GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל גרמן: הרי מדינת ישראל היא זו שנותנת את ימי החופש, והיא זו שמשלמת עבור המורים שיוצאים לחופש, ולא ייתכן שבימים שבהם המורים והגננות יוצאים לחופש, ההורים גם הם יישארו בבית, כי זה עולה להם כסף, ולפעמים אפילו באיבוד מקומות עבודה.
יעל גרמן: לכן דבר ראשון, אדוני היושב-ראש, אני לא הבנתי – מימיני יושבת נציגת משרד האוצר.
יעל גרמן: באמת לא הבנתי כמה כסף יש.
יעל גרמן: שאלת, והיא אמרה: זה לא נכון, אי-אפשר להסתכל כך, אי-אפשר להסתכל אחרת.
יעל גרמן: אני הייתי רוצה בתום דבריי לשמוע, איזה תקציב עומד מצד משרד האוצר לטובת הקייטנות?
יעל גרמן: כי עם כל הדיון המחכים הזה, באמת מחכים, לא שמענו את השורה התחתונה, כמה כסף יש.
יעל גרמן: הכסף שישנו צריך לעבור למשרד החינוך.
יעל גרמן: משרד החינוך כן צריך לראות את עצמו אחראי, וכן צריך לסבסד את הקייטנות.
יעל גרמן: והערת סוגריים: אין מה לעשות, חיים.
יעל גרמן: הרשויות המקומיות הן גוף הביצוע, הו סוכן הביצוע.
יעל גרמן: בסופו של דבר כל דבר, כל תחום, הרשויות המקומיות הן סוכנויות ביצוע, וככאלה הן לא יכולות לקחת, כפי שאמר כאן העיתונאי מאיר תורג'מן, הן לא יכולות לקחת תקורה.
יעל גרמן: אין שום סיבה, לקחת תקורה על ההוצאות, ועל-ידי כך אפשר יהיה להוזיל משמעותית את המחירים.
תמר זנדברג: אני גם רוצה לדבר על הרשויות ועל משרד החינוך לחוד.
תמר זנדברג: משרד החינוך – לדעתי קצת פספסנו את המילה המרכזית שנאמרה כאן, שתי מילים, שכאילו אמורות לעניין מישהו מאתנו: התחלף שר.
תמר זנדברג: וואללה, התחלף שר.
תמר זנדברג: השר התחלף – לכן הביתה, שלום, אין קייטנה בשבילכם.
תמר זנדברג: מצטערים.
תמר זנדברג: אני באמת רוצה להבין את זה.
תמר זנדברג: זה לא היה שר מהמפלגה שלי, אפילו להפך, אבל באמת, הדבר הזה של אורך החופש הגדול, והחודשיים האלה, שמוטלים על ההורים, הוא במשך עשרות שנים אחת הבעית המרכזיות לא בחינוך אלא באופן כללי, בתחום ההורות, המשפחה – אנחנו מדינת ישראל, משפחות גדולות, לכל משפחה יש ילדים.
תמר זנדברג: החודשיים האלה זה האתגר המרכזי משך שנים.
תמר זנדברג: אז משהו פעם אחת קרה לטובת העניין הזה – משרד החינוך התחיל בתוכנית, א'-ב', כבר נתן את האופק לג'-ד', אז התחלף לשר.
תמר זנדברג: אז לשר החדש אפילו אין אומץ לומר, שהוא מבטל את זה, אז הוא משעה בשנה.
תמר זנדברג: מה, אנחנו נשכח?
תמר זנדברג: לאן ילכו הילדים בשנה שאחרי?
תמר זנדברג: לכן הקריאה הראשונה והכל כך בסיסית שלנו צריכה להיות – להחזיר לאלתר, עכשיו, השנה, יש זמן, את הקייטנות של ג'-ד', ביולי 2016.
תמר זנדברג: יש זמן.
תמר זנדברג: והדבר השני זה באמת הקייטנות הרשותיות.
תמר זנדברג: זה נושא שאתה הובלת, אדוני היושב-ראש.
תמר זנדברג: לקחת אותו על עצמך בחורף, על-מנת לטפל בו בקיץ.
תמר זנדברג: עכשיו הגיע הקיץ.
תמר זנדברג: הקייטנות הרשותיות הן קייטנות ציבוריות, לכלל הילדים, אלה שיש להם ג'-ד', ואלה שאין להם את זה.
תמר זנדברג: לא ייתכן לשלם מחיר של קייטנה פרטית לקייטנה של משפחה רשותית, שמשתמשת בצוות עירונית, במתקנים עירוניים ולמשפחות עירוניות.
קריאה: יותר זולות.
תמר זנדברג: על אחת כמה וכמה.
דוד אמסלם: אני מבקש לשמוע את דודי מזרחי, משרד החינוך.
דוד אמסלם: רק תאמר מה תפקידך.
<דודי מזרחי: מנהל אגף תקציבים של משרד החינוך.
<דודי מזרחי: כמה דברים.
<דודי מזרחי: קודם כל, תקציב משרד החינוך לשנת 2016 הוא התקציב החברתי ביותר, אני חושב- - -
דוד אמסלם: אתה לא נותן לי עכשיו נאום לאומה.
דוד אמסלם: דבר קייטנות.
דוד אמסלם: רק קייטנות.
<דודי מזרחי: התקציב לשנת 2016 כולל - אדוני, תן לי 20 שניות.
<דודי מזרחי: אני מבטיח שאתייחס לכל הנושא.
