GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: אני שואל מבחינתכם, גם אם זה יעכב טיפה, גם אם אנחנו נאשר את הגריעה כפוף לזה שלא אישרנו בינוי, אז לא תצטרכו לחזור אלינו, בואו תעשו את השינוי.
דוד אמסלם: לדעתי כולה אדריכל.
דוד אמסלם: אני עשיתי שינויים כאלה בחיים שלי חדשות לבקרים, כל שבוע על כל תכנית עשיתי את זה.
דוד אמסלם: הורדתי בינוי, הורדתי מגרשים, הוספתי.
דוד אמסלם: אני יכול להגיד לכם באופן בסיסי, שבכלל יש מתח גדול בתכנון ובוודאי כשמדובר על אדמות מדינה ומנהל, וגם פרטיות, בין הבינוי ובין השטחים הירוקים.
דוד אמסלם: בגדול, היזם, המנהל רואה כסף, אני הייתי רואה שטחים ירוקים ותמיד היה ויכוח.
דוד אמסלם: לרוב בכל תכנית הייתי מוריד, הייתי מוריד קצת מהבינוי, מוריד מהשטחים, כי אחרת הוא היה בונה על הכול.
דוד אמסלם: זה בסדר, כל אחד בא מזווית אחרת, זה לא שיש איש רע איש טוב.
דוד אמסלם: אני קם בבוקר רואה גנים, הוא קם בבוקר רואה דירות, אני הייתי צריך לאזן את הדברים.
דוד אמסלם: פה אני מציע לכם גם ציבורית, גם עניינית, אני גם לא רואה פגיעה כל כך קשה, היא לא דרמטית.
דוד אמסלם: כמו שתומר אומר, היא לא.
דוד אמסלם: זה באמת משהו קטן מאוד.
דוד אמסלם: אני מציע שאנחנו נאשר לכם את התכנית ושלא תצטרכו לחזור לכאן, רק תשנו את ייעודי הקרקע שם, במובן שזה לא יהיה משבצות כחולות.
דוד אמסלם: תעשו שם משהו אחר - - -
יעל גרמן: שישאירו גן לאומי.
יעל גרמן: שישאירו גן לאומי, פשוט לגרוע פחות מהגן הלאומי.
דוד אמסלם: דרך אגב, אין לי בעיה שתגרעו מהגן הלאומי ותשאירו את זה כשטח ציבורי פתוח.
דוד אמסלם: זה נראה לי יותר סביר כי ליד בינוי אולי כדאי לעשות איזה שט"צ (שטח ציבורי) או משהו ציבורי, שיהיה ירוק.
<יסמין טלמון: זאת אומרת, בעצם הגריעה תאושר על פי תפיסתך, אבל היא לא תיועד למגורים.
דוד אמסלם: אני חוסך לכם זמן.
דוד אמסלם: הרי אתם רואים, עוד פעם אלך ואחזור לפה, אני חוסך לכם את זה.
<ליאורה חי: לדעתי זה לא נכון.
<ליאורה חי: אבל - - -
דוד אמסלם: אז בואו נלך על הרעיון הזה.
דוד אמסלם: רבותי מקובל עליכם?
דוד אמסלם: אנחנו נאשר לכם את הגריעה כפוף לזה שבקטע של המשבצות של הבינוי אתם - - -
<יסמין טלמון: אל תגיד בינוי, תגיד מגורים, זה יהיה יותר - - -
דוד אמסלם: מגורים.
<תומר רוזנר: מגרשי המגורים.
דוד אמסלם: מגרשי המגורים, אנחנו נבקש שהייעוד שלהם יהיה שצ"פ ולא מגורים.
<תומר רוזנר: שטח ציבורי פתוח.
דוד אמסלם: שצ"פ זה שטח ציבורי פתוח.
דוד אמסלם: לא שט"צ, שפ"צ.
<ליאורה חי: הקיבוץ נשאר עם - - -
אורי מקלב: יושב ראש הוועדה.
אורי מקלב: זו המילה שהשתמשת בה הכי הרבה ב-20 שנה האחרונות.
דוד אמסלם: לדעתי כן.
דוד אמסלם: מה אמרת ליאורה?
<ליאורה חי: שהקיבוץ נשאר עם 351 יחידות דיור, כמו בתכנית המאושרת.
יעל גרמן: איך הוא נשאר אם את מורידה 15?
<ליאורה חי: זו התכנית הגדולה וזו תכנית משלימה.
<תומר רוזנר: 351 לא כולל את ה-14.
דוד אמסלם: אני מניח שהקיבוץ יעמוד בזה.
<תומר רוזנר: זה יישוב.
דוד אמסלם: יישוב, יישוב.
יעל גרמן: אני מבקשת הבהרה.
יעל גרמן: אם יש 351 ואנחנו מורידים 14 איך את נשארת- - -
<תומר רוזנר: 351 כבר מאושרות.
יעל גרמן: אה, 351 זה מחוץ ל-14 וה-14 היו צריכים להיות תוספת ל-351.
דוד אמסלם: דרך אגב, אתם יכולים להעמיס גם אותם על התכנית שאושרה.
דוד אמסלם: שינוי בזכויות בניה.
דוד אמסלם: רבותיי, מקובל עליכם?
