל.
שולי מועלם-רפאלי: זה שירות.
עליזה לביא: המקוואות אמורים וצריכים להיות לכולן ולכולם במדינת ישראל.
עליזה לביא: ההגדרה הזאת, בנוסח שראינו כאן, מאד מאד לא ברורה.
עליזה לביא: היא פתוחה לפרשנויות ויכולה להביא למציאות פחות נוחה.
עליזה לביא: אני מזכירה לכולנו שאת המציאות הזאת נשים מכירות.
עליזה לביא: חוזר מנכ"ל שהתפרסם בכנסת התשע-עשרה בא לתקן – מאחר ובחוק לא הצלחנו להעביר את זה.
עליזה לביא: המקום של התערבות בלנית, המקום של נשים שמבקשות לטבול ללא בלנית – רק החלק הראשון של הדברים, וגם הוא לא נאכף.
עליזה לביא: אנחנו יודעים על ירושלים ועל מקומות אחרים, שבהם מתעלמים לחלוטין מחוזר המנכ"ל.
עליזה לביא: לכן, אדוני, על רקע המציאות ועל רקע המצב ששורר במקוואות, לבוא לכאן עם הצעה כזאת פתוחה, שיש לה פרשנויות מפרשנויות שונות, בואו ננסה להבין איך אפשר בכלל להעביר את הצעת החוק הקשה והאומללה הזאת.
עליזה לביא: מעבר לזה, ההצעה הזאת תפגע.
עליזה לביא: היא תפגע מאד במיזמים האורתודוכסים של הגיור בכל מה שקשור לגיור החלופי שקיים במדינת ישראל ונקלע לברוך, למצב אומלל וקשה ביותר בסוגיית המתגיירים והמתגיירות.
עליזה לביא: כמעט ואין מתגיירים ומתגיירות ובואו נשאל למה.
עליזה לביא: בואו נראה למה, למה הם לא מגיעים.
עליזה לביא: המיזם הזה שבא לתת מענה – רק לפני כמה ימים עשינו כאן בכנסת, חבר הכנסת אלעזר שטרן ואני, יום שלם גם בוועדות וגם בשדולה.
עליזה לביא: שמענו על המצב הקיים.
עליזה לביא: האם אדוני יודע שלטובלות גרות המדינה נותנת רק ארבעה מקוואות, שרק אחד מהם ראוי?
עליזה לביא: שלושת המקוואות האחרים לא במצב ראוי בכלל.
עליזה לביא: גם היום, המועצות הדתיות והמקוואות בכלל לא פותחים את שעריהם לגיורים.
עליזה לביא: הם לא רוצים.
עליזה לביא: אני רוצה להדגיש, וביקשתי את זה גם בדיון הקודם, הטבילה של הגרים והגרות היא בבוקר.
עליזה לביא: טבילה של נשים היא בלילה.
עליזה לביא: היה אפשר לבוא ולהבחין בין בוקר לבין לילה וזה חלק מההבהרה שאני דורשת ומבקשת.
עליזה לביא: אתה רואה את המציאות העגומה במדינת ישראל, שבה רק ארבעה מקוואות פתוחים למתגיירות בכל הארץ.
עליזה לביא: אישה מאילת צריכה לנסוע לירושלים או לחצור או להוד השרון, שזה המקווה היחידי שבאמת ראוי, שאפשר לבוא ולהשתמש בו.
עליזה לביא: המקוואות לא פותחים את שעריהם.
עליזה לביא: זה יקר, זה לא כלכלי.
עליזה לביא: אם אנחנו באים ואומרים שהם לא חייבים, אבל בכלל למה שיפתחו?
עליזה לביא: החוק הזה מאד מאד מאד לא שוויוני.
עליזה לביא: מה גם ששמעתי עכשיו את חבר הכנסת ביטן.
עליזה לביא: עד עכשיו הבנתי שבכלל לא פנו לזרמים.
עליזה לביא: שום דיאלוג, שום הבנה.
עליזה לביא: קראתם על זה בעיתון, אני מניחה, כמו שאנחנו קראנו על זה בעיתון, או חלקנו.
