GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: ולכן בוא ניקח לו קודם כל את המאתיים שקלים.
דוד אמסלם: לא מדובר על הרכב.
דוד אמסלם: הרכב, זה סיפור אחר.
<יהודה בר אור: אם כך, בוא ניקח את זה לכיוון שאתה אומר.
<יהודה בר אור: נניח עכשיו נהג מונית לקח שב"ח בתל אביב והביא אותו לבת ים-חולון ולקח לו שבעים שקלים או מאה שקלים, לא משנה כמה יצא במונה.
<יהודה בר אור: ברגע שהוא נכנס לתוך המונית, אני חייב על פי חוק קודם כל לקחת כל אחד.
<יהודה בר אור: אין לי שיקול דעת לא לקחת מישהו.
<יהודה בר אור: עצר אותי, לקח אותי.
<יהודה בר אור: ברגע שהוא נכנס לתוך המונית והוא מתחיל לדבר אתי ואני מתחיל לזהות שהוא איש זר, אני אומר לו שיראה לי תעודה.
<יהודה בר אור: קודם כל, אף פעם לא קיבלתי מהם מכתב או משהו שאני יכול לצייד בו את נהגי המוניות שיראה שיש להם אישור לבקש דבר כזה.
<יהודה בר אור: אין.
<איה גורצקי: יהודה, קיבלת סעיף בחוק.
<יהודה בר אור: לא קיבלתי ואל תספרי לי.
<יהודה בר אור: לא קיבלתי.
<יהודה בר אור: מה זה סעיף?
<יהודה בר אור: נהג המונית מסתכל בחוק?
<יהודה בר אור: נהג המונית לא יודע להסתכל בחוק הזה.
<יהודה בר אור: הוא יודע להסתכל על מסמך מהמשטרה שאומר שהוא רשאי לשאול ולבקש רישיון.
<יהודה בר אור: אתם לא עשיתם את זה למרות שביקשתי מכם לעשות זאת.
<יהודה בר אור: כבר שמונה שנים אני מבקש ממכם.
<איה גורצקי: זה לא התפקיד של המשטרה.
<יהודה בר אור: בסדר, לא משטרה אבל לא משנה.
<איה גורצקי: החוק אומר שמסיע במונית רשאי לדרוש מנוסע מסמכים.
<יהודה בר אור: סליחה, לא הפרעתי לך ואל תפריעי לי.
<איה גורצקי: אל תכעס, רק תקשיב.
<איה גורצקי: המחוקק נתן לך הגנה.
<יהודה בר אור: אנחנו רואים כאן שאני נאלצתי בעשרות מקרים להתערב ולבקש מהמשטרה על פי החוק של מדינת ישראל ועל פי בית המחוקקים לשחרר את הרכב.
<יהודה בר אור: הקצין בדרגת רב-פקד בסך הכול, פקד או רב-פקד, החליט שהוא לא משחרר את הרכב.
<יהודה בר אור: רק אחרי שהבאתי לו מכתב והראיתי לו את כל החוקים שחוקקו בכנסת, הוא שחרר את המכונית אחרי 48 שעות.
<יהודה בר אור: יש דברים שאתם צריכים לצייד אותנו ואתם לא ציידתם אותנו בהם.
<פריד אברהם: אני רוצה להשלים עוד משהו.
<פריד אברהם: אתם לא ירדתם לשטח בהסברת הדברים לפיקוד שלכם ואכן יש אי הבנות בין מה שהוחלט לבין מה שקורה בפועל.
<פריד אברהם: לכן אנחנו לא פעם נקראים להתערב בגין פעילות לא חוקית מטעמכם כדי לשחרר משהו שממילא לא היה צריך להיעצר.
<פריד אברהם: אנא מכם, תבהירו יותר.
<יהודה בר אור: תציידו אותי במכתב כדי שאוכל לצייד את כל הנהגים.
<יהודה בר אור: תנו לי אישור שהמשטרה או המדינה נותנת לי אישור שנהגי המוניות יוכלו לבקש לראות רישיונות.
דוד אמסלם: אני רוצה לסכם את הסיפור.
דוד אמסלם: החוק הזה של החילוט לגבי רכב, כמו שאמרנו, לא יושב על השולחן הזה.
דוד אמסלם: שנית, אתה מעלה עכשיו בעיה אופרטיבית של ההפעלה שלא קשורה למשטרה אבל המשטרה יכולה לסייע.
דוד אמסלם: מי נותן לכם את הרישיון למונית?
<יהודה בר אור: משרד התחבורה.
דוד אמסלם: יכול להיות שצריך לעשות ישיבה עם משרד התחבורה.
<יהודה בר אור: להסמיך אותו.
דוד אמסלם: לא צריך להסמיך.
דוד אמסלם: שיהיה משהו פורמלי של מדינת ישראל, למרות שהחוק קובע וזה בספר החוקים.
דוד אמסלם: לפי החוק הנהג רשאי לבקש.
דוד אמסלם: זה גם עניין של בטיחות של הנסיעה.
דוד אמסלם: אני חושב שבלי קשר לשב"חים, זה נכון שנהג המונית יכול לבקש ממי שנכנס אליו למונית שיזדהה.
דוד אמסלם: מי שנכנס אלי הביתה, אני חייב לומר לו שיזדהה ואם לא, אני לא מכניס אותו, אצלו זה חלק מהעבודה.
דוד אמסלם: הוא מצד אחד צריך להסיע את כולם ומצד שני הוא צריך לברר.