יעל גרמן: איך שתקתם, איך?
דוד אמסלם: רבותיי, אני מביא את זה להצבעה כפי שניסחתי.
דוד אמסלם: בעצם הגריעה המאושרת, המגרשים שיורדו לבנייה הם ישונו בתכנית לשטח ציבורי פתוח ובזה נגמור את העניין.
דוד אמסלם: כמובן שבית העלמין וכו' והתשתיות אין לנו בעיה עם זה.
דוד אמסלם: ההצעה אושרה.
דוד אמסלם: אושר, תודה רבה.
יעל גרמן: תודה רבה אדוני.
יעל גרמן: טוב שיש כנסת ויש וועדות.
דוד אמסלם: הצעת חוק לצמצום השימוש בשקיות נשיאה חד-פעמיות, התשע"ה-2014, הכנה לקריאה שנייה ושלישית, דיון והצבעות.
דוד אמסלם: האמת היא שבעיקר הצבעות, הדיון כבר ערכנו אותו בדיון הקודם.
דוד אמסלם: כמובן השר להגנת הסביבה מכבד אותנו בנוכחותו.
דוד אמסלם: זה חוק שהוא גם דוחף אותו באופן אישי אז אני באמת שמח שהוא הצטרף אלינו ומכבד אותנו.
דוד אמסלם: בבקשה אדוני כבוד השר.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: בוקר טוב לכולם - -
דוד אמסלם: דרך אגב, השר ממהר לישיבת הממשלה, לישיבת שרים, אז לכן ביקשתי ממנו והוא עשה מאמץ על.
דוד אמסלם: הוא מאחר לישיבה שם אבל היה חשוב לו להיות כאן.
מיכל רוזין: אבל יש מי שיענה מטעם המשרד?
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: ודאי, ודאי.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: יש פה את אנשי המקצוע, את יורם וגו'ש וטל ורותם.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: לכל שאלה תהיה תשובה.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: בוקר טוב לכולם.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, מאז הדיון הקודם, מאז הדיון האחרון ביצענו את הנחיות הוועדה והמשכנו בדיונים עם כל בעלי העניין בחוק בכדי לנסות להגיע לכמה שיותר הבנות, ובעיקר להבהיר את הדברים ולראות איפה אנחנו מפספסים ולתקן אם אפשר.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: קודם כל, אני רוצה להגיד באמת תודה רבה לכל מי שמסייע.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: אני חושב שיש פה צוות שעוסק בעניין וזה פשוט מרשים מאד, עם רמת ענייניות שאני לא מכיר החל מתומר שלך ואנשי המשרד שלי כמובן, ומשרד האוצר ומשרד המשפטים, וכל אחד ויתר על הדרמה שלו והגענו למשהו - -
מיכל רוזין: וחברי הכנסת.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: חברי הכנסת כמובן, למה לכם אסור לומר תודה.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: בסוף הגענו, אני מאד מאמין בדברים מאוזנים.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: אני לא מאמין בדברים שאחד מבעלי העניין בהם ממש נפגע ואז זה מפורר את הנושא.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: אני חושב שהגענו למשהו שהוא מאוזן.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: החוק הזה תומך בסביבה, הוא יצמצם בצורה משמעותית את השימוש בשקיות, הוא לא פוגע ביוקר המחיה.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: הוא נותן עדיפות לעסקים קטנים, שזה חשוב לנו והוא גם מתערב כמה שפחות.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: בסופו של יום, זה חוק שמתערב כמה שפחות וזה החן שלו.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: אני מכיר את הדיון של ה-10 אגורות לעומת ה-30 אגורות שעלה, ובשבוע שעבר שמעתי סיפור מאד יפה: בשנות ה-60 יצרנית הטלוויזיה הכי גדולה בעולם היתה חברה בשם RCA, חברה אמריקאית, והם רצו לדעת האם הציבור יהיה מוכן לשלם יותר עבור טלוויזיה צבעונית.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: אז היו רק טלוויזיות בשחור-לבן, והם עשו סקר האם הציבור מוכן לשלם 100 דולר יותר עבור טלוויזיה צבעונית, ורוב הציבור אמר שלא.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: זה ממחיש את היכולת של הציבור לענות על שאלה בנושא שהוא מעולם לא חשב עליה, אין לו מושג בנושא ושואלים אותו.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: מתקשרים אליו ואומרים לו, זה לא כמו סקרים פוליטיים או סקרים מסחריים שלאנשים יש דעה.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: ולכן, אני חושב שמה שחשוב זה באמת ללכת בכיוון, וזה מה שאנחנו עושים.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: אנחנו עושים התערבות מינימאלית עם אופציה להגדיל.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: יש לנו אפשרות להעלות את המחיר אם נראה שאנחנו לא מגיעים לאן שאנחנו רוצים להגיע, ואני ללא ספק מאמין שהחוק הזה יביא גם לשינוי בהתנהגות וראינו את זה, אגב, באיקאה.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: מי שלא יודע, באיקאה קבעו מחיר של חצי שקל לשקית, נכון?
