GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דוד נאסה: אני לא מכיר עסק במדינת ישראל שבבוקר הוא צריך להחליט איזה כובע הוא לובש.
<דוד נאסה: לצערנו הרב, מכל מקום לקחו גם את הדברים הפחות טובים ולא את היותר טובים.
<דוד נאסה: ברשותך אדוני אני אתייחס לאגרת השמירה.
<דוד נאסה: למעשה אזור התעשייה מחויב לשלם אגרת שמירה, שהוא חלק מהמיסים העירוניים שאנחנו משלמים.
<דוד נאסה: בישיבות שערכנו, שוב פעם, אנחנו ביקשנו את הוועדה להתכנס כמעט אחרי שנה וחצי של התנהלות.
<דוד נאסה: התשלום עבור אגרת השמירה, נאמר לנו בפירוש שאנחנו מדברים פה על ענייני פח"ע (פעילות חבלנית עוינת).
<דוד נאסה: אנחנו משלמים אגרת שמירה עבור ענייני פח"ע.
<דוד נאסה: למעשה כל העסקים שלנו משלמים למדינת ישראל מיסים, ומשלמים הרבה.
<דוד נאסה: אני לא מוצא למה לעסק בירושלים, מהמיסים שאני משלם מדינת ישראל דואגת לי ושומרת עלי בענייני פח"ע, ולמה כשאני נמצא במישור אדומים אני צריך לשלם שוב פעם עבור שמירה.
<דוד נאסה: דרך אגב, אני גם תושב העיר אני אז צריך לשלם אגרת שמירה גם בעיר.
<דוד נאסה: כשאני הולך לשתות כוס קפה אני צריך לשלם עבור השומר.
<דוד נאסה: מעבר לזה, אנחנו מחזיקים שומר, כל אחד באופן אישי.
<דוד נאסה: כלומר, אם אנחנו באים ומתחילים לבחון את כל הנושאים האלה, בעצם אגרת השמירה היא נטל שהוא כבר בלתי אפשרי.
<דוד נאסה: לעניות דעתי, זה דבר בסיסי, מדינת ישראל צריכה לשמור על האזרחים מבחינת אירועי פח"ע.
<דוד נאסה: בבדיקה שערכנו, מתייחס צו האלוף בעיקרון לנושא של תושבים ורכושם ולא מתייחס לאזורי תעשייה.
<דוד נאסה: לידנו נמצא אזור תעשייה נוסף שהוא נמצא באותו עוטף, בכפר אדומים, שעליו לא חלים הדברים האלה.
<דוד נאסה: מכיוון שהחוק הירדני חל אנחנו משלמים גם אגרת שמירה על אדמה - - -
דוד אמסלם: דודי, אתה מתכוון שבאזור התעשייה שבכפר אדומים לא משלמים אגרת שמירה?
<דוד נאסה: לא משלמים אגרת שמירה ולא מחויבים בכלל.
דוד אמסלם: ברור, אם הם לא משלמים כנראה הם לא מחויבים.
<דוד נאסה: אם זה צו, אז צו ולא יכול להיות שזה צו לאזור תעשייה X ולא ל-Y. או kאף אחד או לכולם.
<דוד נאסה: עוד פעם, כמו שאמרתי הנושא של אגרת שמירה, אנחנו משלמים על אדמה.
<דוד נאסה: חבר'ה, מי שרוכש אדמה עוד לפני שהוא מתחיל לבנות הוא משלם על זה אגרת שמירה.
<דוד נאסה: על מה אנחנו צריכים לשמור שם, למה אני צריך לשלם אגרת שמירה על אדמה?
דוד אמסלם: גם על קרקע תפוסה משלמים אגרת שמירה?
<דוד נאסה: גם על קרקע תפוסה אנחנו משלמים אגרת שמירה.
<דוד נאסה: בעיקרון, בישיבות שערכנו עם הגזבר, הוא נמצא פה, אנחנו מדברים על קצת מ-4 מיליון שקל שאזור התעשייה משלם אגרת שמירה.
<דוד נאסה: אני מעריך שלגזבר יש נתונים קצת יותר מדויקים, אבל ככל שהעסקים שם, מאחר והחישוב הוא על פי מטר, אנחנו מדברים שבצורה ליניארית זה הולך ועולה המחיר עולה בצורה דרמטית.
<דוד נאסה: שוב פעם, גם בישיבות עם מחלקת הביטחון ביקשנו לדעת מה קורה עם הנושא של השמירה בעניין הפלילי.
<דוד נאסה: הסתבר לנו שאנחנו משלימים נטו לפח"ע, לא לפלילי.
<דוד נאסה: הלכתי קצת להיסטוריה ובדקתי, מי שהיה מנכ"ל החברה הכלכלית, למעשה השמירה הוקמה באזור לנושא פלילי.
<דוד נאסה: כשהוא ערך, אדון ישראל גולדשטיין המוכר, האהוב והידוע, כשהוא בדק מה קרה בעטרות והוא רצה לפתח אזור תעשייה, הוא למעשה בא והקים והחליט: 'בוא ניקח גוף שישמור מבחינה פלילית כדי לפתח את העסקים'.
<דוד נאסה: העסקים פחדו להגיע למישור אדומים בגלל פרצות.
<דוד נאסה: נכון להיום, בכל מקרה 90% מהעסקים מחזיקים שומר.
<דוד נאסה: נכון לרגע אפילו אין סיורים באזור התעשייה.
