GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ג'וש יהושוע פדרסן: לא, יש עדיפות למטרות חוק השקיות אבל - -
דוד אמסלם: רבותי, תורידו את הסעיף.
ג'וש יהושוע פדרסן: - - יש יתרות כיוון שהכל הולך 100% לקרן ולא - -
דוד אמסלם: תורידו את הפסקה הזאת, רבותי, זה יישאר במסגרת חוק השקיות.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה להגיד לך - -
רותם קקון: אדוני היושב ראש, זה מסוכם עם האוצר - -
ג'וש יהושוע פדרסן: ההיקף הכספי - -
דוד אמסלם: דרך אגב, מה שסוכם עם האוצר סוכם עם האוצר.
דוד אמסלם: זה בוועדת הכנסת, זה לא אוצר.
דוד אמסלם: אני לא מנהל עכשיו דיון עם האוצר.
רותם קקון: זה גם סוכם עם הוועדה, אדוני היושב ראש.
דוד אמסלם: אתי?
רותם קקון: זה היה בנוסח הקודם, זה גם היה בדיונים עם הייעוץ המשפטי וזה היה לאורך כל הדרך.
תומר רוזנר: זאת לא שאלה משפטית.
דוד אמסלם: אדוני, אני נמצא בהקראה.
דוד אמסלם: אני פעם ראשונה נתקל בדבר הזה.
דוד אמסלם: אתי לא סיכמו כלום.
דוד אמסלם: נא להוריד את הסעיף הזה, זה קופה סגורה לחוק השקיות, שעוד מעט נדבר מה עושים עם הכסף.
דוד אמסלם: אני רוצה רק לסבר לכם את האוזן: אולי אתם לא יודעים שבקרן הניקיון יש מאות מיליוני שקלים שאתם אפילו רציתם לקחת חלק מהם לדברים אחרים - -
קריאות: לקחו.
דוד אמסלם: - - או לקחתם.
דוד אמסלם: אז אולי אתם יוצרים איזה קופה למשהו אחר?
דוד אמסלם: אז אדוני, זה יש יישאר רק שקיות.
מרדכי פוגל: נצטרך לקרוא נושא חדש.
דוד אמסלם: תקרא לזה "נושא חדש", תקרא מה שאתה רוצה.
דוד אמסלם: דרך אגב, למה נושא חדש?
דוד אמסלם: בא תגיד לי.
דוד אמסלם: דרך אגב, לא כל מה שאתה לא מסכים אתו הוא נושא חדש.
דוד אמסלם: נושא חדש אומר שזה לא החוק שאנחנו דנים בו.
מרדכי פוגל: מבחינתנו זה שינוי מהותי - -
תומר רוזנר: שינוי מהותי זה לא נושא חדש.
דוד אמסלם: שינוי מהותי זה לא נושא חדש.
דוד אמסלם: נושא חדש זה אם עכשיו אני הייתי מעלה נושא שלא קשור בכלל לשקיות.
דוד אמסלם: הייתי מעלה נושא עכשיו של הבקבוקים.
דוד אמסלם: יכולת להגיד: נושא חדש לחוק שקיות.
דוד אמסלם: אנחנו דנים על נושא שקיות ולא כל מה שהאוצר לא מסכים או מישהו לא מסכים זה נושא חדש.
דוד אמסלם: כנראה אתה לא מבין את המהות של נושא חדש.
דוד אמסלם: אז לכן אני אומר כאן, אני עומד על כך שזה יהיה קופה רק לנושא טיפול בשקיות.
ג'וש יהושוע פדרסן: אם אפשר הערה אחת, רק לתת את המסגרת של הדיון, אני לא מביע עמדה, שוודאי שאנחנו כולנו רוצים שבסופו של דבר שימוש בשקיות יגיע לאפס או קרוב לאפס, ובסוף שלא יהיו הכנסות לקופה הזאת בכלל.
ג'וש יהושוע פדרסן: כמו שגם עם היטל הטמנה אנחנו מקווים שבסוף זה ירד לאפס ולא יהיו הכנסות.
ג'וש יהושוע פדרסן: עם זאת, לפי ההערכות של כמות השקיות שנמכרות בשנה, וזה במאות מיליונים ויותר, אז מדובר, כבוד היושב ראש, רק לשים לב שזה יהיה בכמויות כספים לא מבוטלים.
ג'וש יהושוע פדרסן: ההיקף יהיה לא מבוטל.
ג'וש יהושוע פדרסן: וגם אחרי שתעשה את כל השימוש שאתה רוצה, הענייני, הנכון וכולי, אני אומר למטרות של ההיטל, עדין צפוי שיישארו כספים מסוימים - -
דוד אמסלם: אז תמצא דברים אחרים להתעסק אתם.
דוד אמסלם: אני אתן לך את הרעיונות של השקיות.
דוד אמסלם: דרך אגב, על איזה סכום כסף מדובר, אתה יודע?
ג'וש יהושוע פדרסן: אנחנו מדברים על מאות מיליונים.
דוד אמסלם: תגיד לי על כמה מדובר.
דוד אמסלם: כמה שוק השקיות מדבר היום?
ג'וש יהושוע פדרסן: שני מיליארד.
דוד אמסלם: אני אעבור ליצרנים – על איזה סכום מדובר?
דוד אמסלם: כמה אתה מעריך?
תומר רוזנר: אנחנו לא מדברים על ההיטל של שני מיליארד שקיות.
נדב כספי: אני מפורום יצרני ומשווקי השקיות.
