GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: אני כרגע לא משנה את ההחלטה שלהם בעניין הזה.
אורי מקלב: בעניין הזה יש שיקול דעת.
דוד אמסלם: אמרת את זה אתמול.
אורי מקלב: אני רוצה להחריג משיקול דעת בפעם הראשונה.
<איילת לוי: זה קצין בדרגת תת-ניצב ומעלה ולא כל קצין.
אורי מקלב: אבל עם כל הכבוד לדרגת תת-ניצב ומעלה - - -
דוד אמסלם: אתה עכשיו מתווכח על העניין.
דוד אמסלם: בגדול, קודם כל, הסמכויות האלה קיימות היום בחוק בנושאים הרבה יותר פשוטים מאשר שב"חים.
דוד אמסלם: דבר שני, שבן אדם שלא יעסיק שב"חים.
דוד אמסלם: אנחנו לא רוצים לתת לו איזושהי הנחה.
דוד אמסלם: הוא עבריין ועובר על החוק.
דוד אמסלם: לכן באה המדינה ורוצה עכשיו להסדיר את זה.
דוד אמסלם: אתה רוצה שלא תהיה ההסדרה הזאת?
דוד אמסלם: שמעתי אותך.
דוד אמסלם: באה המדינה וחושבת שהיא רוצה להחמיר בארסנל הכלים שלה.
דוד אמסלם: אתה לא רוצה, בבקשה, תצביע נגד.
אורי מקלב: אני רוצה להחמיר אבל הדבר הדרקוני הזה של סגירת עסק - - -
דוד אמסלם: שמענו את הדברים.
דוד אמסלם: גם אם תחזור עליהם שבע פעמים, אנחנו מכירים את זה.
אורי מקלב: אתה אומר לי שאני רוצה להקל.
אורי מקלב: אני לא רוצה להקל.
אורי מקלב: החמרנו.
דוד אמסלם: אתה רוצה להקל בסעיף הזה.
דוד אמסלם: אתמול אמרת את זה.
דוד אמסלם: שמענו את העמדה של המשרד והמשרד בעצם טרח על ההצעה הזאת הרבה זמן, האחריות בנושא הזה היא שלו, השר מבקש עוד כלים.
דוד אמסלם: אם אתה רוצה, תצביע נגד.
אורי מקלב: להביא חקיקה ולעשות שינויים בחקיקה, זה לא דבר שאנחנו משנים סדרי בראשית.
דוד אמסלם: אבל היום ברישוי עסקים, קצין יותר זוטר, ברגע שיש התפרעות, לא שב"חים, יכול לסגור את המקום גם לחודשיים.
דוד אמסלם: למה שם זה לא מפריע לך?
אורי מקלב: דיברנו על ההבדלים בין המקום הזה להצעה הזאת.
דוד אמסלם: תעשה מה שאתה רוצה.
זאב בנימין בגין: בתשובה להערתו הראשונה של חברי חבר הכנסת אורי מקלב.
זאב בנימין בגין: לדעתי התשובה של המשרד לביטחון פנים מניחה את הדעת.
זאב בנימין בגין: לפחות אני הבנתי את זה כמשהו שהוא קרוב להנחיות להפעלה של החוק.
זאב בנימין בגין: יכול להיות שאפשר יהיה לענות באופן דומה לתהייה ולהערה של חבר הכנסת מקלב בלי לשנות את נוסח החוק אבל כדי שיירשם בפרוטוקול מה לדעתכם יהיו ההנחיות להפעלה, האם למשל תינתן אזהרה ואפשר יהיה להמתין עד הפעם הבאה.
זאב בנימין בגין: אני חושב שזה יכול להניח את דעתו של חבר הכנסת מקלב במידה מסוימת.
זאב בנימין בגין: לפחות את דעתי.
אוסאמה סעדי: בני, לא מפריעה לך ההגדרה הרחבה?
דוד אמסלם: אני רוצה עכשיו להתקדם.
דוד אמסלם: המשרד, בבקשה, אם אתם רוצים לענות לחבר הכנסת בגין, בבקשה, ואם לא, אני עובר להצבעות.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה להזכיר שמדובר בשב"חים שעוברים על החוק.
דוד אמסלם: אורי, אתה דיברת.
אורי מקלב: גם אתה דיברת.
אורי מקלב: אז מה קרה?
אורי מקלב: קריאת ביניים על משהו.
דוד אמסלם: אתמול דיברת והיום קיבלת את זכות הדיבור.
אורי מקלב: ההצבעה היא על בסיס הקואליציה.
אורי מקלב: אם הייתי באופוזיציה, אתה יודע שזה לא היה עובר ככה.
אורי מקלב: אני עומד מול האזרחים.
דוד אמסלם: כנראה אני לא.
דוד אמסלם: אורי, אתה אמרת את שלך.
דוד אמסלם: אני מבקש ממך, גמרנו, נגמרה זכות הדיבור ואני רוצה להתקדם.
אורי מקלב: אלה צורכי הציבור.
אורי מקלב: אתה יודע את הפער הגדול בין החקיקה שלנו לבין מה שקורה בשטח.
דוד אמסלם: אורי, אני מבקש, אני רוצה להתקדם.
דוד אמסלם: גם אנחנו אנשי ציבור, גם אנחנו בציבור ואל תדאג, לא רק אתה לבד בציבור אלא גם אנחנו שומעים את הציבור.
דוד אמסלם: תן לנו להתקדם.
דוד אמסלם: אתה אמרת את מה שאמרת.