<דוד נאסה: מזה כמה חודשים אין סיורים, אנחנו משלמים פול, פול פרייס ואנחנו לא מקבלים את התוצאה, כי אין לנו שליטה באירוע הזה.
<דוד נאסה: זאת לא חברת שמירה שאנחנו מנהלים אותה.
<דוד נאסה: אנחנו אפילו לא יכולים לקבל את החוזה, אנחנו גם לא יכולים להתדיין מול חברת השמירה למרות שאנחנו אלה שמממנים אותה.
<דוד נאסה: אדוני היושב ראש, לסיום, זה נטל שהוא בלתי אפשרי, הוא מונע שם פיתוח עסקי.
<דוד נאסה: יזמים שרוצים להגיע ובודקים איפה למעשה כדאי להשקיע את כספם, בעקבות הנתונים האלה הם מדירים את רגליהם מאזור מישור אדומים.
<דוד נאסה: הם יעדיפו להשקיע בחבל מודיעין, יעדיפו להשקיע בבית שמש כי שם אין את כל הכללים שהעליתי.
איתן ברושי: דודי, רק לשאול שאלה.
איתן ברושי: אמרת על אזור עדיפות.
איתן ברושי: מה רמת העדיפות של האזור הזה?
איתן ברושי: זה כאילו ירד -
<ענת אנג'ל: אנחנו אזור פיתוח א'.
איתן ברושי: א', אז מה השתנה בעניין הזה?
<ענת אנג'ל: לא השתנה דבר.
איתן ברושי: הדובר אמר בראשית דבריו שיש ירידה באזור עדיפות.
<ענת אנג'ל: לא.
<ענת אנג'ל: הוא ציין שאנחנו מצד אחד אזור פיתוח א' ומצד שני מדינות אירופה מטילות - - -
איתן ברושי: אני לא דיברתי על זה, אני אדבר על זה.
<ענת אנג'ל: אזור א' לא השתנה.
איתן ברושי: לא השתנה.
איתן ברושי: 20% מענק?
<ענת אנג'ל: עד 20% מענק.
איתן ברושי: דבר שני, השטח הזה הוא בניהול החברה הכללית של מעלה אדומים.
<ענת אנג'ל: הוא מנוהל, אנחנו חברה מפתחת, כן.
איתן ברושי: מי מנהל אזור התעשייה?
<ענת אנג'ל: אני.
איתן ברושי: את, או.
איתן ברושי: אני מכיר קצת את האזור.
איתן ברושי: בעצם יש כאן שתי זרועות של פעילות.
איתן ברושי: האחת מול המדינה או מול המדינה והלאה, ואחת זה בתחום המוניציפאלי של מעלה אדומים, כולל ההבדל בין אזורים ואגרות.
איתן ברושי: יש משטר של ראש העיר והעירייה או כללים של המדינה.
איתן ברושי: כדאי לחלק את זה - -
<דוד נאסה: אתם יכולים לומר לי כמה אנשים השתמשו לאחרונה, אם בכלל[ כאשר מישהו קיבל את נושא העדיפות?
<ענת אנג'ל: של מרכז ההשקעות.
<ענת אנג'ל: זה מפעלים שהם מפעלים כמו: "אקסטל", - - -
<דוד נאסה: אני שואל כמה מפעלים כאלה בכלל הגיעו וקיבלו, כי מפעלים - - -
דוד אמסלם: ברשותכם, שנייה.
דוד אמסלם: אני רוצה לחלק את הדיון.
דוד אמסלם: בעצם אני מציע לא להיכנס לנושא של היחסים בין המדינה כרגע לבין אזור התעשייה או מעמדו כרגע מבחינת אזור עדיפות.
דוד אמסלם: זה דיון אחר, זה לא במגרש הזה.
דוד אמסלם: לדעתי לא כדאי להיכנס לשם.
דוד אמסלם: בואו ניכנס ונישאר לנושאים שקשורים כרגע לשולחן הזה ועם האנשים שיושבים כאן.
דוד אמסלם: דרך אגב, יש פה עוד סוגיה שהעליתם בפניי בנוגע לנושא של העובדים הפלסטינים שהם מחויבים, בעצם על פי חוק הם מחויבים להעניק את כל התנאים הסוציאליים וכו'.
דוד אמסלם: אני הבנתי שאין חברת ביטוח שמוכנה בעצם לבטח אותם.
דוד אמסלם: זאת אומרת, לכאורה אתם רוצים להעביר למישהו את הפרשות הפנסיה וכל הדברים האלה עבורם, אבל אין חברה שמוכנה לנהל את זה.
דוד אמסלם: בואו תפתחו את זה.
<דוד נאסה: אני התייחסתי בעיקר לאגרת השמירה.
<דוד נאסה: מי שהיה אמור להתייחס לעניין הזה הוא חבר וועד נוסף.
<דוד נאסה: קרתה לו תקלה והוא לא הצליח להיכנס - - -
<ענת אנג'ל: אבל גזבר העירייה עכשיו יתייחס מהזווית של המעסיק.
<מוטי ברשישת: אנחנו בעירייה, גם עובדים פלסטינים - - -
דוד אמסלם: מוטי, תגיד את השם לפרוטוקול.
<מוטי ברשישת: מוטי ברשישת, גזבר העירייה.
<מוטי ברשישת: אנחנו בעירייה מעסיקים פועלים פלסטינים מזה כמה שנים.
