GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ערן ניצן: הבקשה בהצעת החוק הזאת היא לזרז את התהליכים, לעשות אותם במקביל להליך התכנוני ולא בסופו, להעצים את הפיצויים כמו שהגדירה היועצת המשפטית של המינהל לאותם חקלאים, ומצד שני להגביר את הסעדים שיש למינהל לאכוף כי בסוף אנחנו צריכים לאכוף את הדברים הללו, אחרי שהם כתובים בחוזה.
תמר זנדברג: מה זאת אומרת לאכוף?
<ערן ניצן: לאכוף בסופו של דבר זה לבוא לבן אדם ולהגיד, תראה, אנחנו שינינו ייעוד, הקרקע היא כבר לא קרקע חקלאית, היא קרקע של המדינה, המדינה צריכה אותה.
תמר זנדברג: אתם נותנים פיצוי.
<ערן ניצן: יש חקלאים שלא מסכימים לפיצוי.
חיים ילין: אלה מלח הארץ.
דוד אמסלם: אני יודע מה אני עושה.
דוד אמסלם: תני לי להתקדם.
חיים ילין: לא שלושים ימים.
חיים ילין: אני מבקש.
חיים ילין: שלושים יום זה לא נכון ולא הגיוני.
חיים ילין: אני נגד החוק, אבל אם כבר, אז לא שלושים ימים.
דוד אמסלם: שלושים הימים, זה המצב היום?
דוד אמסלם: זאת אומרת, השאלה הזאת של שלושים הימים הייתה צריכה להישאל בשנת 1950.
<ערן ניצן: רק כשחתמו על החוזה.
<עמיר ריטוב: אני רוצה להתייחס לסיפור של חמש השנים כי יש כאן לדעתי בלבול.
<עמיר ריטוב: אנחנו רוצים להתייחס לזה.
<עמיר ריטוב: מה שקורה זה שרוב מוחלט של החוכרים במדינה, זה חוזה תלת שנתי.
<עמיר ריטוב: זה הרוב המוחלט.
<עמיר ריטוב: יש מעט מאוד שטחים חקלאיים שהם בחוזה לדורות.
<עמיר ריטוב: מעט מאוד.
דוד אמסלם: דרך אגב, כל שלוש שנים האגודה מגיעה למינהל?
<עמיר ריטוב: האגודה מגיעה למינהל.
דוד אמסלם: היא משלמת משהו?
<עמיר ריטוב: כן.
<עמיר ריטוב: בטח.
<עמיר ריטוב: -
חיים ילין: ועוד איך.
חיים ילין: אין קרקע בחינם, ערן, אל תתבלבל.
חיים ילין: היא משלמת ועוד איך היא משלמת.
חיים ילין: אפילו על הקסאמים שנופלים אנחנו משלמים.
<עמיר ריטוב: המינהל מנסה כאן בעצם להבחין בין החוזים הרגילים לחוזים שהם ציינו עם שלושים הימים, אבל זה מבלבל, זה יכול ליצור אי הבנה בחוק אם הם רוצים לתמרץ.
<ערן ניצן: הוא רק מתאר את המצב של החוזים.
<עמיר ריטוב: אני מסביר.
<עמיר ריטוב: אם זה נכון, הכוונה שאני חושב שהיא הכוונה, קרקע שהיא קרקע לרעייה עונתית, שהיא מתחדשת, אלה חוזים לשנה.
<עמיר ריטוב: לדעתנו כל מה שמעל שלוש שנים, כדי לעשות בזה סדר, אני בטוח שהיועצת המשפטית של המינהל תסכים אתי, כל מה שמעל שלוש שנים, צריך להיכנס בהגדרה הזאת של החוק של הפיצוי המוגדל.
<דוד קוכמן: אני אבהיר.
<דוד קוכמן: כל החוזים שמדברים עליהם כאן
<דוד קוכמן: על שלוש שנים או עכשיו על ארבע שנים ו-11 חודשים, הם חוזים שמבחינת גם מנהל הקרקע היו זכאים להיות בעלי חוזה חכירה לדורות.
<דוד קוכמן: גם המינהל בתצהירים שלו לבתי המשפט, אומר את זה.
דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לך משהו מאוד בסיסי ואמיתי.
דוד אמסלם: מבחינתי זה לא משנה שלוש שנים או חמש שנים או שבע שנים.
דוד אמסלם: יש כאן את המהות.
דוד אמסלם: בזמנו זה היה מה שנקרא אותו חקלאי שהתחיל לעבד את הקרקע בשנת 1948 והוא התכוון מכאן ועד סוף הדורות לעבד את הקרקע.
דוד אמסלם: אם הם הביאו אותך כל שנה, הייתי שואל אותם למה כל שלוש שנים ולמה לא כל עשרים שנים.
דוד אמסלם: אבל זאת שאלה אחרת.
דוד אמסלם: לכן הפרוצדורה לא חשובה.
<דוד קוכמן: זאת הייתה רשלנות של מנהל הקרקע שלא נחתמו החוזים אבל אני עוזב את זה.
<דוד קוכמן: מה שחשוב לצורך העניין זה שבניסוח צריך להיות כתוב שמי שהיה זכאי להיות חוכר לדורות, וזה לא משנה כרגע אם זה בגלל מה שאתה אומר, ולכן זה יסדר את העניין.
דוד אמסלם: יש כאן מהות ויש פרוצדורה.
דוד אמסלם: אני לא איש של פרוצדורות.
דוד אמסלם: לכן אני אומר שאם הביאו אתכם, ואני חוזר על עצמו, כל שלוש שנים לחתום על החוזה, אין לי מושג למה צריך לקחת חקלאי, להוציא אותו מהחממה שלו ולהגיד לו כל שלוש שנים תבוא.
דוד אמסלם: אולי כל שבוע?
חיים ילין: הוא לא יכול לבנות חממות בשבוע.
דוד אמסלם: אני לא מבין את הרציונל אבל בואו נתקדם.
דוד אמסלם: אפשר לחתום עם אותו חקלאי חוזה עד שאני אבקש את הקרקע.
דוד אמסלם: לכן אני אומר שאני לא יודע למה זה תלת שנתי.
דוד אמסלם: יכול להיות שצריך את הפקידים.
דוד אמסלם: אם נחתים אתכם על חוזה למאה שנים, יכול להיות שיש כמה פקידים שלא יהיה להם מה לעשות.
<רוני טיסר: "תכנית רחבת היקף לדיור" – תכנית אשר ניתן לה תוקף החל ממועד תחילתו של פרק זה, הכוללת הוראות להקמת 750 יחידות דיור לפחות ובישוב מיעוטים – תכנית כאמור הכוללת הוראות להקמת מאתיים יחידות דיור לפחות וכן הוראות כאמור בסעיף 4(א).
<רוני טיסר: "תכנית רחבת היקף לדיור בתוקף" – תכנית אשר פורסמה למתן תוקף לכל המאוחר ארבע שנים לפני תחילתו של פרק זה והכוללת הוראות להקמת 750 יחידות דיור לפחות או בישוב מיעוטים – תכנית כאמור הכוללת הוראות להקמת מאתיים יחידות דיור לפחות וכן הוראות כאמור בסעיף 4(א).
<רוני טיסר: התנאי שאומר שהפרק יחול רק על תכניות מפורטות שניתן להוציא מכוחן היתר בנייה, זה הותאם ונאמר גם לגבי תכניות ליישוב מיעוטים וגם לתכניות רגילות.
דוד אמסלם: בגדול אנחנו מדברים על תכניות גדולות מעל 750 יחידות דיור.
<תומר רוזנר: שאפשר להוציא מכוחן היתר בנייה.
<תומר רוזנר: שלא צריך עוד תכנית.
<תומר רוזנר: זאת לא תכנית מתאר.
דוד אמסלם: אז איזו תכנית זו?
חיים ילין: אחרי תב"ע.
חיים ילין: יש לך תב"ע ותכנית מתאר.
דוד אמסלם: באיזה שלב של סטטוטוריקה זה נמצא?
<ערן ניצן: התהליך של הפדיון לפי הצעת החוק יתחיל תוך כדי הסטטוטוריקה, עוד בהפקדת התכנית, אבל הוא ייכנס לתוקף עם אישור התכנית.
