GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אריה שחל: כמה מהשותפים לפעולה הזו יושבים פה ויודעים על מה אני מדבר, הסיוע הזה לא הושלם עד היום, אנחנו גם לא נקבל את כל מה שהקציבו לנו, שוב, בגלל כל מיני פרשנויות בכל מיני כיוונים, אבל גם בגלל ה - - - מוכרח להיות שינוי מהותי בגישה של הממסד לאזור ים המלח ובעיקר ליישובים ולתושבים.
<אריה שחל: יש תקציבי ממשלה, הזכירו 120 מיליון שקל לטיפול בבעיות ים המלח, הבעיות שיש לתושבים הן לא כלולות בבעיות של אזור ים המלח.
<אריה שחל: כלול המחקר, כלולות דרכי גישה למצדה, כלולים עוד כמה וכמה וכמה דברים, אבל האנשים שיושבים פה וחיים פה, שנתקלים בבעיות שהזכירו אותן לאורך כל היום ואני לא אחזור עליהן, זה לא בעיות של המדינה, זה לא תלוי בתקציב - - - ולא בשום תקציב אחר.
<אריה שחל: מוכרחים לעשות איזה שהוא שינוי בהבנה, בגישה, בהתייחסות לכל מה שקורה פה.
<אריה שחל: אני מאוד שמח על ההתכנסות של הפורום הזה כי אני חושב שאני מדבר אל אנשים שזה גם בידם, לא רק הם, יש עוד אנשים שהם קצת חסרים פה, אנשי הממשלה עצמה, אבל זה גם בידיכם.
דוד אמסלם: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לשימי.
דוד אמסלם: שימי, בבקשה.
דוד אמסלם: הייתי מבקש מהדוברים, ככה שתיים-שלוש דקות בנקודות המרכזיות, כדי לקדם את הדיון.
<שמעון דניאל: אני לא אאריך, כמו שהתבקשתי.
<שמעון דניאל: בהמשך למה שנאמר פה והחלטות הממשלה, אז במסגרת החלטת הממשלה על פיתוח ושיקום ים המלח התקבלה עוד החלטה, בדיוק בכיוונים הפרקטיים, במסגרת המשימות שהוטלו על ועדת השלושה שאמורה לוודא את דרך ביצוע ההחלטה.
<שמעון דניאל: השלושה זה משרד האוצר, משרד התיירות והמשרד להגנת הסביבה ומזומנים לעניין הזה בהתאם לצורך ולעניין גורמים נוספים.
<שמעון דניאל: זה בגדול, אבל הצוות זה השלושה.
<שמעון דניאל: אחת המטלות שהוטלה עליהם זה להתחיל להקים צוות מומחים שיעסוק בדיוק בסוגיות הפרקטיות שנוגעות למה שדובר פה, על איך חיים פה, איך מתנהלים, לא מסמכי מדיניות ברמה הגבוהה, שהם חשובים לכשעצמם, על איך ממשיכים לחיות פה, איך מקיימים פה אורח חיים, איך נותנים למערכת ולאנשים פה כלים פרקטיים להתמודדות.
<שמעון דניאל: למשל מהרמה הסטטוטורית, איך יוצרים תשתית סטטוטורית לתכנון ואחרי זה בהיתר בנייה, מי שצריך לתת את היתר הבנייה, איך הוא נדרש לו, איך הוא נותן את היתר הבנייה כי זה אתגר לא פשוט.
<שמעון דניאל: מה המנגנונים לפיצוי, למשל מטע תמרים, חקלאות, גשר, מה שראינו, תחנת דלק.
<שמעון דניאל: מה קורה, איך מטפלים בזה, מי מתכנס, מחליט מה המתודולוגיה, סדר החלטות.
<שמעון דניאל: אז אותו צוות הוקם, הוא מבצע עכשיו את העבודה שלו ואם הכול יהיה כמו שצריך אנחנו נסיים את העבודה תוך, אני מניח, מספר שבועות.
<שמעון דניאל: הצוות הזה אמור לשים תכנית עבודה.
<שמעון דניאל: הוא לא בא עם פתרונות, אגב, הוא מגיע עם מיפוי מאוד מסודר של כל הפערים שנדרשים - - -
איתן ברושי: שימי, מי מינה את הצוות?
<שמעון דניאל: חל"י קיבלה את המנדט, אני את הצוות.
<שמעון דניאל: אני מיניתי, אני בחרתי את הצוות, הצגתי אותו בוועדה - - -
איתן ברושי: לא, מי נתן לחל"י את המנדט.
<שמעון דניאל: המנדט ניתן לנו על ידי ועדת השלושה, אנחנו גם תוקצבנו דרך ועדת השלושה.
<דב ליטבינוף: אנחנו לא מכירים את העבודה של הצוות.
<שמעון דניאל: עדיין לא, העבודה עוד לא יצאה - - - היא עוד לא הושלמה.
<שמעון דניאל: בצוות חברים - - -
דוד אמסלם: לא חשוב, מתי אתם מסיימים את העבודה?
<שמעון דניאל: העבודה הזו, שאמורה לתת את המיפוי והיא תיתן גם בחלק מהדברים המלצות לפתרונות, לא מלא, כי עדיין יש את ההשלמה, אנחנו נסיים אותה, אני מניח, תוך מספר שבועות, שבועיים-שלושה, אנחנו ממש לקראת הסוף.