<מוטי ברשישת: אכן גם אנחנו נמצאים בסוגיה הזאת של אי יכולת למצוא קופת פנסיה לבטח את העובדים שלנו בפנסיה, למרות שעל פי חוק אנחנו חייבים.
<מוטי ברשישת: כבר שלוש שנים אנחנו מנסים לפתור את הבעיה.
<מוטי ברשישת: פנינו בכתב, באמצעות הייעוץ המשפטי שלנו, לממונה על השכר ולפרקליטות המדינה בדרישה שימצאו לנו חברה, או שיקבעו בחוק חובה לבטח גם עובדים פלסטינים ושייתנו לנו הוראות מה לעשות, מכיוון שאנחנו לא מסוגלים לפתור את זה לבד.
<מוטי ברשישת: קיבלנו מהם תשובת שזה נמצא על שולחנם ובטיפול.
<מוטי ברשישת: כרגע הטיפול הוא למעלה משנתיים, לא קיבלנו תשובה - - -
<לאה קריכלי: הם הוזמנו, הם לא שלחו נציג.
דוד אמסלם: הייתי שוב מבקש שתוציא מכתב למשרד המשפטים בנושא הזה.
דוד אמסלם: לברר למה הם לא - - -
<מוטי ברשישת: זה באמת חושף את התעשיינים שמעסיקים עובדים פלסטינים וגם אותנו לסיכונים כספיים גדולים.
<מוטי ברשישת: אפשר למצוא לחלק מהסיכונים האלה פתרונות על ידי ביטוחים משלמים, אבל עדיין זה מהווה - - -
דוד אמסלם: תסביר לנו מוטי, מה הרציונל סביב העניין.
דוד אמסלם: למה בעצם, מהי הסיבה שחברה, כל חברה ולא משנה איזו חברה, שמנהלת קופות פנסיה למה היא לא רוצה לנהל למשל קופת פנסיה של עובד פלסטיני?
דוד אמסלם: אני לא הצלחתי להבין את ההיגיון.
<מוטי ברשישת: אני אומר לך את זה מתוך, בוא נגיד, ידיעה אישית שלי - - -
דוד אמסלם: כן, כן, ידיעה אישית.
<מוטי ברשישת: מתוך זה שהם חושבים שהסיכון לבטח עובד פלסטיני - - -
דוד אמסלם: סיכון במה?
<מוטי ברשישת: מזה שהם יוכלו לאתר אחר כך אם הוא חי או מת, איפה הוא נמצא, לאתר אותו, הרישומים.
<מוטי ברשישת: הוא לא נמצא ברישומים שלנו - - - <קריאה:> בנקים, אי אפשר להעביר כסף, אין מסלקה.
<מוטי ברשישת: בנקים, שאירים, מי השאירים שלהם, כמה שאירים יש להם – זה סיפור, והקטע של מסלקה.
<מוטי ברשישת: זאת אומרת, כל העסק שהם לא תושבי מדינה ולא נמצאים ברישומים שלנו בביטוח לאומי והדברים האלה - - -
דוד אמסלם: איך משלמים עליהם ביטוח לאומי?
<מוטי ברשישת: הם משלמים חצי אחוז או רבע אחוז לביטוח הלאומי והם מבוטחים בהפרשה הזאת כנגד תאונות עבודה - - -
דוד אמסלם: בלבד?
<מוטי ברשישת: בלבד, כן.
דוד אמסלם: זה מקובל על המדינה.
דוד אמסלם: מה שקשור למדינה מבחינה זו, המדינה פתרה את העניין.
דוד אמסלם: למה אי אפשר לבטח אותם במובן זה, שהם מקבלים את ההפרשות כמו איזו קרן השתלמות כזאת, נותנים להם את הסכום.
דוד אמסלם: בסוף היום הוא גומר ולוקח את זה, לא כגמלה.
<מוטי ברשישת: נתת רעיון טוב.
<מוטי ברשישת: דרך אגב, בהסכם משפטי שהיה בין העירייה לבין העובדים הפלסטיניים אכן קבע בית המשפט שאנחנו ניתן להם בסכום חד פעמי, בשווי כספי, את ההפרשות שמגיעות להם ושהם יעשו עם זה מה שהם צריכים כדי לארגן לעצמם קופת פנסיה או קופת גמל.
<מוטי ברשישת: אבל, התוקף של פסק דין הזה הסתיים לפני כשנה והארכנו אותו בשנה נוספת.
דוד אמסלם: דרך אגב, למה - - -
<מוטי ברשישת: אבל כרגע זה בהסכמה מתוקף פסק דין, אבל הוא חל רק על העירייה.
<מוטי ברשישת: הוא לא חל על התעשיינים וזה מעמיד אותם, למעשה במרכאות, כעוברי חוק, הם חשופים.
<מוטי ברשישת: <קריאה:> אם אפשר להרחיב.
<מוטי ברשישת: יש עוד בעיה, כל זה על רקע של מגמה הולכת וגדלה של ריבוי תביעות מצד הפלסטיניים.
<מוטי ברשישת: יש להם גורמים שמארגנים אותם.
<מוטי ברשישת: אני מדברת מפרספקטיבה של אזורי תעשייה - - -
דוד אמסלם: רק תגידי את השם.
<גלית לוי: גלית לוי, מנהלת התאחדות התעשיינים במרחב ירושלים.
<גלית לוי: יש ריבוי תביעות, יש מגמה שהולכת וגוברת של ריבוי תביעות מצד עובדים פלסטיניים, יש גורמים שמארגנים אותם, תובעים כמעט על כל דבר שאפשרי ושהוא בלתי אפשרי.