דוד אמסלם: אתן לך יותר מזה; אתן לך שתי דקות, אבל תתייחס לקייטנות.
<דודי מזרחי: מבטיח להתייחס בצורה מדויקת.
<דודי מזרחי: תקציב 2016 – לא בשביל נאום לאומה, לא בשביל פוליטיקה – אני איש מקצוע – הוא התקציב החברתי ביותר באמת של משרד החינוך מאז ומעולם.
<דודי מזרחי: כולל בתוכו דברים - יושבים פה נציגי ההורים, נציגי השלטון המקומי, שהנחלנו יחד הפחתת- - -
דוד אמסלם: דודי מזרחי, יש לך מה לומר לי לגבי תקציב קייטנות?
דוד אמסלם: אני משוכנע שאתם עושים הרבה דברים טובים.
<דודי מזרחי: לגבי תקציב בתי הספר של החופש הגדול.
דוד אמסלם: קייטנות.
<דודי מזרחי: הקייטנות זה בתי הספר של החופש הגדול.
<דודי מזרחי: על כך אנו מדברים.
<דודי מזרחי: התקציב עמד בספר התקציב לשנת 2016 על 225- - -
דוד אמסלם: כמה עמד 2015?
<דודי מזרחי: 175 מיליון, משום שהוא לא כלל את המוכר שאינו רשמי.
דוד אמסלם: הייתם אמורים להתרחב ל-ג'-ד'?
דוד אמסלם: מה המשמעות הכספית של ג'-ד'?
<דודי מזרחי: עוד 225 מיליון שקלים לחינוך המוכר- - -
דוד אמסלם: למה לא קרה?
<דודי מזרחי: משתי סיבות: היו נושאים כבדים מאוד, בעיקר הפחתת מספר תלמידים- - -
דוד אמסלם: מה היתה ההמלצה- - -
<דודי מזרחי: שממשלת ישראל קיבלה, הכנסת העבירה את תקציב המדינה של 790 מיליון שקל.
דוד אמסלם: דודי, תענה לי, מה היתה ההמלצה של הדרג המקצועי של המשרד בנושא הקייטנות?
<דודי מזרחי: שר החינוך והדרג המקצועי המליץ – והשר חשב שהפחתת מספר התלמידים בכיתה והנושא של הסייעת השנייה בגני ילדים - אנחנו בעד להרחיב ונילחם על זה.
<דודי מזרחי: יש עניין- - -
<חיים ביבס: - - - בתקציב בלי שום קשר.
דוד אמסלם: משפט אחד, אלי, ואני רוצה לסיים.
<אליהו ברדה: כאנקדוטה לסיום אני רוצה לומר – מגדל העמק היא עיר הייטק, מוקפת בכל ישובי עמק יזרעאל, כמו קריית שמונה כדוגמה עם מועצת הגליל.
<אליהו ברדה: יש לנו תחרות עם הקיבוצים.
<אליהו ברדה: הם בחופשות עובדים מ-07:00 עד 17:00, וזה עולה בין 2,400 ל-2,800.
<אליהו ברדה: עיריית מגדל העמק, כמענה לאתגר שאלה הציבו לנו, מפעילה קייטנה כזאת עד 16 באוגוסט, ללא חופשות.
<אליהו ברדה: בחופשת פסח יש שלושה שבועות חופש?
<אליהו ברדה: רק בחול המועד יש חופש.
<אליהו ברדה: זה עולה רק 850 שקל.
<אליהו ברדה: כשמועצה רוצה לתת שירות לתושבים שלה, היא מוצאת את המשאבים.
יפעת שאשא ביטון: לכן צריך פיקוח על מחירי הקייטנות של ראשי הרשויות, והצעת החוק- - -
דוד אמסלם: לפני שאני מסכם, הדובר האחרון, זאב גולדבלט, בבקשה, בקצרה.
<זאב גולדבלט: אנחנו בפורום ועדי ההורים הישוביים רואים את משרד החינוך כאחראי על נושא הקייטנות בכלל, או הקייטנות בפרט, אבל בפירוש גם כל החינוך, מהגיל הרך, או בכל מה ששייך לתחולת חוק חינוך חובה.
<זאב גולדבלט: וזו גם התוכנית שהוצגה על-ידי משרד החינוך כבר לפני שנתיים וחצי, בקול תרועה רמה, עם שקופיות, כשנכון להיום התוכנית הזו היתה אמורה להיות מיושמת כבר מהגיל הרך, דהיינו מגני הילדים עד כיתה ה' כולל.
<זאב גולדבלט: טענותיו של המשרד לגבי שינוי מסדרי עדיפויות – גם זה לא מחזיק מים, בעיקר כשמשרד האוצר מציג שאת התקציבים לסייעות ל- - - ולצמצום מספר הלמידים בכיתה זה תקציבים תוספתיים, שהמשרד קיבל ממשרד האוצר.
<זאב גולדבלט: זה לגבי הקייטנות, לגבי משרד החינוך.
<זאב גולדבלט: אנחנו פונים לשלטון המקומי, וקוראים לכם להרים את הכפפה בדיוק כמו שאתה, מר ביבס, ובדיוק כמו שמר בני ביטון ובדיוק כמו שמר ברדה, עשיתם כל אחד בישוב שלו, להנחיל אותה תפישה חברתית על כלל הרשויות המקומיות, כי יש כאן פערים אדירים בין הרשויות, שבהן אתם עומדים, לבין רשויות כמו קריית אונו, שזה 2,500 שקל, או חולון.