דוד אמסלם: צריך להיות כאן משהו פורמלי.
דוד אמסלם: אני מבין מה שהוא אומר.
<יואל הדר: אפשר להציע משהו?
דוד אמסלם: זה לא קשור לחוק שלנו.
דוד אמסלם: בסוף בן אדם מדבר עם השליח ואת, איה, מבחינתו השליח.
דוד אמסלם: דבר שני, משהו בבטן מפריע לו ותאמיני לי שבסוף יש בזה משהו.
דוד אמסלם: משהו מפריע לו וצריך להסדיר את זה.
<יואל הדר: מאחר וזה לא אצלנו אלא זה במשרד התחבורה, אני מציע שתוציא מכתב לשר התחבורה בעקבות הדיון הזה ותכתוב לו שיש את הסעיף הזה בחוק ותבקש ממנו שהוא יישם את הדבר הזה כלפי נהגי המוניות.
דוד אמסלם: בסוף הכול מתגלגל אלי.
<יואל הדר: אתה יושב ראש הוועדה.
<יואל הדר: לא אני.
<יואל הדר: יש לזה מעמד ויש לזה משמעות.
דוד אמסלם: אני אעשה את זה בכבוד רב ובכיף כדי לעזור ליהודה ולפריד.
דוד אמסלם: אני אישית חושש מיחסי הגומלין בין המשטרה לבין כל נותני השירותים למיניהם.
דוד אמסלם: המשטרה מנחה אותם הרבה פעמים בנושא של בטיחות, ביטחון וכולי ואני מניח שהיא גם צריכה לסייע להם בסיפור הזה, אבל אני אעשה את זה בשמחה.
<יואל הדר: אני מודה לך שקיבלת את עצתי.
דוד אמסלם: תמיד אתה מגלגל אלי את הדברים בחזרה אבל אין בעיה.
דוד אמסלם: לאה, תרשמי בפרוטוקול שאני אוציא מכתב למשרד התחבורה שיוציא משהו פוזיטיבי לנהגי המוניות וזה בעקבות הדיון שלנו בשב"חים, כך שהם יוכלו לבקש מכל נוסע שעולה למונית להזדהות.
<יהודה בר אור: לשאול אותו אם יש לו אישור.
<יהודה בר אור: להזדהות.
דוד אמסלם: להזדהות וזאת על פי החוק.
<עידו בן יצחק: תיקון סעיף 12ג בסעיף 12ג לחוק העיקרי, במקום "סעיפים 12א(א) ו-(ב)" יבוא "סעיפים 12ב2 ו-12ב3".
<עידו בן יצחק: תיקון סעיף 12ד בסעיף 12ד לחוק העיקרי, במקום "ביצוע סעיף 12" יבוא "ביצוע סימנים ג' ו-ה'", במקום "ביצוע סעיף 12א(א) ו-(ב)" יבוא "ביצוע סעיפים 12ב2 ו-12ב3", ובמקום "או מתווך כוח אדם" יבוא "כהגדרתו בסעיף 12ב1".
<עידו בן יצחק: תיקון חוק סדר הדין הפלילי בחוק סדר הדין הפלילי (נוסח משולב), התשמ"ב-1982, בתוספת הראשונה א', בחלק ב', אחרי פרט (27) יבוא: "(28) עבירות לפי סעיף 12ב3 לחוק הכניסה לישראל התשי"ב-1952".
<מירי פרנקל שור: אולי כדאי שתסבירו את סעיף 9.
<איה גורצקי: במילים אחרות זה אומר שיש חלוקת עבודה בין התביעה המשטרתית לפרקליטות.
<איה גורצקי: ככלל, הפרקליטות מטפלת בעבירות פשע והתביעה בעבירות עוון למעט רשימת עבירות פשע שהיא הוסמכה לטפל בהן.
<איה גורצקי: התביעה המשטרתית התמחתה ומתמחה ומטפלת היום בכל תיקי המלינים, המעסיקים, המסיעים וגם השב"חים.
<איה גורצקי: לכן אם הפכנו את העבירה לפשע עם הארבע שנים - אנחנו מחזירים את הטיפול לתביעה המשטרתית וחס וחלילה, לא תהיה להם פחות עבודה.
דוד אמסלם: זאת אומרת, הם לא יחלקו דוחות אלא יתעסקו עם שב"חים.
<איילת עוז: לעניין השאלה עם מי אנחנו רבים בבית המשפט.
<ישראל אפרייט: ישראל, הכול בסדר?
<ישראל אפרייט: אני מנסה שתשפיע עם החוק הזה.
דוד אמסלם: אני רוצה לומר לזכותו של השר ולזכותו של המשרד.
דוד אמסלם: בסופו של דבר אתה מתחיל לעלות עם הכלים.
דוד אמסלם: אתה מתחיל לייצר לך ארגז כלים.
דוד אמסלם: אם הוא עוזר יותר מדי – אתה מוריד אותו, אם הוא לא עוזר – אתה מעלה אותו.
דוד אמסלם: זאת אומרת, בסך הכול אין לנו איזשהו פתרון לסיפור הזה.
<ישראל אפרייט: אני חושב שבדיון היום הקפיצו אותנו ישר לנקודה שכבר טופלה כאשר אנחנו היום במציאות שצריכים כבר להסתכל על ראייה כוללת.
<ישראל אפרייט: יכול להיות שבכלל הבעיה היא במקום אחר ואנחנו מקדמים משהו אחד שקיים כאשר במקום אחר יש לנו בעיה.