דוד אמסלם: אתמול היית כאן, נתנו לך את רשות הדיבור בהסתייגויות, תצביע איך שאתה רוצה אבל תל לי להתקדם.
אורי מקלב: אני מכבד אותך ואני ידיד שלך, אני לא רוצה להגיד, אתה יודע בדיוק אבל אני מצפה ממך קצת להוריד את זה.
אורי מקלב: עם כל הלהט שלך והרצון שלך להעביר חקיקה בשעתיים ובשלוש שעות מיום חמישי, עדיין צריך לכבד גם חברים אחרים.
דוד אמסלם: אתה הרגשת שאני לא מכבד אותך?
דוד אמסלם: אולי זה הפוך?
אורי מקלב: לא לכבד אישית.
דוד אמסלם: אולי אני מרגיש הפוך?
אורי מקלב: צריך לכבד גם אחרים.
דוד אמסלם: אתה מרגיש שלא נתתי לך מספיק לדבר?
אורי מקלב: לא, לא לדבר.
דוד אמסלם: אתה רוצה לדבר עוד, אני אתן לך.
אורי מקלב: לא רוצה לדבר.
אורי מקלב: אני רוצה מעשים.
אורי מקלב: אני מגיש משהו הגיוני ואתה צריך לכבד את זה בגמישות שלך מול המערכת.
דוד אמסלם: אם אני לא מקבל את העניין שלך, זה אומר שאני לא מכבד אותך?
דוד אמסלם: תראה מה אתה עושה עכשיו בדיון.
אוסאמה סעדי: סד הזמנים אליו אתם מכניסים אותנו, אורי צודק.
זאב בנימין בגין: אולי זה יניח את דעתו.
דוד אמסלם: שמעתי את דעתו.
דוד אמסלם: אתמול ישבנו כאן וניהלנו את הדיון.
דוד אמסלם: ייאמר לזכותו של חבר הכנסת מקלב שהוא בא כמעט לבד ורק אני והוא היינו כאן.
אוסאמה סעדי: עשיתם את הישיבה ביום ראשון וזה לא מקובל.
אוסאמה סעדי: אתם מזמינים אותנו לפני יומיים-שלושה.
אוסאמה סעדי: אי אפשר אדוני היושב ראש.
אוסאמה סעדי: היה לנו הרבה מה לדבר אבל אתם קבעתם ישיבה באופן לא רגיל ביום ראשון.
אוסאמה סעדי: אי אפשר לעשות את זה היום או מחר?
דוד אמסלם: נתנו לך לדבר היום מספיק זמן.
דוד אמסלם: דרך אגב, אנחנו עובדים לפי תקנון הכנסת והכול מותר לנו כל עוד זה במסגרת התקנון.
דוד אמסלם: לכן אתה השגת את ההשגות שלך.
דוד אמסלם: חבר הכנסת בגין שאל את השאלה וניסה לרצות אותך.
דוד אמסלם: בבקשה, המשרד, אם יש לכם תשובה, בבקשה, ואני עובר להצבעות.
<איה גורצקי: אני רק מבקשת לומר שסוגיית הגבלת השימוש במקום מוסדרת כרגע בקבוצת סעיפים מ-12ב4 עד 12ב8 ושכל סעיף נותן לנו הרבה מאוד מגבלות.
<איה גורצקי: זאת אומרת, שיקול הדעת שלנו הוא מאוד מוגבל ומבוקר.
<איה גורצקי: כך למשל אנחנו לא יכולים להוציא צו הגבלת שימוש אם אנחנו לא חושבים שהמקום ימשיך לשמש לביצוע העבירה.
<איה גורצקי: גם אנחנו וגם בית המשפט מוגבלים ב-12ב7 - - -
אורי מקלב: מה שאמרת עכשיו, באיזה סעיף זה?
<איה גורצקי: בסעיף 12ב4.
<איה גורצקי: סעיף 12ב4 מחייב קודם כל יסוד סביר להניח כי מקום משמש לביצוע העבירה ויסוד סביר לחשש שהמקום ימשיך לשמש לביצוע העבירה.
<איה גורצקי: זאת אומרת, אם אין לי יסוד, אם מדובר במידע חד פעמי ואין לי בסיס להניח שהמקום ימשיך לשמש לביצוע העבירה, לא אוכל לעשות את זה.
זאב בנימין בגין: אם אני מבין נכון, אני מנסה לגשר בין הצדדים, אינדיקטור, ציון אפשרות מסוימת להפעלה של הסעיף הזה היא הפעלה פעם אחת לפחות ואם עוד פעם הוא מפעיל את המקום באופן בלתי חוקי, זה משמש אופציה.
אוסאמה סעדי: בני, אני מציע לך לא לפרש את החוק.
<איה גורצקי: ההערה של חבר הכנסת בגין היא מאוד במקומה.
זאב בנימין בגין: כבר היה שווה לי לבוא הבוקר.
<איה גורצקי: אני מתנצלת, אבל זה מאוד הגיוני.
רויטל סויד: בני, אתה לא יודע מה זה לקבל מחמאה מאיה.
זאב בנימין בגין: זאת לא הייתה מחמאה.
זאב בנימין בגין: היא קבעה עובדה.
זאב בנימין בגין: אני מנסה לגשר.
דוד אמסלם: אני שמח שאתה מגשר בין מקלב לביני באמצעות המשרד לביטחון פנים.
אורי מקלב: אם הוא עושה את זה, אני מוכן.
<איה גורצקי: סוגיית הרצידיביזם היא בוודאי מהותית.