דוד אמסלם: אתה מחליט מתי אתה רוצה להכניס את זה לתוקף.
דוד אמסלם: בגדול אתה רוצה לדון אתם, לנהל משא ומתן, עוד לפני שיש תב"ע מאושרת.
דוד אמסלם: אני חושב שהיית יכול לנסח את זה פשוט ואז היה יותר פשוט לי.
<תומר רוזנר: זאת רק ההגדרה של התכנית.
<תומר רוזנר: אתה תראה בהמשך את הסעיף שבדיוק אומר את מה שאתה אומר עכשיו.
<תומר רוזנר: זאת רק ההגדרה שמגדירה לאיזה תכניות אנחנו מתייחסים.
<תומר רוזנר: הכוונה כאן לומר שזה לא חל על תכניות שהן תכניות מתאריות.
דוד אמסלם: זאת תכנית רבת היקף לדיור.
דוד אמסלם: מה זה תכנית רבת היקף לדיור בתוקף?
<תומר רוזנר: ישנה.
<תומר רוזנר: לפני תחילת החוק.
<תומר רוזנר: ארבע שנים לפני תחילת החוק.
דוד אמסלם: אם יש תכנית בתוקף, איפה הבעיה?
<תומר רוזנר: תהליכי הפדיון שם אורכים המון זמן.
דוד אמסלם: אבל אתה כבר יכול לדון אתם.
<תומר רוזנר: צריך לתת להם פיצויים מוגדלים.
<רוני טיסר: 29ב.
<רוני טיסר: מתן הודעה לבעל זכות לגבי קרקע להשבה הוגשה לוועדה תכנית מועדפת לדיור או הוגשה למוסד התכנון המוסמך לפי חוק התכנון והבנייה תכנית רחבת היקף לדיור הכוללות בתחומן קרקע להשבה, ישלח מגיש התכנית הודעה על כך, בדואר רשום, לבעל זכויות או טובת הנאה לגבי הקרקע להשבה, הרשום ברישומי רשות מקרקעי ישראל או בפנקסי המקרקעין.
<רוני טיסר: בקרקע בה חלה תכנית רחבת היקף לדיור בתוקף הכוללת בתחומה קרקע להשבה, ישלח הממונה הודעה בדואר רשום לבעל זכויות או טובת הנאה לגבי הקרקע להשבה הרשום ברישומי רשות מקרקעי ישראל או בפנקסי המקרקעין בתוך תשעים ימים מיום שפרסם שר האוצר הודעה ברשומות על קבלת החלטת מועצת מקרקעי ישראל לפי סעיף 29ג(ג).
חיים ילין: כאן החוק נופל.
חיים ילין: כשיעבירו בדואר, אתם תחכו עשר שנים.
דוד אמסלם: החוק אומר שבעצם השר צריך להודיע להם תשעים ימים.
<תומר רוזנר: לא השר.
<תומר רוזנר: הממונה.
<רוני טיסר: שר האוצר רשאי לקבוע הוראות לעניין מסירת ההודעה כאמור בסעיף זה, לרבות לעניין תחליף המצאה.
<תומר רוזנר: זה הצעד הראשון.
<תומר רוזנר: אנחנו נתייחס כרגע לתכנית חדשה.
<תומר רוזנר: או שהיא ב-ותמ"ל או שהיא במוסד תכנון אחר.
<תומר רוזנר: הוגשה תכנית חדשה, מגיש התכנית צריך לשלוח הודעה לכל מי שיש לו זכויות בקרקע, לאו דווקא לחוכר.
<תומר רוזנר: כלומר, אם יש לנו מעקל, מי שיש לו הערת אזהרה, שעבוד וכולי.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים בשלב הגשת התכנית או החלטה במינהל?
<תומר רוזנר: הגשת התכנית למוסד התכנון.
דוד אמסלם: הרי בסופו של עניין כל הגשת תכנית, גם אם לי יש זכויות בקרקע, לא משנה איזה, אני זכאי להגיש התנגדות.
<תומר רוזנר: זאת למעשה המטרה.
דוד אמסלם: אז מה הרבותא כאן?
<תומר רוזנר: כשאני מגיש תכנית על הקרקע שלך, לפי החוק הקיים, אני לא חייב להודיע לך.