דוד אמסלם: בגדול אני מסכים אתך.
דוד אמסלם: אני אומר שבגדול אני חושב שנהג נכון השר לביטחון פנים והמשרד לביטחון פנים שבא לכאן ולבקש עוד כלים כדי לטפל בנושא הזה.
דוד אמסלם: אני חושב שזה בכיוון.
דוד אמסלם: בוודאי שכמו שאמרתי, זה הנושא האחרון שאני הייתי מטפל בו בארסנל הכלים.
דוד אמסלם: אני חושב שצריך לטפל בנושא של הגדר, אני חושב שצריך לטפל בנושא של המעברים עצמם כפי שאמרת.
<ישראל אפרייט: איסור שימוש ברכב פיראטי היה יכול להיות טוב.
דוד אמסלם: במקביל אני אומר שהייתי נותן יותר רישיונות עבודה.
דוד אמסלם: יש כאן עולם ומלואו שצריך לטפל בו אבל גם בזה.
דוד אמסלם: לכן זה חונה אצלם.
דוד אמסלם: הם מטפלים רק בפנצ'רים ולכן הם הביאו את הפנצ'ר.
דוד אמסלם: יש עוד מישהו שרוצה להעיר הערה לפני שאנחנו מתפזרים?
<פריד אברהם: דיברת על ארגז כלים.
<פריד אברהם: פעם כל נהג מונית שהיה מבקש כלי נשק עקב עבודתו, היו מאשרים לו.
<פריד אברהם: היום הורידו את התקנה הזאת ואולי אפשר לחדשה אותה, בגלל המצב.
<יהודה בר אור: אם אנחנו צריכים לשמור על המדינה, תנו לנו אקדחים.
דוד אמסלם: אני אגיד לך איפה טעית.
דוד אמסלם: זה הדיון שעשינו בשבוע שעבר.
דוד אמסלם: התבלבלת בשבוע.
דוד אמסלם: בשבוע שעבר קיימנו דיון על חוק כלי הירייה.
דוד אמסלם: תישן כאן ובמשך הזמן תוכל לדבר על הכול.
<פריד אברהם: תזמינו אותנו, נבוא גם לדיון הזה.
<פריד אברהם: אגב, זה אותו משרד.
דוד אמסלם: יש לנו הסתייגויות בכתב לחוק?
<עידו בן יצחק: כרגע עוד לא הגיעו.
דוד אמסלם: אנחנו בעזרת השם מחר נתחיל ישר בהצבעות.
דוד אמסלם: נתנו לחברי הכנסת אפשרות להגיש הסתייגויות עד שעה 8:00 בבוקר.
דוד אמסלם: הדיון מתחיל מחר בשעה 8:30 ונתחיל בהסתייגויות.
דוד אמסלם: במידה ויהיו הסתייגויות, אנחנו נדון בהן ונשמע את התגובה של המשרד.
דוד אמסלם: במידה ואין הסתייגויות, אנחנו ישר מתחילים בהצבעות בשעה 9:00 בבוקר.
דוד אמסלם: עד אז לגבי הדברים שאמרנו, שבו עם מירי ועם עידו ותסגרו את כל הדברים עליהם דיברנו.
דוד אמסלם: אני מחר רוצה לבוא נקי להצבעות.
דוד אמסלם: כאמור, מחר בשעה 8:30 אנחנו מתחילים את הדיון בהסתייגויות אם יתקבלו עד שעה 8:00 בבוקר.
דוד אמסלם: מחר נכין את הפניה לחבר הכנסת ביטן כדי שייתן לנו פטור מחובת הנחה ומדי אחרי ההצבעה נשלח לו את זה.
דוד אמסלם: זאת הצעת חוק ממשלתית ולא צריכה להיות בעיה, כך שאחר הצהרים זה יעלה.
דוד אמסלם: קחו בחשבון ששבוע אחרי כן נצביע על החוק עצמו.
דוד אמסלם: ניפגש משחר ב-8:30 בבוקר.
דוד אמסלם: אנחנו עכשיו מתחילים את הסיור.
<דב ליטבינוף: אני רק אספר לכם מה הולך להיות היום בטיול השנתי ואחר כך אני אתן לאריה כהן, ראש מועצה אזורית מגילות, להוביל בטריטוריה שלו את הסיור ואחר כך נעלה לאוטובוס, אני אעלה איתכם לאוטובוס ואנחנו ניסע לעין גדי.
<דב ליטבינוף: לאחר מכן אנחנו נעלה למועדון העגול בקיבוץ, שם אנחנו נקיים את הדיון, אנחנו הכנו שם במיוחד מסודר, כמעט כמו בכנסת, רק בלי מצלמות, שם נקיים את הדיון, נעשה פרזנטציה של האזור ולאחר מכן תהיה אתנחתא של צהריים קל ונוכל להשקיף על הנוף מלמעלה ובמעמד זה נסיים את הביקור.
<דב ליטבינוף: אני מקווה שאנחנו גם נצא עם תוצאות.
<דב ליטבינוף: אני שמח ומאוד מודה ליושב ראש הוועדה, דודי, שהצליח להביא כמות מכובדת של אנשים מכל המשרדים, באמת כל האנשים שעוסקים בנושא ואין טוב ממראה עיניים ואנחנו נראה היום דברים מדהימים שאנחנו שנינו כאן עומדים, שני ראשי המועצות, שממש מתחננים לעזרה.