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: מאחר ואני יודע מה תאמרי אז כבר מראש אמרתי לך שזה חצי שקל, וזה הוביל לירידה של 90% בשימוש בשקיות באיקאה בתוך יום אחד.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: עכשיו, הם לא בדקו מה היה קורה ב-10 אגורות.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: יכול להיות שזה היה מוביל גם - -
דב חנין: למה 10 ולא אגורה?
דב חנין: אגורה זה יותר סימבולי.
קריאה: לא כולם פה נגדך.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: אתה יודע, אני לא מתרגש מזה במיוחד כי אני יודע שאנחנו הולכים בכיוון הנכון.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: לא היתה שום מחאת צרכנים - -
דוד אמסלם: חבר'ה, אני מבקש, תנו לשר לסיים את דבריו.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: - - מה שעשו איקאה, אני גם ראיתי את זה בעיניים, הם שמים שלטים: אל תקנו שקיות.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: הם אומרים לציבור לא לקנות שקיות, והם נותנים שקים רב-פעמיים בשלושה שקלים ובחמישה שקלים, תלוי בגודל וכולי, כך שהשוק יודע לייצר את האלטרנטיבות, וזה מה שחשוב שאנחנו עושים בחוק הזה.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: החוק הזה הוא כולו מאפשר לדברים לקרות, וזה מה שחשוב.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: יש את הכסף שמגיע, והכסף יוכל לשמש לעידוד הפחתת השימוש בשקיות, והוא יוכל לשמש לתמיכה ביצרנים שהם גם כן בעלי עניין בנושא הזה, ואני מזכיר לכולנו שזה יצרנים קטנים שצריך לסייע להם.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: ניסינו להגיע אתם להבנות, לא הגענו אתם להבנות.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: אני מקווה שעוד נצליח להגיע אתם להבנות בין הדיון פה לבין שנייה ושלישית.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: בכל מקרה, החוק מאפשר לנו לפצות אותם או לסייע להם, אני לא קורא לזה פיצוי, על מנת שיוכלו גם להתמודד עם השוק ולהתמודד גם עם הצרכים החדשים של השוק.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: אני רוצה לומר תודה לכולם.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: באמת תענוג לעבוד במסגרת שהיא כל כך עניינית ותומכת.
אבי גבאי - השר להגנת הסביבה: תודה רבה לכולם.
דוד אמסלם: בעצם בדיון הקודם עשינו דיון ועכשיו אנחנו רוצים לעשות הקראה.
דוד אמסלם: אני רוצה לשמוע הסתייגויות, אני לא פותח את זה יותר לדיון כדי להתקדם בעניין.
מיכל רוזין: אבל יש כמה דברים שהשתנו בנוסח ויש לנו שאלות הבהרה.
דוד אמסלם: סליחה, אני עשיתי דיון בפעם הקודמת, זה היה הדיון.
דוד אמסלם: אני אמרתי שעכשיו זה יהיה במסגרת הסתייגויות.
דוד אמסלם: יש פה ילד חמוד מאד שהגיע והכין איזה שהוא מאמר, אז אותו אנחנו נשמע.
דוד אמסלם: אריאל, תגיד לנו מאיפה אתה ובן כמה אתה.
אריאל וינשל: אני בן 11 ממברשת ציון ולומד בבית ספר קהילתי-סביבתי "השלום".
דוד אמסלם: אז בא תקריא לנו את מה שכתבת.
אריאל וינשל: קוראים לי אריאל וינשל, אני בן 11 ממבשרת ציון ולומד בבית ספר קהילתי-סביבתי "השלום".
אריאל וינשל: אני מרגיש שאני מייצג את כל הילדים שדואגים לאיכות הסביבה.
אריאל וינשל: אני מבקש לדבר על החומר המזיק שנקרא "שקיות ניילון".
אריאל וינשל: שקיות הניילון עשויות מפלסטיק שנוצר מנפט.
אריאל וינשל: מדובר במוצר שלוקח לו מאות שנים להתפרק, ובתהליך ההתפרקות שלו הוא משחרר חומרים רעילים.
אריאל וינשל: זה מוצר שמאיים על העולם שאנחנו, הילדים נחיה בו, ושהילדים שלנו, הנכדים שלכם יחיו בו.
אריאל וינשל: בנוסף, חיות מתות מאכילה של שקיות ניילון.
אריאל וינשל: השקיות תופסות מקום באדמה ופוגעות בהתפתחות הצמחים.
אריאל וינשל: השקיות מונעות מהדור החדש לראות את נופו המרהיב של הטבע והופכות אותו למזבלה עם פחות יצורים חיים.
אריאל וינשל: אנחנו, הילדים, לא רוצים לחיות בעולם כזה.
אריאל וינשל: אני רוצה להדגיש שבעיית שקיות הניילון - -
דוד אמסלם: סמוטריץ, תשמע את הילד שקם בבוקר מוקדם כדי לבוא להקריא לנו.
אריאל וינשל: - - בישראל, יותר משני מיליארד שקיות ניילון שהאזרחים בישראל אוספים בשנה.
אריאל וינשל: לא אטריח אתכם בהסברים נוספים ואני מבקש להפנות לכתבה שפרסמתי בנושא, ולתמונות הקשות של סכנה לכל היצורים החיים.
אריאל וינשל: אני שמח על קידום הצעת החוק, שאמורה להפחית את הבעיה הרצינית הזאת של השקיות.