נדב כספי: יש מחלוקת קלה בינינו לבין המשרד להגנת הסביבה.
נדב כספי: המשרד להגנת הסביבה מדבר על 2.2 מיליארד שקיות לשנה.
נדב כספי: אנחנו מדברים על מספר שהוא כפול מזה.
דוד אמסלם: כולל על הסופרים אנחנו שואלים?
נדב כספי: בסופרים יש שני מיליארד שקיות בשנה - -
נדב כספי: - - ואנחנו טוענים שהשוק כולו הוא משהו בסביבות החמישה מיליארד שקיות בשנה.
נדב כספי: תכפיל בחמש אגורות לשקית, אתה מגיע ל-300 מיליון בערך, 150 מיליון.
ג'וש יהושוע פדרסן: אבל אם אנחנו מתייחסים לקמעונאים גדולים, שזה חלק מהשוק וזה לפי גובה ההיטל שהוא 8.5 אגורות, בהערכה סבירה משהו כמו מאה מיליון שקל בשנה.
דוד אמסלם: מי זה פה, שופרסל?
דוד אמסלם: באיזה מחזור אתם קונים את השקיות האלה בשנה?
דוד אמסלם: רק השקיות האלה.
ערן מאירי: כ-30 מיליון שקל.
ערן מאירי: כ-500 מיליון שקיות בשנה.
דוד אמסלם: אני מדבר רק עם הידיות.
ערן מאירי: 500 מיליון רק עם הידיות.
דובר: כפול שלוש, מיליארד וחצי שקיות.
דוד אמסלם: דרך אגב, כמה אתם בשוק פחות או יותר?
ערן מאירי: 20% עד 25%.
דוד אמסלם: זאת אומרת, אם אני מכפיל את זה בשלוש, כמו שהוא אמר, זה בערך כ-150 מיליון שקל?
דוד אמסלם: זה בעצם הצפי של ההיטל הזה בהתחלה?
דוד אמסלם: גם סביר להניח שייקחו פחות עכשיו.
דוד אמסלם: אז אנחנו מדברים בסדרי גודל, בא נניח שזה ישפיע ויש לנו כוונה להשפיע – בואו נגיד בסביבות ה-100 מיליון שקל, זה סכום ההיטל?
דוד אמסלם: אם לא יהיה לכם מה לעשות ב-100 מיליון שקל בנושא שקיות תתקשר אלי, אני אתן לך רעיונות.
ג'וש יהושוע פדרסן: אבל לא ניתן יהיה להוציא אותם לשום דבר חוץ מהמטרות - -
דוד אמסלם: חינוך, הסברה, ססוד השקיות החד פעמיות.
דוד אמסלם: עוד מעט אני אדבר על זה, מה עושים עם הכסף.
קריאה: סיוע ליצרנים.
אבי עגאייב: אני חושב שצריך לקבע את הסיוע ליצרנים כי האחוז ברור.
ג'וש יהושוע פדרסן: כבוד היושב ראש, רק באיזו שהיא הערכה ריאלית של מה שאנחנו מכירים, מתמיכות להסברה, חינוך, אני רק אומר שזה עשרות בודדות של מיליוני שקלים אל מול מאות מיליונים - -
דוד אמסלם: פסקה 1, איפה זה?
דוד אמסלם: תקריאו לי עוד פעם.
לירון אדלר: "4א(ב) כספי ההיטל שיועברו לקרן לפי הוראות סעיף זה יתנהלו בחשבון נפרד וישמשו לעידוד צמצום השימוש בשקיות נשיאה חד-פעמיות, - -
דוד אמסלם: לא מספיק לי.
לירון אדלר: - - בין היתר, על ידי עידוד השימוש באמצעי נשיאה המחליפים שקיות נשיאה חד פעמיות, הניתנים לשימוש רב-פעמי ואשר פגיעתם בסביבה פחותה, ועל ידי חינוך והסברה להטמעת מטרותיו של חוק זה בקרב הציבור.
לירון אדלר: " המשרד ביקש גם להוסיף: ויכול שישמשו למתן סיוע ליצרנים של שקיות נשיאה לצורך התאמת פעילותם ליישום הוראות חוק זה, הכל כפי שיורה השר בהמלצת הקרן.
דוד אמסלם: אני חושב שכאן צריך להיכנס לזום קצת יותר גדול מה עושים עם הכסף.
דוד אמסלם: לא רק בדברים יותר עקרוניים אלא אני מבקש את הסעיף הזה דווקא להרחיב.
דוד אמסלם: לפרט.
קריאה: אדוני, בעניין של הפיצוי יש לנו משנה סדורה - -
דוד אמסלם: אתה בא מהזווית של הפיצוי, עוד לא הגענו לשם.
דוד אמסלם: אני מדבר כרגע מבחינת השימושים.
דוד אמסלם: אז אני מבקש מהמשרד לפרט לנו יותר, לעשות עבודה קצת יותר מפורטת לגבי סוגיית השימושים, אפילו כאחוז מזה, כמה ילך לשקיות, כמה ילך להסברה וכולי.
דוד אמסלם: כמה ילך לבתי ספר, חינוך.
דוד אמסלם: כנסו לזום יותר גדול.
ג'וש יהושוע פדרסן: אני רק מציין שבסוף, בחקיקה ראשית, מגדירים את זה עדין בתור מטרות - -
דוד אמסלם: אני רוצה פירוט, אין שום בעיה.
קריאות: - - - בחקיקה ראשית.
דוד אמסלם: קודם כל, אני אראה לך פירוטים בחקיקה ראשית.
