GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים ילין: כן, כי בתכנית הבנייה יש פארק מים.
דוד אמסלם: אבל אני רוצה להסביר לך משהו עקרוני.
חיים ילין: זו התכנית.
דוד אמסלם: אבל אני רוצה להסביר משהו עקרוני, רבותיי, ואני רוצה להתקדם.
דוד אמסלם: חיים, אני רוצה להתקדם, אתה אומר לי את זה, אמרת לי את זה אתמול, אני אענה לך.
<קריאה: רק לדיור - - -
חיים ילין: לא נכון, אתה לא צודק, כי תכנית היא גם פארק מים, גם בידור.
חיים ילין: צריך לשרת את ה - - -
דוד אמסלם: חיים, אני אוציא אותך.
דוד אמסלם: אתה מפריע לי בדיון.
דוד אמסלם: זה לא יכול להיות שאתה מדבר איך שאתה רוצה.
חיים ילין: כן, אבל מה לעשות - - -
דוד אמסלם: לא, זה לא יכול להיות.
חיים ילין: אבל זה לא רק דיור.
דוד אמסלם: חיים, אתה שאלת את השאלה אני אענה לך.
דוד אמסלם: זה לא יכול להיות שאתה לוקח את זכות הדיבור ומדבר מתי שאתה רוצה כמה שאתה רוצה.
חיים ילין: - - - לדבר מתי שאני רוצה.
דוד אמסלם: אני עוצר אותך פעם, פעמיים, תעצור.
דוד אמסלם: תכנית זו תכנית.
דוד אמסלם: דרך אגב, כשאנחנו מדברים על דיור אנחנו לא מתכוונים רק לדירות.
דוד אמסלם: בדירות יש גם גינות, יש כבישים, אנחנו מדברים על תכנית בינוי.
דוד אמסלם: אני מניח, וכאן לא היה ספק גם מצד החברים פה, שהם מבינים את העניין, שכשמדינת ישראל רוצה כרגע לקדם נושא של בינוי אז בוודאי זה קודם לנושא של החיטה.
דוד אמסלם: אם נקודת המוצא הזו לא ברורה אין פה דיון.
דוד אמסלם: אנחנו פה דנים על הפיצוי, לא על הצורך.
<מיכה דרורי: החוק לא על הפיצוי.
חיים ילין: אבל אמרת תכנית, בתכנית הזו יש 1,000 דונם פארק מים.
דוד אמסלם: אבל אמרתי, אם מדינת ישראל החליטה לעשות 1,000 דונם פארק מים אז זה 1,000 דונם פארק מים.
חיים ילין: אז זה לא בינוי.
דוד אמסלם: תקשיב.
חיים ילין: ענית לי, תודה רבה.
חיים ילין: זה הכול, גמרנו.
דוד אמסלם: בקטע האורבני אין בעיה, הדגשתי, אנחנו לא מדברים רק על בניינים בלבד, לבניינים יש דברים שמשרתים אותם גם מעבר לבניין.
חיים ילין: ברור, ברור.
חיים ילין: אבל לא בפרופורציה של 1,000 דונם.
חיים ילין: הרגת כפר שלם.
דוד אמסלם: אני לא נכנס לפרופורציה.
דוד אמסלם: אני לא יודע מה זה 1,000, 200 או 100, זו התכנית.
דוד אמסלם: אני לא נכנס לתכנית ספציפית, אני דן כרגע על הרעיון.
דוד אמסלם: חבר'ה, אני יכול לא לשמוע אתכם ולהתקדם, אם יהיה פה הרעש.
דוד אמסלם: מהות החוק היא דווקא לייצר שני דברים, זה מה שאני הבנתי.
דוד אמסלם: אחת, כדי שיוכלו לדבר עם החקלאים בפרק זמן קצת יותר קצר, ודבר שני כדי שיוכלו לשפות אותם יותר מאשר זה היום.
דוד אמסלם: אז אני רואה משהו חיובי בעניין הזה לכן אני מקדם אותו לשם.