אריאל וינשל: אני מבין שלטווח הקצר החוק יגרום קצת קושי למי שמייצר את השקיות ולעובדים שלו אבל לטווח הארוך, שמשנה לנו, הילדים, החוק הזה כל כך חשוב.
אריאל וינשל: כמו שהחוק הזה מצליח במדינות אחרות, אני מקווה שהוא יצליח במדינת ישראל.
אריאל וינשל: אין סיבה שלא נתחיל כולנו לבוא לסופר עם שקיות בד.
אריאל וינשל: אני מקווה שהחוק גם יעורר מודעות בחברה לעוד נושאים סביבתיים אבל חברי כנסת נכבדים, בשביל שהחוק יעבוד אני צריך את עזרתכם.
אריאל וינשל: אני מבקש שתבחנו מחדש את עלות השקיות כי לפי דעתי 10 אגורות זו עלות נמוכה מדי.
אריאל וינשל: אני חושב שהעלות לא תפחיד מספיק אנשים מלקנות שקיות, ולכן החוק לא יעזור כל כך.
אריאל וינשל: אני מבקש שתעלו את הסכום ונהפוך את ישראל למקום טוב יותר.
דוד אמסלם: אריאל תודה רבה לך.
דוד אמסלם: אצלנו, בוועדה, לא מוחאים כפיים אבל לך מחאו כפיים בגלל שאתה ילד מקסים ובאמת שאפו, יישר כוח על הכתיבה ובכלל על הרעיון וזה שזה מטריד אותך.
דוד אמסלם: לגבי 10 אגורות - כנראה שיש לך הרבה כסף אז לכן אתה חושב שזה מעט כסף אבל יש ילדים ש-10 אגורות זה הרבה כסף עבורם.
דוד אמסלם: אמרתי שהדיון היה בפעם הקודמת.
דוד אמסלם: אני מבקש שאנחנו נעבור להקראה.
דוד אמסלם: נשמע את ההסתייגויות של חברי הכנסת.
תומר רוזנר: בוקר טוב לכולם.
תומר רוזנר: אני אציג בקצרה, לפני שנעבור להקראה, את השינויים המרכזיים שנעשו בהצעת החוק ממה שפורסם בפעם הקודמת, ולאחר מכן נעבור להקראת הסעיפים: השינוי המרכזי הראשון מהצעת החוק המקורית הוא צמצום התחולה של ההיטל על הקמעונאים הגדולים בלבד, שעליהם חל חוק המזון.
תומר רוזנר: מדובר ב-19 רשתות שווק, שעליהן תחול חובת ההיטל להבדיל מההצעה המקורית שהיתה היטל על היצרנים, כאן תחול חובת היטל על הקמעונאים הגדולים.
תומר רוזנר: ההיטל, כפי שנאמר, הוא 10 אגורות פחות סכום המע"מ שחל על המחיר.
תומר רוזנר: כלומר, המחיר לצרכן יהיה לפחות 10 אגורות.
תומר רוזנר: ההיטל יהיה הסכום הזה בניכוי מע"מ, ככל שהוא חל - -
מיכל רוזין: יש מחיר מקסימום?
תומר רוזנר: מחיר מקסימום לא.
קריאה: כן, יש פה 60 אגורות.
תומר רוזנר: לא, זה ההיטל מקסימום שיהיה.
תומר רוזנר: אם החוק יעבור, כל רשת שיווק תוכל לבחור אם היא גובה 10 אגורות או יותר.
תומר רוזנר: היא יכולה לגבות אפילו שקל, שניים, שלושה ואפילו יותר.
מיכל רוזין: זאת אומרת, הם יכולים לעשות גם רווח על הצרכן כי הם יכולים להגיד: אני לוקח את ההיטל פלוס כמה שעולה לי השקית.
דוד אמסלם: גם היום הם יכולים.
מיכל רוזין: אבל זה כאילו תירוץ.
מיכל רוזין: הם יכולים להגיד: המחוקק נתן לנו אישור לגבות כסף אז הנה, אנחנו גובים את זה ומרוויחים.
דוד אמסלם: אבל הסברתי.
דוד אמסלם: גם היום - -
אורי מקלב: השקית עולה פחות מ-10 אגורות.
דוד אמסלם: חבר'ה, אני לא פותח את זה.
דוד אמסלם: אני מבקש, אתם עכשיו שומעים ולא מגיבים.
דוד אמסלם: אני גם מבקש שתרשמי את זה במסגרת ההסתייגויות שלך ואחרי זה - -
דוד אמסלם: אין שאלות הבהרה כרגע.
תומר רוזנר: השינוי המרכזי השני הוא לגבי השקיות שעוביין פחות מ-20 מיקרון – לגביהן נקבע איסור שחל על כל העוסקים לתת או להציע או למכור שקיות שהן פחות מ-20 מיקרון בגודלן, למעט שקיות שבאות במגע ישיר עם מזון או לתרופות או בבתי אוכל.
תומר רוזנר: לגבי השקיות שבאות במגע ישיר עם מזון – נקבע שהן יהיו ללא ידיות אצל הקמעונאים הגדולים.
תומר רוזנר: השינוי המרכזי הנוסף, והוא השינוי החשוב ביותר לטעמי הוא השינוי של ביטול פרק העונשין בהצעת החוק.