דוד אמסלם: דבר שני, אתה רוצה גם להתקין פה איזה שהן תקנות קטנות, אז תכתבו לנו שאתם תתקינו תקנות לגבי השימוש, ושהשר יתקין ויביא לנו את זה אחרי זה לאישור.
מרב ניר: אני מהמועצה לישראל יפה.
מרב ניר: אם אפשר, באמת, בסעיף הזה, כיון שמטרת החוק היא להפחית את השימוש בשקיות חד פעמיות בכלל בכל הנושא הזה של הפחתת הפסולת, אז להרחיב את החינוך וההסברה בנושאים האלה לשימושים שונים.
ג'וש יהושוע פדרסן: כתוב על ידי חינוך והסברה.
ג'וש יהושוע פדרסן: זה מה שכתוב.
מרב ניר: - - -
דוד אמסלם: אבל מה אמרנו?
דוד אמסלם: אל הבנתי.
דוד אמסלם: מה חידשת למה שאמרתי?
דוד אמסלם: זה בדיוק מה שכתוב.
דוד אמסלם: אז רצית לחדד את זה?
מרב ניר: החוק מדבר על שקיות אבל השימוש החד פעמי ועוד שימושים שונים של פלסטיקים ודברים כאלה - -
דוד אמסלם: אני עוסק בנושא חוק השקיות.
דוד אמסלם: אולי התבלבלת באולם.
דוד אמסלם: אם אתם רוצים לעשות עוד חוק על עוד כל מיני פלסטיקים, זה לא אצלי כרגע.
מאיה יעקבס: הרצון הוא שגם הרשתות יהיו מעורבות בחלק מההסברה.
דוד אמסלם: אני כרגע אמרתי שאני לא נכנס לזום.
דוד אמסלם: אני חושב שהרשתות צריכות להיות פה מעורבות בכל התהליך של הכל.
דוד אמסלם: של הכל.
צביקה ביידא: אבל הם לא קיבלו את מה שהמלצת בדיונים, שאיזה שהוא חלק של ההיטל גם יישאר כדי לקדם את הנושאים האלה ברשתות.
צביקה ביידא: הכל הולך להיטל ועכשיו - -
דוד אמסלם: לא על זה אני מדבר.
דוד אמסלם: אני מדבר על זה שההיטל, ביחד אתכם, אני חושב שזה נכון שתשבו ותראו.
דוד אמסלם: הרי בסוף אנחנו צריכים להבין ויש לנו מטרה אחת: אנחנו צריכים לרתום את הרשתות לעניין הזה, בוודאי.
דוד אמסלם: אנחנו רוצים להביא צמצום שקיות, זאת המטרה שלו.
דוד אמסלם: עכשיו, אני חושב שאתם חלק מהעניין - -
צביקה ביידא: אין ספק.
צביקה ביידא: בשביל זה אנחנו באנו - -
דוד אמסלם: שניה, אני מדבר כרגע אל המשרד, לא אליך.
דוד אמסלם: אם אתם תחשבו שהחוכמה יושבת כאן והם רק קבלני משנה, לדעתי טעינו.
דוד אמסלם: לכן, אני חושב שהם שותפים אסטרטגיים.
דוד אמסלם: שבו אתם ותבנו את התמהיל.
דוד אמסלם: פרסום – יכול להיות שחלק מהפרסום יהיה בסופר, לא חייב להיות רק בטלוויזיה.
דוד אמסלם: בתי ספר.
דוד אמסלם: תשבו ביחד אתם, הם חלק מהעסק הזה.
צביקה ביידא: אדוני היושב ראש, אנחנו לגמרי הבענו נכונות, אנחנו גם הבהרנו את העמדה שלנו למשרד בכתב, גם - -
דוד אמסלם: אדוני, אני אמרתי שההערה שלי היא למשרד, לא אליך.
דוד אמסלם: עכשיו, יש שקיות רב פעמיות.
דוד אמסלם: הייצור שלהם עכשיו עולה 20 אגורות, יכול להיות שבאמצעות סבסוד בקרן הזאת אנחנו נוריד את זה לעשר אגורות.
דוד אמסלם: אז אני אומר, תשבו אתם בתמהילים.
דוד אמסלם: יכול להיות שנעשה איזה קיט לבית הספר ונלמד את הילדים שלא ייקחו שקיות.
רותם קקון: אני רק אציין שישבנו עם כל רשתות השיווק, ביקשנו מהם שיעבירו לנו בקשות.
רותם קקון: זה ששופרסל יושבים פה והיו נכונים להעביר לנו נושאים שבהם אנחנו נטפל בנושא ההיטל – זה שופרסל אבל רשתות שיווק אחרות, ואני לא רוצה לציין עכשיו שמות, לא היו נכונים לבוא לקראתנו בנושא הזה, וצריך לציין את זה.
דוד אמסלם: אני אומר כזה דבר: יש פה את המשרד, אני מבקש שהם יענו.
דוד אמסלם: מי מארגן את העניין מטעם המשרד?
יורם הורוביץ: אני המנכ"ל במשרד.
יורם הורוביץ: ההגדרה כרגע היא לכלל הפעולות לצמצום השימוש בשקיות, כולל פעולות חינוך והסברה.
יורם הורוביץ: ואנחנו נגבש תכנית בשיתוף עם הרשתות וגורמים אחרים כדי לעשות את אפקטיבי.
דוד אמסלם: מצוין, אחלה.
דוד אמסלם: אני רואה שכולם שותפים, אני גם בטוח שכשהרשתות ייכנסו לעניין, גם הם יעודדו את התופעה.