<זאב גולדבלט: יש הרבה מאוד.
קריאות: מזכרת בתיה, חולון- - -
דוד אמסלם: משפט אחד.
<זאב גולדבלט: אני חושב שהרף שהציג מר ביבס והרף שהציג בני ביטון הם רף שבפירוש הרשויות האחרות יכולות להרים – שוב, כמענה ביניים, עד שמשרד החינוך באמת - - -
דוד אמסלם: בבקשה, בני, חצי דקה.
דוד אמסלם: אני כבר מאחר בשש דקות.
<בני פרץ: אני סבא לחמישה נכדים.
<בני פרץ: אחד תינוק.
<בני פרץ: הרביעי הוא בן 3.
<בני פרץ: הוא אלרגי, שיש לו היום מטפלת.
<בני פרץ: אני שנה אחת החזקתי אותו אצלי בבית, כי במעון עמדו לשדוד אותה - בין 2,500 ועוד 4,000 על מטפלת צמודה עם מזרק רפואי.
<בני פרץ: אני רוצה לומר לך, אדון ביבס – אפשר לעשות קייטנה גם ב-600 שקל, אם כולכם תתאחדו, כל ראשי הערים, ותכריז כמה תקנה במכרז מתנובה או קוטג' או שוקו ולחמנייה, תקבל את זה בעשר אגורות, ותוכל להוזיל, כולל בריכת שחייה לקחת אותם.
<בני פרץ: לא יותר מעשרים שקל, שלוש פעמים.
<בני פרץ: תלוי איך אתם מוציאים את הדברים.
דוד אמסלם: בבקשה, משפט.
<ליאל אבן-זהר: כבוד היושב-ראש, אני מדברת פה גם כמנכ"לית עמותת כן וגם - - - ראשון לציון.
<ליאל אבן-זהר: בתעדוף שכבודכם עושים היום, גני הילדים קודמים.
<ליאל אבן-זהר: להורים אין ברירה.
<ליאל אבן-זהר: אי-אפשר להשאיר ילד בן 3 בבית.
דוד אמסלם: חיים, בקצרה.
דוד אמסלם: אני צריך לפנות את החדר כבר שמונה דקות.
דוד אמסלם: הבנתי הכול.
דוד אמסלם: האמינו לי – אני משקיע בו הרבה שעות.
<חיים ביבס: דקה בדיוק.
<חיים ביבס: כדי להשלים את מה שדודי היה צריך לגעת, ולא נגע בזה לצערי.
<חיים ביבס: ראשית, תשלומי ההורים הם תשלומי רשות ולא חובה.
<חיים ביבס: שתיים, עלות הבסיס שהוא הכין אותה, ואני ישבתי אתו יחד - כוללת את כל המרכיבים כדי להגיע ל-852 שקלים, כאשר אצל ברדה, הוא מביא רק 150 שקלים מההורים, ובמודיעין מביאים 450 שקלים מההורים.
<חיים ביבס: והדבר האחרון והכי חשוב – הם בתיעדוף שלהם הביאו 100 מיליארד שקל למתנ"סים, שהיה צריך ללכת בדיוק לדבר הזה, כי קיבלו להפעיל את זה, ולתת הנחה משמעותית, ואת זה הם לא עשו.
<גבי גאון: גבי ממזכרת בתיה.
<גבי גאון: אני מוטרד מהדיון הזה פעמיים.
<גבי גאון: המדינה ברחה מהאחריות שלה.
<גבי גאון: לא השלטון המקומי, ותפסיקו להפיל הכול על ראשי רשויות.
<גבי גאון: המדינה צריכה לקחת אחריות על החינוך, מגיל 3 עד גיל 10.
<גבי גאון: יש פה מודל שהצליח, ובמקום לומר: היה פיילוט, הצלחנו, עכשיו הולכים להרחיב אותו מ-3 עד 10 – לא צריך ג'-ד'.
<גבי גאון: צריך מגיל 3 עד 10.
<גבי גאון: פנסיות.
<גבי גאון: יש מיליארד שקל לדברים אחרים.
<גבי גאון: 600, 700 מיליון פותרים פה בעיה לאומית חברתית מהמעלה הראשונה.
דוד אמסלם: קודם כל, אני רוצה להודות למאיר תורג'מן.
דוד אמסלם: הוא מלווה את הנושא הזה בחודש האחרון.
דוד אמסלם: אני חושב שהם העלו את זה לתודעה הציבורית, והוא עושה עבודת קודש בעניין הזה.
קריאה: גם הפגנה בגבעתיים.
דוד אמסלם: אבל למה את מתפרצת?
דוד אמסלם: זה עושה את זה מכובד?
קריאה: חלילה.
דוד אמסלם: אני בסיכום.
דוד אמסלם: זה לגבי מאיר.
דוד אמסלם: אני רוצה להודות לוועדי ההורים, שמקפידים לבוא לכאן כל דיון, ולמה אני אומר את זה – כי חלק מהפקידים שמקבלים משכורת לא באים.
דוד אמסלם: מי שבא לפה, לרוב שאני נתקל בו זה דווקא הארגונים שמתנדבים, שנוסעים על חשבונם ומכתתים רגליהם פה בכנסת, ומשלמים חניה בחוץ כדי לעשות את המלחמה שמי שצריך לעשות זה בכלל לא הם.
דוד אמסלם: זה המדינה שצריכה להוביל.