דוד אמסלם: זה חשוב לי, אני אסביר.
זאב בנימין בגין: היא נתנה לעיון למועצות?
<שמעון דניאל: היא תוצג בכל שטח - - -
דוד אמסלם: דקה, אני אסביר למה אני שואל.
דוד אמסלם: אני מתכוון לעשות דיון המשך לכן אני רוצה לדעת מתי אתה מסיים.
דוד אמסלם: מבחינתי העבודה הסתיימה אחרי שהיא הוצגה לחברי המועצה וליישובים כאן, קיבלה את ההתייחסות שלהם, תורגמה הלכה למעשה בהחלטות אופרטיביות.
דוד אמסלם: אותי מעניינות המסקנות האופרטיביות, מה פדרו עושה מחר בבוקר.
דוד אמסלם: כל הסיפור, בולענים, פחות, אני רוצה את הטווח הכי קצר שאתה יכול להביא את זה, מתי?
דוד אמסלם: אחרי שאמרתי את כל הסיבוב, גמרת את הסיבוב.
<שמעון דניאל: אני מניח, כמו שאמרתי, אנחנו נוכל להניח טיוטה להתייחסות - - -
דוד אמסלם: לא, אחרי.
<שמעון דניאל: זה ייקח לי שבועיים-שלושה, ייקח לנו עוד כחודשיים-שלושה לעשות את הסבב.
דוד אמסלם: אני רוצה את זה בטווחים - - - אני אקבע את הוועדה בעוד חודשיים מהיום.
<שמעון דניאל: אנחנו נעשה את הכול שיהיה.
דוד אמסלם: אני לא רוצה למסמס את האירוע.
דוד אמסלם: אני רואה כאן את המצוקה, אנשים מחכים לפתרונות.
דוד אמסלם: אם היה אצלי הפתרון, הייתי חותך אותו כבר אצלי.
דוד אמסלם: היות שאני רק ועדה בכנסת, אני בעצם מציף את זה ואני לא אתן למערכות להירדם בעניין, לכן אני מבקש סדר לוחות זמנים די קצר.
<שמעון דניאל: אני אעשה את הכול כדי שזה יהיה בלוחות הזמנים האלה שאתה מדבר עליהם.
<שמעון דניאל: רק אני אומר עוד פעם, העבודה הזו, אין בה פתרונות קסם, שלא - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, שום דבר פה לא קסם, הכול פשוט.
דוד אמסלם: גם הפתרונות הם די ברורים, הכיוונים.
דוד אמסלם: אני אקבע בסוף בסיכום את הדיון לעוד חודשיים, אני מבקש שאם שבועיים לפני תום החודשיים אתה רואה שאתה צריך עוד שבועיים תתקשר כדי שנדחה.
<שמעון דניאל: מעולה, כן.
<דב ליטבינוף: אם מדובר על פיצוי ודברים כאלה תדברו גם עם המועצות.
דוד אמסלם: אמרתי, מבחינתי - - - אתה כנראה עדיין ב - - - אני כבר הגדרתי, העבודה מושלמת אחרי שהיא מקבלת את ההתייחסות שלכם.
דוד אמסלם: תשבו גם עם חלק מהתושבים, תשמעו גם מה הם אומרים, כדי לסגור את כל הפינה.
<שמעון דניאל: העבודה מתבססת על עבודות שנעשו בעבר, מחוברים אליה גם המכון הגיאולוגי, ואנחנו נציג את הדברים.
<שמעון דניאל: אני יכול לומר שעולה באופן ברור שקיים צורך אמיתי לכלים בשטח, עולה צורך ברור להמשיך את המחקר ואת הניטור כי זה נדבך מאוד מרכזי ועולה צורך ברור שיהיה משרד אחראי שהוא לא משרד התיירות, אלא משרד אחראי ועולה גם צורך ברור בגורם מרכזי אחד, שלא מול 200,000 גורמים.
<שמעון דניאל: עולים כל מיני צרכים ואת כל הדברים האלה אנחנו נציג.
<שמעון דניאל: עד כאן, אני חושב, בשלב הזה.
דוד אמסלם: תודה, שימי, באמת, תודה גם על האינפורמציה.
דוד אמסלם: הייתי מבקש לשמוע את שאול גולדשטיין.
<שאול גולדשטיין: טוב, אנחנו מסכימים לכל מה שנאמר לפנינו.
<שאול גולדשטיין: דודי, אתה ביקשת שנתרכז בהשפעה על האדם, הכנו מצגת מאוד יפה איך הטבע פה נפגע קשות מהמצב הנוכחי.
<שאול גולדשטיין: אני רוצה לחדש להרבה אנשים פה, אין פה האדם נגד הטבע או הטבע נגד האדם, האדם פה בלי הטבע זה לא אותו אדם.
<שאול גולדשטיין: לכן המגמה של התכנית שנעשתה במשרד התיירות והמשרד להגנת הסביבה, אנחנו ויחד עם האוצר, הייתה בדיוק בנקודה הזאת, איך מוסיפים עוד מטיילים לכאן למרות המצב הקשה.
<שאול גולדשטיין: השקענו לכל אורך ים המלח פרויקטים שאמורים להביא עוד תיירים, כי בסופו של דבר כשמחפשים מקומות תעסוקה במקום כזה כנראה התעסוקה העיקרית פה תהיה תיירות ועל מנת שלאנשים יהיה מה לראות מישהו צריך לטפל בדברים האלה.