<גלית לוי: האבסורד הוא, שמעתי על תביעות שעובד לא עבד מולם במפעל מסוים והוא תבע את המפעל בתור עובד של המפעל – לך תוכיח.
<גלית לוי: על אחת כמה כשיש בעיה לאן לשלם להם את מה שמגיע להם- - -
דוד אמסלם: לאן לשלם זה משהו אחר.
דוד אמסלם: אני מניח שגם את המשכורת משלמים להם באיזה מקום.
דוד אמסלם: היום כבר נגמר עידן השלמים שהיה, מגיע, מקבל מזומן.
דוד אמסלם: זאת שאלה שאני ארצה לקיים עליה דיון נפרד, נזמין את כל הגורמים המקצועיים, אני מניח שזה לא רק למישור אדומים אלא בעיה.
דוד אמסלם: לטעמי אני רואה פה שתי אופציות,.
דוד אמסלם: אחת כמו שאמרתי, לעובדים לכאורה מסדירים להם לא ברמת ביטוח, אלא ברמת איזה סכום חד-פעמי שהם צוברים בתוך הקופה, או שמסדירים את זה מול הרשות הפלסטינית במובן זה שהיא לוקחת אחריות, כמו הרבה דברים אחרים שמסדירים מולה מנכסים ועד מע"מ.
דוד אמסלם: בעצם מדינת ישראל תעביר להם את הכסף והם יצטרכו לנהל.
דוד אמסלם: אני בטוח שהם ישמחו לקבל את הכסף, ושהם ינהלו את זה.
דוד אמסלם: כמו שלנו יש ביטוח לאומי, אז שהם יפתחו את המערכת הזאת מול העובדים שלהם ומול האזרחים שלהם.
דוד אמסלם: אני אעשה דיון בעניין הזה כי בסופו של דבר, אני אומר הרבה פעמים בוועדה את המילה 'לא יעלה על הדעת', יוצרים פה מוצרים אבסורדים שהמדינה מחוקקת חוקים ובסופו של דבר אין כלים ליישם אותם.
דוד אמסלם: בסוף באים לבנאדם ואומרים לו: 'למה אתה עובר על החוק'.
דוד אמסלם: הוא שואל, 'אין בעיה, 'רק תגידו לי איך'.
דוד אמסלם: זה באמת דבר שצריך להסדיר אותו.
דוד אמסלם: כאן אני אטפל בעניין הזה.
דוד אמסלם: מוטי, הייתי רוצה לשמוע את ההתייחסות שלכם לגבי הנושא של סוגיית השמירה.
דוד אמסלם: אני ישבתי עם החברים, הם מלינים בעיקר על סוגיית השמירה שהיא באה לידי ביטוי בשלושה מישורים מרכזיים כמו שדודי פירט אותם: אחת, זה הנושא של ההגנה.
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר יש שם מצב אבסורדי, דודי תיאר אותו בצורה די מפורטת ואפילו הרחיב אותו על בית הקפה.
דוד אמסלם: עשיתי פה דיון בכלל על סוגיית אגרת השמירה, למה בכלל אזרח צריך לשלם אגרת שמירה, לא קשור אליכם, בכלל למדינה.
דוד אמסלם: אמרתי, מדינת ישראל יש לה צבא עם 60 מיליארד, משטרה עם 15 מיליארד, מוסד, שב"כ וכו'.
דוד אמסלם: אני מניח שהמערכת הזאת עומדת על 100 מיליארד שקל והאזרח כשהוא רוצה שמירה, הוא הולך ומשלם.
דוד אמסלם: אם כך, מה עושים עם הגופים האלה?
דוד אמסלם: זה התפקיד שלהם, אבל זה דיון אחר.
דוד אמסלם: במסגרת זאת שכבר משלמים, once כבר שילמנו.
דוד אמסלם: הדיון כרגע הוא למה אנחנו אמורים לשלם, אמרתי זה דיון אחר, אבל אני עוזב אותו כרגע.
דוד אמסלם: Once, כבר שילמנו, רק צריכים שמירה.
דוד אמסלם: בוודאי שאנחנו לא צריכים לשלם גם על אגרת שמירה וגם להביא שומר.
דוד אמסלם: עזוב את בית הקפה, זה כבר סיפור אחר.
דוד אמסלם: אני אומר, בגדול זה לא הגיוני שהם גם משלמים את האגרה וגם כשהם נועלים בערב הם מביאים להם שומר עד הבוקר כי אחרת פורצים להם את העסק.
דוד אמסלם: אגרת השמירה, באופן בסיסי, אני אמרתי זה דיון אחר, מה היא אומרה לתת, אילו מענים, האם אירועי פח"ע או פלילי.
דוד אמסלם: אם זה פח"ע, אז הצבא.
דוד אמסלם: אני כבר התחלתי אתם את הדיון הזה, לדעתי כבר עשיתי איתם שני דיונים בנושא ואני אמשיך בעניין.
דוד אמסלם: יש כאן שאלה עקרונית שצריך לחדד אותה איתם, האם אזרח רגיל צריך גם לפתור בעיות פח"ע במדינת ישראל.
דוד אמסלם: כל עוד נצטרך לקנות, אזרחים וגם עיריות יצטרכו לקנות גם טנקים, יקנו קצת מטוסים כי כנראה המדינה אולי אין לה, אז צריך לעשות משהו.