תומר רוזנר: בעצם מדובר, לדעתי, בחוק הראשון שהכנסת מחוקקת שבו אמצעי האכיפה מתרכזים באמצעים המנהליים ללא עבירות פליליות לצדם.
תומר רוזנר: יש בזה חשש מסוים לסיכון אבל אנחנו, בעקבות המלצה של משרד המשפטים ובעקבות הסכמה של המשרד, שכללנו את מנגנוני העיצומים הכספיים שמוצעים כאן מצד אחד, וויתרנו על הפן הפלילי מצד שני מתוך הנחה שאם בעתיד יתגלה שישנן תופעות עברייניות בולטות שמצריכות גם ענישה פלילית, יהיה אפשר לתקן את החוק ולהכניס גם סנקציות פליליות.
תומר רוזנר: שינוי מרכזי נוסף זה כמובן חובות דיווח גם לכנסת וגם לציבור על היישום של החוק, על היעדים שנקבעו ועל היעדים המושגים - -
תומר רוזנר: הדיווח הוא דיווח פומבי ולכן הוא מן הסתם יגיע לציבור.
תומר רוזנר: השינוי הנוסף הוא שהחוק ייכנס לתוקפו ב-1.1.2017, ותוך כשנה ורבע מהמועד הזה יצטרך השר להגנת הסביבה לקבוע את יעדי ההפחתה שמבקשים להשיג מתוך הניסיון שהצטבר בתקופה הזאת, של בערך שנתיים מהיום (היו"ר בצלאל סמוטריץ', 11:22) כאשר עד תחילת החוק הקמעונאים הגדולים יצטרכו לדווח על נפח השקיות שם הקונים ומוכרים, ומתחיל החוק תהיה חובת דיווח לפי החוק בצמוד להיטל.
תומר רוזנר: הדיווחים האלה, כמובן, ישמשו בסיס לקביעת היעדים.
תומר רוזנר: נקבע מנגנון שמאפשר לשר לעדכן את ההיטל בהתאם להצלחת היעדים הללו או אי הצלחתם.
תומר רוזנר: ומנגנון נוסף, שמאפשר לשר באישור הכנסת כמובן, להרחיב את תחולת החוק גם לעוסקים נוספים שאינם הקמעונאים הגדולים שעליהם החוק חל כרגע בנושא ההיטל - להרחיב את תחולת תשלום ההיטל והדיווחים גם לעוסקים נוספים.
תומר רוזנר: אלה השינויים המרכזיים.
תומר רוזנר: כמובן שבמהלך ההקראה של החוק אנחנו כמובן נצביע באופן פרטני על השינויים לפרטיהם אבל אלה השינויים המרכזיים.
תומר רוזנר: שינוי נוסף ואחרון שאני אעמוד עליו זה הנושא של מטרות הכספים שיצטברו בנושא ההיטל.
תומר רוזנר: נקבעו יעדים ברורים לשימוש בכספים שעניינם צמצום השימוש בשקיות, חינוך והסברה בנושא הזה וכן סיוע ליצרנים שיצטרכו להתאים את מערכות הייצור שלהם למגבלות שמטיל החוק, יוכלו להשתמש בכספים שיצטברו בקרן לצורך העניינים האלה.
תומר רוזנר: אני מציע שנעבור להקראה.
תומר רוזנר: אנחנו נקריא תחילה את סעיפים 1 ו-2, סעיף המטרה - -
אורי מקלב: רק הערה: הסמכות להרחיב את זה לעוד רשתות זה בסמכות השר בלבד?
תומר רוזנר: זה בסמכות השר ובאישור מספר שרים נוספים, נדמה לי שר האוצר ושר הכלכלה אם אינני טועה.
אורי מקלב: והשקיות מתבטאות רק ברשתות או בכל המסחר?
אורי מקלב: יוסי רוצה למכור שני "במבה" - -
תומר רוזנר: אני אבהיר: לשאלתך הראשונה – הסמכות להרחיב את תחולת החוק לעוסקים נוספים היא בסמכות השר באישור ועדת הפנים של הכנסת.
תומר רוזנר: ככה מוצע וכמובן שזה פתוח לדיון.
תומר רוזנר: הנושא של שקיות של מתחת ל-20 מיקרון - אסור יהיה למכור אותן או להציע אותן לצרכנים בכל בתי העסק שמוכרים מצרכים לצרכנים, לאו דווקא בקמעונאים הגדולים למעט אם זה שקיות שנועדו לנשיאת מזון שבא במגע ישיר עם השקית או לנשיאת אוכל או לנשיאת תרופות.
בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לשאול שאלה על הקרן: היה סעיף שהיתרות שיישארו בקרן וכלו לשמש למטרות אחרות.
בצלאל סמוטריץ': זה כמובן ידרבן את מי שזה ידרבן לשמור יתרות כאלה.
בצלאל סמוטריץ': אני בעד להוריד את הסעיף הזה.
בצלאל סמוטריץ': קבענו מטרות, תשתמשו בהן.