<שאול גולדשטיין: אז שיקמנו עתיקות, הרמנו מפלסים של עתיקות, שיקמנו נחלים, שיקמנו בריכות, שיקמנו טיילות.
<שאול גולדשטיין: בקיבוץ הזה אנחנו בכמה וכמה פרויקטים שרוצים להריץ על מנת שיבואו לפה יותר תיירים.
<שאול גולדשטיין: זו מטרת הפרויקט ואני חושב שאם ניקח את היתרון היחסי של המקום, שבעיניי הוא אחד היפים בעולם, ונמקסם אותו, הוא יביא עוד ועוד מטיילים וכמובן הוא גם יביא עוד ועוד פרנסה לתושבי האזור.
<שאול גולדשטיין: אם תרצה, נראה את המצגת, אם לא, עד כאן דבריי.
זאב בנימין בגין: שאול, מה הוא ההיקף הכספי של ההשקעה בתכנית הזאת?
<שאול גולדשטיין: ההיקף הכספי, יש שני חלקים בהיקף, חלק אחד אצל חל"י, שימי יכול להגיד אותו, חלק שני זה אצלנו, זה כ-120 מיליון שקל, חלקם למכון הגיאולוגי.
זאב בנימין בגין: לכמה שנים?
<שאול גולדשטיין: זה הולך להסתיים השנה.
<שאול גולדשטיין: אולי נגרור את זה עוד שנה, כל הפרויקטים בעבודה, זה יסתיים השנה או מקסימום עוד כמה חודשים.
זאב בנימין בגין: ויש תכנית המשך?
זאב בנימין בגין: או בקשה לתקציב המשך?
<שאול גולדשטיין: לצערנו לא.
<שאול גולדשטיין: אנחנו טיפלנו בדבר שאנחנו יודעים לטפל בו.
<שאול גולדשטיין: לדעתנו אין תכנית המשך, אין כוונה כזאת, אבל כמובן שנברך על כל תכנית המשך.
דוד אמסלם: בוא נראה את המצגת, הכנתם.
<הראל בן שחר: יש מצגת וסרט.
<שאול גולדשטיין: הראל בן שחר, תושב ערבה ומנהל מרחב, תושב עין תמר.
<גלעד גבאי: 12 שעות בפסח.
<גלעד גבאי: מה שחשוב לראות, אם אתם מסתכלים, אתם רואים את כביש 90 בפעולה, אתם רואים את כל האנשים שהולכים שם, אלה אנשים שמטיילים בנחל דוד ואנחנו רואים את חניית הספיגה, שכולה עכשיו בתחום הבולענים, שעדיין בפסח 2014 תפקדה.
<הראל בן שחר: אפשר לראות את החניון פה, כמה הוא מלא.
<גלעד גבאי: מה שחשוב להבין, אנחנו נראה את זה גם במצגת, אם נספיק.
<גלעד גבאי: תסתכלו שמאלה, אתם רואים את הים, אתם רואים את השטח בחניית הספיגה, שהוא כולו בולענים, כרגע הוא מתחיל להתמלא לאורך היום.
<גלעד גבאי: זאת אומרת שחניית השמורה כבר גלשה מזמן ברגע שהוא מתחיל להתמלא.
<גלעד גבאי: אתם רואים את הכמויות של האנשים, אנחנו מדברים על שבוע של פסח, 135,000 איש מבקרים רק בנחל הזה, בנחל דוד, אנחנו לא מדברים על נחל ערוגות ובית הכנסת העתיק ושאר האתרים.
<גלעד גבאי: חשוב לראות את זה כי אתם מבינים את החשיבות של הכביש ושל השטח הזה שהוא בעצם העורף של כל מה שקורה פה ובעצם הבולענים לקחו את כל האזור הזה והיום להפעיל ולממשק את השמורה הזאת זה כמעט בלתי אפשרי.
<גלעד גבאי: היום, ברגע שחניית השמורה התמלאה אי אפשר לקלוט יותר אנשים.
<גלעד גבאי: אני לא מדבר על השבעה חודשים שעברנו עם כביש חד סטרי וכל מה שקרה.
<גלעד גבאי: אנחנו משווים פסח לפסח, ירידה של משהו כמו 20%.
<גלעד גבאי: אני לא מדבר איתך על חוויית הביקור, של אנשים שעמדו פה שעות ו - - - קצת על השפעת הבולענים על עין גדי.
<גלעד גבאי: חשוב לי להגיד בפתיחה שהתופעה הזו משפיעה על כל המרחב, יש לה השפעה אדירה.
<גלעד גבאי: חשוב גם להגיד שזו בעיה משותפת.
<גלעד גבאי: כל האמירות האלה שנזרקות פה, - - - מה יותר חשוב, בכלל לא רלוונטי.
<גלעד גבאי: כדי להצליח בעניין הזה צריכים לעשות את הדברים ביחד.
<גלעד גבאי: אנחנו בכל מקרה בעניין הזה לגמרי ביחד עם כל מי שמשתתף פה, אם זה המועצות, אם זה הקיבוץ, אם זה חל"י, כל מי שפועל פה במרחב הזה כי אחרת פשוט זה לא יצליח.
<גלעד גבאי: השפעות.