דוד אמסלם: מוטי, הייתי רוצה לקבל ממך תשובה.
דוד אמסלם: בעצם איך אתם שומרים על מישור אדומים כך שהתשובה בסוף תהייה שבעל מפעל שבערב סוגר את המפעל, הולך הביתה מבין בבוקר כשהוא קם שהכול בסדר במפעל והוא לא נזקק להביא שומר, זה פעם אחת.
דוד אמסלם: פעם שנייה, אני עשיתי כאן דיון בנושא של קרקע תפוסה.
דוד אמסלם: אתה יודע שהגשתי הצעת חוק, וגם דיברתי אתכם בעניין.
דוד אמסלם: אני לא ידעתי שהקרקע התפוסה קשורה לאגרת שמירה.
דוד אמסלם: קרקע התפוסה, הגיעה במובן זה, אתם העליתם טענה בעניין, לכאורה היא חלף להשבחות.
דוד אמסלם: אין קשר, אבל הבנתי את הרעיון.
דוד אמסלם: מה זה קשור לאגרת שמירה?
דוד אמסלם: אגרת שמירה בפרינציפ היא באה מובן זה שזה הרציונל שלה.
דוד אמסלם: בזמנו גם ביישובים היה משמר אזרחי, הייתה חובה לבוא ולהגיד לאנשים: 'בוא תייצב פעם בחודשיים בסוף יום העבודה שלך, קח את הקרבין ותסתובב'.
דוד אמסלם: כמו הרבה דברים יום אחד שכללו את זה ואמרו: 'עזוב, לא נביא אותם עם הקרבין, שכל אחד ישלם כדי שישמרו'.
דוד אמסלם: אני מניח שקרקע שהיא פתוחה לא זקוקה לשמירה, אלא אם תגיד שרוצים לגנוב גם את הקרקע.
דוד אמסלם: לכן אני לא הצלחתי להבין את הרציונל למה מעמיסים גם את אגרת השמירה על הקרקע התפוסה.
דוד אמסלם: אלו שני הדברים שמעניינים אותי בעניין הזה.
דוד אמסלם: בבקשה מוטי.
<מוטי ברשישת: גם אנחנו בעירייה חושבים שאבסורד שאנחנו צריכים לחייב את התושבים שלנו, את התעשיינים שלנו באגרת שמירה כדי שאנחנו נשמור על עצמנו שתהייה אפליה בין תושבים שגרים ביהודה ושומרון לבין תושבים אחרים בשטחי ישראל, כמו שמגדירים את זה, ושאנחנו נצטרך לשאת בעלויות של האבטחה שלנו.
<מוטי ברשישת: אפילו הגשנו בג"צ לפני שנה וחצי נגד המדינה, כשהמדינה התחילה לקצץ באבטחה שהיא נתנה לנו, במה שנקרא, אזרוח של השמירה.
<מוטי ברשישת: המדינה הייתה מציבה שומרים מטעמה בכניסות לעיר, וכך היא הפחיתה את הנטל מהתושבים.
<מוטי ברשישת: בעקבות קיצוצים בתקציב הביטחון החליט האלוף לקצץ בשומרים שהוא הפנה ליישובים.
<מוטי ברשישת: במאי 2013 לנו הוא הוריד שומר אחד באחת הכניסות לעיר.
<מוטי ברשישת: שתבין, שומר אחד עולה 600 אלף שקל - -
דוד אמסלם: אחד?
<מוטי ברשישת: אחד, כי הוא עובד 24 שעות ביממה, שבעה ימים בשבוע, שבתות וחגים.
<מוטי ברשישת: זה אומר שומר וחצי עם עלויות של לילות, שבתות ודברים כאלה ומע"מ עולה 600 אלף שקל.
<מוטי ברשישת: אחת, - - -
<דוד נאסה: לא, זה מה שאתם משלמים לחברת השמירה, זה לא מה שהוא מקבל בפועל.
<מוטי ברשישת: כן.
<מוטי ברשישת: אני מדבר על הוצאות לעירייה.
<מוטי ברשישת: לפני כן הם הורידו עוד אחד.
<מוטי ברשישת: בבג"צ טענו כמה טענות.
<מוטי ברשישת: הטענה האחת כמו שאמרתי, למה בכלל אנחנו צריכים לשאת בעלויות השמירה.
<מוטי ברשישת: כמו שציינת אנחנו מסכימים אתך.
<מוטי ברשישת: שתיים, מה זה מעניין את העירייה הבעיות התקציביות של המדינה, של האלוף.
<מוטי ברשישת: בעיות הביטחון לא פחתו, הן אפילו התעצמו.
<מוטי ברשישת: איך אתה יכול להוריד שומר כשבעיות הביטחון מתעצמות ולטעון שאין לך תקציב לכך.
<מוטי ברשישת: זאת אומרת, זה לא מסתדר בדיוק בהתאם למה שאתה טוען.
<מוטי ברשישת: לצערנו הרב, בג"צ החליט שיש סמכות לאלוף לקבוע החלטות כאלה.
<מוטי ברשישת: הפסדנו בבג"צ הזה.
<מוטי ברשישת: אותם 600 אלף שקל של השומר שירד התחלקו על כל תושבי מעלה אדומים.
דוד אמסלם: מוטי, זה לא.
דוד אמסלם: אני אגיד, עכשיו אתה באת לאגרת השמירה.