עליזה לביא: אני לא מכירה מציאות על מקרים אחרים שבהם לא קראנו בעיתון ודברים נעשו, ראו הכותל וראו את הסטירות החוזרות ונשנות לזרמים ולכל ההשפעה של זה על הדור הצעיר, שרואה עוד ועוד ועוד שאין לו מקום כאן, בחברה בישראל.
דוד אמסלם: עליזה, תתחילי להתכנס.
עליזה לביא: צריך לבוא ולתת מענה.
עליזה לביא: אם באים ואומרים שפותחים מקוואות, אז בואו נגיד את זה בצורה ברורה.
עליזה לביא: אם אומרים שהסוכנות תעשה את זה, בואו נראה שזה באמת נעשה ולא שבעוד תשעה חודשים נמצא את עצמנו באותה מציאות.
עליזה לביא: אי אפשר לחוקק חוק שלא יהיה שוויוני כי אז נעשה פינג-פונג עם בג"ץ.
עליזה לביא: אני לא רואה איך אנחנו יכולים לתמוך בנוסח הזה.
דוד אמסלם: תודה, חברת הכנסת לביא.
רויטל סויד: ההתנגדות הגדולה לחוק, גם בנוסח הקודם, ואולי בנוסח הזה פחות אבל גם בנוסח הזה, נבעה משני טעמים, האחד מכיוון הטובלות והשני מכיוון הזרמים הקונסרבטיביים והאורתודוכסים.
רויטל סויד: הנושא הזה הוא נושא מאד אמוציונלי ולכל אחד מאתנו יש תפיסת העולם שלו, אבל בסופו של דבר אנחנו רוצים – הרב גפני, אני מדבר אליך בעיקר – בסופו של דבר מה שאנחנו רוצים זה מצד אחד שכל אחד, איש-איש יחיה באמונתו, מצד אחד.
רויטל סויד: מצד שני לא להרע תנאים של טובלות וגם לאפשר לקונסרבטיבים ורפורמים שרוצים על-פי דתם, אמונתם, מנהגיהם לטבול.
רויטל סויד: לאפשר להם את הטבילה הזאת.
רויטל סויד: עכשיו, מה עשינו פה עם הצעת החוק הזו?
רויטל סויד: לכאורה פתרנו את הבעיה בנושא של הטובלות, אבל זה לא כך.
רויטל סויד: כי אם אנחנו מחליטים כבר לעשות חקיקה – אם לא היינו עושים שום חקיקה, אז ניחא.
רויטל סויד: אין חקיקה והמצב נמשך אותו דבר.
רויטל סויד: אבל אם אנחנו כבר יוצרים חקיקה חדשה, אז למה חוזר המנכ"ל, שהוא לכאורה דבר שצריך להיות כבר בכל המקוואות והוא לא מעוגן, לצערי הרב, בפועל בכל המקוואות, על אף שהוא חוזר מנכ"ל, למה הוא לא קיבל ביטוי בחקיקה.
רויטל סויד: מה החשש מלקחת את חוזר המנכ"ל שמאפשר לכל אישה לטבול על-פי איך שהיא רואה?
רויטל סויד: למה הייתה בעיה לעגן את זה בחקיקה?
רויטל סויד: אם לא היינו נוגעים בנושא הזה בכלל והיינו משאירים אותו כפי שהוא, כמות שהוא, אני מבינה.
רויטל סויד: אבל כשכבר מחליטים לחוק, חוק שירותי הדת היהודיים, ולא להכניס את חוזר המנכ"ל ולעגן אותו, אז בעיניי זו הליכה רוורס אחורה גם אם אומרים: אנחנו לא נוגעים בזה.
רויטל סויד: ולי יש קושי מאד גדול עם זה.
רויטל סויד: יש גם את הקונסרבטיבים והרפורמים.
רויטל סויד: והם באים ואומרים: אנחנו רוצים לטבול במקוואות.
רויטל סויד: ויש גם את בג"ץ שאמר את דברו.
רויטל סויד: אז בוא נניח את הצעת החוק הזו בצד.