<גלעד גבאי: אני לא אלאה אתכם בפוקוס היותר גדול כי לדעתי הראייה הנכונה היא צומת ליד או צומת הערבה, אבל התמקדנו קצת במה קורה בנווה עין גדי.
<גלעד גבאי: חשוב להבין שכשאנחנו אומרים נווה עין גדי זה כבר קפיצת מדרגה, כי פעם כל אחד דיבר על האתר שלו לבד, היום אנחנו רואים את זה כאתר אחד משותף והראייה היא כוללת.
<גלעד גבאי: בעצם סגירת כביש 90, ראינו אותו, המעקף הזמני והמעקף הזמני זמני שהיה תוך כדי, צרה מאוד גדולה.
<גלעד גבאי: צורך בהעתקת תשתיות.
<גלעד גבאי: צריך להבין, כמו שאמר יושב ראש הוועדה, לתקן את הבולענים אי אפשר, אז מה קורה?
<גלעד גבאי: הולכים מערבה, לזה יש הרבה משמעויות.
<גלעד גבאי: רוב השטחים שהולכים מערבה הם שטחי שמורות טבע כאלה ואחרים ולכן השותפות והמעורבות הגבוהה בעניין הזה.
<גלעד גבאי: כרגע לטווח הקצר האופציות היחידות שיש הן ללכת מערבה.
<גלעד גבאי: עד שתהיה נגישות לים ועד שיהיו דברים אחרים האופציה היא לטפל במה שאפשר, מה שנמצא באזור הבטוח, לפתח אותו ולשפר אותו.
<גלעד גבאי: כמובן דובר פה על פגיעה בשטחים החקלאיים, הקושי בממשק של ניהול השמורה, ראינו.
<גלעד גבאי: כל מה שקורה פה עם בעלי החיים, תיכף נראה.
<גלעד גבאי: חוויית הביקור מאוד מאוד נפגעה.
<גלעד גבאי: צריך לדעת שזה אתר שרק בשלוש התחנות של הרשות פה זה חצי מיליון מבקרים בשנה.
<גלעד גבאי: זאת אומרת חוויית הביקור מאוד מאוד נפגעה, אי אפשר היה לבקר פה ולעשות את כל האתרים, עמדו פה שעות, עמדו פה בפקקים ואנחנו רואים את זה ולדעתי אנחנו גם נראה את זה בהמשך.
<גלעד גבאי: לוקח לדברים האלה זמן.
<גלעד גבאי: כמובן ירידה במספרי המבקרים, בולענים ראינו.
<גלעד גבאי: זאת הרצועה.
<גלעד גבאי: אנחנו רואים את הכביש הזמני.
<גלעד גבאי: צריך להבין - - -
דוד אמסלם: אני רק מבקש, אנחנו מכירים, התרשמנו, תעבור שתי דקות לתת לנו את הפאנץ' ליין ונתקדם.
<גלעד גבאי: אנחנו מדברים על התשתיות.
<גלעד גבאי: כמובן שחוף השמורה, שהיה פה, שגם כן היה אטרקציה, נעלם לגמרי ואי אפשר לטייל בו.
<גלעד גבאי: אנחנו רואים את מה שקורה עם בעלי החיים.
<גלעד גבאי: אתם רואים פה את עדר היעלים, אחד העדרים הגדולים בישראל, 200 פרטים בספירה האחרונה, לצערנו המספרים לא עלו כל כך אבל זה מה שיש.
<גלעד גבאי: אבל עכשיו באמצע השטח שלהם עובר המעקף ואתם רואים אוטובוס ויעלים.
<גלעד גבאי: אנחנו רואים פה את האזורים שלא נגישים אליהם, צבי שנפל לתוך בולען, יעל שנדרס.
<גלעד גבאי: נתוני מבקרים.
<גלעד גבאי: ירידה של 20% בין פסח לפסח.
<גלעד גבאי: אנחנו רואים את הפקקים שהיו, פשוט אנשים עמדו פה ולא יכולים היו להיכנס, אז הם פשוט הסתובבו.
<גלעד גבאי: מה עושים כרגע?
<גלעד גבאי: כרגע בתכנון טיילת שתחבר את כל אתרי הנווה, שיקום צומח.
<גלעד גבאי: ראינו את זה מהכביש, חבל שלא הסברנו על זה, הארכת שעות ביקור ובעצם העצמת החוויה.
<גלעד גבאי: בעצם הכוונה בתוך הנווה הזה לקשור את כל השכבות שקיימות פה, טבע, היסטוריה קרובה, היסטוריה רחוקה ואז בעצם גם לאפשר למי שבא לבקר פה חוויה יותר טובה וגם פריסה יותר טובה לימים.
<גלעד גבאי: אם השמורה נסגרת בארבע ובאתרים אחרים אפשר לבקר אפילו בלילה ולכן אפשר לשפר את הדבר הזה.
<גלעד גבאי: טיפול בדרכים הפנימיות.
<גלעד גבאי: אתרים ארכיאולוגיים, טיפלנו פה בשלושה אתרים מרכזיים בצורה שבהחלט משפרת פה את חווית הביקור.
<גלעד גבאי: ואנחנו מלווים את כל הדבר הזה בניטור וניטור אקולוגי.
דוד אמסלם: הייתי רוצה לשמוע, ברשותכם, את גונדי שחל, תושבת המקום.
<גונדי שחל: שלום לכולם.
<גונדי שחל: אני רוצה קודם כל לברך את היוזמה שסוף סוף חושבים קצת על כמה התושבים שגרים פה באזור הנפלא הזה.