דוד אמסלם: שאפו לנושא הזה.
דוד אמסלם: רבותיי, כמה אמירות בעניין הזה.
דוד אמסלם: אני מסכים שהנושא של הגיל הרך הוא יותר חשוב אפילו מכיתות א', ב', ג' ו-ד', כי שם באמת ההורים אין להם מה לעשות.
דוד אמסלם: הוא לא יכול להשאיר ילד בן 3.
דוד אמסלם: סיפרתי לכם שמשכנעים ילד בן 6 שהוא מבוגר ואחראי שיישאר בבית כדי לא לשפוך על עצמו את המיחם.
דוד אמסלם: אבל בגיל 3 אי-אפשר גם לשכנע את זה – כל אדם שמבין שהוא לא יכול לשכנע אותו.
דוד אמסלם: לכן אני חושב שזו בעיה הרבה יותר קשה, ושם צריך לתת את הפתרון.
דוד אמסלם: אני חושב שנושא הקייטנות זה נושא בסיסי, לטעמי.
דוד אמסלם: אני משוכנע ששר החינוך רצה להוסיף עוד סייעת בבית הספר מצוין.
דוד אמסלם: קייטנות יותר חשוב, כי מה נעשה – האויב של הטוב זה הטוב מאוד, אבל סוף אין כלום.
דוד אמסלם: לכן אני חושב שהבעיה אינה רק של ההורים.
דוד אמסלם: זה מתגלגל בסוף לסבים ולסבתות.
דוד אמסלם: הם משלמים את הכסף.
דוד אמסלם: הרי כמעט כל הורה, גם אני, כשהיתה לי מצוקה, הלכתי להורים שלי לעזרה.
דוד אמסלם: לאן אני אלך?
דוד אמסלם: למדינה?
דוד אמסלם: היא לא עוזרת.
דוד אמסלם: נשאר לי רק ההורים שלי.
דוד אמסלם: לכן הסיפור הזה עוטף כמעט את כל המדינה.
דוד אמסלם: והגיע הזמן שאתם תתעוררו.
דוד אמסלם: אני עושה כאן דיון שנה.
דוד אמסלם: זה מה שמדהים אותי.
דוד אמסלם: התחלתי בשנה שעברה.
דוד אמסלם: אגב, אזרח רגיל לא יודע לדפוק למשרד החינוך, לשר החינוך.
דוד אמסלם: אם זה היה קורה, הקייטנות היו כבר היום.
דוד אמסלם: גם משרד הפנים.
דוד אמסלם: הוא דופק לראש העיר בדלת.
דוד אמסלם: לוקח מונית, נוסע לעירייה.
דוד אמסלם: בכל בעיה הוא נוסע לעירייה.
דוד אמסלם: לכן הלחץ מתנקז לכיוון ראשי הערים.
דוד אמסלם: אני אישית חושב שראשי הערים אחראיים לתושבים שלהם.
דוד אמסלם: אני לא אומר שהם צריכים לשלם כל דבר, אבל האחריות שלהם היא מול התושבים.
דוד אמסלם: והם צריכים להפעיל את הלחץ על המערכות הציבוריות.
דוד אמסלם: לכן אזרח רגיל לא יודע ללכת למשרד ממשלתי ולדפוק לו בדלת.
דוד אמסלם: לכן קודם כל אני מבקש – אגב, הסיפור הזה יכול להתבצע השנה.
דוד אמסלם: השנה.
דוד אמסלם: פה בכנסת עובר כסף מפה לפה במיליארדים בעשר דקות.
דוד אמסלם: כשרוצים.
דוד אמסלם: ואני מציע גם לשר החינוך וגם לשר האוצר וגם לשר הפנים – חבר'ה, תאמינו לי – לציבור בארץ נמאס.
דוד אמסלם: אנשים לא מוכנים לספוג את זה.
דוד אמסלם: לא מעניין אותם כבר מי זה.
דוד אמסלם: יש פה ממשלה שנבחרה.
דוד אמסלם: אף אחד לא הכריח אף אחד להיות שר, אבל הציבור לא מוכן לבלוע את זה.
דוד אמסלם: אני מקבל מאות פניות ביום.
דוד אמסלם: תאמינו לי.
דוד אמסלם: לכן אני מציע לכם את הסיפור הבא – השנה עוד להשפיע.
דוד אמסלם: אני אקיים דיון אחרון בעוד שבועיים בנושא, כי אני לא עובד בעשיית דיונים.
דוד אמסלם: אני בסוף צריך לייצר משהו.
דוד אמסלם: חבל גם על הזמן של כולם.
דוד אמסלם: אני מבזבז את הזמן, בעיקר של ההורים.
דוד אמסלם: אעשה דיון עוד שבועיים, ששם אבקש את מה שביקשתי שנה שעברה בדיוק, ואבקש שמי שיוביל אותו זה משרד הפנים.
דוד אמסלם: שיקרא לשר – שוב, לשר החינוך, לשלטון המקומי.
<מרדכי כהן: איך זה מתקשר עם הפתיח?
<מרדכי כהן: למשרד החינוך?
דוד אמסלם: אני רואה את זה חונה אצלכם, מול הרשויות.
דוד אמסלם: אני בא מהזווית הצרכנית.
<מרדכי כהן: תיעדף שר החינוך.
דוד אמסלם: תן לי לדבר.
דוד אמסלם: ואני חושב שזה חונה אצלכם.
דוד אמסלם: זה לא אומר שאתם צריכים לשלם את הכסף.