רויטל סויד: בוא נבנה ארבעה מקוואות, בוא נבנה אותם באופן שיהיה בשיתוף פעולה עם הקונסרבטיבים ועם הרפורמים וזה לא מחייב אף אחד שהוא אורתודוכס או אולטרה-אורתודוכס באיזשהו אופן להסכים לזה.
רויטל סויד: לא חייבים להסכים.
רויטל סויד: אבל נבנה את ארבעת המקוואות האלה, שיחולו עליהם כללי המקוואות גם במובן הגישה של המדינה, עם אותם כללי ארנונה ועם אותם כללים לגבי תשלומי מים וכיוצא באלה.
רויטל סויד: נייחד אותם לשני הזרמים האלה ואז, המקוואות האחרים יוכלו להיות באמת לזרם האורתודוכסי.
רויטל סויד: אבל כשאנחנו באים ויוצרים חקיקה ואנחנו בחקיקה הזו לא מעגנים לא את זכויות הטובלות וגם לא מתייחסים לזרמים אחרים – אני מבינה את הקושי, הרב גפני.
רויטל סויד: אני מבינה.
רויטל סויד: אבל באותה מידה יש גם קושי לזרמים אחרים, שאפשר לא לקבל אותם ואפשר לקבל אותם, אבל בסופו של דבר צריך לחיות פה ביחד וגם להישמע להוראת בג"ץ.
רויטל סויד: ולכן, מה שאני מציעה.
רויטל סויד: אני מציעה את הצעת החוק הזו להניח לה.
רויטל סויד: בעוד תשעה חודשים אתה אומר, חבר הכנסת ביטן, שיהיו פה עוד ארבעה מקוואות?
משה גפני: לא, לא, אני הצעתי.
רויטל סויד: לגבי ארבעת המקוואות.
רויטל סויד: מה, אתה הצעת את ארבעת המקוואות?
רויטל סויד: את הדחייה.
<קריאה: הוא הציע שישה.
משה גפני: תשעה חודשים הצעתי.
דוד ביטן: הוא רוצה לנצל את הזמן הזה כדי לסיים את זה.
רויטל סויד: בסדר, ועוד תשעה חודשים.
רויטל סויד: כשיהיו המקוואות ונראה אותם, וזה ייעשה בשיתוף פעולה עם ראשי הזרמים, שגם יחושו שיש להם מקום ומעמד, אז נתכנס ונראה מה עושים.
רויטל סויד: ואז הרב גפני יחשוב רק איך מעגנים את חוזר המנכ"ל לגבי הטובלות גם בחקיקה, או שנוותר על החקיקה הזו לחלוטין.
דוד אמסלם: טוב, תודה רבה, חברת הכנסת סויד.
דוד אמסלם: משפט תענה לה ואני רוצה לעבור.
דוד ביטן: הטענה הזאת שקודם כל נמתין, אין לה משמעות מכיוון שאם לא נפתור את הבעיה שבג"ץ העלה, יגיש בג"ץ ואז החוק הזה יתבטל.
דוד ביטן: אנחנו נפתור את הבעיה הזאת כי אנחנו חייבים לפתור אותה ואין לנו גם בררה.
דוד אמסלם: חבר הכנסת יהודה גליק, בבקשה.
יהודה גליק: אני רוצה שני דברים, ברשותך.
יהודה גליק: א', לעצם הניסוח פה: "מועצה דתית רשאית שלא להתקשר", יש פה איזושהי בעייתיות.
יהודה גליק: זאת אומרת, אין פה שיקול דעת.
יהודה גליק: היא רשאית לא להתקשר, למה?
יהודה גליק: אולי בגלל שהבן-אדם השני, יש פה איזה עניינים כלכליים.
יהודה גליק: ברגע שלא נכנס פה איזשהו הסבר למה היא רשאית לא להתקשר וזה נתון רק לשיקול דעתו של בן-אדם מסוים, יש פה בעיה.
יהודה גליק: הייתי מציע "רשאית שלא להתקשר" על בסיס איזשהו הסבר סביר.
יהודה גליק: על בסיס משהו.
יהודה גליק: כי ברגע שאתה נותן פתח לשחיתות, זאת בעיה.