<גונדי שחל: אני כ-30 שנה חיה בעין גדי, באתי מגרמניה לפה וכעשר שנים אני עובדת בשביל ארגון אקופיס מזרח תיכון, שאנחנו ארגון חוצה גבולות ואני כתושבת האזור פה עובדת הרבה על מה שקורה עם ים המלח.
<גונדי שחל: מהחוויות שלי פה בתור תושבת האזור, בשנים האחרונות ראיתי כמה בעיות שאני לא ראיתי פתרון.
<גונדי שחל: אל"ף, בכל ים המלח אין בעצם חוף אחד פתוח שאפשר לגשת.
<גונדי שחל: אני גם מורת דרך, אין איפה לעצור רגע עם אוטובוס של תיירים ואפילו לדבר על הבולענים זה בעייתי, כי אין איפה לעמוד ובאמת להסתכל על זה בעין גדי.
<גונדי שחל: אני חושבת שאנחנו צריכים לחשוב איך לנצל את הבעיות שנוצרות ולעשות אולי אפילו מרפסת תצפית על הבולענים עם הסברים שאנשים יכולים בבטיחות לעצור וללמוד על זה.
<גונדי שחל: אני חושבת שאנחנו יכולים להפוך את זה למשהו לטובתנו.
<גונדי שחל: מאז שנסגר הכביש אין תחנת דלק בין הצפון לנווה זוהר, כל יום רואים פה צעירים ואנשים שעוברים פה שפשוט נתקעים בלי דלק.
<גונדי שחל: בתור חבר קיבוץ אפילו אסור לי מבחינת החוק למכור להם דלק מהתחנה שלנו.
<גונדי שחל: אנשים ממש לא יודעים, כבר פגשתי אנשים טובים שנסעו בשביל אנשים אחרים 50 קילומטר ויותר בשביל לעזור להם להגיע לדלק.
<גונדי שחל: לזה, אני חושבת, צריך לתת מענה.
<גונדי שחל: אין איפה לשים את האוהל.
<גונדי שחל: אנשים שאני מכירה ביקשו ממני לתת לילדים שלהם לשים את האוהל אצלנו בגינה, כי אין איפה.
<גונדי שחל: כל מיני דברים קטנים כאלה שפשוט אנשים באים ואין שום תשתית יותר, הכול הלך.
<גונדי שחל: נכון שאנחנו נצטרך ללמוד לחיות עם הבולענים האלה, וגם אם אנחנו נעבוד על פתרון גדול יותר זה ייקח המון זמן, שנים שנים עד שיזוז משהו לטובת ים המלח.
<גונדי שחל: אבל מה שחסר לי פה ושלא שמעתי זה שני פתרונות שאנחנו היינו רוצים לראות בתור ארגון וגם אני, בתור תושבת האזור.
<גונדי שחל: קודם כל זה זרימה של יותר מים בירדן הדרומי.
<גונדי שחל: צריך להביא יותר מים, היום זה פיפי וביוב שזורם שם.
<גונדי שחל: שנים כבר הובטח לנו שתהיה זרימה בירדן ושיטפלו בזה.
<גונדי שחל: דבר שני, אני הייתי רוצה גם טיפול בדרום ים המלח, במים שמתאדים בבריכות האידוי של מפעלי ים המלח.
<גונדי שחל: לדעתי אנחנו אזור מדהים שאין מקום יותר יפה בעולם כולו, אם אתם שואלים אותו, ואנחנו הפכנו יותר מחצי מהים לאזור תעשייתי ואנחנו ממשיכים לאבד את המים.
<גונדי שחל: לפי ידיעתי אין אפילו תשלום על מי ים המלח ששואבים החוצה.
<גונדי שחל: אני חושבת שהדרום כבר הפך להיות אזור תעשייתי ועכשיו ממשיכים להוריד את המים.
<גונדי שחל: לא יכול להיות ש-business us usual ושלא ניתן את הדעת על למצוא פתרונות אחרים להוצאות המינרלים, שצריך להמשיך באידוי המים באותו קצב ואפילו לחשוב כל פעם על איך להגביר את הקצב.
<גונדי שחל: גם פה צריך לתת את הדעת להאט את הקצב ואיך כן לעצור יותר את ירידת המפלס.
<גונדי שחל: כל פתרון שנמצא פה וצריך למצוא את הפתרונות שעכשיו מדברים עליהם, אין מנוס, אם אנחנו נמשיך להתעלל בים וביהלום הזה בכתר העולמי אז לא יהיה ים המלח.
דוד אמסלם: אתי בירן, מצפה שלם.
<אתי בירן: שלום לכולם.
<אתי בירן: אני אתי, אני חברת מצפה שלם.
<אתי בירן: לפני שאני אתחיל אז אני אגיד קודם כל תודה גדולה, במיוחד לדוד שלקח עלינו אחריות, על ים המלח, ועומד בהבטחות שלו והגיע אלינו ומזיז ופועל, ולאיתן ברושי, שפשוט שומר עלינו.
<אתי בירן: אז אני קצת זו שעוררתי מהומה, מדבריו של בני בגין, זו אני אתי, בנושא ההתיישבות, אז אני מתנצלת שלא הבנתי את דבריך ואמרתי את מה שאמרתי בישיבה ההיא.