דוד אמסלם: אני רק אחדד לך דבר קטן, נתונים.
דוד אמסלם: במדינת ישראל יש ערים ומועצות אזוריות שגובות אגרת שמירה ורובן לא ביהודה ושומרון.
<מוטי ברשישת: אני יודע.
דוד אמסלם: זה דיון, אמרתי שאני עושה, לא קשור - - -
<מוטי ברשישת: לא.
<מוטי ברשישת: אני מחדד, השמירה שלנו בשונה ממה שציינת כרגע, זו לא אותה שמירה.
<מוטי ברשישת: אנחנו, השמירה שלנו, זו שמירה מתוקף צו האלוף שאנחנו חייבים בשמירה כל עוד זה יהיה בתוקף, וגם לשאת בעלות שלה כל זמן שהצו הזה יהיה בתוקף.
<מוטי ברשישת: בפקודת המועצות האזוריות זה מה שחל.
<מוטי ברשישת: החוק אצלנו הוא החוק הזה, ולכן השמירה שאנחנו מעמידים היא שמירה ביטחונית.
<מוטי ברשישת: כמו שציין פה דודי, זו שמירה ביטחונית, זה לא פח"ע, זאת לא שמירה פלילית.
<מוטי ברשישת: העירייה עושה את כל מה שהיא יכולה עם חברות השמירה שלה, לטפל בנושא הביטחוני בשמירה הזאת.
<מוטי ברשישת: יש פה את הגמ"ר (הגנה מרחבית) ואת פיקוד העורף ואת מפקד העוטף שנותן את ההוראות וקובע את ההנחיות של כמה צריך לשמור, איפה לשמור ואת תדירות השמירה.
<מוטי ברשישת: כל הנושא הפלילי, נמצא פה מפקד המשטרה, הוא יציג את העמדה שלו איך הוא פועל להשיג את המטרה שאתה אמרת, שהתעשיינים והמסחר יוכלו לישון בשקט בלילה, יקומו בבוקר ולא יפרצו להם את העסק.
<מוטי ברשישת: אנחנו חושבים שנוכל להקטין גם את הבעיה הפלילית באמצעות זה שנקיף את אזור התעשייה בגדר- - -
דוד אמסלם: זה בדיוק מה שרציתי לשאול.
<מוטי ברשישת: אנחנו פנינו גם לשר הכלכלה וגם לשר הביטחון שביחד נאגם משאבים, כל אחד ישים 2.5 מיליון שקל, --- כ-5-6 מיליון וביחד נקים גדר שתקטין את הבעיה.
<מוטי ברשישת: לעצרנו הרב, עם כל הלחצים ועם כל המאמצים שראש העיר עושה לא הצלחנו לקבל תשובות חיוביות ותקציבים לנושא, ולכן גם פה אין לנו משאבים להקים את הגדר ולא מקימים את הגדר.
דוד אמסלם: דרך אגב, סביב היישוב, מי מממן את הגדר?
<מוטי ברשישת: סביב היישוב, אם אני לא טועה, כשהקימו אותו אולי משרד - -
איתן ברושי: זה מרכיבי ביטחון, שם חלק מהגדר שהיא גדר ההפרדה.
<מוטי ברשישת: יש סעיף שנקרא 'מרכיבי ביטחון' - - -
דוד אמסלם: אבל העירייה מקבלת 'מרכיבי ביטחון' גם היום בלי קשר.
<מוטי ברשישת: כן, בלי קשר.
<מוטי ברשישת: היום אנחנו מקבלים - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, 'מרכיבי ביטחון' הם רק איפה שגרים אנשים או גם לאזור התעשייה או שזה מחולק לחלק המוניציפלי של העיר?
איתן ברושי: לחלק המוניציפלי של העיר.
דוד אמסלם: למה בעצם?
<מוטי ברשישת: בדגש על המגורים - - -
דוד אמסלם: אני שואל, הרי באזור התעשייה גם מסתובבים אנשים במהלך היום.
איתן ברושי: זה פיקוד העורף.
איתן ברושי: מי שממן אזורי תעשייה זה משרד הכלכלה.
איתן ברושי: מי שהקים את האזור, אני חושב שזה היה בתקופה משה מרחביה שעכשיו הוא במשרד השיכון.
איתן ברושי: מי שמימן את אזור התעשייה זה משרד הכלכלה.
איתן ברושי: הבעיה היא שראש הוועדה של הממשלה, הרי חלק גדול מהשרים והפקידים לא מבינים שיש מרכיבים שהם לא ישירים, למשל כמו מיגון בעוטף עזה.
איתן ברושי: שרים לא הבינו שהם צריכים לעשות מיגון, חשבו שהכול זה משרד הביטחון.
איתן ברושי: אותו דבר פה, יש 'מרכיבי ביטחון' של אזור תעשייה, מי שממונה זה משרד הכלכלה, משרד שיש לו לא מעט כסף, הוא זה שפיתח את אזור התעשייה, הוא זה שהשקיע שם את התקציבים הראשוניים, הוא צריך להיות הכתובת לאבטחה.
איתן ברושי: אי אפשר להטיל את הכול על משרד הביטחון.
<מוטי ברשישת: לא הטלנו את הכול על משרד הביטחון.
איתן ברושי: לא אתם, הציבור.
<ענת אנג'ל: א', לא הטלנו על משרד הביטחון.