דוד אמסלם: אגב, האחריות - לא אומרת שאתה צריך לתקצב את העניין.
דוד אמסלם: אבל זה אחריות שלך להוביל את זה.
דוד אמסלם: כמו שאני חושב שחלק מהאחריות של ראשי הערים – להוביל את זה מולכם.
דוד אמסלם: זה לא שהם צריכים לשלם.
דוד אמסלם: אבל אתם לא מהאו"ם.
דוד אמסלם: אני כבר לא יודע מה אתם עושים.
דוד אמסלם: כל נושא שאני מעלה פה הוא בעייתי.
דוד אמסלם: אני מבקש, תעשו דיון.
דוד אמסלם: תקראו למשרד החינוך.
דוד אמסלם: אני מציע ששר הפנים יוביל את זה עם שר החינוך ועם שר האוצר – לא פקידים מלמטה.
דוד אמסלם: ואם יושב-ראש השלטון המקומי ונציג הורים.
<מרדכי כהן: שר- - - החלטה חדשה.
דוד אמסלם: דיברת כבר.
דוד אמסלם: הסתיים הסיפור.
דוד אמסלם: אני מבקש משר הפנים להוביל ישיבה, שיזמן את שר החינוך, את שר האוצר, את יושב-ראש השלטון המקומי וועד ההורים.
דוד אמסלם: תאמין לי, אחרי שעה פותרים את העניין.
דוד אמסלם: אני אומר את זה באחריות.
דוד אמסלם: אני לא מבקש שהוא יממן את זה.
דוד אמסלם: בלי קשר לאירוע, אם יקרה או לא יקרה, אני חושב ואני מבקש מהשלטון המקומי, מחיים ביבס.
דוד אמסלם: גם שמעתי אותו בחודשים האחרונים, בדגש בחודש האחרון, בנושא זה, שיעשה עבודה פנימית גם בהנחת העבודה שהממשלה חסרת אחריות, ואני לא רוצה להיכנס לעניין, כדי לשבת ולעשות סיכום וולונטרי עם ראשי הרשויות.
דוד אמסלם: לתת להם איזו תקרה, שממנו, שיעשו מערוף, מה שנקרא.
דוד אמסלם: אם עוד שבועיים זה לא יקרה, אני אקבע את המחיר.
דוד אמסלם: אני אחתים את חברי הכנסת.
דוד אמסלם: אני אגיש הצעת חוק פרטית.
דוד אמסלם: יש פה מים.
דוד אמסלם: אפשר לשתות.
דוד אמסלם: בגדול, אני אקבע את המחיר, בלי לשאול אף אחד, ונגיש את זה לכנסת, והכנסת תחליט, ואני מקווה שאז אולי הממשלה תעשה מה שהכנסת מחליטה.
דוד אמסלם: תודה רבה לכולם, ואני מצטער שכך זה התנהל.
דוד אמסלם: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הפגיעה הצפויה בחופים בעקבות תמ"א 1 וביטול תמ"א 13.
דוד אמסלם: זאת ישיבת מעקב.
דוד אמסלם: בעזרת השם, בשבוע הבא נקבע דיון בנושא החופים ונושא המצילים, וזה מקבל דגש בעיקר לאור מה שקרה בשבוע האחרון, שהיו מספר טביעות מיותרות.
דוד אמסלם: על כך נעשה דיון בשבוע הבא – גם על תפעול החופים וגם נושא המצילים – בגלל שנפתחה עונת הרחצה, ומבחינתנו יש חשיבות עליונה שיש את התנאים המינימליים לבאים לחוף, ובוודאי ובוודאי שהבטיחות קיימת ויש צוות רפואי במקום וגם מספר ראוי של מצילים מוסמכים.
דוד אמסלם: את זה נעשה בשבוע הבא, בעזרת השם.
דוד אמסלם: כרגע זו ישיבת מעקב.
דוד אמסלם: אביגדור, עשיתי ישיבה ב-10 באוגוסט 2015, ושם החלטנו: "הוועדה מבקשת ממנהל התכנון לבוא בדברים ולקיים התייעצות מעמיקה עם המשרד להגנת הסביבה, משרד הפנים ומשרד התיירות, כמו כן גם עם עמותות והארגונים הירוקים, לבנות מצע עם נוסחה הגיונית שתאזן בין מכלול האיזונים והשימושים הציבוריים הנדרשים, כגון: מסעדות, בתי קפה, שירותים, מלתחות וכו', ובין שמירה על קו חוף נקי לטובת תושבי ישראל.
דוד אמסלם: " מה שביקשנו באותו דיון לגבי החופים – אני לא זוכר אם היית או לא - - -
דוד אמסלם: אז ביקשנו לאזן בין הצרכים.
דוד אמסלם: כשהייתי ילד היינו באים לחוף הים היו מטקות ובזה נגמר העניין.
דוד אמסלם: היום אנשים מבקשים רמת שירות ונושאים אחרים בחוף הים – בתי קפה, מסעדות, קיוסקים - וזה חלק מהבילוי, תוך איזון עם שמירה על הרצועה עצמה, שבמהות שלה באה לשרת את אלה שבאים לחוף הים לרחצה.
דוד אמסלם: שלחתי לכם מכתב ב-15 במרץ ובו ביקשתי, ואני מצטט: סעיף 51א לחוף.