<איה גורצקי: כמובן שעבר פלילי, עבירות קודמות, ביצוע עבירות קודמות במקום, היא נסיבה מאוד משמעותית וקבועה.
<איה גורצקי: עם זאת, לא הייתי רוצה להתחייב ולומר שבכל מקרה כאשר מדובר בפעם אחת, מפקד המחוז לא יכול לשקול משום שמדובר בכמות גדולה של עובדים שאחד מהם היה מפגע ולא הייתי רוצה להגביל את שיקול הדעת שלנו.
<איה גורצקי: לכן גם יש אפשרות להשג ה.
זאב בנימין בגין: ככלל, זה מה שאת מניחה שיהיה.
<איה גורצקי: בוודאי.
דוד אמסלם: רבותיי, ברשותכם, אני עובר להצבעות.
אוסאמה סעדי: אדוני, לפני ההצבעה, אני מבקש התייעצות סיעתית.
דוד אמסלם: הפסקה חמש דקות.
דוד אמסלם: הסתיימה ההתייעצות הסיעתית.
אורי מקלב: החוק הזה חל גם על עובדים זרים?
דוד אמסלם: רק על שב"חים.
דוד אמסלם: על שוהים בלתי חוקיים.
אורי מקלב: אבל יש כאלה שכבר נמצאים, שוהים בלתי חוקיים.
אורי מקלב: אחד שפג תוקף הרישיון שלו, הוא שוהה בלתי חוקי.
אורי מקלב: איך אנחנו יודעים שההגדרה היא דווקא על מי שגר ביהודה ושומרון?
<מירי פרנקל שור: יש הגדרה.
דוד אמסלם: אתמול הם הגדירו מה זה שב"ח.
אורי מקלב: מי שבא מהאזור.
אורי מקלב: שאלתי את נציג לשכת עורכי הדין.
אורי מקלב: אני זוכר שאתמול הסברתם את אזה.
דוד אמסלם: אנחנו נתנו התייעצות סיעתית בעניין ולכן לכאורה הדיון הסתיים אבל, רויטל, אם את רוצה להגיש הסתייגות ולומר משפט, בבקשה.
דוד אמסלם: תמר, את רוצה לומר אחרי כן גם משפט?
דוד אמסלם: לאחר מכן נתקדם.
רויטל סויד: בהמשך להסתייגויות שהגשתי בשם סיעת המחנה הציוני שמתייחסות גם לחוסר המידתיות בעניין של הענישה וגם לגבי הפגיעה המהותית בחופש העיסוק, ועל אף שאנחנו מסכימים שאין ספק שצריך בהחלט להידרש לנושא של כל מי שמלין, מסיע ומעסיק שוהים בלתי חוקיים.
רויטל סויד: בין היתר, דרך אגב, משטרת ישראל שיותר עוצרת את השב"חים מאשר את המלינים, המעסיקים והמסיעים - - -
דוד אמסלם: זה בדיוק התיקון שלנו היום.
דוד אמסלם: התיקון שלנו בא להסדיר את הנושא של הענשת המעסיקים.
דוד אמסלם: לא את השב"חים עצמם.
רויטל סויד: כל התפיסה היום של משטרת ישראל היא להתעסק עם השב"חים במקום להתעסק עם המעסיקים.
רויטל סויד: יש עוד הסתייגות אחת נוספת שאני מבקשת להוסיף בעל פה.
רויטל סויד: ההסתייגות הזו מתייחסת למה שנקרא קירבה ראשונה.
רויטל סויד: קורית היום תופעה וסיטואציה בה יש אזרחים ותושבי המדינה שנשואים לפלסטינאיות שהן לא הסדירו עדיין את מעמדן החוקי כאן בארץ, אין להן אזרחות סדירה וכאשר למשל הן נוסעות אתם ברכב או מלינים אותן בבית באופן טבעי כי אלה משפחות, יוצא שגבר שיש לו אישה שהיא אישה מהרשות או מעזה, יוצא שהוא מלין או מסיע שוהה בלתי חוקית.
רויטל סויד: אני מציעה הסתייגות.
דוד אמסלם: מה אומרת ההסתייגות שלך?
רויטל סויד: ההסתייגות אומרת שכאשר אנחנו מחילים את החוק הזה, למעט דרגה ראשונה כאשר דרגה ראשונה היא אישה, ילד, ילדה, כך שהם לא ייחשבו לצורך העניין כמי שהענישה חלה עליהם.
רויטל סויד: לא יכול להיות שאתה מסיע את אשתך או את ילדך וזה ייחשב כהסעת שב"ח, וזה עוד אם אתה רצידיביסט כי אתה עושה את זה כל יום, כל יום מלין וכל יום מסיע.
תמר זנדברג: אני רק רוצה להצטרף להסתייגות של רויטל סויד ולוודא שההסתייגויות שהגשתי בשם סיעת מרצ בכתב הגיעו.
דוד אמסלם: כולכם תדברו במליאה.
דוד אמסלם: הכול בסדר.
דוד אמסלם: אורי, אנחנו באים עכשיו להצבעה.
אורי מקלב: תרשום הסתייגות דיבור.
דוד אמסלם: יש לך הסתייגויות.
דוד אמסלם: אתה יכול לדבר עליהן.
אורי מקלב: אין לי הסתייגויות.
דוד אמסלם: זכות דיבור?
<מירי פרנקל שור: אתה לא רוצה להגיש את ההסתייגויות שהצעת?
דוד אמסלם: אתה רוצה זכות דיבור במליאה?