<דב ליטבינוף: אני אומר לכם את זה בצורה הכי ישירה והכי אמיתית, אנחנו מתחננים לעזרה בשביל להציל את ההתיישבות כאן בחבל הארץ הזה של ים המלח, בעיקר חבל הארץ המרכזי של ים המלח, שבו הפגיעה של הבולענים היא הכי חמורה.
דוד אמסלם: כם אני רוצה רק לפתוח.
דוד אמסלם: קודם כל אני מודה לכם על קבלת הפנים.
דוד אמסלם: אני גם רוצה להודות לחברי הכנסת שנמצאים כאן, גם בני בגין וכמובן ברושי.
דוד אמסלם: ברושי, דרך אגב, הוא העלה בפניי את הסוגיה, הוא דחף אותה אצלי והוא חולל את כל האירוע, אז באמת השאפו זה של ברושי.
דוד אמסלם: היום יום חמישי, אתם יודעים, הכנסת בדרך כלל לא עובדת ביום חמישי, אז זה לא דבר מובן מאליו שאנחנו מצליחים להוציא ח"כים לסיור ביום חמישי.
דוד אמסלם: אז באמת גם בני, גם ברושי, תודה רבה.
דוד אמסלם: כמובן אנחנו באנו יותר להתרשם.
דוד אמסלם: בעצם מבחינתי מטרת הסיור זה בעיקר להתרשם.
דוד אמסלם: אנחנו נעשה דיון נוסף בכנסת עם כל הגורמים המרכזיים, שחלק מהם לא נמצאים פה, למרות שאתמול בלילה עוד השתדלתי להביא את הגורם המרכזי באוצר, בגלל תקלה שלי הוא לא הגיע, אבל אנחנו נעשה את הדיון המרכזי בכנסת.
<דב ליטבינוף: דודי, מה שהתכוונתי דיון, זה לא דיון, פשוט הצגה ושאנשים שמכירים ועוסקים בנושא הזה יוכלו להתבטא, גם חברי הקיבוץ, גם מצפה שלם נמצאים פה וגם עין גדי.
<דב ליטבינוף: רק אני אתן לך רק להבין את אחד מהאבסורדים הגדולים בנושא הטבות המס.
<דב ליטבינוף: שני הקיבוצים האלה - - -
דוד אמסלם: כבר פתחת את הדיון.
<דב ליטבינוף: לא, לא הדיון.
<דב ליטבינוף: שני הקיבוצים האלה, מצפה שלם ועין גדי, קיבלו 7% מכיוון שהם נמצאים 7.200 ולא 7 קילומטר מינוס מהגבול שהוא פה ירדן, אבל הם סובלים הכי הרבה, אז הם קיבלו 7%, מקומות אחרים 12%.
<דב ליטבינוף: אתה מבין?
<דב ליטבינוף: יש אבסורדים שפשוט לא יאומנו.
<דב ליטבינוף: אבל יאללה, בבקשה.
דוד אמסלם: ועוד משפט אחד, אני גם רוצה להודות לשאול גולדשטיין, שהצטרף אלינו לכאן לסיור.
דוד אמסלם: הוא גם חלק מכל המארג שקורה כאן.
דוד אמסלם: באמת, שאול, תודה רבה לך.
דוד אמסלם: בבקשה, עכשיו השרביט שלכם, אנחנו אחריכם.
<אריה כהן: טוב, אל"ף, באמת אני גם רוצה להודות לכל מי שהגיע, תודה.
<דב ליטבינוף: תודה לבני בגין.
דוד אמסלם: שכחתי עוד דבר אחד, ברשותך, באמת אחד קטן, אני רוצה להודות לצוות שלי בוועדה, ללאה, לירון ורבקה וכל שאר הצוות וכמובן הצוות האישי שלי.
<אריה כהן: אני רוצה להודות לך, דודי, שיזמת את כל העניין, איתן ברושי, שדחף מאחורה, ובני בגין.
<אריה כהן: עיניכם הרואות, לא צריך פה יותר מדי, אתם רואים את העסק נופל וכל המתחם הזה, הרבה מאוד ממנו יש בו סכנת נפשות, אי אפשר יותר.
<אריה כהן: זאת אומרת אי אפשר לפתוח את המקום הזה, זה מקום שהכניס מיליוני שקלים בשנה ועכשיו חבל לראות את הכול מתייבש.
<אריה כהן: וזה לא רק מתייבש.
<אריה כהן: נגיד אם ניקח את מצפה שלם, כי בסך הכול 50 משפחות, נגיד, ועוד אני אעשה טובה, מתוכם 15 פלוס אנשים עובדים פה וזה כליה לקיבוץ, זה כליה לאזור הזה.
<אריה כהן: עין גדי, מצפה שלם, סובלים מאוד מאוד קשה מהעסק הזה ולדברים דרסטיים צריך לתת תשובות דרסטיות, אי אפשר לתת לזה תשובה של ליטוף כזה או אחר.
<אריה כהן: הייתה פגישה עם חבר הכנסת בני בגין בעין גדי.
<אריה כהן: הבולענים האלה, זה לא משהו שאפשר לטפל בהם, בבולענים עצמם, לכן מה שאנחנו צריכים לעשות זה לטפל באנשים שחיים פה.
<אריה כהן: אני חושב שזה חבל ארץ שמעט מדי אנשים אחראים עליו, זו המדינה צריכה להיות אחראית עליו.
<אריה כהן: זה אוצר לאומי ואוצר שלא רק לאומי,הוא אוצר ברמה הבינלאומית.