דוד אמסלם: הרי גם להם יש את אותו רעון.
דוד אמסלם: אז אני רואה שכולנו מרוויחים פה.
דוד אמסלם: בואו נשתף אותם, נכניס אותם כחלק מהתהליך.
גידי פרישטיק: סליחה, אדוני, פה יש לנו את ההערות שלנו, זה בדיוק הסעיף - -
דוד אמסלם: הפיצוי?
גידי פרישטיק: לגבי הייעוד של הפיצוי, אני אגיד לאדוני דרך איזו סיבה אנחנו נכנסים אבל אני אצטרך להציג בשתי דקות.
גידי פרישטיק: אני היועץ המשפטי ומי שמלווה את פורום יצרני ומשווקי השקיות בישראל.
גידי פרישטיק: כרגע, הנוסח כפי שתוקן, אנחנו שמחים שהוסף אבל ממש לא מספק, אומר שיכול וכספי ההיטל ישמשו לסיוע ליצרנים להתאמה לייצור שקיות על פי סעיף זה.
גידי פרישטיק: אדוני, הסיטואציה הזאת לא מכסה – שני דברים בעצם חסרים לי: א.
גידי פרישטיק: יכול שישמשו וזה לא ודאי, ואנחנו מבקשים להוריד את התיבה הזאת - -
דוד אמסלם: את מה?
גידי פרישטיק: אנחנו רוצים ש"הם ישמשו".
גידי פרישטיק: לא "יכול וישמשו".
תומר רוזנר: מה שלירון הקריאה זה מה שהמשרד ביקש אתמול אז אנחנו עוד לא הספקנו להוסיף את זה בכתב אז לירון יכולה להקריא את זה שוב.
גידי פרישטיק: אדוני מה שאמרו: אולי השר, אולי זה ישמש.
גידי פרישטיק: אנחנו לא רוצים "אולי", ויותר חשוב, אנחנו רוצים שהמילה לא תהיה סיוע אלא גם פיצוי, ופה אדוני, אני מבקש את אותן שתי דקות.
גידי פרישטיק: אנחנו מרגישים פה בדיון אבלים בבית משתה.
גידי פרישטיק: כל החברים פה, שלשמאלי - -
דוד אמסלם: אהבתי.
דוד אמסלם: אבלים בבתי משתה עוד לא שמעתי.
גידי פרישטיק: - - כל החברים שלשמאלי עומדים לאבד את העסק, עומדים לפחות להפסיד דרמטית מההכנסות, וחלק אבל עומדים לסגור את העסק בגלל זה וללכת הביתה.
גידי פרישטיק: אני מזכיר, הכל ברמה של סיסמאות, כי אדוני מכיר את זה.
גידי פרישטיק: אנשים נורמטיביים, עשרות שנים השקיעו בזה והחוק הזה פשוט הורג אותם.
גידי פרישטיק: עכשיו אנחנו אומרים 10 אגורות, לא נורא, זה לא לגמרי יהרוג אותם.
גידי פרישטיק: הרי יש פה את המנגנון של העדכון והמטרה, וחזקה על הוועדה הזאת שתדע להביא אותנו לאותה מטרה, להפחית דרמטית, לפחות ב-50% את ייצור השקיות, זה אומר שאנחנו מכחידים פה תעשייה, אדוני.
מאיה יעקבס: הוא כרגע אמר - - -
גידי פרישטיק: אני חייב לאדוני עוד הסבר מהפעם הקודמת - -
דוד אמסלם: אתה לא צריך להצביע.
קריאה: - - - הנה, אני פה.
גידי פרישטיק: אנחנו לא הולכים להתווכח על החוק, אנחנו הולכים לדבר רק על פיצוי והוגן לאנשים האלה, שניהלו תעשייה נורמטיבית - -
דוד אמסלם: אני אתן לך תשובה חד משמעית בעניין, תקשיב.
גידי פרישטיק: אני גם יעדכן כי אדוני הרי נתן לכולנו לעשות שיעורי בית.
דוד אמסלם: אתה שאלת והעלית משהו אז אני אתן לך את התשובה: דבר ראשון, יש פה שני וקטורים הפוכים: מצד אחד, אנחנו רוצים לצמצם את השקיות.
דוד אמסלם: מצד שני, אנחנו מעלים את איכות השקית אז גם המחיר שלה, אני מניח, ילך ויעלה קצת, מ-12 מיקרון ל-20 מיקרון, אני מניח שזה יעלה קצת יותר.
גידי פרישטיק: שמענו שהמחיר יהיה כפי שהוועדה תקבע, וכך כוחות השוק - - - עד היום.
דוד אמסלם: מבחינת עלות השקית, הרי בעל המפעל בסוף, לא מעניין אותו ההיטל, מעניין אותו כמה הוא מוכר.
דוד אמסלם: אז הנחת העבודה היא נכונה, שעל ציר הזמן כמות השקיות תלך ותפחת מבחינת - - - ולכן, זה החשש של החברים, היצרנים.
דוד אמסלם: הגזמת, 50%?
דוד אמסלם: הרי יש בשוק עוד יצרנים ויבואנים ומה שאתה לא רוצה.
גידי פרישטיק: אז זהו, רגע - -
דוד אמסלם: אז לכן אני אומר שיש פה גם במקרה הזה שני וקטורים הפוכים.
דוד אמסלם: דבר שני, יש הרבה תעשיות במדינה ובכלל, בעולם, שמשתנות.