<מירי פרנקל שור: את ההסתייגויות שהצגת בוועדה, אתה לא רוצה שנעלה להסתייגויות במליאת הכנסת?
אורי מקלב: מה שמקובל על היושב ראש, אני מבין.
אורי מקלב: מה שלא מקובל על היושב ראש, אני לא מעלה הסתייגויות למליאה.
דוד אמסלם: אתה רוצה זכות דיבור.
דוד אמסלם: רבותיי, אנחנו עוברים קודם כל לנושא של המיזוג של ההצעות.
דוד אמסלם: אני אקריא לכם.
דוד אמסלם: בישיבה מיום ד' באדר ב' התשע"ו (14 במרץ 2016) החליטה ועדת הפנים והגנת הסביבה לדון בהצעות החוק האמורות במשולב לצורך הכנתן לקריאה שנייה ושלקריאה שלישית בתוקף סמכותה לפי סעיף 84(ג) לתקנון.
דוד אמסלם: אבקש להביא לאישור ועדת הכנסת את מיזוגן של הצעות החוק האמורות והבאתן כהצעת חוק אחת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
דוד אמסלם: מה שהקראתי אומר שיש שתי הצעות זהות, האחת של הממשלה והאחת של החברים שציינתי, ואנחנו רוצים למזג אותן.
דוד אמסלם: מי בעד המיזוג?
דוד אמסלם: בעד – 9 נגד - 4 מיזוג שתי הצעות החוק נתקבל.
דוד אמסלם: המיזוג אושר.
דוד אמסלם: אני עובר להצבעות לגבי ההסתייגויות.
דוד אמסלם: אתם רוצים שאני אביא את כל ההסתייגויות בחבילה אחת או הסתייגויות של כל סיעה וסיעה?
דוד אמסלם: הסתייגויות של כל סיעה או כל ההסתייגויות?
אורי מקלב: כל סיעה.
דוד אמסלם: כל סיעה.
דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגויות של הרשימה המשותפת כפי שהוצגו והונחו בפנינו?
דוד אמסלם: בעד ההסתייגויות – 4
דוד אמסלם: ההסתייגויות של הרשימה המשותפת לא התקבלו.
דוד אמסלם: מי בעד הסתייגויות של מרצ?
דוד אמסלם: הסתייגויות של מרצ לא התקבלו.
דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגויות של המחנה הציוני, אלה שרשומות וכולל ההסתייגות בעל פה של רויטל סויד?
דוד אמסלם: ההסתייגויות של המחנה הציוני לא התקבלו.
דוד אמסלם: אני מביא להצבעה את כל הצעת החוק.
דוד אמסלם: מי בעד הצעת החוק כפי שנוסחה בוועדה?
דוד אמסלם: בעד הצעת החוק– 9
דוד אמסלם: הצעת החוק נתקבלה.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני מגיש רביזיה על החוק עצמו.
דוד אמסלם: רבותי, בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא: טיפול המשטרה בהתנכלות ליו"ר מועצת בתי-העלמין תל-רגב.
דוד אמסלם: דיון בנושא – ניתן קצת רקע – דיון בנושא התקיים ב-28 בדצמבר בראשותו של חבר הכנסת סמוטריץ'.
דוד אמסלם: שם גם היו כמה החלטות.
דוד אמסלם: רק אקריא את ההחלטות של הוועדה באותו דיון: 1.
דוד אמסלם: לאור התמונה הקשה שהוצגה בפני הוועדה, קוראת הוועדה למשטרת ישראל לעשות את עבודתה ולשמור על הסדר הציבורי.
דוד אמסלם: הטיפול בכנופיות ובארגוני פשע הוא בסמכותה של המשטרה ואי-אפשר להטיל את האחריות על חברות אבטחה פרטיות.
דוד אמסלם: על המשטרה ליזום פעילות מבצעית מודיעינית כאחד ולפעול בנחישות אל מול גורמים עברייניים וארגוני פשע.
דוד אמסלם: אחריות למימון עלות ההגנה על אנשי ציבור אשר ממלאים את תפקידם הציבורי מוטלת על המדינה.
דוד אמסלם: הוועדה מבקשת ממשרד האוצר ומהמשרד לשירותי דת להגיע להסכמות על הסעיף התקציבי למימון עלות האבטחה האישית של היושב-ראש, ולהודיע על כך בצו לוועדה עד ליום 10 בינואר 2016.
<לאה קריכלי: זה לא קרה.
<עודד פלוס: זה בסדר, אנחנו עדכנו.
<עודד פלוס: אני אעדכן, אדוני.
דוד אמסלם: קודם כול, למה לא עניתם עד 10 בינואר 2016?
<עודד פלוס: עדכנו, אולי לא באופן רשמי, אבל דיברנו עם חבר הכנסת סמוטריץ'.
בצלאל סמוטריץ': כן, בעניין הזה אנחנו בסדר.
<עודד פלוס: אפילו התכתבנו.
דוד אמסלם: רבותי, אני מבקש להעביר את רשות הדיבור למנכ"ל משרד הפנים עודד פלוס, הוא בעצם פנה אלי גם בעניין הזה.
<עודד פלוס: למשרד לשירותי דת, עדיין.
דוד אמסלם: סליחה, המנכ"ל לשירותי דת.
דוד אמסלם: ואחרי זה אין טעם לפתוח את הדיון מחדש בגלל שכבר ערכנו אותו, רק נשמע את עמדת המשטרה.
דוד אמסלם: בבקשה, עודד.