<אריה כהן: הוא הגיע למקום עשירי בשבעת פלאי עולם.
<אריה כהן: בסופו של יום זה באמת משהו שצריכים לשמור עליו ברמה הבינלאומית, לא רק הלאומית, ואנחנו כמדינת ישראל צריכים לעשות הרבה יותר לצורך העניין הזה.
<אריה כהן: אנחנו עוד נציג את התכניות ומה חושבים, אבל אתם יכולים לראות שאנשים פה נותרו ללא פרנסה.
<אריה כהן: זה לא רק עניין הפרנסה וזה לא העניין כמה הקיבוץ מרוויח או לא מרוויח, בסופו של עניין אנשים פה נכנסו לדיכאון, עוזבים את האזור, עוברים למקומות אחרים.
<אריה כהן: זה חבל.
<אריה כהן: אפשר לראות, זה עצוב לראות את כל העצים יבשים, ניתקנו כמובן מטעמי בטיחות את החשמל, את המים, אפילו השירותים, הבאנו שירותים כימיים שמא - - - זה המצב.
איתן ברושי: תגיד את המספר, כמה היו מבקרים פה בשנה.
<אריה כהן: היו סדר גודל של 150,000 מבקרים בשנה.
<אבי שחר: אני אתן כמה מילים על האתר הזה.
<אבי שחר: שמי אבי שחר, אני מנהל המשק של קיבוץ מצפה שלם.
<אבי שחר: דבר ראשון, תודה שהגעתם.
<אבי שחר: המקום הזה הוא אתר תיירותי בקנה מידה ישראלי בעל חשיבות ראשונה.
<אבי שחר: האתר הזה הופעל עד 31 בדצמבר 2014 ואז נסגר בצו זמני ואחר כך בצו קבוע.
<אבי שחר: בשנת 2014 ביקרו באתר הזה 255,000 איש, מתוכם כ-170,000 תיירים.
<אבי שחר: קודם כל תייר שמגיע לאזור הזה, שזה ציר תיירות מרכזי בין ירושלים לבין מצדה, הוא מחפש את החוויה של כניסה לים המלח, כי באמת, כמו שאריה ציין, זה אחד מפלאי תבל, המקום הנמוך בעולם, ציינו את זה, זה מקום חשוב, זה מקום סופר תיירותי.
<אבי שחר: תעשו מכפלות של 170,000 תיירים והשארית, עוד למעלה מ-80,000 ישראלים.
<אבי שחר: קודם כל זה מקום נהדר, בי"ת, זו הכנסה כספית גדולה מאוד.
<אבי שחר: עם ההכנסה הכספית הזאת יש במקום כזה גם המון המון השקעות בתשתיות שירדו לטמיון.
<אבי שחר: כל מה שאנחנו עומדים עכשיו, הכול זה אדמת מילוי, אולי אדמת מילוי ואספלטים ומדרכות, זה אולי מה שהביא את הבולענים, בגלל הכתפיים הרחבות שיש פה הבולענים היו מסביב, לא נכנסו פנימה, אבל מרגע שהם נכנסו פנימה הם נכנסו בהיקפים מאוד גדולים, כי החפירה התת קרקעית של הבור הייתה גדולה ואז כשהנפילה קרתה הייתה נפילה מאוד גדולה ולא נפילות קטנות שיש בסביבה שאין בה אדמה מהודקת.
<אבי שחר: צריכים להביא לכאן מים, גם במקום הזה אין מים מתוקים, יש פה מים מליחים, שאפשר להתקלח איתם אבל לא לשתות.
<אבי שחר: זה הכול צנרות לאורך של קילומטרים.
<אבי שחר: עבודות עפר, שזה השקעות גדולות מאוד, מתקן לטיפול בשפכים שהוצאנו אותו, שעמד בפינה שם, כי אנחנו טיפלנו בעצמנו בשפכים כדי להחזיר את המים נקיים לים המלח.
<אבי שחר: בקיצור, כל דבר שקורה פה, העלויות שלו הן מאוד יקרות.
<אבי שחר: לאחרונה השקענו במרכז של חנות ענקית של 280 מטר.
<אבי שחר: המקום הזה הוא מקום שמכירות הקוסמטיקה שלו הן מאוד מאוד גדולות, כל האזור הזה הצטיין במכירות קוסמטיקה.
<אבי שחר: החנות הזאת לבד בשנה הראשונה להפעלתה עברה את ה-6.5 מיליון שקל מחזור, שזה דברים שאפילו בגוש דן, במרכז, או בירושלים, אלה דברים מאוד יפים, קשה להגיע אליהם.
<אבי שחר: כי יש פה זרם עצום של כניסות.
<אבי שחר: ברגע שחוף מינרל ירד חלה פגיעה אנושה בכלכלה של הקיבוץ.
<אבי שחר: זו פגיעה ממש בלתי אפשרית.
<אבי שחר: היום אנחנו במצב של שרידות.
<אבי שחר: אנחנו לא מחזירים חובות בנקאיים, אנחנו לא מסוגלים, אנחנו מסוגלים איכשהו לתחזק את העסק הזה און גואינג, אבל לא להחזיר את ההשקעות שעשינו.
<אבי שחר: מה ביקשנו מהמדינה ואיפה אנחנו עומדים.
<אבי שחר: אנחנו במגעים עם האוצר, משרד החקלאות, משרד התיירות, אלה המשרדים שמקיפים אותנו.
<אבי שחר: אנחנו ביקשנו חליפין, זאת אומרת במקום חוף מינרל לעזור לבנות במקום גבוה יותר אתר חליפי.