דוד אמסלם: יש דבר – אתה יודע, בזמנו עשיתי ניקיון בבית אז ראיתי שיש מסך שמשדר תמונות שפעם היה.
דוד אמסלם: קניתי אותו לפני 10 שנים והחברה נסגרה כנראה.
דוד אמסלם: אז לכן אני אומר, בגדול, תהיה התאמה, אני בטוח אבל בכל מקרה, אני מסכים אתך שכפוף לכל מה שאמרתי צריך לשבת עם בעלי המפעלים ולשפות אותם בגין משהו, לעזור להם.
דוד אמסלם: לעשות את השינוי בגלל שהם תעשייה ישראלית וחשוב לדעתי, כמדינה, לסייע לתעשייה הישראלית.
דוד אמסלם: הרי אפשר להביא הכל מסין, אין בעיה, אבל יש לנו גם עובדים פה שהם התעשייה פה.
דוד אמסלם: בדיון הקודם ביקשתי שהמשרד יישב אתכם - -
רותם קקון: אני רק אציין לפרוטוקול שישבנו לפני שבוע וחצי, ביקשנו מכם שתעבירו לנו חשבונות, את הדוחות שלכם, ולא העברתם אלינו את הדוחות, כדי שנוכל באמת לבחון את הסיוע, יהיה אשר יהיה.
רותם קקון: אז כאן, בשביל הפרוטוקול, אנחנו מבקשים מכם - -
רומן פרבר: - - -
רומן פרבר: - - אנחנו מבקשים שתעבירו את כל הדוחות שלכם כדי שנוכל לבחון את הדברים לפי מספרים ולא באוויר.
דוד אמסלם: אז אני מבקש, אני רוצה לסיים את הפרק הזה.
דוד אמסלם: אני לא פותח את הפרק הזה - -
גידי פרישטיק: אדוני, כולנו פה ושתקנו בשביל השלוש דקות - - -
דוד אמסלם: אני רוצה לספר לך שבאים לפה הרבה מאד אנשים ורובם שותקים, כל הדיון הם לא מדברים מילה והולכים.
דוד אמסלם: לכן, אני אתן לך את הבמה אבל אני מסביר עוד פעם: אני מבין את הצורך, האמן לי.
דוד אמסלם: אם לא, הייתי מתקדם.
דוד אמסלם: אני גם חושב שאני העליתי את זה בפעם הקודמת – אתם העליתם ואני תמכתי בעניין.
דוד אמסלם: אני חושב שהמשרד צריך לשבת אתכם ולשפות את האנשים בגין הנושא הזה.
דוד אמסלם: אני מדבר אתך כרגע ברמת הרעיון וזה בגלל שבאמת יש פה תעשייה ישראלית, שיושבת בכל מיני מקומות בארץ ומפורזת, מתפרנסים שם אנשים ואני חושב שהמדינה יכולה לשפות את האנשים האלה בגין השינוי.
דוד אמסלם: היא עושה את זה בכל מיני מקומות.
דוד אמסלם: אני הבנתי גם ששר האוצר, כשהוא רצה לעשות עכשיו את הרפורמה עם הדגים, הוא לא אומר למגדלי הדגים: אתם לא בלופ, לא אכפת לי מכם.
דוד אמסלם: אתם צודקים, בואו נשב ונראה מה אפשר לשפות.
דוד אמסלם: אני לא בטוח שהוא ישפה אותם בגודל הדלתא בין סין לבין הגידול בארץ אבל משהו יהיה.
דוד אמסלם: אז לכן, אני לא מנהל משא ומתן בעניין, זה לא המגרש שלי.
דוד אמסלם: אני ביקשתי מהמשרד לזמן אתכם או את נציגיכם, תשבו אתם ותדונו.
דוד אמסלם: אתה עורך דין, חזקה עלי שאם לקחו אותך כנראה שאתה יודע לנהל משא ומתן טוב.
דוד אמסלם: שב עם המשרד, ומה שתסכמו מקובל עלי.
גידי פרישטיק: דבר אחד אם אני יכול לקחת ממה שאמרת: המילה "שיפוי" או "פיצוי" מבחינתי זה אותו דבר, רק שתיכנס כי אם אין לנו את העוגן הזה, אז טעם.
דוד אמסלם: אז אני אומר בגדול, עוד פעם, שאיך שלא תקרא לזה, זה לא משנה.
גידי פרישטיק: כי כרגע קראו לזה סיוע להטמעה לא להתאמה.
דוד אמסלם: הרי בסוף אתה מדבר על שקלים.
דוד אמסלם: אם אני אתן לך סיוע ב-200 מיליון דולר, נקרא לזה סיוע, תסכים?
דוד אמסלם: אם אני אתן לך שיפוי - -
גידי פרישטיק: לא, אבל חלק נופלים ואין מה להתאים אצלם, וצריך גם לפצות אותם.
דוד אמסלם: אני אומר כזה דבר: בגדול, אני לא נכנס לסמנטיקה של איך נקרא למילה.
דוד אמסלם: אני גם לא בא מהזווית הזאת, אני בא מזווית המהות.
דוד אמסלם: כמו שהצגתי, אני חוזר על עצמי: יש פה יצרנים שזה מטה לחמם והוא הולך כנראה להיפגע קצת, וייקח להם זמן לעשות את השינוי.
דוד אמסלם: בסוף הם יצטרכו לעשות שינוי.
דוד אמסלם: אין מה לעשות.
דוד אמסלם: גם היום לא מיצרים טלוויזיה שחור-לבן.