<ענת אנג'ל: ב', משרד הכלכלה טוען שמהיום שאזור התעשייה הופרט, זה בשנת 1998, הוא, אין לו אחריות על 'מרכיבי - - -
איתן ברושי: על מה כן יש להם אחריות?
<ענת אנג'ל: בוודאי לא על 'מרכיבי ביטחון'.
<ענת אנג'ל: הוא מפנה אותנו למשרד הביטחון ואנחנו חוזרים עם ידיים ריקות גם מפה וגם מפה.
איתן ברושי: אני רוצה להתייחס דודי.
דוד אמסלם: בבקשה, אבל הוא לא סיים, ניתן לו לסיים.
<מוטי ברשישת: אני אענה קצר.
<מוטי ברשישת: כמו שאתה יודע, בתחשיב האגרה צריך לכסות את ההוצאות של השמירה.
<מוטי ברשישת: לעניין הקרקע ולעניין השטח הבנוי, מה שנכנס לנוסחה זה תחשיב משוכלל של כמה גובים מהקרקע ומהשטח הבנוי כדי לכסות את ההוצאות, אז אם - - -
דוד אמסלם: רק שנייה, אני רוצה להבין את מה שאתה אומר.
<מוטי ברשישת: אם לא יגבו על הקרקע, אז המחיר של השטח הבנוי יעלה.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה כזו, מוטי ברשותך- - -
<מוטי ברשישת: זה כלים שלובים.
דוד אמסלם: האם אגרת השמירה היא בעצם מופרדת, הרי כל העיר משלמת אגרת שמירה.
דוד אמסלם: יש אגרת שמירה, אזור התעשייה גם מופרד מהעיר, האם אגרת השמירה של אזור התעשייה מושקעת רק באזור התעשייה ואגרת שמירה העירונית מושקעת רק בעיר?
דוד אמסלם: אולי יכול להיות שגובים מאזור התעשייה ומשקיעים בשמירה בעיר.
דוד אמסלם: פה אומרים: 'שמע, אין לנו כסף'.
דוד אמסלם: איך אמרת, 'משק סגור'.
<מוטי ברשישת: אגרת השמירה היא אגרה אחת על כל העיר והיא משרתת את כל העיר.
<מוטי ברשישת: זה לא משקים סגורים.
<מוטי ברשישת: יחד עם זאת, בתחשיב - - -
דוד אמסלם: אתה נתת תשובה עכשיו, אתה אמרת לי כרגע, אמרת 'זה משק סגור, הרי אם לא נעשה את הקרקע התפוסה נעלה את פר מטראז'.
דוד אמסלם: אם בעצם רוב המטראז' נמצא בתוך העיר למגורים, הוא לא נמצא כל כך במפעלים.
דוד אמסלם: אם כך לא הבנתי את התשובה.
<מוטי ברשישת: אני אענה לך.
<מוטי ברשישת: משק השמירה שלנו הוא משק אחד שמשרת את כל העיר, גם את אזור התעשייה וגם את המגורים.
<מוטי ברשישת: במגורים התחשיב הוא לפי יחידת מגורים, כל היחידה מחויבת לא לפי שטח היחידה, כל יחידה משלמת תעריף אחיד.
<מוטי ברשישת: לגבי אזור התעשייה החיוב הוא לפי מטר.
<מוטי ברשישת: עכשיו, כשעדכנו את אגרת השמירה לפני כשנתיים, עשינו תחשיב חדש.
<מוטי ברשישת: הראיה, באמת התחשבנו בהוצאות באזור התעשייה כאילו כמשק סגור, לא העלינו את התעריפים שם כמו שהעלינו בתוך העיר.
<מוטי ברשישת: בעיר אגרת השמירה עלתה ב-67%, באזור התעשייה היא עלתה רק ב-20%.
<מוטי ברשישת: למה זה קרה, מכיוון שהייתה לנו הקפאת בנייה אז קצב הגידול בעיר היה נמוך יותר מאשר קצב הגידול באזור התעשייה.
<מוטי ברשישת: אזור התעשייה שלנו, עם כל המצוקה של התעשיינים, התפתח יפה וגדלו שטחי התעשייה והמסחר במהלך השנים, לכן אם יש יותר מטרים באזור התעשייה גם הנטל התחלק על יותר שטחים ולכן התעריף שלהם התייקר רק ב-20%.
<מוטי ברשישת: למעשה - - -
<דודי קופל: התייקר השנה רק ב-20%?
<מוטי ברשישת: כן, לעומת 67%.
<דוד נאסה: חוץ מזה שאזור התעשייה גדל.
<דוד נאסה: זה אבסורד, אזור התעשייה בשנה האחרונה גדל בכמה אחוזים?
<מוטי ברשישת: לא בשנה האחרונה.
<דוד נאסה: בשנתיים האחרונות הוא גדל בעשרות אחוזים ועל זה הוא עולה אצלנו עוד 25%.
<דוד נאסה: כלומר, זה מכפלות על מכפלות מוטי.
<מוטי ברשישת: אני אענה לך למה זה עלה.
<מוטי ברשישת: פעם אחת, מה שקרה, הצבא ברח לנו ונעלמו לנו 600 אלף שקל.
<מוטי ברשישת: סיבה נוספת, השר בנט הכריז בדיוק לפני הבחירות הקודמות שהוא מטיב עם המאבטחים והעלה להם את השכר בשתי פעימות - - -
דוד אמסלם: מוטי, אני לא רוצה ללכת לשם.
דוד אמסלם: אני רוצה להגיד משהו.