תומר רוזנר: זאת מטרת הדיון הזה, שאתם תדונו בסעיפים שמוצעים ואתם יכולים - -
בצלאל סמוטריץ': אני צודק שהיה סעיף כזה, שהיתרות יקימו קרן - -
תומר רוזנר: יש סעיף כזה.
בצלאל סמוטריץ': אני בעד שאם עכשיו עשינו חוק השקיות ורוצים לצמצם את השימוש בשקיות אז בואו ניתן תמריץ להשתמש בכל הכסף למטרה הזאת.
בצלאל סמוטריץ': ברגע שאנחנו ניתן אפשרות להשתמש בכסף במקומות אחרים, אז למה להשתמש בו לזה?
תומר רוזנר: זאת כרגע ההצעה שמונחת על שולחן הוועדה.
תומר רוזנר: הוועדה כמובן סוברנית לשנות אותה ככל שהיא רוצה.
תומר רוזנר: זאת הצעה כפי שהמשרד להגנת הסביבה מבקשה אותה.
דור בלוך: אני ממשרד האוצר.
דור בלוך: מבחינתנו, שינוי כזה, המשמעות שלו היא נושא חדש.
קריאה: למה זה נושא חדש?
בצלאל סמוטריץ': אז אנחנו נביא את זה לוועדת הכנסת וננצח אתכם ברגע.
בצלאל סמוטריץ': חבל, אתם סתם עושים פה איזה פיליבסטר.
בצלאל סמוטריץ': יאללה, תתחיל לקרוא.
תומר רוזנר: אנחנו נקריא תחילה את הסעיפים – לחברי הכנסת יש את ההצעה באייפוד.
תומר רוזנר: הנוסח שמונח בפניכם, חברי הכנסת, בטבלטים, במחשבי הלוח, הוא הנוסח המעודכן כאשר יש לעקוב אחר שינויים לעומת הנוסח הכחול.
תומר רוזנר: כפי שאתם זוכרים, היו לנו באמצע עוד שני נוסחים אחרים אבל אנחנו מחויבים להציג בפניכם את השינויים לעומת הנוסח הכחול מקריאה ראשונה, ואנחנו נקריא את הנוסח לאחר השינויים.
תומר רוזנר: כמובן שאפשר לדון בסעיפים עצמם.
תומר רוזנר: אנחנו מקריאים את סעיפים 1 ו-2.
לירון אדלר: "הצעת חוק לצמצום השימוש בשקיות נשיאה חד-פעמיות, התשע"ו-2016.
לירון אדלר: פרק א': מטרה והגדרות מטרה 1.
לירון אדלר: מטרת חוק זה להביא לצמצום השימוש בשקיות נשיאה חד-פעמיות כדי להפחית את כמות הפסולת הנוצרת בעקבות השימוש בהן ואת ההשפעות הסביבתיות השליליות של פסולת זו, זאת בין יתר באמצעות הגבלת החלוקה של שקיות נשיאה חד-פעמיות בידי עוסקים ללא תמורה ובאמצעות הטלת היטל בעד מכירתן, והכל לשם הבטחת קיומה של סביבה נאותה, בהתאם לעיקרון הזהירות המונעת, למניעה ולצמצום של מפגעים סביבתיים ובריאותיים, לשיפור איכות החיים והסביבה, למען הציבור ולמען הדורות הבאים.
לירון אדלר: הגדרות 2.
לירון אדלר: בחוק זה – "הפרשי הצמדה וריבית" – כהגדרתם בחוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ"א-1961; "חוק להסדרת הטיפול באריזות" – חוק להסדרת הטיפול באריזות, התשע"א-2011; "חוק המזון" – חוק לקידום התחרות בענף המזון, התשע"ד-2014; "חוק שמירת הניקיון" – חוק שמירת הניקיון, התשמ"ד-1984; "המנהל" – כהגדרתו בחוק להסדרת הטיפול באריזות, ולעניין פרק ד' – עובד המשרד הכפוף במישרין למנהל הכללי של המשרד, שהשר הסמיכו לעניין אותו פרק; "המשרד" – המשרד להגנת הסביבה; "עוסק" – מי שעוסק בממכר קמעונאי של מוצרים לרבות באמצעות עסקת מכר מרחוק; "קמעונאי גדול" – קמעונאי גדול כהגדרתו בחוק המזון, המנוי ברשימה המתפרסמת לפי סעיף 4 לחוק המזון; "הקרן לשמירת הניקיון" – הקרן לשמירת הניקיון שהוקמה לפי סעיף 10 לחוק שמירת הניקיון, התשמ"ד-1984; "רבעון" – תקופה של 3 חודשים שתחילתה ב-1 בינואר, ב-1 באפריל, ב-1 ביולי או ב-1 באוקטובר של כל שנה; "עסקת מכר מרחוק" – כהגדרתה בחוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981; "שקית נשיאה" – שקית המיועדת לנשיאת מוצרים הנרכשים מעוסק; למעט – (1) שקית הבאה במגע ישיר עם מזון, ולעניין מזון הנמכר בבית אוכל כמשמעותו לפי חוק רישוי עסקים, התשכ"ח-1968 – גם אם המזון ארוז בשכבה אחת שהיא אריזת שירות כהגדרתה בחוק להסדרת הטיפול באריזות; (2) שקית לנשיאת תרופות; "שקית נשיאה חד-פעמית" – שקית נשיאה שעובייה אינו פחות מ-20 מיקרון ואינו עולה על 50 מיקרון; "השר" – השר להגנת הסביבה.