<עמית יפרח: אני רוצה לשאול שאלה לגבי התוספת של הסעיף, האם מישהו יכול להגיד מה המשמעות מבחינת התכניות שקיימות היום, שנחשבות תכניות רחבות היקף?
<עמית יפרח: מה המשמעות?
<עמית יפרח: מישהו בדק - - -
דוד אמסלם: אתה לא היית בישיבה הקודמת.
<עמית יפרח: לא הייתי, אבל האם מישהו - - -
דוד אמסלם: אני לא פותח אותה.
דוד אמסלם: היית צריך לבוא, כי התשובה ניתנה אז.
<עמית יפרח: אבל התוספת היא עכשיו.
דוד אמסלם: רבותיי, תבינו, אני בדרך כלל לא פותח את זה לדיון, זה כבר היה לדיון.
דוד אמסלם: היא כתבה את זה בעט ועכשיו היא כתבה את זה מודפס והקריאה.
דוד אמסלם: אז אם אתם שואלים עוד, בסדר, אז אני נותן, בשביל הסקרנות ומה שנקרא בשביל הסחבקייה, אבל ככה לא מנהלים דיון.
דוד אמסלם: מה שנגמר נגמר, יכולת לבוא בשבוע שעבר, גם את יכולת לבוא בשבוע שעבר .
<אורנה טופל: לא, אני לא מדברת על מה שנגמר.
דוד אמסלם: עוד לא התקדמנו.
דוד אמסלם: קחי עוד שאלה ונתקדם.
<אורנה טופל: בנושא הזה של שיפוי - - -
דוד אמסלם: תגידי לפרוטוקול.
<אורנה טופל: אני אורנה טופל, אנחנו חקלאים פרטיים.
איתן ברושי: חקלאים מאיפה?
<אורנה טופל: מהמרכז.
דוד אמסלם: בסדר, אורנה, תתקדמי.
<אורנה טופל: בנושא הזה של שיפוי בתכניות של 500 יחידות דיור ומעלה יש מספיק רווח יזמי צפוי גם במחירים הנמוכים שרוצים לשווק את הפרויקט של מחיר למשתכן, יש מספיק רווח יזמי בכדי שיכניסו את החקלאים שותפים לפרויקט, בהמשך להחלטות שהיו במינהל לאחרונה.
<אורנה טופל: זה חלק מהשיפוי.
דוד אמסלם: לא, גברתי, זה לא הדיון כרגע.
<אורנה טופל: ואין צורך להשליך אותם מהקרקע - - -
דוד אמסלם: גברתי, תודה.
חיים ילין: אנחנו רוצים שחקלאים יישארו חקלאים, גברת, אנחנו לא מדברים על נדל"ן.
חיים ילין: את טועה בגדול.
<אורנה טופל: לא, אבל הוא אומר לך ש - - -
חיים ילין: אנחנו רוצים שחקלאים יישארו חקלאים, זה הכול.
<אורנה טופל: אבל יש צורך, בחקלאים אין צורך היום.
דוד אמסלם: אורנה, תודה רבה.
<ידיד כהן: אני רוצה אחרי זה את זכות הדיבור, אני רוצה להעיר ספציפית לסעיף שעכשיו על סדר היום, בהקראה על הסעיף הספציפי ולתת את הדוגמה של תכנית המתאר של קרית אתא שנכנסת בתמ"ל.
<ידיד כהן: כמו שאתה אומר תכנית, העיקר בה זה פארק, מדובר על 990 דונם שהם חלק מכל הקרקעות שלנו, יש עוד שלושה - - -
איתן ברושי: עדיאל, בוא תשמע.
חיים ילין: לא אכפת לו, הוא רוצה בטונים.
<ידיד כהן: אבל אני מדבר ספציפית על התמ"ל, חלק מתכנית פארק.
<ידיד כהן: הפארק משתרע על מאות דונמים וכמו שאתה אומר, בהסכמי הגג הפארק הזה לא מתוקצב, הוא יעמוד שנים, לא יבצעו את הפארק מהיום למחר ומה שברור, שאותנו יורידו מהיום למחר.