דוד אמסלם: אני חוזר לשאלה המקורית שלי.
דוד אמסלם: תראה, כמו שאמרתי, התפיסה שלי, אם אתה אומר לי שאזור התעשייה הוא מקור מספיק כדי לממן את האגרה בעיר - - -
דוד אמסלם: אז בוא תסביר לי איפה המשק הסגור ולמה לדעתם אין להם שמירה.
<מוטי ברשישת: למה אין להם שמירה?
דוד אמסלם: ככה הם טוענים.
<מוטי ברשישת: אני אענה לך למה יש להם שמירה.
<מוטי ברשישת: קודם כל, יש כניסה ראשית לאזור התעשייה, יש שם מאבטחים.
<מוטי ברשישת: בבוקר, מ-6:00 בבוקר עד שעה 9:00 יש תגבור של המאבטחים שעושים בקרה על כל הפלסטינים שנכנסים לשם - - -
<דוד נאסה: לא ענייננו.
<מוטי ברשישת: רגע.
<מוטי ברשישת: שנייה, זו שמירה ביטחונית - - -
<דוד נאסה: אנחנו מדברים על העניין הפלילי עכשיו.
<מוטי ברשישת: אני בעניין הפלילי, אני חושב שהם אולי צודקים בטענה שלהם.
<מוטי ברשישת: הם צריכים את ההגנה שהמדינה צריכה לתת כמו שאתה אמרת, זה לא הצד של העירייה.
<מוטי ברשישת: ראש העיר יש לו פגישות עבודה עם מפקד המשטרה, לפעמים עם מפקד המחוז היו פגישות, הוא מטפל בנושא הזה.
<מוטי ברשישת: יתאר מפקד המשטרה, אני לא רוצה להיכנס לתחום הזה של מה הוא יכול להגיד ומה הוא לא יכול להגיד ואיך מטפלים בנושא הזה.
<מוטי ברשישת: ההיבט הביטחוני, זה הקטע של העירייה.
<מוטי ברשישת: בקטע הזה אני יכול להגיד שלמעשה הסכום שגובים מאזור התעשייה זה הסכום שעולה לעירייה לבצע את המטלה של השמירה הביטחונית.
<מוטי ברשישת: יש מצב שבעקבות חוסר שומרים כרגע, בגלל עלייה בהוצאות השמירה עוד יותר בגלל הבעיה הביטחונית כרגע, יהיה לנו גם גירעון בדבר הזה בשנת 2016 ו-2017.
דוד אמסלם: בבקשה איתן ברושי.
איתן ברושי: בוקר טוב היושב ראש, חבריי.
איתן ברושי: באתי לכאן גם מתוך הכרות מקדימה וגם מתוך תמיכה במעלה אדומים ובסביבה.
איתן ברושי: אני רוצה להגיד שיש מתח מתמיד בין תעשייה ואזורי התעשייה לבין העירייה.
איתן ברושי: אני לא חושב שהחשבון הוא של השמירה.
איתן ברושי: החשבון הכולל הוא שאזור התעשייה הוא מקור הכנסה גדול מאוד לעירייה ובלי הכנסה כזאת אי אפשר לנהל עיר או מועצה.
איתן ברושי: הייתי ראש מועצה, אי אפשר לנהל עיר או מועצה או כל דבר אחר רק על בסיס ארנונה למגורים.
איתן ברושי: הרי כל תושב עולה בממוצע פי שלוש ממה שהוא מכניס, למרות שהתושב חושב שאם הוא שילם יש לו זכות לומר שהוא מממן.
איתן ברושי: אנחנו יודעים את המספרים, אזור תעשייה הוא מקור הכנסה גדול ולכן הוויכוח בין הערים לבין הפריפריה, מועצות אזוריות, איפה יהיו אזורי התעשייה למרות שחלוקת ההכנסות לא קשורה לעניין הטריטוריאלי.
איתן ברושי: קודם כל החשבון של השמירה או העלויות של אזור התעשייה, היא לא כמה זה עולה, אלא מהם התנאים שיוצרו אם לא תהייה תעשייה או ענפים נוספים, לא תהייה הכנסה.
איתן ברושי: קודם כל, תהיינה בעיית הכנסה, ב', לא תהייה הכנסה לרשות.
איתן ברושי: לכן שאלת התנאים, אני בטוח שראש העיר שאני מוקיר ומכיר אותו, יודע את הדברים, אבל אני חושב שהנקודה המרכזית מעבר להערות הנוספות שאני אעיר, הנקודה העיקרית היא שמיקום של אזור התעשייה ולמיקום של העיר מעלה אדומים יש לזה משמעויות.
איתן ברושי: עניין הביטחון הוא מהמרכזים, הוא לא היחידי.
איתן ברושי: קודם כל אני רוצה לומר לתעשיינים ולאנשי העירייה, החשבון הוא לא העניין של אגרת השמירה, החשבון הוא כולל.
איתן ברושי: יש טענה שמרכיב הארנונה מקשה על התעשיינים בכל הארץ ולעומת זאת היקף השירותים הניתנים הוא לא מצדיק את העלויות, ועל זה יש מתח מתמיד.
איתן ברושי: אני גם מכיר משני צדי המתרס, במרכאות.
איתן ברושי: ברור שיש כאן מתח מסוים וצריך לגשר עליו.
איתן ברושי: מצד שני, אני לא חושב שיש הבדל גדול בין ביטחון, מה שנקרא פלילי וביטחון לאומני.