<עודד פלוס: אדוני היושב-ראש, אני קודם כול מודה על הדיון שכבודו קבע בדחיפות בזמן הפגרה.
<עודד פלוס: אכן כמו שהיושב-ראש ציין, קיימנו דיון קודם לפני כמה חודשים.
<עודד פלוס: אני חייב לומר שכל מי שנכח פה הזדעזע מהדברים ששמענו, זה ממש טרור, אין הגדרה אחרת.
<עודד פלוס: אמצעים, מארבים, נשקים, אמצעי ראיית לילה.
דוד אמסלם: אתה אומר שחוץ מחיל אוויר יש שם הכול.
<עודד פלוס: כמעט.
<עודד פלוס: אולי גם זה יש.
<עודד פלוס: לא יודע.
<עודד פלוס: הייתה לנו איזושהי תחושה, הייתה איזושהי שתיקה שפירשנו אותה כתוצאה מטיפול של המשטרה שפתאום השטח נרגע קצת, אבל למעשה בדיעבד התברר שזאת הייתה שתיקה מדומה.
<עודד פלוס: הפורעים חיכו לשעת כושר.
<עודד פלוס: פשוט הייתה איזושהי תקופה שלא בוצעו עבודות באתר, וברגע שהתחילו לבצע מחדש עבודות פיתוח באתר הם הבינו שהפעילות חזרה ושיש מקום מבחינתם להפעיל את אותם אמצעים שבהם הם פעלו קודם על מנת פשוט לגרום לחברות שמבצעות עבודה באתר לשכור את השירותים שלהם, לשכור את הפועלים שלהם.
<עודד פלוס: הייתי בסיור באתר לפני שבוע וחצי והבנתי בדיוק את הקשר בין הפעילות של הפליליים לבין הפעילות בשטח.
<עודד פלוס: מר פרג'ון היה פה בכנסת, אבל הייתי בסיור באותו היום עם מר ביטון, והוא הראה לי קשר ישיר.
<אבי ביטון: אני הסגן שלו.
<עודד פלוס: הוא הראה לי את האנשים שעובדים, והסביר לי: הנה, האנשים האלה שאתה רואה אותם עכשיו בשטח אלו האנשים מהכפרים, והם באיזושהי צורה נכנסו, כפו את עצמם על הקבלנים והתחילו לבצע שם עבודות.
<עודד פלוס: כמו שהיושב-ראש ציין בעקבות הדיון שהיה פה קודם, הגענו לסיכום עם האוצר ועם מינהלת בתי-העלמין לגבי מימון האבטחה האישית של מר פרג'ון.
<עודד פלוס: מר פרג'ון מאובטח מאז אבטחה אישית 24 שעות, בבית, באתר כמובן, בעלויות כבדות.
<עודד פלוס: יש לנו בעיה לא פשוטה עם חברת האבטחה.
דוד אמסלם: תגיד לנו מה הסיכום.
בצלאל סמוטריץ': שהם מממנים.
<עודד פלוס: יש סיכום שאנחנו עובדים לפי המנגנון שמשרד הפנים קבע.
בצלאל סמוטריץ': שליש-שליש.
<עודד פלוס: 70% מממנת המדינה - חצי אנחנו, חצי האוצר, ו-30% מממנת מינהלת בתי-העלמין של תל-רגב.
<עודד פלוס: עם כל הדרמטיות ששמענו פעם שעברה, ובאמת, הנכונות שלהם, הם עושים עבודת קודש, אבל האנשים האלה מסתכנים באופן אישי.
<עודד פלוס: ראיתי זריקות אבנים וזיקוקים על הבודקה של השומרים, הרכב של חברת האבטחה מותקף באופן כמעט רוטיני.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על האתר.
דוד אמסלם: אני מבין שיש פה שתי סוגי אבטחות: אחד, יש את ראש המועצה.
<עודד פלוס: כן, יש אבטחה על האתר, ויש אבטחה ליושב-ראש המועצה.
דוד אמסלם: האבטחה של יושב-ראש המועצה, הכול בסדר בעניין הזה?
<עודד פלוס: כרגע, ברוך השם.
<עודד פלוס: הוא מאובטח כרגע, אבל העלויות כבדות.
דוד אמסלם: אני שואל, אולי גם עליו זורקים אבנים, אני רוצה להבין.
דוד אמסלם: אני לא נכנס לצד העלויות כרגע, אני שואל ברמה העקרונית.
<עודד פלוס: אבל אני חושב שזה אחד הדברים שאנחנו צריכים לשקול.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה ברמה העקרונית, אתה מאובטח לשביעות רצונך?
דוד אמסלם: אתה מרגיש בטוח?
<אריה פרג'ון: כן.
דוד אמסלם: עכשיו לגבי הנושא של האתר.
דוד אמסלם: מה קורה עם האבטחה של האתר עצמו?
<עודד פלוס: האבטחה של האתר - יש לנו כרגע חברה, אנחנו נמצאים כרגע בהליכים של מכרז חדש.
<אריה פרג'ון: והחברה עוזבת אותנו ב-30 בחודש, היא הודיעה שהיא לא יכולה להמשיך לאבטח את האתר, ולכן אנחנו בונים מכרז.
דוד אמסלם: למה היא לא יכולה לאבטח את האתר?
<אריה פרג'ון: נמצא פה מנכ"ל החברה, ניר.
<אריה פרג'ון: השומרים שהוא הביא לא יכולים כי הם מאוימים.