<ידיד כהן: מה הקשר - - -
<ידיד כהן: לא, תמ"ל אמור לקדם בינוי.
דוד אמסלם: רבותיי, אני רוצה להתקדם בדיון ואני אענה לך בקצרה.
דוד אמסלם: אני בא מהתחום המוניציפאלי, אני הייתי בירושלים אחראי בדיוק על הנושאים האלה.
דוד אמסלם: בירושלים יש פארקים, פיתחנו פארק של כמה אלפי דונמים, עמק הארזים.
דוד אמסלם: זה פארק עירוני, רובעי עירוני.
דוד אמסלם: העיר זה לא רק בניינים, צריך להבין, זה בניינים, כבישים, גנים, מבני ציבור, פארקים שכונתיים, פארקים רובעיים, יש פארקים עירוניים, תלוי גם בגודל העיר.
דוד אמסלם: אז אני לא נכנס כרגע בדיון האם פארק של 50 דונם זה בסדר ופארק של 1,000 דונם לא בסדר.
דוד אמסלם: בשביל זה יש מתכננים, יש ועדות תכנון וכו'.
דוד אמסלם: אני אומר, מרגע שקבעו את זה מה שאני רוצה זה שלושה דברים שיקרו, שניים כבר אמרתי, והשלישי זה שלא ייקחו את הקרקע לפני הזמן.
דוד אמסלם: קרי אם החקלאי יכול עוד לעבד את הקרקע, נניח מסכמים איתו והכול בסדר והוא מרוצה מעצמו וכולם מרוצים ופתחו יין.
דוד אמסלם: אבל אם התכנית תצא לביצוע מבחינת השופל בעוד חמש שנים למה שלא יעבד את הקרקעות חמש שנים?
דוד אמסלם: אני רואה את זה כהון לא מנוצל, חבל.
דוד אמסלם: לשם אני מושך כל הזמן כדי להביא את זה, שתהיה העברת מקל מיידית.
דוד אמסלם: זאת אומרת אם כבר חקלאי פינה את הקרקע, אז אל"ף, הוא צריך זמן לדעת על זה, כדי להיפרד ממנה גם נפשית.
דוד אמסלם: בכל אופן, באמת, באמת שהוא נולד לתוך המציאות הזאת שהקרקע אצלה, אז גם אם הוא שם אותה הוא צריך זמן לעכל את הרעיון.
דוד אמסלם: זה לא עוד שבועיים 'אדוני, תפרק את החממה ולך הביתה'.
<ידיד כהן: זה לא מה שהחוק אומר.
דוד אמסלם: אז אני אומר, לשם אולי נעשה את ההתאמה, אבל אני אומר בגדול.
דוד אמסלם: שתיים, כמו שאמרתי, מהרגע שיזם מקבל את הקרקע אז הרעיון הוא שהוא נכנס לבינוי מהיר.
דוד אמסלם: בא ערן ואמר בפעם הקודמת שאם הקרקע תהיה עדיין אצל החקלאי המינהל לא יוכל לשווק אותה או משהו כזה.
דוד אמסלם: אז אנחנו נמצא את המנגנון.
דוד אמסלם: לכאורה אם אני זכיתי בקרקע, אני כיזם, אז אני רוצה אותה, אני חושב ששם צריך לעשות הסכמים מול היזם שיש לו גם פרק זמן מהרגע שהוא זוכה במכרז, תוך כמה זמן הוא אמור להתחיל לבנות, לא יכול להיות שהוא יבנה עוד 20 שנה, אלא אומרים לו 'אדוני, אם אתה תוך שנתיים-שלוש לא מתחיל לבנות', או שנתיים, אז הקרקע חוזרת חזרה למדינה.
דוד אמסלם: אלה החסמים שאנחנו צריכים להכניס לתוך החוזים בין המינהל לבין היזם.
דוד אמסלם: קשה להכניס אותם בחוק כרגע, אבל אני מבין את הראש ולשם אני כל הזמן מושך.
<ידיד כהן: לא משנה, החוק היום לא מגן עלינו.
<אורנה טופל: הוא לא משקף את מה שאתה אומר.