דוד אמסלם: יושב-ראש המועצה הארצית ימסור לוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת דיווח על החלטות שקיבלה המועצה הארצית לפי סעיף 51 מיד לאחר קבלתם, ויצרף לדיווח את המסמכים הנוגעים לעניין".
אביגדור יצחקי: זה קיבלת.
אביגדור יצחקי: זה נשלח.
דוד אמסלם: יכול להיות שנשלח, אני לא קיבלתי כלום.
אביגדור יצחקי: נבדוק את זה.
אביגדור יצחקי: נשלח.
דוד אמסלם: תבדוק את זה, מצוין.
דוד אמסלם: אתה זוכר מה תכננתי בחקיקה, ואתה גם זוכר מה עשיתי.
אביגדור יצחקי: מעניין שזה לא הגיע.
דוד אמסלם: יכול להיות שדואר ישראל הוציא את הצבי לפני שלושה חודשים וזה עוד לא הגיע, אבל אני לא קיבלתי.
דוד אמסלם: זה בסדר, תדאג רק שנקבל את המכתב הזה.
דוד אמסלם: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור למנהל התכנון, שיציג לנו את כל הנושא של התמ"א.
אביגדור יצחקי: אני מבקש לפתוח, אדוני היושב-ראש.
דוד אמסלם: אליך, אחר כך הקטע המקצועי ואחרי זה נשמע את הארגונים ואת ההערות שלהם.
אביגדור יצחקי: אני רוצה לעדכן את הוועדה, בעיקר את היושב-ראש, שביום שני השבוע אישרה ממשלת ישראל את תיקון מס' 1 לתמ"א 35, שזו עבודה מאומצת רבה.
אביגדור יצחקי: כשנכנסתי לתפקידי כיושב ראש המועצה הארצית החלטתי שאנחנו מסיימים את העניין הזה, ומהר ככל האפשר.
דוד אמסלם: ספר לחברי הוועדה האחרים מה זה תמ"א 35 ובמה היא עוסקת.
אביגדור יצחקי: תמ"א 35 קובעת איפה יבנו ואיפה לא יבנו במדינת ישראל, במילים הכי פשוטות.
אביגדור יצחקי: אכן, העבודה הזאת נעשתה בתיאום, במספר ישיבות ומספר צורות.
אביגדור יצחקי: ההחלטה התקבלה פה אחד, למעט איזה סעיף קטן שנוגע למה גובר על מה – תמ"מ או תמ"א – בפריפריה של צפון מדינת ישראל.
אביגדור יצחקי: היא מספקת ומביאה בשורה למדינת ישראל בתחום השטחים הפתוחים מחד והצרכים האורבניים מאידך.
אביגדור יצחקי: אני חושב שהיא מספיקה לנו ל-15–20 שנים הקרובות, ואולי אפילו יותר מזה.
אביגדור יצחקי: זאת תמ"א שעובדים עליה כבר שבע שנים, ובתוך שנה סיימנו את העניין הזה בתיאום מלא, אפילו קיבלנו את ברכת ארגון הגג של הגופים החברתיים-הירוקים, כולל ברכה שלהם בתקשורת על ההחלטה הזאת.
אביגדור יצחקי: אני חושב מגיעה לכולם תודה, זו בשורה גדולה.
אביגדור יצחקי: בתקשורת הדברים הטובים עוברים מתחת לרדאר, אבל זו באמת מהפכה מבחינתי.
אביגדור יצחקי: לגבי הנושא של תמ"א 13 או תמ"א 1 – היום אנחנו בעיצומה של הכנסת תמ"א 1.
אביגדור יצחקי: תמ"א 1, משמעותה להביא את כל התמ"אות לתוך תמ"א 1 כדי שהדברים יהיו יותר נהירים וברורים.
אביגדור יצחקי: יש עדיין חילוקי דעות אם צריך את תמ"א 1 או לא צריך את תמ"א 1, ואנחנו במהלך של עבודה על העניין הזה.
אביגדור יצחקי: אישור התיקון של תמ"א 35 הוא חלק ראשון מהעניין הזה.
אביגדור יצחקי: כשלפחות לגבי השטחים הפתוחים הגענו להבנות וסיכמנו.
אביגדור יצחקי: התמ"א השניה שצריכה להיכנס לתוך תמ"א 1 היא תמ"א 13, שהיא נושא הטיפול בחופים.
אביגדור יצחקי: מדברים על החופים כאילו דנו בחופים.
אביגדור יצחקי: לא דנו בחופים, אדוני יושב-ראש הוועדה, דנו בעורף החופים.
אביגדור יצחקי: אז כל מי שמנסה לצייר את זה כאילו אדוות הגלים מלחכת את ה"פלדלת" שנמצאת על חוף הים – לא כך הוא, ולא דומה לעניין הזה.
<איתמר בן דוד: אבל האמת צריכה להיאמר - - - סכנה - - -
אביגדור יצחקי: סליחה, אני ברשות דיבור.
אביגדור יצחקי: זה מוסד מכובד.
דוד אמסלם: דקה, דקה אביגדור.
דוד אמסלם: יש לך נטייה להתפרץ.
דוד אמסלם: זו פעם רביעית באחת מהישיבות שלי.
דוד אמסלם: אני סופר את זה, אני גם זוכר.
אביגדור יצחקי: לגבי 100 המטרים של החוף, בניגוד לדעתי, יש אפילו החמרה של כל מה שאפשר לשים שם.
אביגדור יצחקי: אני, כאיש שאולי יותר מבוגר מכל הנוכחים פה, רוצה לשבת בחוף הים ולשבת בבית קפה, לאו דווקא בחול.