<אריה פרג'ון: היה לנו מקרה מאוד מצער שהייתה פריצה שם, ושאלנו את השומר: היית במצלמות כשקפצו לך - למה?
<אריה פרג'ון: אז הוא נשבר והודה שהמשפחה שלו מאוימת.
דוד אמסלם: מנהל חברת השמירה פה?
דוד אמסלם: תספר לנו מה קורה.
<ניר מנחם: בוקר טוב.
<ניר מנחם: כמו שאמר אריה, ביקשנו לעזוב, לא מהסיבות שהרמנו ידיים, אבל התייאשנו ברמת היכולות שלנו.
<ניר מנחם: השקענו הרבה כסף ומשאבים ברמה האישית.
<ניר מנחם: כיום בית-העלמין מאובטח והאבטחה ממומנת מהכיס שלי, מאחר שכל המאבטחים שהבאנו כתוצאה מאיומים יומיומיים עליהם ותקיפות כאלו ואחרות החליטו לעזוב.
דוד אמסלם: יש שם תקיפות פיזיות?
<ניר מנחם: בעיקר מסרים למשפחות שלהם, מאחר שרוב המאבטחים שהצלחנו לגייס מהסביבה שם – בוא נאמר שהפרסום עשה את שלו ואנשים לא מעוניינים לעבוד.
<ניר מנחם: בשבילם לעבוד בתעריפים של 29-28 שקלים לשעת עבודה זה מסוכן מאוד, כשבעיר התחתית הם יכולים לקבל 34-33 שקלים בלי סיכון.
<ניר מנחם: אצלנו אין להם אפשרות לשבת וללמוד, אצלנו הם כל היום על הגדרות, הם צריכים כל היום לסייר עם רכב סיור, והם משחקים חתול עם עכבר.
דוד אמסלם: מבחינתי חשוב לי להבין האם אצלכם עובדים יותר קשה ולא משתלם להם כלכלית או שהם מאוימים, זה שני דברים שונים.
<ניר מנחם: זה לא שונה מהסיבה הכי פשוטה, כשמאבטח מגיע לעבודה הוא מצפה להרוויח גם כסף, ומצד שני, בלי הרבה סיכון.
<ניר מנחם: תראה, אנחנו נמצאים שם בלחימה יומיומית, כמו שאמר קודמי, הרכב שלנו הושחת במהלך היום, ירו זיקוקים לפני שבוע.
<ניר מנחם: אגב, כולנו קראנו בעיתון שהמשטרה שמעה יריות לפני שבוע וגילו רכב מנוקב בכניסה לתל-רגב.
<ניר מנחם: רבותי, המשטרה לא שמעה שום דבר, המאבטחים שמעו, דיווחו, המשטרה הגיעה אחרי 20 דקות לאזור.
<ניר מנחם: זה לא סוד.
<ניר מנחם: ואנחנו גם יודעים מי מעורב, אנחנו מקבלים מסרים משם שיש להם את היכולת.
<ניר מנחם: המאבטחים מפחדים – ואני מדבר אתכם על מאבטחים ברמה של קצינים יוצאי גבעתי שהם מהמגזר, כי הם היחידים שמוכנים לעבוד שם – מאוימים, מפחדים.
דוד אמסלם: ניר, אז אני מבין ממך שבעצם בלי קשר כרגע, או עם קשר אבל בשוליים, בנושא של השכר אתה אומר שאם הם היו מרוויחים 100 שקל לשעה הם היו מוכנים להסתכן, אבל ב-30 שקל הם לא מוכנים להסתכן.
<ניר מנחם: אני לא מתייחס לזה ברמה של מה שאומר המאבטח.
<ניר מנחם: אני מדבר על מה שאפשר לעשות.
<ניר מנחם: ברמת האיכות שהיום נדרשנו במכרז זה סוג החומר שאפשר להביא.
<ניר מנחם: אי-אפשר לצפות ממאבטח אחד שיאבטח את כל בית-העלמין.
<ניר מנחם: זה שיש שם שניים ואחד יושב בתוך הבודקה במצלמות - - -
דוד אמסלם: אגיד לך משהו, ניר, תקשיב, תתחבר לשאלה שלי, ובקצרה, אני רוצה להמשיך את הדיון.
<ניר מנחם: גם העלויות וגם האיום.
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר אני מבין לבד שגם אם מדובר באיזשהו אתר שהוא מאוד מאוד קשה לאבטחה גם ברמת האיום הפיזי, אני מניח שאם מה שנקרא ההכנסות יהיו גבוהות מאוד, יהיו כאלה שיהיו מוכנים לקחת את הסיכון תמורת זה.
<עודד פלוס: אני חייב לקטוע אותך, אני משלם היום למאבטחים - - -
בצלאל סמוטריץ': אין מספיק כוח-אדם, אחד במקום שניים.
<ניר מנחם: היום אני משלם למאבטחים מהכיס שלי 47-45 שקלים לשעת עבודה, ואני לא מקבל את זה מתל-רגב, ואני מצליח להביא אנשים.
דוד אמסלם: פעם שנייה אתה אומר – בלי קשר, בוא נשים את זה שנייה בצד – אתה אומר, תשמע, בלי קשר כרגע לסיפור של האיומים, אז יש לנו פחות מאבטחים.
דוד אמסלם: רציתי לשים יותר מאבטחים, וכרגע בתקציב שעומד לרשותי אני שם מעט מאבטחים.
דוד אמסלם: אין דבר כזה?