<ידיד כהן: בדיוק.
<ידיד כהן: קודם כל עשינו עבודה, הנושא הזה של פארקים בקרית אתא הוא לא מידתי בכלל.
דוד אמסלם: עזוב את הפארק, אני עניתי לך.
<ידיד כהן: לא, אם אתם - - -
דוד אמסלם: לא הבנת, אתה לא איתי.
<ידיד כהן: פארק מטרופוליני לא שייך - - -
דוד אמסלם: ידיד, אני לא אתן לך את זכות הדיבור עוד פעם, בגלל שאני עניתי - - -
<ידיד כהן: אתה רוצה?
<ידיד כהן: אני אלך.
<ידיד כהן: אני רואה את עצמי פה הנפגע היחידי עם עוד הרבה מאוד חקלאים.
דוד אמסלם: אל"ף, אתה יכול.
דוד אמסלם: דבר שני, אני עניתי לך, אתה לא מבין.
<ידיד כהן: אמרתי לך בפעם הקודמת, אתה רוצה שאני אלך?
דוד אמסלם: קודם כל, ידיד, אני מסביר.
דוד אמסלם: אני פה בא לדון בחוק.
<ידיד כהן: על זה אני מדבר.
דוד אמסלם: אני שומע אותך.
דוד אמסלם: אני יכול לא לשמוע אותך ולדון בחוק.
דוד אמסלם: אני מכבד אותך, אני שומע אותך.
דוד אמסלם: אם אתה רוצה לקום וללכת זה גם בסדר מבחינתי, אני אמשיך לדון בחוק.
דוד אמסלם: אבל אני מסביר לך, אני שמעתי, אני רק אומר לך שאתה מתבלבל, אתה כנראה לא בוועדה הנכונה.
דוד אמסלם: אתה בנושא הזה, כשיהיה תכנון - - -
<תומר רוזנר: היה, הם הגישו התנגדויות.
דוד אמסלם: בוועדה המחוזית היית צריך לבוא ולהגיש שם את ה - - - אני לא דן על זה.
דוד אמסלם: גם אם אני מסכים איתך, זה לא קשור לחוק.
<ידיד כהן: זה תואם תמ"מ, זה תואם תמ"א.
<ידיד כהן: הכול תואם תכנית.
<ידיד כהן: כאילו אוקיי יש פארק אזורי.
<ידיד כהן: הבעיה היא שעכשיו הולכים - - - אתה אומר דחפורים, יבוא פרץ, ישים שם איזה מגדל או משהו וידרוש על פי תכנית על פי התב"ע של קרית אתא להוריד אותי, מה הבעיה?
<תומר רוזנר: אני לא מבין מה הוא רוצה.
<ידיד כהן: הוא הולך בתמ"ל עכשיו להעביר תכנית מתאר של קרית אתא.
<ידיד כהן: אז עכשיו הוא יכול לבוא להוריד אותי מהיום למחר?
דוד אמסלם: אני לא הבנתי איפה הבעיה.
דוד אמסלם: אני מבין שיש שם תב"ע על השטח.
דוד אמסלם: אני מדבר כרגע על השטח ספציפי - - -
<ידיד כהן: אין תב"ע.
<ידיד כהן: התמ"ל אמור להעביר תב"ע בתוך חודשים ספורים.
דוד אמסלם: אז אם הוא יעביר עוד חודשים ספורים - - -
<ידיד כהן: ביוני.
דוד אמסלם: אז אם הוא יעביר ביוני, שמה הוא אומר?
דוד אמסלם: שלוקחים לך את השטח והופכים אותו ל - - -
<ידיד כהן: שלוקחים פארק של 990 דונם, כן.
דוד אמסלם: אם הוועדה המחוזית חושבת - - -
<ידיד כהן: אתה רוצה שאני ארחיב מה קורה?
דוד אמסלם: ידיד, אתה - - -
<ידיד כהן: כן, כדאי להיות שטחי ולא לרדת לעובדות.
<מוטי דלג'ו: אדוני היושב ראש, אני רוצה להיות צמוד למה שאתה אמרת, אני מדבר לגופו של עניין לסעיף הזה.