<אבי שחר: אמנם זה לא חוף ים, אבל לתת תחושה וחוויה של חוף ים המלח.
<אבי שחר: זאת אומרת כמו שהולכים לחמי עין גדי או כמו שהולכים לחמי יואב או בצפון חמת גדר, נותנים חוויה לתייר שהיא דומה לחוויה אמיתית.
<אבי שחר: זאת אומרת היות שחוף הים חסום היום, מעין גדי ועד קליה לא ניתן להגיע לים המלח.
<אבי שחר: זאת אומרת יש פה אוצר טבע, צפון ים המלח, אף אחד לא יכול להגיע.
<אבי שחר: לא מדבר על תיירים שמוכנים לשלם כסף להיכנס.
<אבי שחר: היו תיירים, מוכנים לשלם כסף רק להיכנס, לטבול ולצאת.
<אבי שחר: אי אפשר להגיע.
<אבי שחר: זאת אומרת מרכז העסקים, שזה ים המלח, סגור, מעין גדי עד קליה אי אפשר להגיע לים המלח, טכנית, הכול סגור.
<אבי שחר: אז אנחנו נבנה את זה במקום גבוה יותר, שייתן חוויית משתמש.
<אבי שחר: אבל לעסק הזה צריכים כסף, צריכים תקציבים, ויש את התקציבים האלה, כלומר המדינה הקצתה לזה משאבים לפני הרבה שנים, אלף ואחת החלטות ממשלה והחלטות של האוצר וכולם בעד בעד בעד, כולם בעד, כולם מסכימים, רק שהעסק הזה מתקדם מאוד מאוד לאט ולא רואים את הכסף.
<אבי שחר: ביקשנו שני סוגים של סיוע, אחד זה סיוע לאתר חליפי, וסיוע ביניים, שיעזור לנו להגיע לתקופה עד שהאתר יופעל.
<אבי שחר: לקיבוץ הזה יש מסורת של הפעלת אתרי תיירות, הוא מכיר את זה, רמת הסיכון נמוכה וגם מבחינת המדינה זה פנטסטי.
<אבי שחר: זאת אומרת זה היה אאוטלט ל-170,000 תייר, שאין להם את זה היום.
<אבי שחר: זאת אומרת זה גם מושך אותם למקום הזה.
<אבי שחר: החוויה להיות, לתייר שהוא לא יהודי, תייר גוי, החוויה להיות בים המלח, לעומת החוויה במצדה, ים המלח הרבה הרבה יותר חזק מכל הבדיקות שעשינו.
<אבי שחר: מצדה, מספרים לו, נכנס לו מפה, הורדוס, קשה להבין את זה, החוויה של ים המלח, זה מה שהם מחפשים.
<אבי שחר: אין לנו לתת את זה.
<אבי שחר: למדינה אין לתת, לא לנו.
<אבי שחר: המדינה לא יכולה לתת לתייר כניסה לים המלח, לאזור שלנו.
<אבי שחר: הוא יכול או למלונות, שזה בריכות של ים המלח, שהמים מגיעים עד הברך, אבל ים המלח איננו.
איתן ברושי: תגיד משהו על בעיית הביטוח.
<אבי שחר: ביטוח פה, אין לנו ביטוח.
איתן ברושי: לעובדי המדינה ש - - -
דוד אמסלם: אל תיכנס לזה, עשינו את זה בדיון הקודם.
דוד אמסלם: אתה רוצה, נעשה את זה בדיון בוועדה אחרת.
דוד אמסלם: מה נדבר בדיון?
דוד אמסלם: התחלת את הדיון פה, אבל אני - - -
<אבי שחר: אם יהיה אתר חליפי בגובה לא נצטרך את הביטוח.
<דב ליטבינוף: לפני שמתפזרים, אנחנו ניגש לבולען ונראה, אבל אני רוצה שתיקחו בחשבון שמפה אנחנו מתחלקים, כי חלק באו עם רכבים פרטיים וחלק באוטובוס.
<דב ליטבינוף: אני אצטרף לאוטובוס.
דוד אמסלם: יש לנו מקום באוטובוס, מי שרוצה.
<דב ליטבינוף: אני רציתי להבהיר כמה דברים.
דוד אמסלם: דרך אגב, מי שרוצה להצטרף לאוטובוס ולהשאיר את הרכב כאן, אנחנו נחזור חזרה.
<דב ליטבינוף: אנחנו נעצור בתחנה הבאה באזור שהוא קצת יותר מסוכן, אזור בעייתי.
<דב ליטבינוף: אני מבקש שאף אחד לא יתפזר, אנחנו לוקחים פה אחריות מאוד גדולה כי אנחנו רוצים להראות לכם את זה מקרוב.
<דב ליטבינוף: אנחנו ניכנס ל - - -
איתן ברושי: עובדי מדינה עם ביטוח יכולים להיכנס לבולען, לא בטוח שהם ייצאו.
איתן ברושי: מי שאין ביטוח ש - - -
<דב ליטבינוף: לא, אבל ברצינות, אנחנו לא רוצים שחס וחלילה יקרה משהו.
<דב ליטבינוף: שחף, העוזר שלי ואני, עשינו סיור הכנה לפני זה ואנחנו נעצור במקומות שאנחנו יודעים שאנחנו יכולים לעבור ולהיכנס.
<דב ליטבינוף: הרכבים הפרטיים ייסעו אחרי שחף ואנחנו באוטובוס נעצור במקום מסוים וניכנס ברגל.