יהודה גליק: זאת הערה נקודתית לגבי נוסח החוק.
יהודה גליק: אני מוכרח לומר, אני מצטרף לברכות של חברת הכנסת לביא גם לתספורת היפה של הרב גפני וגם לעובדה שהרב גפני באמת ירד מכול ההחלטות הקודמות, של להיכנס בכל הטובלים והטובלות וגם לדברים שאמרה רויטל סויד לגבי החובה לעגן את חוזר מנכ"ל.
משה גפני: איך אתה משבח את מה שסויד אמרה ואת התספורת שלי?
רחל עזריה: כל אחד לפי מעלתו ולפי גדולתו.
רויטל סויד: אני שואלת את עצמי, אם היו מעירים את זה לחברת כנסת כל-כך הרבה פעמים על התספורת, איך זה היה משתמע.
רויטל סויד: לכן אני, ככה, חוככת בדעתי האם אתה צריך להיפגע או האם אתה צריך להיות מוחמא.
יעקב אשר: התספורת היחידה באישור ועדת הכספים.
אלעזר שטרן: אני בכלל תובע את עלבונו של אייכלר.
אלעזר שטרן: תראו, גם הוא הסתפר יפה.
דוד אמסלם: בבקשה, גליק.
יהודה גליק: אני רוצה לומר, מעבר לכל ההערות הנקודתיות, שיש פה הערה שהיא עקרונית ביותר והיא על עצם כל הצעת החוק הזאת.
יהודה גליק: הצעת החוק הזאת, טוב לה לו לא באה לעולם.
יהודה גליק: אני לא מצליח להבין, לא מצליח להבין, הרב גפני וחבריו.
יהודה גליק: אתם לא תמנעו אפילו גיור רפורמי אחד לפי דעתכם.
יהודה גליק: כל הגיורות הרפורמיות, במקום לטבול במקווה שלך, הן ימשיכו ללכת למעיינות, לים.
יהודה גליק: כל הצעת החוק הזאת באה להגיד: ממממ, הנה לכם, אנחנו נדפוק אתכם, אנחנו נרדוף.
יהודה גליק: אם אתם רוצים להתמודד עם הנושא הרפורמי, תתמודדו עם זה בחינוך, תתמודדו עם זה בשיטות אחרות.
יהודה גליק: הצעת החוק הזאת באה בעצם לומר: אנחנו נראה לכם, נדפוק אתכם.
יהודה גליק: מה זה מפריע לך?
יהודה גליק: האישה רוצה – אתה לא תמנע שום דבר.
יהודה גליק: כל הצעת החוק הזאת באה לעשות משהו כוחני וחבל.
יהודה גליק: כל-כך חבל.
יהודה גליק: במיוחד בנושא כזה של טבילה.
יהודה גליק: נושא אינטימי ונושא של גיור שהוא כל-כך אנושי.
יהודה גליק: למה צריך את כל הדבר הזה?
יהודה גליק: אני לא מצליח להבין למה, ריבונו של עולם, צריך להפריע לך שמישהו אחר נוהג - - - מפריע לך שאנשים מחללי שבת אז אולי נסגור את כל הכבישים?
יהודה גליק: הרי אי אפשר לאכוף ולכפות - - -
דוד אמסלם: תודה, תודה, יהודה, הבנו את הרעיון.
דוד אמסלם: חבר הכנסת אליעזר שטרן, בבקשה.
דוד אמסלם: אלעזר, סליחה.
דוד אמסלם: איך אמרת לי?
דוד אמסלם: הפסיק הזה זה ההבדל בין נשיא לבין עבד.
אלעזר שטרן: בין כהן גדול לעבד.
אלעזר שטרן: < אני מצטרף גם לחברי יהודה ואני רוצה לומר פה שאני לא מבין בסוף למה צריך את החוק הזה.
אלעזר שטרן: אני בטוח שהרב גפני, לצערי, לא רצה לבנות פה מקוואות לרפורמים ולקונסרבטיבים, אבל אני יכול לברך על זה, אם זה מה שיוצא מזה ולהגיד באמת ליהדות התורה כל הכבוד.