דוד אמסלם: כן, תציג את עצמך.
<מוטי דלג'ו: מוטי דלג'ו, יושב ראש ועדת הקרקעות של מרכז המועצות האזוריות ונציג של המרכז.
<מוטי דלג'ו: התוספת שכאן תתבקש, אני יודע גם את העמדה של המינהל, אני רק רוצה לשמוע אם לזה הם מתכוונים, שהם יוכלו לגבי תכניות של עבר לתת את הפיצוי החדש.
<מוטי דלג'ו: זה אחת.
<מוטי דלג'ו: שתיים, איך המינהל יתייחס לגבי מספר תכניות ישנות שלגביהן היו הסכמים מיוחדים על פי ההחלטות של העבר.
דוד אמסלם: כל זה לא קשור לסעיף שהקראנו.
<מוטי דלג'ו: זה לסעיף הזה.
דוד אמסלם: זה לסעיף שהקראנו?
דוד אמסלם: אתה שאלת שאלה כללית, אבל בסדר, תענה לו.
<מוטי דלג'ו: לא, זה לסעיף הזה.
<עדיאל שמרון: מוטי דלג'ו הוא גם יושב ראש מועצה אזורית דרום השרון.
<עדיאל שמרון: יש לו הרבה קרקעות בהרבה מקומות.
<עדיאל שמרון: התשובה לשאלה הראשונה - - -
חיים ילין: בנית עיר שלמה בפנים.
חיים ילין: תסתכל, בלי חקיקה, למה אתה רוצה להרוס את המרקם הזה?
דוד אמסלם: אתה ממשיך להפריע לדיון.
חיים ילין: לא מפריע, הוא יודע מה אני אומר.
דוד אמסלם: מה זה קשור, חיים?
דוד אמסלם: לא כל מה שאתה רוצה להגיד לכל אחד מהיושבים פה אתה צריך להגיד עכשיו.
דוד אמסלם: תאמין לי, זה סעיף כבד, אני רוצה לקדם אותו.
דוד אמסלם: בינתיים כבר אנחנו בדיון עוד מעט חצי שעה ועדיין לא התקדמנו בכלום.
חיים ילין: אני אשם?
דוד אמסלם: חלק.
<עדיאל שמרון: התשובה הראשונה היא כן, חד משמעית.
<עדיאל שמרון: התשובה השנייה היא שהחוק חל רק על תכניות שקיבלו תוקף ארבע שנים אחורה.
<עדיאל שמרון: אני אומר לך בוודאות מלאה שאין אף תכנית מארבע שנים אחורה שיש לגביה התחייבויות קודמות.
<ערן ניצן: אבל העיקר זה לשלם עוד ביתר גם בגין תכניות עבר.
<ידיד כהן: אותנו לא מעניינים הפיצויים, אנחנו רוצים להמשיך להיות חקלאים.
<ידיד כהן: שיהיה ברור.
דוד אמסלם: ידיד, הבנתי את העניין.
יעל גרמן: אני רוצה שאלת הבהרה.
יעל גרמן: אני לא מביעה כרגע את דעתי מפני שיש לי דעות לכאן ולכאן, אבל אני כן שואלת, אנחנו רואים שהחוק הוא לקידום בנייה במתחמים.
יעל גרמן: זה לא חוק לפיתוח עירוני.
יעל גרמן: אי אפשר במסגרת החוק הזה לקידום הבנייה פתאום להחליט שעיר רוצה לעשות פארק שעשועים וגם תעשה שם בנייה.
יעל גרמן: אז היא תעשה 100 יחידות דיור ועל 1,000 דונם או 500 דונם היא תעשה פארק שעשועים, השאלה אם כל זה יכול להיכנס לתוך החוק הזה?
דוד אמסלם: קודם כל מדובר על תכניות שיש בהן לפחות 750 יחידות דיור צמודי קרקע.
דוד אמסלם: שתיים, עכשיו אני אספר לך משהו, המינהל לא יפצה אף אחד בשביל פארק לבד, זה ביזנס.