<דב ליטבינוף: אבל גם כשניכנס לא להתפזר וללכת אחרינו כי אנחנו עשינו הכנה איפה אנחנו יכולים ללכת.
<קריאה: חברים יקרים, נגענו פה בנושא הביטוח, אין ביטוח למקום הזה.
<קריאה: כל מי בא עם אוטו פרטי אנחנו מבקשים להוציא אותו, ורוצה למצוא פתרון להשאיר את האוטו, אפשר פה להשאיר את האוטו בחניון של מפעל אהבה.
<קריאה: אני אלווה את המכוניות הפרטיות, מי שרוצה להשאיר את האוטו ולהצטרף לאוטובוס.
<דב ליטבינוף: הברום מרגיע את המערכת העצבית וגורם לכך שאנשים ישנים בים המלח יותר טוב.
<דב ליטבינוף: זה לא משפיע על הילדים שלי, אבל באופן כללי זה משפיע.
<דב ליטבינוף: אתם מכירים את הסלוגן של תל אביב?
<דב ליטבינוף: תל אביב עיר ללא הפסקה, נכון?
<דב ליטבינוף: אז אצלנו בים המלח הפסקה ללא עיר.
<דב ליטבינוף: אז קחו את ההפסקה הזאת וחוץ מלראות את הבולענים גם תיהנו מהאוויר והמקום.
<דב ליטבינוף: כשאנחנו נוסעים לפה אתם תוכלו לראות בולענים ישנים בדרך ישנה כאן בצד ימין, דרך ישנה שהייתה כניסה למינרל.
<דב ליטבינוף: אתם רואים פה ממש ממולכם, דרך ישנה שהייתה ותראו מה קרה לה.
<דב ליטבינוף: ואז בעצם הסיטו את הדרך לכאן, כאשר כאן עובר נחל כמובן וגם זה כל הזמן היווה בעיה.
<דב ליטבינוף: האזור הזה, אזור מינרל, מצפה שלם ואזור עין גדי, בעיקר ליד עין גדי, כי יש גם אחרי עין גדי, אחרי נחל חבר, אזור שתוכנן, כבר קיבל אישורים בוועדה הארצית, קיבל את כל האישורים, להיות אזור של תיירים, של 5,000 חדרים בנחל חבר דרום, מדרום לעין גדי.
זאב בנימין בגין: אני מתנצל, אני עושה הפסקה בתוך ההפסקה של ים המלח ללא עיר.
זאב בנימין בגין: אנחנו לא רואים כאן בולענים, הם עוד לא התפתחו.
זאב בנימין בגין: מצפון עוד לא התפתחו, אבל המחקר של המכון הגיאולוגי בשנים האחרונות מאפשר מעקב באמצעים מתוחכמים אחרי נפילה של אבנים קטנטנות, אפילו קטנטנות, בתוך החלל שהוא עכשיו בתת הקרקע.
זאב בנימין בגין: לכן יש כאן כמה עשרות בורות שהם עכשיו תת קרקעיים.
זאב בנימין בגין: אנחנו במכון הגיאולוגי, סליחה, לא אנחנו, אנחנו בכנסת, אבל המכון הגיאולוגי עוקב בשיטות שונות, יש שיטות נוספות שמאפשרות מעקב כזה ולכן גם אזור שנראה לנו עכשיו תמים, יש לנו יכולת להבחין האם הוא באמת תמים או רק נראה כך.
זאב בנימין בגין: זמן הפקיעה בין המצב הנוכחי לבין פני השטח, הזמן שדרוש לשם כך לא לגמרי ברור לנו, אבל זה לא אמור לקחת שנים.
זאב בנימין בגין: ייתכן חודשים, נהוג להגיד שנה או שנתיים, לא עשרות שנים על פי הניסיון המצטבר.
זאב בנימין בגין: כמובן יש לאפשרות החיזוי משמעות רבה וכמובן שהתצפיות האלה מחייבות אותנו להמשיך ולחפש וגם למצוא תקציבי מחקר.
זאב בנימין בגין: דיברתי קודם עם איתן, הנוסחה שהצעתי הייתה לחקור את הבולענים ולטפל באנשים.
זאב בנימין בגין: המחקר הזה חייב להימשך, כי בסופו של דבר הוא גם משפיע על האנשים.
זאב בנימין בגין: סליחה, דובי.
<דב ליטבינוף: לא סליחה, זה היה סופר חשוב, כי באמת בעקבות מחקרים של המכון הגיאולוגי אנחנו עכשיו הולכים לכביש 90.
<דב ליטבינוף: הדברים של חבר הכנסת בגין הם חשובים מאוד מכיוון שהמכון הגיאולוגי הוא הראשון שזיהה את האנומליה בכביש כתוצאה מצילום לוויין וזיהה את החלל התת קרקעי בכביש 90 ואנחנו חיכינו וחיכינו עד שהיריעה הגיאו טכנית נמצאת בתת הקרקע, שנתיבי ישראל שמו, לא יכלה לשאת יותר את המשקל ונוצר באמת שקע.
<דב ליטבינוף: זה התחיל בהתחלה בשקע קטן בכביש.
<דב ליטבינוף: אני חושב שאתם תהיו נדהמים, אתם תראו את ה - - - אני הגעתי למקום היום אחרי די הרבה זמן שלא הלכתי לקטע הכביש הזה שסגרנו, ואני שאני מכיר את הבולענים ומכיר את התנודתיות שלהם, באמת נדהמתי איך הדבר הזה ממשיך להתפתח בנקודה הספציפית הזאת שמיליוני רכבים עברו.