אביגדור יצחקי: אבל למרות זאת, קיבלנו החלטה שכל מה שניתן להקים זה את אותן תחנות הצלה, מגן דוד, מלתחות וכל מה שצריך.
אביגדור יצחקי: קיבלתי את הגזרה הזאת, וקיבלו את ההחלטה, בתיאום מלא עם כל הגופים, מה אפשר בתחום ה-100 מטר מהחוף.
אביגדור יצחקי: עכשיו השאלה היא מה קורה בעורף החוף.
אביגדור יצחקי: שיהיה ברור – אנחנו לא מדברים על החופים, אנחנו מדברים על עורף החופים.
דוד אמסלם: עשינו פה דיון קודם ארוך, לא היית.
דוד אמסלם: ביקשנו התייחסות גם בטווח ה-100 מטר וגם ה-300 מטר.
אביגדור יצחקי: בתחום ה-100 מטר, אדוני יושב-ראש הוועדה, למיטב ידיעתי, למיטב הבנתי ולמיטב הדיון שניהלתי במועצה הארצית, לא היתה שום בעיה.
אורי מקלב: 100 מטר זה עדיין נקרא עורף?
אביגדור יצחקי: 100 מטר זה חוף ואחרי זה עורף.
אביגדור יצחקי: אני מאוד לא אוהב את המסע, סוג של הונאה, מספרים לציבור כאילו הולכים להרוס להם את החופים.
אביגדור יצחקי: לא כך הוא; אין פה אף אחד שחושב שבכלל רוצים לעשות דבר כזה.
אביגדור יצחקי: יש לנו דיון על עורף החופים, ובעורף החופים היו שטחים שבהם אסור היה לגעת.
אביגדור יצחקי: דרך אגב, בחלק מהמקרים במרחק גדול מהחוף.
אביגדור יצחקי: ישבו ועדות המשנה, דנו וקיבלו סיכומים, כאשר החברה להגנת הטבע, ארגון הגג, אדם טבע ודין ואחרים, אמרו שיש להם בעיה, מתוך כל עורף החופים של מדינת ישראל, עם סדר גודל של 13,000 דונם, שכ-4,500 מהם באזורים אורבניים.
אביגדור יצחקי: אזורים אורבניים, הכוונה: העיר תל-אביב, העיר נתניה, העיר הרצליה, העיר נהרייה, העיר עכו וכל הערים האחרות, שאני חושב שבהן לא צריכים להיות חילוקי דעות, ועוד כ-8,500 דונם נמצאים בשטחים יותר פתוחים – חלקם באשדוד, חלקם בפלמחים, חלקם בזיקים וחלקם במקומות אחרים.
אביגדור יצחקי: החלטת המועצה הארצית לתכנון ובנייה היתה כזאת: קודם כול, החלטנו להפקיד את התוכנית בעד הדבר הזה, בתיאום עם כל גורמי המועצה הארצית, לרבות הגנת הסביבה ורשות הטבע והגנים, בהתנגדות של ארגון הגג.
אביגדור יצחקי: ציינתי בפני ארגון הגג שכרגע אנחנו מפקידים את התוכנית לצורך הערות הוועדות המחוזיות, אבל לא סתמנו את הגולל.
אביגדור יצחקי: ב-13,000 הדונם האלה נדון בפרטנות ונבחן אותם בפינצטה אחד אחרי השני, כדי לקבל את ההחלטה האופטימלית מבחינתנו.
אביגדור יצחקי: ואכן מאז, נציגם של החברה להגנת הטבע, האדון פרלמוטר הידוע לטוב - שהוא אחד המומחים בתחום ואני מאוד מעריך אותו – ישב אתי בישיבה ארוכה והסביר.
אביגדור יצחקי: ישבנו על הדברים פעם ראשונה, נכנס את הפורומים פעם נוספת על מנת להגיע להסכמה מקסימלית, ובמידה שלא נגיע אז המועצה הארצית היא הגוף הסוברני שיחליט.
אביגדור יצחקי: אני רוצה להזכיר עוד פעם שמדובר פה רק ב-13,000 דונם, שעל חלקם כבר אמרתי לו שאני מסכים, אבל על חלקם אני לא מסכים, כי במקום שיש כבר אורבניקה לשמור עורף של חוף בחלק האחורי של האורבניקה נשמע לי קצת בעייתי.
אורי מקלב: התוכנית פרטנית או כוללת?
אביגדור יצחקי: התוכנית היא תוכנית פרטנית, עם סימון של קווים, מפורשת וידועה.
אביגדור יצחקי: עוד מעט תראה אותה.
אביגדור יצחקי: יש גם כמה תיקונים טכניים, שלפי דעתי נפלה שם טעות סופר וצריך לתקן אותם.
אביגדור יצחקי: אבל אנחנו בעיצומו של התהליך, אנחנו הולכים לעשות תהליך שהוא פרטני מאוד מאוד מאוד לגבי כל דונם ודונם של החוף, ובסוף התהליך אני בטוח שנקבל את התוצאה הטובה ביותר.
אביגדור יצחקי: לפני שמציגים, אני רוצה לומר שהדברים האלה הוצגו לפני ארגון הגג במועצה ארצית, וביקשתי מהם ואמרתי להם: אנחנו מקבלים את זה עכשיו, אנחנו מביאים להערות, נשב בצורה פרטנית, ובכל זאת הם בחרו להצביע נגד.