דוד אמסלם: את יודעת את זה כראש עיר.
דוד אמסלם: אם הייתי רוצה עכשיו שהמינהל יפקיע לי איזה קרקע וישלם אותו לטובת פארק עירוני הוא היה מפקיע?
דוד אמסלם: הוא היה אומר לי 'אדוני, לך אתה'.
דוד אמסלם: הוא, במסגרת הבינוי הגדול מבין שיש את הצרכים שאמרתי ואת, כראש עיר לשעבר, מבינה את זה לבד.
יעל גרמן: לכן אני מבינה גם מה שהוא אומר.
יעל גרמן: את הפארק כל יזם ישאיר לסוף אם בכלל.
דוד אמסלם: אבל אני מבין הכול.
דוד אמסלם: הכול אני מבין, אבל בסוף אנחנו צריכים לבנות את המדינה ואנשים צריכים לגור באיזה שהוא מקום.
יעל גרמן: לבנות כן, לא להעשיר יזמים.
דוד אמסלם: את לא - - -
יעל גרמן: היזם ימכור הרבה יותר ביוקר את - - -
דוד אמסלם: אם יש לך פתרון יותר טוב תגידי לנו בהערה קונקרטית.
יעל גרמן: אני חושבת שהפתרון שלו הוא נכון.
יעל גרמן: הרי מה יקרה?
יעל גרמן: יזם יבוא וימכור, יעשה לו תמונה נהדרת, 750 יחידות דיור ו-500 דונם פארק.
יעל גרמן: את הפארק הוא לא יעשה, בוודאי לא בשלב הראשון, אולי אחרי שכל ה-750 יבנו אם בכלל והוא בינתיים לא - - -
יעל גרמן: מפני שזה מה שקורה במדינת ישראל.
יעל גרמן: פארקים כמעט ולא - - -
דוד אמסלם: היום אתה עושה הסכמי פיתוח ובהסכמי הפיתוח יש אבני דרך לפיתוח.
דוד אמסלם: זה מה שעשיתי אני.
דוד אמסלם: שהפארק כזה, הייתי אומר תבוא לו 'תבוא בעוד שמונה שנים, תתחיל לבנות אותו'?
דוד אמסלם: אז עזבי, אני לא נכנס לזה, אני לא עירייה, זה לא קשור לחוק.
דוד אמסלם: עכשיו זה קשור לפיתוח, לאופרציה של איך מפתחים מתחם גדול.
דוד אמסלם: זה כל הסיפור פה.
דוד אמסלם: לכן אני אומר, במסגרת הזאת יש גם הסכמי פיתוח בין העירייה לבין זה, בין המינהל יש הסכמי גג.
דוד אמסלם: הדברים האלה זה לא - - - באנו, זרקנו איזה יזם עם היקף כזה והלכנו ואמרנו לו בוא ניפגש בסיבוב בעוד עשר שנים.
יעל גרמן: אבל אני כן חושבת שכן צריך להשאיר את האפשרות שעד שלא נכנסים ממש - - -
דוד אמסלם: זה מה שאני מנסה.
דוד אמסלם: אמרתי את זה, נקודת - - -
יעל גרמן: אני עשיתי את זה בפארק.
דוד אמסלם: אמרתי, נקודת המוצא שלי לכל אורך הדרך היא דווקא, אמרנו, אני רואה את זה כחוק חיובי.
דוד אמסלם: חוק חיובי במובן זה שאנחנו רוצים, וכך זה הוצג לי, דווקא לעזור לחקלאים.
יעל גרמן: איך?
דוד אמסלם: אמרתי, בפיצוי וגם בזה שאני רוצה - - -
<ידיד כהן: זה לא עוזר.
<ידיד כהן: פיצוי לא - - -
דוד אמסלם: ידיד, אתה רוצה?
דוד אמסלם: תצא.
דוד אמסלם: עוד הערה ואתה יוצא.
יעל גרמן: אתה רוצה למצוא איזה שהוא מנגנון שהוא יוכל להמשיך לעבד את הקרקע.