זאב בנימין בגין: הכול בסדר, הרווחתי טיול הנה בינתיים.
<אתי בירן: נכון ואנחנו הרווחנו להכיר אותך.
<אתי בירן: אבל עדיין אני רוצה לספר לכם על מצפה שלם, שהמצב הוא מאוד מאוד קשה.
<אתי בירן: מצפה שלם הוא קיבוץ קטן, הוא הגיע בסוף שנות ה-70 לים המלח, אנחנו הגענו, התיישבנו, הקמנו משפחות, היום יש לי שני ילדים, אחת באוניברסיטה ואחת בצבא והם שואלים אותי 'אמא, לאן אנחנו חוזרים?
<אתי בירן: ' והם מחפשים קיבוצים במרכז הארץ כי הם יודעים שאין להם לאן לחזור.
<אתי בירן: המצב מאוד מאוד קשה, הפרנסה שלנו במצב מאוד מאוד עגום והבעיה הכי עיקרית שאנחנו, המבוגרים, שכאילו אנחנו השורשים, אנחנו אלה שצריכים להראות להם את הדרך, איבדנו את הדרך.
<אתי בירן: בעלי, הוא תיירן כבר 30 שנה, נאלץ למצוא את עבודתו לפני כשנה בעין גב, בכנרת, בתיירות עין גב.
<אתי בירן: זה מצב מאוד מאוד קשה.
<אתי בירן: אנחנו חוצים את כביש הבקעה בלילה, הוא צריך לישון מחוץ לבית הרבה ימים והמצב הוא מאוד מאוד קשה.
<אתי בירן: הרבה אנשים איבדו את פרנסתם ביום אחד, 30 אנשים איבדו את פרנסתם מחוף מינרל, מעבר לאלה שאיבדו, שלא גרים באזור, שבאים וחוזרים.
<אתי בירן: הדבר שמאוד מאפיין את מצפה שלם - - -
דוד אמסלם: אתי, ברשותך, אני יוצא בנושא הזה להתראיין ברדיו, תמשיכי לדבר ואחרי זה ברושי ואני אחזור.
דוד אמסלם: (היו"ר איתן ברושי)
<אתי בירן: במצפה שלם, אני מניחה שכמו בעין גדי, כמו בכל התיישבות, יש משולש מאוד מאוד חזק ואף צלע לא יכולה להתקיים בלי השנייה, זה פרנסה, קליטה והחזרת הבנים הביתה.
<אתי בירן: אנחנו לא מצליחים לעשות את זה, פשוט לא מצליחים לעשות את זה.
<אתי בירן: לכן אני חוזרת לנקודה של הכסף, ברור לנו שחייב להיות תחליף לכל מה שנהרס.
<אתי בירן: כלומר ים המלח באמת לא שייך לנו, הוא שייך לעולם, הוא שייך לפנים של מדינת ישראל, אבל אנחנו, אלה המתיישבים כאן ואלה שמתפרנסים מהמקום הזה, חייבים תחליפים, בלי זה לא תהיה קליטה במצפה שלם והבנים שלנו, שגדלו בקבוצות מאוד מאוד קטנות בבתי ילדים וזה יצר אצלם טראומה, הם לא יחזרו הביתה אם לא תהיה מאוד גדולה במצפה שלם.
<אתי בירן: זה המשולש המאוד מאוד נוקשה שקיים בקיבוץ שלנו.
<אתי בירן: קשה לנו להביא קליטה והבנים שלנו, שלא רואים שאנחנו מתרחבים ולא רואים שאנחנו צומחים ולא רואים את העתיד, לא מוכנים לבוא הביתה.
<אתי בירן: ובזה אני אסכם ואני אשמח שעם כל הדברים של שמורות הטבע ושל המדינה באמת באמת הבנתם שקיימים כאן פרים שהם האנשים שהם שומרים על המדינה הזאת, על הגבול המזרחי של המדינה והפנים שלהם תמיד לשלום והפנים שלהם תמיד תמיד להבין את הטבע ולהשתלב בתוך הטבע ולא לפגוע בטבע, אבל אנחנו לא נצליח להתקיים כאן ללא התייחסות של המדינה לפרנסת המקום.
זאב בנימין בגין: התכנון של היישוב לכמה משפחות?
זאב בנימין בגין: עוד פעם, אולי זה סטטוטוריקה אולי.
<אתי בירן: לפחות ל-200 או יותר.
<אתי בירן: אריה יכול לתקן אותי.
זאב בנימין בגין: ואתם כמה משפחות היום?
<אתי בירן: 50.
<דב ליטבינוף: אצלנו זה ל-500 משפחות.
<דב ליטבינוף: התכנון ל-500, בעין גדי 500 משפחות.
<דב ליטבינוף: בעין גדי יש 180.
איתן ברושי: אני היושב ראש עכשיו, אני אתן לך זכות דיבור.
<טארק אבו חאמד: אחרי צהריים טובים.
<טארק אבו חאמד: קודם כל תודה רבה על האירוח.
<טארק אבו חאמד: אני טארק אבו חאמד, סגן המדענית הראשית במשרד המדע.
<טארק אבו חאמד: רק נוסיף כמה מילים על ההיבט המחקרי באזור ים המלח.
<טארק אבו חאמד: משרד המדע פועל בתמיכות המחקרית באזור ים המלח, המחקר פה מתבצע על ידי מרכז מדעי ים המלח והערבה, שהוא אחד משמונה מרכזי מחקר שמשרד המדע מממן ברחבי הארץ.