אביגדור יצחקי: למה?
אביגדור יצחקי: אני לא יודע, מסיבות שקשה לי מאוד לחשוב מה הן.
אביגדור יצחקי: יש לי מחשבות משלי, אבל לא אביע אותן פה.
אביגדור יצחקי: אני חושב שהציבור כולו, וגם אדוני יושב-ראש הוועדה וחברי הוועדה, יכולים להיות רגועים – לא תהיה פגיעה בחופים בשום צורה ובשום אופן.
אביגדור יצחקי: נעשה את העבודה המיטבית בשביל להגיע לדבר הטוב ביותר מבחינתם של אזרחי מדינת ישראל.
אביגדור יצחקי: תודה.
דוד אמסלם: בואו נצלול לתוכנית.
דוד אמסלם: תציגו לנו ואחרי זה נפתח את זה.
דוד אמסלם: בינת שוורץ, בבקשה.
<בינת שוורץ: תודה, אדוני היושב-ראש.
<בינת שוורץ: פרק החופים בתמ"א 1 הוא חלק ממהלך יותר גדול, שבהזדמנות אשמח להציג לוועדה.
<בינת שוורץ: בגדול, תמ"א 1 מסדירה בראייה תכנונית כוללת ועל רקע תמ"א 35 את מערך התשתיות והשטחים הפתוחים תוך הסתכלות הדדית עליהם, כדי לייצר איזושהי ראייה תכנונית עתידית לישראל בהיבטים האלה.
<בינת שוורץ: פרק החופים בתמ"א 1 נותן הגנה מלאה לחופים, וגם הגנה על העורף הפתוח שלהם.
דוד אמסלם: הייתי רוצה שתסבירי בשני משפטים לחברי הוועדה שפחות בקיאים בעניין מה תמ"א 1 אומרת.
דוד אמסלם: תמ"א 35, הגדיר אותה אביגדור: כל הבנייה במדינת ישראל.
דוד אמסלם: תסבירי מה זה תמ"א 1 ואיך גוזרים משם את ההתייחסות לפרק החופים.
<בינת שוורץ: תמ"א 1 זו תוכנית מתאר ארצית אחת שמאחדת כ-15 תוכניות ארציות שונות, שעסקו כל אחת בסקטור מסוים: אחת עסקה בדרכים, אחת עסקה במסילות, אחת עסקה בקווי חשמל, אחת עסקה בווי מים, אחת עסקה בביוב, אחת עסקה ביערות, אחת עסקה בשמורות טבע וגנים לאומיים.
<בינת שוורץ: חשבנו שנכון לחבר את כולן יחד, להסתכל על הסתירות הפנימיות ולפתור אותן, לתת איזשהו כיוון עתידי לתכנון ולייצר מארג שלם של מערך התשתיות ומערך השטחים הפתוחים בישראל כשלד לפיתוח הבנייה, המגורים, היישובים והפיתוח הכלכלי של ישראל.
<בינת שוורץ: אמרתי שזה על רקע תמ"א 35 כי תמ"א 35 לא נכנסה לרזולוציה הזאת, של תשתיות ושטחים פתוחים.
<בינת שוורץ: היא התייחסה יותר לפריסת המגורים בגדול – אזורים שמרב האוכלוסייה תתכנס שם, יקבלו איכות חיים ותעסוקה והאזורים שיישמרו יותר כשטחים פתוחים.
<בינת שוורץ: בתוך תמ"א 1 יש לנו את פרק החופים.
<בינת שוורץ: תיכף אראה לכם יותר, רק אומר בכותרות שהפרק הזה נותן הגנה מלאה על החופים ועל העורף שלהם, תוך איזון עם צורכי הפיתוח.
<בינת שוורץ: אנחנו לא רואים יותר את החוף בראייה סקטוריאלית – החוף ואין בלתו.
<בינת שוורץ: לא; על החוף יש עיר – יש אשקלון, יש אשדוד, יש נהרייה, יש עכו, וחלקן נמצאות גם בנויות בתחום ה-100 מטר.
<בינת שוורץ: תיכף תראו את הכללים שקבענו, כך שגם העיר תוכל לחיות, לטובת הציבור, וגם החוף ישמש את הציבור את הציבור על שלל גווניו.
<בינת שוורץ: הציבור הוא לא אחד, אין רק סוג מסוים אחד של ציבור שרוצה להשתמש בחופים.
<בינת שוורץ: התהליך היה מאוד ארוך, מאוד מעניין, עם המון שותפים.
<בינת שוורץ: התוצר שאראה לכם מבטא הסכמות מאוד רחבות, כאשר בפני כל השותפים עמדה מטרה אחת – להבטיח לציבור מגוון של חופים בישראל ובלי לפגוע באינטרסים אחרים של אותו ציבור.
<בינת שוורץ: למעט כמה חילוקי דעות שוליים, התוצר שאראה לכם כאן הוא מוסכם ומקובל, ונורא אשמח שתכירו אותו ותראו אותו.
<בינת שוורץ: תפיסת העולם מתחילה מהמרקמים העירוניים שקבעה תמ"א 35.
<בינת שוורץ: תמ"א 35 הגדירה את השטחים שבהם הפיתוח העירוני יהיה אינטנסיבי ומשמעותי במדינת ישראל.
<בינת שוורץ: כמובן שתוכניות המתאר המחוזיות מסמנות את היישובים הכפריים, ואנחנו רואים את החופים.