דוד אמסלם: אבל כשבאה הצבעונית, אז באו למפעלים ואמרו להם: תשמעו, עד שתתאימו את עצמכם, ניתן לכם קצת עזרה.
גידי פרישטיק: אדוני, אנחנו לגמרי אתך אבל רק דבר אחד: אם לא תהיה המילה "פיצוי" או "שיפוי" בנוסח, כל מה שאדוני אומר, אין לו טעם.
דוד אמסלם: אני מסביר: פחות חשוב לי הנוסח, אתה לא הבנת.
דוד אמסלם: אתה עורך דין - -
גידי פרישטיק: שאדוני יבהיר שיש צורך לפצות.
רומן פרבר: לנו מאד חשוב.
דוד אמסלם: אני אסביר עוד פעם: מדינת ישראל, באופן בסיסי, לא צריכה לפצות אף אחד.
דוד אמסלם: אנחנו נמצאים בשוק חופשי, הכל בסדר.
דוד אמסלם: אבל למדינת ישראל יש אינטרסים לסייע לכל מיני אנשים, כמו שאמרתי.
דוד אמסלם: מדינת ישראל מסייעת למגדלי הדגים.
דוד אמסלם: כשהיא פותחת שוק ויש נפגעים – עכשיו פתחו את שוק הבשר.
דוד אמסלם: יבוא בשר טרי.
דוד אמסלם: אני בטוח שזה פגע.
דוד אמסלם: אז הם יבואו ויגידו: חבר'ה, בואו תסייעו לנו.
דוד אמסלם: אנחנו עד היום היה לנו רפתות, גידלנו, נפגענו בפרנסה, תסייעו לנו.
דוד אמסלם: זה לא במסגרת חובה בגלל שעשיתי לך נזק ואני חייב לפצות אותך בגלל שאני אחראי על הנזק שלך.
דוד אמסלם: המדינה לא אחראית על הנזק.
דוד אמסלם: זה תנאי שוק שקורים.
דוד אמסלם: מדינת ישראל באה כרגע להסדיר סוגית אכיפה של שקיות ברמה של הזיהום של השקיות.
דוד אמסלם: אם אתה היית מתחייב שאתה אוסף כל שקית אחרי שהבן אדם קונה ולוקח אותה חזרה אליך, אני מניח שלא היתה בעיה.
דוד אמסלם: אבל היות וכל השקיות מתגלגלות, בסופו של דבר, למזבלה, והמדינה רוצה להפסיק עם זה, לכן היא עשתה את מה שהיא עשתה.
גידי פרישטיק: אפשר מילה אחרונה?
דוד אמסלם: אבל אתה, אל תלך לזווית הזאת.
דוד אמסלם: בסופו של עניין, אני מבקש ממך, עד שאני אעשה את הדיון הבא, יכול להיות שאז תבוא ותגיד: רבותי, ישבנו.
דוד אמסלם: הם הציעו לנו 20 שקלים במקום 20 אלף דולר אז אני יכול לשמוע.
גידי פרישטיק: אדוני, ישבנו, ואני יכול לעדכן מה הציעו לנו - -
קריאה: אבל לא נתתם לנו נתונים.
קריאה: קיבלתם נתונים לפני שנה, מסודרים, שום דבר לא השתנה.
קריאה: שום דבר לא השתנה, ואתם מושכים אותנו - -
דוד אמסלם: מי מנהל את המשא ומתן מטעם המשרד להגנת הסביבה?
יורם הורוביץ: יש צוות בראשותי שמנהל משא ומתן.
דוד אמסלם: אתה, יורם, תזמן אותם.
דוד אמסלם: כמה יצרנים יש פה?
דוד אמסלם: הגדולים?
קריאה: שישה יצרנים.
דוד אמסלם: יש להם עורך דין, קח את הכתובת, תזמין אותם.
יורם הורוביץ: נזמין אותם פעם נוספת.
יורם הורוביץ: הם זומנו.
דוד אמסלם: תזמין אותם פעם נוספת, ותנסו להבין את המצוקה שלהם ותראו איך אפשר לסייע להם בכל מה שניתן.
גידי פרישטיק: שתי מילים אחרונות: 1.
גידי פרישטיק: יש רצון טוב רק כשבאנו לישיבה הציעו לנו תמריצים שהם די שגרתיים מטעם משרד הכלכלה.
גידי פרישטיק: יש פה את החבר ממשרד הכלכלה, אין פה בשורה.
גידי פרישטיק: בנושא של המינוח שמסמיך ממה לקחת מהקרן, אדוני, אני שוב מסב את תשומת הלב עד כמה זה חשוב כי כרגע, הסיוע שניתן הוא רק סיוע להתאמה.
גידי פרישטיק: אני אומר לאדוני בכנות: חלק מהחברים פה יורדים מהתמונה ומפסיקים לעבוד, וצריך לפצות אותם על זה.
גידי פרישטיק: הם כבר לא יתאימו כלום.
קריאה: זה לא החלטה, זה כוח השוק.
קריאה: זה הטכנולוגיה שישנה.
גידי פרישטיק: לכן, אדוני, אני מציע לאפשר לשר כמו שאמרת, גם לשפות ולפצות, מעבר לאותו סיוע להתאמה.
גידי פרישטיק: זו הבקשה שלנו.
גידי פרישטיק: ברגע שזה יהיה הכיוון אז אנחנו יודעים שיש על מה לדבר.
דוד אמסלם: אני בטוח שלמשרד יש ריינג' לבוא ולדון אתכם בכל הנושא של השיפוי וההתאמה, ולא משנה איך נקרא לזה.