לירון אדלר: "
תומר רוזנר: כפי שאתם רואים, ההגדרות המרכזיות כאן, רוב ההגדרות הן הגדרות נלוות אבל ההגדרות המרכזיות הן ההגדרות של שקית הנשיאה, ההגדרות של העוסק ושל הקמעונאי הגדול.
תומר רוזנר: וכפי שהבהרנו, תראו בהמשך שהסעיפים שמתייחסים לעוסקים בכלל הם סעיפים שמתייחסים לשקיות שמתחת ל-20 מיקרון.
תומר רוזנר: הסעיפים שמתייחסים לעוסקים שהם קמעונאים גדולים, שהן רשתות השיווק שחל עליהן חוק המזון, 19 רשתות השיווק שפורסמו, הם הסעיפים שנוגעים גם להיטל.
תומר רוזנר: וההגדרה של שקית נשיאה מופיעה כאן, וכפי שהבהרתי קודם היא מחריגה שקיות שבאות במגע ישיר עם מזון, שקיות לנשיאת תרופות - -
בצלאל סמוטריץ': למה הורדתם את התנאי של הידיות?
מיכל רוזין: כן, אמרנו שזה יהיה בלי ידיות.
תומר רוזנר: אז זה מופיע בהמשך.
בצלאל סמוטריץ': כתבתם שקית נשיאה ומחקתם את בעלת ידית או ידיות.
דב חנין: זה בהמשך, בסעיף 3(ב).
תומר רוזנר: בסעיף 3(ב) מופיע ששקיות שהן לנשיאת מזון יהיו בלי ידיות.
דב חנין: אדוני היושב ראש, כדאי לפחות לקרוא את סעיפים 3 ו-3(א) - -
בצלאל סמוטריץ': כן, כן, נמשיך בקריאה.
בצלאל סמוטריץ': פרק ב'.
חיה ארז: אפשר הערה קטנה לסעיף המטרות?
חיה ארז: אני יועצת משפטית של עמותת צלול.
חיה ארז: הסעיף שונה, והוא שונה בצורה מאד יפה.
חיה ארז: אני רק מציעה להוסיף כאן אחרי "מניעה וצמצום של מפגעים סביבתיים ובריאותיים" גם הגנה על המגוון הביולוגי כי הנזקים של השקיות בסך הכל הם פגיעה גדולה.
מיכל רוזין: אין לנו התנגדות.
מיכל רוזין: במטרות?
דב חנין: אנחנו מסכימים.
דב חנין: תודה על ההערה.
תומר רוזנר: אנחנו נעבור להקראה.
תומר רוזנר: אנחנו נקרא את פרק ב' כולו.
תומר רוזנר: נבין גם יותר נכון את ההגדרות.
לירון אדלר: "פרק ב': הוראות לעניין שקיות נשיאה.
לירון אדלר: איסור מכירה או מסירה של שקיות מסוימות.
לירון אדלר: 3(א) עוסק לא יעמיד לרשות לקוח, לא ימסור לו ולא ימכור לו שקית נשיאה שעובייה פחות מ-20 מיקרון.
לירון אדלר: (ב) קמעונאי גדול לא יעמיד לרשות לקוח, לא ימסור לו ולא ימכור לו שקית הבאה במגע ישיר עם מזון, אלא אם אין לה ידית או ידיות.
לירון אדלר: חובת גביית תשלום בעד שקית חד פעמית 3א.
לירון אדלר: קמעונאי גדול לא יעמיד לרשות לקוח ולא ימסור לו שקית נשיאה חד-פעמית אלא אם כן נגבה מהלקוח המחיר הכולל בעדה, אשר לא יפחת מסכום ההיטל לפי סעיף 4.
לירון אדלר: " צריך להוסיף כאן, בהתאם להוראות שקיבלנו: בתוספת סכום מע"מ החל על המכירה.
לירון אדלר: "לעניין זה, "המחיר הכולל" – כהגדרתו בחוק הגנת הצרכן.
לירון אדלר: " תחילת הסעיף דיברה על הודעה ללקוח על כוונתו לגבות תשלום בכל מעמד של קניה לגבי השקיות.
לירון אדלר: בעקבות ההערות שקיבלנו, חשבנו שאפשר להשמיט את תחילת הסעיף ולדבר רק על עסקת מכר מרחוק ולכתוב: בעסקת מכר מרחוק יאפשר קמעונאי גדול ללקוח להודיע לו כמה שקיות נשיאה חד-פעמיות ברצונו לרכוש - -
בצלאל סמוטריץ': רגע, איבדתי אותך.
בצלאל סמוטריץ': איזה סעיף את מקריאה?
לירון אדלר: סעיף (ב).
לירון אדלר: אני מתחילה ב"עסקת מכר מרחוק" כי תחילת הסעיף זה - -
לירון אדלר: אני אקרא רגע את החלק המחוק: "(ב) קמעונאי גדול יודיע ללקוח על כוונתו לגבות תשלום כאמור בסעיף קטן (א) בעד כל שקית נשיאה חד פעמית שייקח או שתימסר לו - -
קריאה: זה לא מחוק.