<ניר מנחם: במקרה הזה אני מיישר את הקו עם משטרת ישראל, שאפשר לומר עליהם שהם לא עושים די בפעילות שם, אבל יש גם דברים טובים שהשתפרו.
<ניר מנחם: לאחר הוועדה הקודמת, לאחר הישיבה הקודמת הגיע קצין האבטחה מתחנת זבולון ועשה אתנו סיור עם יועץ הביטחון של תל-רגב, והם המליצו את אותו דבר שאנחנו המלצנו.
<ניר מנחם: אנחנו לא המלצנו להגביר את האבטחה, כי בסך הכול מדובר בבית-עלמין.
<ניר מנחם: בסך הכול ביקשנו לשדרג את רמת השומר, ובמקום שישב מאבטח אחד ברכב ישבו שניים.
<ניר מנחם: גם ככה יש שניים בתוך בית-העלמין.
<ניר מנחם: ביקשנו להוציא את המוקד – אחד מיועד לשבת שם מול המצלמות ולפקח על מה שקורה, וזה לא מתבצע.
<ניר מנחם: עובדה שברגע שהמוקד יצא לעיריית חיפה וקיבלו הנחיה לצפות, אז הם אלה שידעו להפעיל את האירוע הקודם שהיה.
<ניר מנחם: נתקלנו פה בווטו מוחלט, ואני מבין גם מאבטח שנמצא לבד בלילה בתוך בית-העלמין בשטח כזה גדול, שנמצא תחת מתקפה ואיומים, את החשש שלו להיכנס לאירוע.
דוד אמסלם: הבנתי, ניר.
דוד אמסלם: רק עוד שאלה קטנה.
דוד אמסלם: הגשתם תלונות במשטרה בגין כל איום וכו'?
<ניר מנחם: הגשנו תלונות במשטרה, והייתי בפגישה אצל סגן מפקד המחוז ג'מאל חכרוש, שהיה סגן מפקד המחוז לשעבר, והוא הבטיח.
<ניר מנחם: ואני רוצה לומר לך, ואני אומר את זה פה למשטרה, אל תצפו שאנחנו נגיע יותר למשטרה.
<ניר מנחם: ואני אומר את זה כאן, כי הזלזול שקיבלנו מהיחידה המרכזית וההתייחסות המתנשאת שלהם לא יעזרו.
<ניר מנחם: היחיד שמטפל היום באירועים שלנו ובאמת נותן לנו אוזן קשבת זה אותו פולק – לא זוכר את השם הפרטי שלו – שאפילו בערב חג בזמן מתקפה, בזמן אמת, עזב את המשפחה שלו, יש לי את הטלפון הפרטי שלו, הרמתי אליו טלפון, והוא באמת שלח כוחות, כי ככה זה עובד.
<ניר מנחם: אז הבטיחו לנו הרבה ביחידה המרכזית, הם לא עושים שום דבר, הם קיבלו הקלטות ממני.
<ניר מנחם: שידלתי עד – זאת לא מילה נכונה להגיד, שידלתי – שכנעתי עד להגיע, הייתי עם שוטר ימ"ר אצל אריה במשרד, הקלטנו את העד הזה, בן-אדם שמאוים, ההקלטות נמסרו למשטרה.
<ניר מנחם: אני רוצה להגיד לך שלא נעשה שום דבר עד היום.
<ניר מנחם: שום דבר.
<ניר מנחם: וגם כשאנחנו מתקשרים אליהם לברר הם מנפנפים אותנו ומזלזלים.
<ניר מנחם: ואני חייב להגיד פה משהו אחד שבאמת מפריע לי.
<ניר מנחם: אם המשטרה רוצה שנדבר אתם, לא ייתכן שאני אקבל טלפון מקצין ימ"ר, יגיד לי: ניר, אני צריך אותך דחוף.
<ניר מנחם: כבר חשבתי שהולכים לעשות משהו.
<ניר מנחם: אמרתי לו: תשמע, אני לא יכול להגיע היום.
<ניר מנחם: הוא אומר לי: תגיע מחר בתשע בבוקר.
<ניר מנחם: אני יוצא מתל-אביב בתשע בבוקר, מגיע למחוז חוף, עובר את כל תהליך הבדיקה, נכנס למעלה לחדר, מתיישב.
<ניר מנחם: הוא מסתכל עלי: אתה רוצה קפה?
<ניר מנחם: לא.
<ניר מנחם: מה קורה?
<ניר מנחם: מה שלומך, ניר?
<ניר מנחם: הכול בסדר.
<ניר מנחם: יש משהו?
<ניר מנחם: טוב, סיימנו.
<ניר מנחם: שחרר אותי.
<ניר מנחם: חבר'ה, ארבע דקות על הסטופר.
<ניר מנחם: יצאתי משם, התקשרתי אליו, אמרתי לו: אתה לא מתקשר אלי יותר, אני לא מגיע לפה יותר.
<ניר מנחם: כי להביא אזרח שלא מפחד, מוכן להגיש תלונות, מוכן לעמוד אתכם בחזית, ולעשות ממנו צחוק?
<ניר מנחם: לא תקבלו סיוע מאתנו, למרות שהגשנו תלונות על כל אירוע ואירוע.
<ניר מנחם: אגב, גם נגד השומרים שלנו שלא הגיבו באירוע האחרון – הנה, אריה כאן – אני אישית הגשתי תלונה בתחנת זבולון בגלל שהם לא הגיבו.
<ניר מנחם: זה שהם אחרי זה טענו וחשפו את כל מסכת האיומים האישיים שהמשפחות שלהם מקבלות זה בסדר, אבל גם לאנשים שלנו אנחנו לא עושים הנחה.