<טארק אבו חאמד: במרכז מדע ים המלח יש ארבע שלוחות, אחת במצפה רמון, ערבה צפונית, ערבה תיכונה ואזור ים המלח.
<טארק אבו חאמד: יש בשלוחה של ים המלח 8 חוקרים בעלי תואר שלישי, שאני חושב שרובם גרים בקיבוץ עין גדי.
<טארק אבו חאמד: בשנת 2008 היו 6 חוקרים והיום 8 חוקרים, אז אנחנו גם מעודדים את האנשים שיעברו לגור באזור הזה, אנשים בעלי תואר שלישי, מהנדסים ועוזרי מחקר.
<טארק אבו חאמד: משרד המדע תומך במרכז מדע ים המלח בסכום של 4 מיליון שקלים בשנה והם גם יכולים להגיש הצעות מחקר לקולות קוראים שאנחנו מממנים.
<טארק אבו חאמד: משרד המדע שמח לראות את הגידול בקצב הפעילות של מרכז מדע ים המלח וגם הגידול במספר החוקרים.
<טארק אבו חאמד: תודה.
<קריאה: יש 13 חוקרים, רק שתדע.
<טארק אבו חאמד: אמרתי שמונה בעלי תואר שלישי.
איתן ברושי: מישהו עוד רוצה להגיד?
איתן ברושי: אז לא להתבייש.
<טובי שור: אני טובי שור ממפעלי ים המלח.
<טובי שור: בדומה לשאול אני גם מסכים עם המסכימים ואני חושב שבסך הכול הדיון הזה התפתח לכיוון טוב, פחות לחפש אשמים, יותר לחשוב איך פותרים את הבעיות והבעיות, בניגוד למה שרגילים במחוזותינו למצוא פתרונות אינסטנט, אז אין פה פתרונות אינסטנט ואלה באמת פתרונות גם מורכבים וגם לטווח ארוך.
<טובי שור: בכל זאת פטור בלא כלום אי אפשר, בעיקר לנוכח מה שגונדי אמרה, אני מזכיר, רוב האנשים שיושבים פה, לפחות חלק ניכר מהם, מכירים את האזור היטב ולכן אולי כמעט מיותר להגיד את זה, אבל צריך לזכור ששאיבת המים של מפעלי ים המלח והזרמתם לאגן הדרומי זה מה שבעצם מחיה את האגן הדרומי.
<טובי שור: בלי ההזרמה הזאת לא היה אגן דרומי, לא היו בתי מלון.
<טובי שור: צריך לזכור את זה.
<טובי שור: וגם חשוב להגיד עוד דבר, אין פה כרגע נציגי המכון הגיאולוגי - - -
זאב בנימין בגין: הוא פה.
<טובי שור: נציג לשעבר, בא והולך.
זאב בנימין בגין: מאיר פה.
<טובי שור: לא משנה, אני אגיד דברים שאפשר לבדוק אותם אחר כך עם המכון הגיאולוגי.
<טובי שור: לאחרונה ממש הם הכינו עבודה מאוד מעניינת שבאה לבדוק את הגורמים לגידול בנסיגת המפלס ב-20-30 השנה האחרונות והעבודה מוכיחה שהגידול הזה לא נובע בכלל מתוספת השאיבה של מפעלי ים המלח ואמנם מפעלי ים המלח ב-20 השנים האחרונות לא הגדילו בכלל את השאיבה שלהם.
<טובי שור: השאיבה נשארה קבועה, כיוון שלא הגדלנו גם את שטחי האידוי.
<טובי שור: יש הרבה מאוד דיס אינפורמציה בתקשורת בנושא הזה, אז אני חושב שכדאי לדעת את זה.
<טובי שור: ושוב, זה לא אמירה שאני אומר, זו לא המצאה שלי, אלא זה מחקר בלתי תלוי שנעשה על ידי המכון הגיאולוגי.
<טובי שור: ושוב אני אומר, הנושא של הבולענים זו בעיה שהיא בעיה הרבה מעבר ליכולת הפתרון של גוף אחד כזה או אחר ולכן הכיוון של למצוא איזה שהוא פתרון הוליסטי שהמדינה מובילה אותו, אני חושב שזו הדרך הנכונה לטפל בזה.
<טובי שור: מבחינה זאת הדיון פה הוא בהחלט בכיוון הנכון.
<טובי שור: (היו"ר דוד אמסלם)
זאב בנימין בגין: אולי כדאי להסביר את הנקודה הזו.
זאב בנימין בגין: רק בנקודה הזאת, רבים אינם זוכרים וחלקם אינם יודעים, האגן הדרומי של ים המלח, מדרום למה שפעם היה הלשון של ים המלח, עומקו נגיד לפני 50 שנה היה 2, 3, 4 מטרים, אז אם הירידה במפלס ים המלח, שנובעת מגורמים חיצוניים, בעיקר מאצירת המים ב-א' וב-ע' בכנרת, אבל גם בסוריה וגם - - - בסכירה שלהם, אז כבר מזמן היה מתייבש האגן הדרומי.
זאב בנימין בגין: לא היה שם כלום.
זאב בנימין בגין: היה שם אותו אופי לשטח כמו השטח שאנחנו רואים היום, אם שמים לב, בין האגן הדרומי לבין האגן הצפוני.