בצלאל סמוטריץ': היא רוצה למחוק את זה עכשיו.
תומר רוזנר: אנחנו מציעים, אחרי ההערות שקיבלנו.
תומר רוזנר: אני אסביר גם למה: החלק הראשון של הסעיף הופיע בהערות.
תומר רוזנר: בעקבות הפרסום של ההצעה קיבלנו פניות גם מהרשות להגנת הצרכן וגם ממשרד המשפטים שהבהירו לנו שמחירן של שקיות, בין אם בתפזורת ובין אם במכונה, בין אם במסירה ישירה, חייבת הצגת מחיר.
תומר רוזנר: כלומר, לפי חוק הגנת הצרכן והתקנות לפיו, כל מוצר שנמכר, לרבות השקיות האלה, בכל דרך שבה הן נמכרות, חייבות הצגת מחיר.
תומר רוזנר: זאת אומרת, כמו כל מוצר אחר, הצרכן יודע בין אם זה מופיע על השקית עצמה ובין אם זה מופיע בשלט על הארגז שבו יש שקיות ובין אם זה מופיע על גבי המכונה שממנה מושכים את השקיות – יש מחיר.
תומר רוזנר: חייב להיות לפי החוק מחיר.
בצלאל סמוטריץ': לכן, אתה אומר שזה מיותר.
תומר רוזנר: לכן זה מיותר.
בצלאל סמוטריץ': לעניות דעתי, אני חושב שזה לא נכון כי משנים פה עכשיו.
בצלאל סמוטריץ': שנים שנים אנשים התרגלו לקבל את זה בחינם ועכשיו גובים תשלום אז - -
מיכל רוזין: נכון, הוא יימלא מלא שקיות ואז הוא ייגלה שזה עולה לו.
בצלאל סמוטריץ': עושים חוק שלם ומין הראוי שתהיה הודעה מסודרת.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו גם רוצים למנוע מאנשים - -
תומר רוזנר: השאלה היא, חבר הכנסת סמוטריץ, באיזו דרך אתה מעוניין שתהיה ההודעה.
בצלאל סמוטריץ': לא כל דבר חייבים לכתוב בחוק.
בצלאל סמוטריץ': כתבנו שהוא צריך להודיע על כוונתו אז...
מיכל רוזין: הסעיף בסדר גמור.
מיכל רוזין: להיפך, אם אתה מוריד אותו - -
בצלאל סמוטריץ': ניתן רגע למשרד המשפטים להסביר.
אלידור בליטנר: שלום, אני ממשרד המשפטים.
אלידור בליטנר: בינינו יש כאן שתי אפשרויות: או לא לציין, כפי שהוצע כאן עכשיו למחוק את ההתייחסות.
אלידור בליטנר: דווקא לפי חוק הגנת הצרכן צריך להציג את המחיר.
אלידור בליטנר: יש חריגים בתקנות של הגנת הצרכן, שאפשר למשל לא להדביק סטיקר על כל אחת מהשקיות אלא לפרסם שלט.
אלידור בליטנר: זאת אומרת, לא בטוח שזה אכן נכנס לחריגים האלה אבל הרשות להגנת הצרכן אמרה שהיא עשויה בהחלט להוציא הנחיות ברורות בנושא הזה.
אלידור בליטנר: אז אפשרות אחת היא לא לציין בכלל, וכאמור יחולו דיני הגנת הצרכן.
אלידור בליטנר: אפשרות נוספת: ניתן לציין בפירוש דרך הצגת המחיר אבל אז, לטעמנו, היידוע בעל-פה של הלקוח על הכוונה לגבות תשלום היא איננה מספיקה והיא עשויה להעלות שאלות פרשניות בנוגע ליחס לחוק זה ולחוק הגנת הצרכן ועל כן אנחנו נבקש שאם מציינים כאן את חובת היידוע, להוסיף כאן גם חובת שילוט מפורשת באותיות ברורות.
מיכל רוזין: בוודאי, אני בעד.
תומר רוזנר: אני אסביר לכם למה אני חושב שזה לא יעיל ואתם תחליטו כמובן: היום, תראו בחנויות נוחות או בסופרים ומקומות אחרים, יש היום לפחות משונה סוגי שלטים שמופיעים מאחורי הקופה: על הסיגריות ועל האלכוהול וכולי.
תומר רוזנר: זה כבר נראה כמו - -
קריאה: על הדלת בכניסה יש לך רשימה של שלטים.
תומר רוזנר: השלטים האלה, בא נאמר בלשון המעטה, לא ממש אפקטיביים ויעילים אבל אתם תחליטו.
תומר רוזנר: אתם תחליטו כמובן - -
בצלאל סמוטריץ': אני לא הצלחתי עוד להבין מה הבעיה בנוסח הנוכחי הזה.
אלידור בליטנר: הנוסח הנוכחי הזה מדבר רק על יידוע שהוא למעשה יידוע בעל-פה, ומאד קשה להוכיח האם אמנם הקופאית אמרה או לא אמרה את העניין, שידעה בדבר הכוונה לגבות מחיר ומהו המחיר ולכן, אנחנו סבורים שבכל מקרה יחול כאן חוק הגנת הצרכן.