דוד אמסלם: בסוף, שורה אחרונה - -
גידי פרישטיק: - - - הולכים להצטבר בקרן - -
דוד אמסלם: תן לי רק שניה.
דוד אמסלם: אתה, מה שנקרא, בא עכשיו מהזווית של העורך דין המתפלפל ביום שאחרי.
דוד אמסלם: אני בן אדם שבא ברמת ה - - -.
דוד אמסלם: אני כרגע לא מכין את הטיעון המשפטי לערעור.
דוד אמסלם: אתה יודע, אנחנו בנינו את הרכבת הקלה בירושלים, אני אספר לך סיפור, והיה לנו זכיין.
דוד אמסלם: הדבר הראשון שהוא פרסם זה שהוא מחפש משרד שמתמחה בתביעות.
דוד אמסלם: קראתי לו ואמרתי לו: אחי, עוד לא תכננו כלום.
דוד אמסלם: הוא אומר לי: לא, עזוב, זה שטויות.
דוד אמסלם: בסופו של עניין, המשרד הזה תבע את הממשלה כמעט ב-400 מיליון שקל.
דוד אמסלם: זה הדבר הראשון שהם התחילו אתו.
דוד אמסלם: עוד לא התחלנו, לא שמנו מסמר.
דוד אמסלם: לכן, אני לא שם.
דוד אמסלם: אני בא כרגע - -
גידי פרישטיק: המצב עצוב, אדוני.
גידי פרישטיק: אני פחות מקבל את מה שעכשיו אמרת.
גידי פרישטיק: זה יום מאד עצוב לנו.
דוד אמסלם: אל תהיה עצוב.
דוד אמסלם: אני בא כרגע מהזווית היותר אנושית, לא משפטית.
דוד אמסלם: אני מבין שהחבר'ה כאן צריכים לעשות - יש כאן איזה שהוא נזק, מישהו צריך לדבר אתם.
דוד אמסלם: עזוב איך תקרא לזה.
דוד אמסלם: יש פה אנשים שמפרנסים לא רק את עצמם, גם עוד משפחות.
דוד אמסלם: אני מניח שאם זאת היתה תעשייה שאין לה עתיד לגמרי, אז אין לי טעם להחזיק אותה בגלל שאנחנו לא מחזיקים דברים באמצעות הנשמה מלאכותית לאורך זמן.
דוד אמסלם: אבל יש פה איזו שהיא בעיה, יש פה איזו התאמה.
דוד אמסלם: בסוף הם יצטרכו להתאים את עצמם - -
גידי פרישטיק: אין התאמה.
קריאה: התאמה למה?
דוד אמסלם: אני מסביר: אתם צריכים להתאים את עצמכם לשוק הזה.
דוד אמסלם: אז מדי פעם, כל הענף מתאים את עצמו לכמויות או לאיכות או אני לא יודע מה.
דוד אמסלם: לכן אני אומר, בקטע הזה צריך לשבת אתם ולהציע איזה שהוא מנגנון שייתן לאנשים – נקרא לזה: עזרה.
אבישי זהבי: אדוני היושב ראש, - -
דוד אמסלם: דרך אגב, אני צריך לסיים את הדיון ב-13 ויש לי גם דיון נוסף למטה אבל אני אעכב אותו עוד חמש דקות.
אבישי זהבי: רק להגיד מילה אחת: אני יושב ראש פורום היצרנים.
אבישי זהבי: אני מנהל חברה שנניח יש לה שווי שוק של כמה מיליוני שקלים.
אבישי זהבי: אני מפרנס עשרות אנשים, נותן פרנסה לעשרות אנשים.
אבישי זהבי: טרם החוק, לחברה יש שווי מסוים.
אבישי זהבי: מחר אני רוצה לעשות איזה שהוא אקזיט פנומנלי ולמכור את העסק, יש לי מה להציע.
אבישי זהבי: בנתוני הרגולציה – אין לי מה להציע, אין לי מה להטעין את השוק, השוק מצטמצם.
אבישי זהבי: מה אני אמור לעשות?
אבישי זהבי: לפטר את העובדים, לשלוח אותם הביתה – זה מטרת החוק, ולהמשיך לשלם את ההתחייבויות שלי?
דוד אמסלם: אני מבין אותך.
דוד אמסלם: אין לי תשובה חד חד ערכית ברמה המשפטית.
דוד אמסלם: הרי מה שאת אומר לי: תראה דודי, אני קמתי בבוקר, אני לא משחק בקזינו.
דוד אמסלם: אני רואה את התנאים, הקמתי מפעל לפי התנאים הקיימים.
דוד אמסלם: באה המדינה – זה לא השוק השתנה.
דוד אמסלם: באה המדינה כרגולטור, החליטה החלטה מסוימת.
דוד אמסלם: ההחלטה הזאת גרמה לי להפסד כספי.
דוד אמסלם: א.
דוד אמסלם: אני חושב שאתה טוען טענה חזקה.
דוד אמסלם: אני לא חשוב שאתה מדבר שטויות.
דוד אמסלם: זה לא סוג הטלוויזיה.
דוד אמסלם: שם זה תנאי שוק רגילים, זה לא רגולציה שעליו החליטו שממחר אין טלוויזיות שחור-לבן.
דוד אמסלם: אז אתה צודק אבל לכן אני אומר, באינסטינקטים שלי, אני מראש אמרתי בואו תשבו אתם ותנסו לייצר.
דוד אמסלם: הרי בסוף אתם צריכים לבוא בתג מחיר.