זאב בנימין בגין: זה מרחב של בוץ, שאפילו בסנדלי חבלנים לא הצלחנו לנוע שם לפני שנים רבות.
זאב בנימין בגין: לכן דווקא המפעלים, ואין לי מניה במפעלים, הם אלה שבאמצעות בריכה 5 אפשרו את הקמת המלונות והתעשייה התיירותית.
דוד אמסלם: גיאולוג זה גיאולוג, אתם יודעים.
זאב בנימין בגין: אין מה לעשות.
זאב בנימין בגין: בדואי זה בדואי.
<דב ליטבינוף: תארו לעצמכם שתעשיית בתי המלון לא הייתה קמה שם והיא הייתה קמה באזור ים המלח האמיתי, לא הייתה תעשיית תיירות בגלל ש - - -
דוד אמסלם: למה אנחנו נתאר?
דוד אמסלם: אתה יודע כמה דברים אני יכול לתאר כל בוקר מה קורה במדינת ישראל?
<יוחאי רוס: אני רוצה להדגיש נושא אחד שיכול להיות שהזכירו אותו ואני רוצה לשים עליו מאוד את הדגש, זה נושא כביש 90.
<יוחאי רוס: הכביש הזה מגיע ממטולה ועד אילת והמקום היחידי שכל שיטפון וכל בעיית מזג אוויר חוסמת אותו זה ים המלח.
<יוחאי רוס: אני לא יודע אם למישהו יצא לנסוע בבקעה, אפילו על נחל עוג'ה בונים גשר.
<יוחאי רוס: בערבה על כל הנחלים הגדולים בנו גשרים.
<יוחאי רוס: משום מה ים המלח נשאר מחוץ לתכניות ומחוץ לתקציבים.
<יוחאי רוס: הכביש פה הוא עורק חיים, אין פה חיים בלי הכביש, אז תלמידים לא יכולים להגיע לבית הספר, או שהם נתקעים בבית הספר, לא יכולים לחזור הביתה, תיירים שהיו צריכים לחזור מפסידים טיסות ואורחים אחרים לא יכולים להגיע.
<יוחאי רוס: לא צריך לציין מה המשמעות שכביש נסגר.
<יוחאי רוס: יש פה יותר מדי מוקדים לאורך הכביש הזה שהם לא מטופלים לחלוטין והגיע הזמן לתת על זה את הדעת ולהקים גשרים על כל המקומות המועדים, גם באזור ים המלח.
<יוחאי רוס: תודה.
דוד אמסלם: תודה רבה, יוחאי.
דוד אמסלם: ארנון, מצפה שלם.
<ארנון בירן: אני אהיה קצר.
<ארנון בירן: אני רוצה לדבר רק על היבט אחד.
<ארנון בירן: אני הבעל של אתי, שעובד בעין גב.
דוד אמסלם: מספיק לנו 'הבעל של אתי'.
<ארנון בירן: זה מי שצריך לנהל פה את העניינים, אגב, אם לא הבנתם.
<ארנון בירן: אני רוצה לדבר רק על אלמנט הזמן.
<ארנון בירן: הזמן פועל לרעת התושבים.
<ארנון בירן: דיברתם פה, הייתה ביוני הישיבה האחרונה, ראש הממשלה היה ב-2012 וסך הכול הזמן פועל לרעתנו ואנחנו מדממים לאיטנו.
<ארנון בירן: אשתי אתי דיברה על הילדים שלנו, הדור הבא, הם לא מחכים להחלטות שלנו וגם לא להחלטות שלכם, הם קובעים את ההחלטות שלהם בקצב שלהם.
<ארנון בירן: אני רק רוצה לבקש שתעשו את המיטב בשביל לקצר את לוחות הזמנים, כי זה לא עובד לטובתנו.
<ארנון בירן: זה אחת.
<ארנון בירן: שתיים, לכל התושבים שנמצאים פה ולכל מי שיכול להעניק להם משהו, למשל מפעלי ים המלח, אני לא יודע אם במפעלי ים המלח עובד תושב אחד ממועצה אזורית תמר, אולי, אני לא יודע, אבל להערכתי ממגילות אף אחד.
<ארנון בירן: אז אם יש פה אנשים שיכולים, ברשות ובמפעלים או בכל מקום אחר, להפיץ דרך המועצות או בצורה מסודרת אפשרויות לעבוד פה, אז אני מבקש שזה גם יקרה.
<ארנון בירן: ואני חוזר עוד פעם, הזמן לרעתנו, אני מאוד אודה לכם אם תקדישו באמת.
<ארנון בירן: אנחנו אנשים שחיים פה, לפחות במצפה שלם, אני לא חושב שיש קיבוצניקים, אלה אנשים שהגיעו מהעיר לפריפריה בשביל גם פעם קצת ציונות ואנחנו מאוד מתקשים להבין מה קורה, למה קורה, בקצב שקורה.
<ארנון בירן: לפחות אני רואה שמשקיעים בדרום ים המלח סכומים מטורפים ש-10% או 5% מהם יכולים לעשות את ההבדל בין חיי התיישבות פה בצפון ים המלח למות ההתיישבות פה בצפון ים המלח.
<ארנון בירן: תודה רבה.
דוד אמסלם: תודה רבה לארנון.
דוד אמסלם: יש עוד תושב שרוצה לדבר?
דוד אמסלם: רק תושבים.