משה גפני: אחרי זה יש לי הודעה אישית.
דוד אמסלם: אתה עדיין בהודעה האישית, אל תדאג.
אלעזר שטרן: זה לא משנה כבר, ההודעה האישית.
אלעזר שטרן: אני חושב שאתה תוזמן לחנוכה.
משה גפני: אתה לא.
משה גפני: אני לא מתייחס אליך בהודעה האישית.
אלעזר שטרן: אתה תוזמן לחנוכה של המקווה.
אלעזר שטרן: חבל, דרך אגב, שלא היה פה דיון על ההצעה הקודמת שלו, שגברים ילוו נשים לטבילה והפתרון של הרבנות הראשית, שילבישו אותם בשקים כמו שמלבישים את המתגיירות.
דוד אמסלם: זה לא הדיון, זה לא הדיון.
אלעזר שטרן: נכון, אבל זה מה שהיה.
משה גפני: מי העלה את זה?
אלעזר שטרן: הרבנות הראשית.
אלעזר שטרן: כמו שנאמר כאן, הבעיה תישאר עם אלה שיבואו להתגייר ולצערי הרב, יכול להיות שלאותו בעל מקווה, שחושב שהוא בעל מקווה אבל הוא זרוע של המדינה, לא יסכים מכול מיני סיבות.
אלעזר שטרן: והם לא רפורמים או אורתודוכים.
אלעזר שטרן: אולי גם שם לא יסכימו.
אלעזר שטרן: בגלל שאם יש למישהו רשות לא להסכים, אז יש את הרשות הזאת לכולם.
אלעזר שטרן: ובאמת נותרנו כאן עם סוג של כוח לא מנומק וגם לא יחייב נימוק, למה לאנשים שנגיד גייר אותם הרב קרליץ לצורך העניין הזה, מבני-ברק, או הרב ריסקין מאפרת, למה הם יהיו תלויים בשרירות לבו של בעל המקווה, שהוא זרוע של המדינה?
אלעזר שטרן: ולזה לא ניתנה כאן פתרון.
אלעזר שטרן: בשורה התחתונה, אני חושב, באמת, שאם הרב גפני, אני מניח, היה יודע מראש שזה מה שייצא מכאן, הוא לא - - - אני אגיד רק דבר אחד: המים לא מטמאים.
אלעזר שטרן: זאת אומרת, אם טובל שם מישהו שלא היה צריך לטבול קודם, לזה שבא אחריו אין משמעות.
אלעזר שטרן: הרי המקווה הזה טובלים בה גם טמאי מתים והוא מטהר.
אלעזר שטרן: זה מה שמקווה עושה ביהדות.
אלעזר שטרן: זאת אומרת, אם בשעות אחרות היו נכנסים לשם כל מי שרוצה, אלה שהיום המועצה הדתית לא רוצה להיקשר, לא קורה כלום.
אלעזר שטרן: בשורה התחתונה, אני באמת חוש שאוסף החוקים האלה: הגיור קודם, ויכול להיות הכשרות שתבוא אחר-כך והמקווה עכשיו והליווי קודם, מה שהם עושים בסוף, זה שהם משניאים את היהדות על הציבור הרחב במדינת ישראל.
אלעזר שטרן: ואנחנו כולנו נשלם את המחיר, יכול להיות שחוץ ממי שחושב שהיהדות שלו מוגנת והוא, אין לו קשר אתנו חוץ מאשר לשים עלינו כל הזמן מגבלות, שממילא לא קשורות אליהם.
דוד אמסלם: תודה רבה, חבר הכנסת שטרן.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להחזיר לדיון המהותי בהצעת החוק הזאת.
שולי מועלם-רפאלי: האמת, הרבה זמן לא נשמעו כל-כך הרבה דברי תורה שנוגדים את התורה, אבל זה בדיון אחר.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להתייחס למשהו אחד שאני לא רואה אותו בנוסח ואני חושבת שכן צריך לתקן אותו.
שולי מועלם-רפאלי: ידוע הוא שאני חשבתי שיש פה הזדמנות פז לעגן דברים חשובים ביחס לטבילת נשים.