דוד אמסלם: נוסחה מסוימת.
דוד אמסלם: אני עכשיו לא אדון על הנוסחה אבל אני מבין את הרעיון, את ההיגיון.
דוד אמסלם: לכן אני מציע שתשבו אתם, עם המשרד, תנסו להגיע לעמק שווה.
דוד אמסלם: ולא, אני לא נועל, הרי אני לא הבאתי להצבעה כרגע כלום, ואנחנו נטכס עצה מה אנחנו עושים.
דוד אמסלם: אני מניח שיש גם גורמים של אוצר, יש גורמים של ייעוץ משפטי.
דוד אמסלם: אני לא יודע מה קורה בשאר הענפים במשק.
דוד אמסלם: אם היו פותחים את זה רק לייבוא, אין בעיה, זה היה באמת דומה לדגים.
דוד אמסלם: אני סתם נתתי דוגמה אבל כאן יש איזו שהיא התערבות של הרגולטור בנושא באופן שהוא משנה את תנאי השוק במובן של הצריכה.
דוד אמסלם: לכן פה, צריך לחשוב מה עושים.
דוד אמסלם: רבותי תראו, היות כבר חרגנו מהדיון בחמש דקות, אנחנו נצטרך לקבוע דיון נוסף.
דוד אמסלם: תומר, כמה סעיפים יש לנו?
תומר רוזנר: סעיפים מהותיים יש לנו עוד אחד או שניים וכל השאר זה סעיפים נלווים, פחות מהותיים.
דוד אמסלם: אנחנו נקבע, בעזרת השם, במהלך השבוע, שבועיים הקרובים עוד דיון אחד.
דוד אמסלם: אני אפילו אקיים את זה בעוד שבועיים כי בשבוע הבא היום שלנו סגור.
דוד אמסלם: עד אז, אני מבקש כל ההערות ללבן אותם, שאתם תזמינו אותם, שבו אתם.
דוד אמסלם: אתם תשבו עם עצמכם ותבינו שאנחנו רוצים רק סעיף שקיות.
דוד אמסלם: דרך אגב, מה אתם עושים עם ההיטל הטמנה?
דוד אמסלם: אני קבעתי אותו לדעתי לשבוע הבא.
דוד אמסלם: תבואו עם תשובות למה יש עודפים כאלה בתקציב.
דוד אמסלם: אני רוצה את האוצר, לא אתכם.
דוד אמסלם: אם זה הם, אז אתם אל תגעו בכסף, זה לא מעניין אתכם.
ג'וש יהושוע פדרסן: נכון, ב-14 קבוע דיון - -
דוד אמסלם: אתם תסבירו לי למה בעצם שם יצרתם בנק רציני מאד שאתם מלווים לאוצר כסף עוד מעט, ורק לנושא של הבקבוקים.
תומר רוזנר: אני רק אציין שהם היו צריכים להמציא לנו את דוחות הקרן עד ה-1 למרץ ועדין לא עשו זאת.
ג'וש יהושוע פדרסן: - - - עדיף להימנע מהסיטואציה הזאת.
דוד אמסלם: כשמכינים תכנית, אין כסף – אני אגיד לך משהו:
דוד אמסלם: אני ניהלתי מערכת מאד גדולה עם הרבה מאד תקציבים.
דוד אמסלם: כשבסוף השנה היה לי עובד שהיה משאיר לי סעיף תקציבים מלא, הייתי מבין שאו שהוא שגה בתכנון הראשוני או שהוא התעצל כל השנה.
ג'וש יהושוע פדרסן: אנחנו מדברים על התכנון הראשוני.
דוד אמסלם: אז עכשיו, כרגע בחבילה, לא מדובר פה במיליארדים.
דוד אמסלם: אם יסתבר שמדובר במיליארדים, נבוא לוועדה ונעשה תיקון לחוק.
דוד אמסלם: אני מפחד ממשהו אחר, שהקצת הזה ילך למקומות אחרים.
דוד אמסלם: האמן לי.
דוד אמסלם: דרך אגב, אנחנו תמיד יכולים לשנות את הכל פה.
דוד אמסלם: לכן, אני אומר שהכוונה פה היא טובה.
דוד אמסלם: אתה לא יכול למכור לציבור משהו שבסוף אתה הולך ולוקח את זה למטרה אחרת.
דוד אמסלם: אי אפשר, אנשים לא יאמינו לבלוף הזה, יחשבו שהמדינה הולכת לגבות מהם כסף.
דוד אמסלם: אז לכן אני אומר שכרגע בא נשאיר את זה ככה בנושא של השקיות.
דוד אמסלם: נרצה אחרי זה, אולי נאפשר לשר באישור הוועדה לעשות – בסדר.
דוד אמסלם: לא אבקש לעשות חקיקה ראשית אבל בוודאי ובוודאי שאנחנו מתכוונים חוק השקיות – שקיות.
ג'וש יהושוע פדרסן: בסדר, אנחנו נעשה גם דיון פנימי אצלנו.
דוד אמסלם: באמת, זאת פשרה טובה שאני מוכן שהשר, תהיה הסמכות של השר לבוא ולוועדה ולהגיד: רבותי, החבר'ה שלי הכינו אחלה תכניות שבעולם.
דוד אמסלם: אני, יש לי עודפים, הרים של כסף נופלים ואני לא יודע מה לעשות.
דוד אמסלם: בסדר, נחשוב על זה.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא תקנות המשטרה (המשמר האזרחי), התשנ"ז-1996.
דוד אמסלם: כמה זמן זה הקראה?