<דב ליטבינוף: מיליוני רכבים, כולל משאיות עם טנקים, ציר ראשי במדינת ישראל, אוטובוסים, תיירים - - - שעולה למעלה במשאיות וכן הלאה וכן הלאה.
<דב ליטבינוף: דרך אגב, גם הכביש הזה הוא כביש שאנחנו נצטרך לטפל בו.
<דב ליטבינוף: תיכף אני אראה לכם.
<דב ליטבינוף: מצד שמאל אתם יכולים לראות עוד בולענים שמתפתחים באזורים שאנחנו לא משתמשים בהם, אלה אזורים פתוחים, אבל אפשר לראות אותם.
<דב ליטבינוף: אתם רואים?
<דב ליטבינוף: הופ קפיצה.
<דב ליטבינוף: האזור הזה הוא גם חשוד ובאזור הזה נתיבי ישראל כבר כמה זמן שמים עוד אספלט ועוד אספלט ועוד אספלט, אבל האזור הזה הוא אזור מסוכן ומאוד יכול להיות שיצטרכו לעשות טיפול רציני מאוד בחתיכה הזאת ולאכול קצת מההר ולהזיז את הכביש מערבה.
<דב ליטבינוף: אנחנו עכשיו בקטע הזה שבין מצפה שלם לעין גדי, זה אזור קצת יותר מצוקי.
<דב ליטבינוף: מבחינת הטופוגרפיה שלו הוא דומה מאוד לצד הירדני ואנחנו נוכל לראות גם את הנסיגה של הים.
<דב ליטבינוף: הים היה הרבה יותר גבוה, הרבה יותר קרוב למצוק כאן ואפשר לראות פה את הנסיגה של הים.
<דב ליטבינוף: אנחנו שגרים כאן רואים את זה בעיניים, זה כל שנה מטר.
<דב ליטבינוף: אתם צריכים להבין את הדבר הזה, מטר, 1,20 מטר כל שנה.
<דב ליטבינוף: אלה דברים שרואים אותם בעין, זה פשוט עצוב לראות איך הים הזה מתייבש.
<דב ליטבינוף: מצד אחד זה מרתק, כי כל פעם אנחנו רואים, וואו, נחשף עוד איזה משהו, נחשף עוד מעין שנמצא ב - - - אנחנו נראה, יש מקומות שיש מעיינות שעולים במים וכשהם נחשפו אז אנחנו פתאום רואים אותם.
<דב ליטבינוף: אלה מעיינות חמים גם.
<דב ליטבינוף: אנשים שאוהבים את ההרפתקנות ואת המיסטיקה יורדים למקומות האלה, מתרחצים במעיינות האלה ומטיילים פה המון.
<דב ליטבינוף: המון המון המון מטיילים.
<דב ליטבינוף: אנחנו פה עובדים יום ולילה עם יחידות החילוץ שלנו לחלץ פה אנשים, אבל בנחלים כאן, נחל קדם ונחל דרגות, אתם שומעים כל פעם את הדברים האלה, מטיילים פה, עם ישראל היפה מטייל כאן באזור הזה ואוהב את האזור הזה.
<דב ליטבינוף: זה בהחלט אזור מרתק ויפה.
<דב ליטבינוף: פה אתם רואים, אפשר לראות איך הים יורד באזור של המצוק.
<דב ליטבינוף: הים היה למעלה.
<דב ליטבינוף: תראו כמה הוא ירד.
<דב ליטבינוף: הסיפור עם נתיבי ישראל.
<דב ליטבינוף: כשאנחנו נראה את הכביש אנחנו נבין את המשמעות של עורק תחבורה ראשי שנחסם.
<דב ליטבינוף: אני כתבתי לשר התחבורה לא מעט מכתבים והזמנתי אותו לבוא לראות בעיניים איך הסיטו, עשו מעקף לכביש שהוא עורק ראשי במדינת ישראל, ושיבוא לראות את זה בעיניים שלו.
<דב ליטבינוף: כמו שאתם תיווכחו לדעת, אין טוב ממראה עיניים, ועד היום לא הצלחתי להביא את שר התחבורה.
<דב ליטבינוף: לצערי באמת לא הצלחתי להביא את שר התחבורה וגם לא את המנכ"ל, לבוא לפה לביקור לראות את הדבר הזה.
<דב ליטבינוף: אני חושב שאתם תבינו את המשמעות ששר שזה העיסוק שלו, תחבורה זה העיסוק שלו, יראה את הדבר הזה.
<דב ליטבינוף: בכביש הזה עוברים מעל מיליון וחצי רכבים בשנה, מגיעים לים המלח כ-2 מיליון תיירים בשנה.
<דב ליטבינוף: כשנאמר על ידי מנהל המשק של מצפה שלם שהתיירים מעדיפים להתרחץ בים ולא להגיע למצדה, זה לא מדויק, בכל זאת כמעט מיליון מבקרים במצדה, זה לא דבר של מה בכך.
<דב ליטבינוף: זה לא ישראלים, שתבינו, 30% ישראלים וזה מספר מדהים בגלל שגם כאן עשו עבודה מדהימה בלהחזיר את הישראלים לבקר על ההר הזה.
<דב ליטבינוף: הסיפור באמת מרתק.
<דב ליטבינוף: תיירים בהחלט מגיעים וזו חבילה שלמה.