שולי מועלם-רפאלי: לא רק לא לפגוע בטבילת נשים אלא לעגן שיפורים ושינויים לטובת טבילת נשים ובסופו של דבר קיבלתי את ההחלטה שהתקבלה בפגישה סגורה, שאנחנו לא הולכים לא לכאן ולא לכאן.
שולי מועלם-רפאלי: יחד עם זאת אני מבקשת כן להתייחס לזה שאין פה משהו שמדבר ספציפית על ההתקשרות הזאת.
שולי מועלם-רפאלי: "מועצה דתית רשאית שלא להתקשר בהסכם" – עם מי?
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו דיברנו בחדר הסגור על ארגונים.
משה גפני: לא, אמרנו שנוריד את זה.
שולי מועלם-רפאלי: השאלה היא מה המציאות פה ביחס לאישה פרטית שבאה לטבול.
משה גפני: אין שום שוני ממה שהיה.
שולי מועלם-רפאלי: כשאישה באה למקווה ומשלמת 30 שקלים דמי טבילה - - -
רויטל סויד: היא מתקשרת בהסכם.
שולי מועלם-רפאלי: האם זה לא נחשב התקשרות בהסכם?
רחל עזריה: זה מוגדר כקניית שירות.
שולי מועלם-רפאלי: בסדר, חברים.
שולי מועלם-רפאלי: בשביל זה יש לי עוד הרבה מה ללמוד.
דוד אמסלם: שולי, שנייה, משה.
דוד אמסלם: שמענו ואחרי זה תשבי עם משה גם על הניסוח.
דוד אמסלם: זה רק קריאה ראשונה אז זה בסדר.
דוד אמסלם: זאת לא הכוונה שלו.
שולי מועלם-רפאלי: הרי זאת גם לא הכוונה שלי ואני חתומה על החוק, לכן חשוב היה לי לדייק גם את הענייןה זה.
יעל כהן-פארן: אני רוצה להגיד כמה דברים, קודם כל לגבי החוק ואחר-כך לגבי הפשרה.
משה גפני: אין פשרה.
יעל כהן-פארן: סליחה, לא פשרה.
יעל כהן-פארן: האמירה שתהיה דחייה בתחולת החוק ויוקמו מקוואות על-ידי הסוכנות.
יעל כהן-פארן: קודם כל, על מהות החוק.
יעל כהן-פארן: אני מזכירה לכולם שהחוק כל תכליתו היא לעקוף את בג"ץ, את ההחלטה לגבי החובה של המקוואות הציבוריים שהוקמו ומופעלים במימון ציבורי.
יעל כהן-פארן: בג"ץ הכריע בנושא שהם יהיו מחויבים לקבל לחיקם גם את הזרמים שאינם אורתודוכסים.
יעל כהן-פארן: זה פשוט, ברור וידוע.
יעל כהן-פארן: החוק הזה לא רק מאפשר הפליה, הוא מגדיר אותה בגוף החוק ממש.
יעל כהן-פארן: אני חוזרת לאותה נקודה – זה לא חוקתי.
יעל כהן-פארן: לא יכול להיות שמדינת ישראל תגדיר בחוק הפליה מותרת בחוק.
יעל כהן-פארן: כל המטרה היא לצמצם את האפשרות של זרמים לא אורתודוכסים לגייר לא-יהודים שרוצים להפוך ליהודים.
יעל כהן-פארן: ההסתגרות הזאת, הרצון לשמר בכל מחיר את הקיבעון האורתודוכסי והמונופול של הרבנות, זה משהו שאנחנו צריכים להביא לשולחן.
שולי מועלם-רפאלי: קיבעון אורתודוכסי?
יעל כהן-פארן: תודה, שולי, אני לא הפרעתי לך.
יעל כהן-פארן: זה הנושא.
יעל כהן-פארן: וזה שהממשלה, באילוצים קואליציוניים, תומכת באכיפה הזאת ובכפייה הדתית, זה משהו שפשוט צריך להוקיע.
יעל כהן-פארן: אני מוקיעה אותו.