<תומר רוזנר: אני, הרשות המקומית, עושה תכנית ורוצה להפקיע לך חלק מהמקרקעין, אז אני צריך להודיע לך אם אני מפקיעה, אבל אם אני לא מפקיעה, אני רוצה סתם לשנות את גובה הבניין שמותר לבנות בקרקע מסוימת, אני לא צריך להודיע לבעל הקרקע שאני עושה תכנית כזאת.
<תומר רוזנר: זה לפי החוק הקיים.
דוד אמסלם: איך הוא אמור לדעת?
<תומר רוזנר: הוא צריך לקרוא בעיתון.
דוד אמסלם: בן אדם קם בבוקר, עובר על העיתונים וקורא את האותיות הקטנות האלה.
דוד אמסלם: אחרי כן הוא יוצא לעבודה בשעה 11:00 בלילה.
דוד אמסלם: שואלים אותו למה הוא לא הגיע ב-8 בבוקר והוא אומר להם שהוא קרא את העיתון כי אולי מכרו לו את הבית.
דוד אמסלם: כשאתה בא לבית המשפט, הוא אומר שכתוב בעיתון, לא קראת?
<תומר רוזנר: כאן יש הוראה ויש לזה מטרה כפולה.
<תומר רוזנר: האחת, ליידע ספציפית את אותו אדם שעלול להיות מושפע מהתכנית ברמה הקניינית על ההשפעה שעלולה להיות על הזכויות שלו, ושנית, לאפשר לו גם לפעול במסגרת ההליך התכנוני אם הוא מעוניין להגיש התנגדות וגם אם הוא רוצה לבוא בדברים עם הרשות שעלולה לנגוס בקרקעותיו, הוא כבר יכול לעשות את זה בשלב הזה.
<תומר רוזנר: זאת המטרה.
<תומר רוזנר: לגבי תכניות ישנות מלפני תחילת החוק הזה, ניתן זמן של תשעים ימים ממועד בו בעצם מועצת מקרקעי ישראל תאשר את ההסדר של הפיצויים המוגדלים.
<תומר רוזנר: זאת אומרת, אי אפשר יהיה להפעיל את ההסדר הזה כל עוד מועצת מקרקעי ישראל לא תקבל את ההחלטה על הפיצויים המוגדלים.
דוד אמסלם: אתה מדבר כרגע על מה שנקרא קבוע בתוקף, שבכלל הוא לא בא לדיון.
דוד אמסלם: אין צורך לדון על התכנית כי היא כבר מאושרת.
דוד אמסלם: אלא שאנחנו צריכים לדבר עם הבן אדם.
דוד אמסלם: אנחנו מודיעים לו תשעים ימים ובמסגרת תשעים הימים האלה אנחנו אמורים לעשות אתו את המשא ומתן?
<תומר רוזנר: אלה תשעים ימים שניתנים לרשות לפנות אליו.
<ערן ניצן: תשעים ימים כדי שנשלח לו הודעה.
<ערן ניצן: ברגע שהמועצה תאשר את הפיצויים המוגדלים, בתוך תשעים ימים אני רק צריך לשלוח לו את ההודעה שאנחנו רוצים לתת לך פיצויים.
דוד אמסלם: זאת אומרת, רוצים את הקרקע.
<תומר רוזנר: רוצים את הקרקע.
<תומר רוזנר: אחרי כן יש פרק זמן, בסעיף הבא אתה תראה, בו מנהלים את המשא ומתן.
דוד אמסלם: ומה אופציית התגובה של הבחור?
<ערן ניצן: עכשיו זה מגיע.
<ערן ניצן: בסעיף הבא.
איתן ברושי: אני רוצה לומר משהו.
איתן ברושי: אני מתנצל שיצאתי רגע.
איתן ברושי: אני רוצה התייחס לשאלתך החשובה ולומר לחברים שלא כולם מכירים את ההיסטוריה של ההתיישבות שאתה כל כך מחשיב אותה שקמה הרבה לפני המינהל.
איתן ברושי: לא רק זה אלא היו גם קיבוצים פראיירים שאת הקרקע הפרטית מסרו למדינה.