דוד אמסלם: תודה, ניר.
דוד אמסלם: עודד, אתה רוצה להמשיך?
<עודד פלוס: ממש שני משפטים.
<עודד פלוס: אני חייב לומר שעל רקע כל האירועים הייתה בינינו שיחה, ביני ובין מר פרג'ון, אפילו על אפשרות לסגור את בית-העלמין.
<עודד פלוס: זאת אומרת, היום האנשים מרגישים תחושה מאוד מאוד קשה, הייתי שם בסיור.
דוד אמסלם: למי בית-העלמין נותן שירות?
<עודד פלוס: לחיפה, לקריות.
<עודד פלוס: זה בית-עלמין אזורי, זה בית-עלמין גדול מאוד.
<עודד פלוס: בכלל, זה בית-העלמין הגדול של הצפון, הוא נותן שירות לכל הצפון.
<עודד פלוס: שווה לראות אותו.
דוד אמסלם: ולאן תעביר אותם?
דוד אמסלם: להר הזיתים?
יואב בן צור: לא יודע.
יואב בן צור: יכול להיות שאין ברירה אלא לעשות את המהלך הזה.
<אבי ביטון: לסדר את תחיית המתים.
<עודד פלוס: אדוני היושב-ראש, שווה לבקר.
<עודד פלוס: זאת אחת הפנינות, לא ראיתי בית-עלמין כזה.
<עודד פלוס: אבל כל הדברים שאנחנו עושים - התקנו שלטי הכוונה דיגיטליים, הייתי שם בסיור, הכול מנופץ.
<עודד פלוס: התקנו קיוסק על מנת לקבל מידע.
<עודד פלוס: כשאזרח מגיע הוא יודע בדיוק איפה מקום האזכרה, איפה מקום הקבר, זה בית-עלמין ענק.
<עודד פלוס: שברו את הקיוסק הזה.
<אריה פרג'ון: אפשר לראות את זה בסרטון.
<עודד פלוס: הם יודעים מה הנקודות הרגישות שלנו.
<עודד פלוס: והדברים האלה, מעבר להשקעה הכספית, זה מוריד את רמת הביטחון.
<עודד פלוס: הוצאתי מכתב למפכ"ל, לא קיבלתי עדיין תשובה.
<עודד פלוס: ולכן, בצר לי פניתי לאדוני, אמרתי: נעשה פה את הישיבה, נשמע פה את אנשי המשטרה.
<עודד פלוס: אני בתור אחד שאחראי על הדבר הזה מרגיש חסר אונים.
<אריה פרג'ון: אפשר לראות את ההתקפה האחרונה בסרטון.
דוד אמסלם: ביקשתם להראות לנו איזה סרטון קצר, בבקשה, אפשר להקרין אותו.
<אריה פרג'ון: אסביר, הנה, זה הקיוסק וזה הבחור שעם מוט מנפץ את הכול.
<אריה פרג'ון: אתם רואים, זה פשוט תחת סורג עם מוט, ומשם הוא עובר למסכי ה-LED ומנפץ את כולם, אחד אחד.
דוד אמסלם: את כל זה הם עושים בגלל שהם לא משתתפים בעבודות שם או בגלל שלא שוכרים אותם לשמור על המקום?
<עקיבא וייץ: גם וגם.
<אריה פרג'ון: אנחנו רואים איך שהוא מנפץ את כל מסכי ה-LED אחד אחד.
<אריה פרג'ון: הוא ניפץ לנו ארבעה.
<אריה פרג'ון: כל מסך כזה שווה 15,000 שקל, והוא פשוט עובר אחד אחד עם מוט.
דוד אמסלם: אתה אומר שהוא בן-אדם יסודי.
דוד אמסלם: אולי נגייס אותו למשטרה ואז יכול להיות שהוא ישמור על זה.
<עקיבא וייץ: כבוד היושב-ראש, רק דבר אחד, כבר אין ביטוח היום.
<עקיבא וייץ: כי חברות הביטוח כבר לא מוכנות לעשות ביטוח.
<אריה פרג'ון: כי חברת הביטוח הפסיקה לנו את הביטוח, היא לא מוכנה לבטח.
דוד אמסלם: אה, הן לא מוכנות לבטח אתכם.
<עקיבא וייץ: הן לא מוכנות לבטח.
<עקיבא וייץ: אנחנו כבר בפעם הרביעית-חמישית - - -
דוד אמסלם: שמך?
<עקיבא וייץ: עקיבא וייץ, מנכ"ל חברה קדישא, חיפה.
<עקיבא וייץ: 75% מהקבורה בתל-רגב זה אני.
דוד אמסלם: כמה אנשים בממוצע מקבלים שירות בבית-העלמין הזה ביום?
<עקיבא וייץ: 90 רק בחיפה.
<אריה פרג'ון: 90 איש?
<עקיבא וייץ: לא ביום.
<עקיבא וייץ: בחודש.
<עקיבא וייץ: 100 בחודש.
<אריה פרג'ון: ברגע שמחנה דוד ייסגר אנחנו נגיע - - -
<עקיבא וייץ: ברגע שחיפה תיסגר, יהיו בסביבות 200 רק חיפה.
<עקיבא וייץ: יש עוד את קריית ביאליק.
<אריה פרג'ון: נגיע ל-3,000 הלוויות בשנה.
דוד אמסלם: בשנה?
<עקיבא וייץ: נגיע ל-3,000 בשנה.