דוד אמסלם: ואני רוצה, אל"ף, לתת לו את הזמן, כמו שאמרתי, להיפרד מהקרקע, בכל אופן זה לא דבר פשוט, אי אפשר להגיד לבן אדם 'עוד שבועיים אתה עוזב את הקרקע', זה לא הגיוני, יש פה איזה מצב נפשי גם.
דוד אמסלם: דבר שני, כבר לקחו לו, שלא יקרה מצב שמישהו יעלה על הקרקע בעוד עשר שנים כשהוא מסתכל עליה ככה.
דוד אמסלם: שתהיה העברת מקל הגיונית בגלל שהצורך ברור, כמו שאמרתי, גם של החקלאים, גם החקלאים אמרו בישיבה הקודמת 'דודי, אנחנו מבינים שצריך לבנות וזה בסדר, רק שייקחו במידה הנכונה ושייתנו לנו את הפיצוי ההולם ושייקחו את זה בזמן'.
<עמית יפרח: אדוני, אם אפשר תיקון אחד, בבקשה.
<עמית יפרח: אתה חוזר על זה וזה בסדר, אבל אנחנו לא רואים פיצוי כברירה ראשונה.
<עמית יפרח: אנחנו ביקשנו ואנחנו מבקשים כל הזמן קרקע חלופית.
<עמית יפרח: כי כמו שאתה אמרת - - -
דוד אמסלם: אין בעיה, אתה - - -
<עמית יפרח: סליחה, אדוני.
<עמית יפרח: לא, אני רוצה רק להגיד עוד משהו.
דוד אמסלם: הבנו בדיון הקודם.
דוד אמסלם: אני לא עוסק עכשיו במה שנקרא הודעה לעיתונות, החקלאים רוצים לעבד את הקרקע, לא רוצים שום פיצוי, רוצים קרקע.
<עמית יפרח: קרקע תמורת קרקע.
דוד אמסלם: אמרתי, רוצים קרקע.
דוד אמסלם: אז בוודאי שסדר העדיפות הראשוני זה למצוא להם משהו חלופי, אם יש, אבל מה לעשות וכל מה שפנוי אצל החקלאים, ואם זה לא אצל החקלאים זו גם שאלה, למה זה לא אצל החקלאים.
דוד אמסלם: אז אתה בסכום אפס.
<עמית יפרח: לא תמיד.
דוד אמסלם: אבל אמרתי, אז אם לא תמיד זו גם בעיה.
<עמית יפרח: זו ברירה ראשונה.
<עמית יפרח: אם אין אז אתה צודק.
דוד אמסלם: אמרתי, מבחינת תפיסת העולם שלי יש שני סוגי קרקעות במדינה, או קרקעות שגרים בהם וכו' או שהם אצל החקלאים.
דוד אמסלם: אחרת יש איזה בזבוז, סתם קרקע חקלאית שיכולה להיות חקלאית ואף אחד לאמ עבד אותה זה סתם בזבוז.
<עמית יפרח: נכון, אבל אני יכול לחדד שנייה את ה - - -
דוד אמסלם: לא, אל תחדד, אני עייף כבר, בוא נתקדם.
<תומר רוזנר: אנחנו עוברים לעמוד 5, סעיף 29(ג).
<תומר רוזנר: התיקונים הם בעקבות בקשות של הוועדה במספר עניינים.
<תומר רוזנר: אחת, נקבע מועד - - -
דוד אמסלם: שנייה, אני אסגור את העניין, גם בחוזים שאתם לוקחים, הרי סיכמתי, למה אני קצת חסר סבלנות?
דוד אמסלם: בגלל שכבר דיברנו על זה בפעם הקודמת.
<עדיאל שמרון: אתה צודק במאה אחוז.
דוד אמסלם: אני מבקש, קודם כל ברירת המחדל הראשונית זה לתת קרקע חלופית.
דוד אמסלם: זה כבר אמרנו.
<עמית יפרח: כן, אבל זה לא מופיע.
<עמית יפרח: אני מסכים איתך, אבל זה לא מופיע.
<עדיאל שמרון: זה מופיע בהחלטות המועצה.
<עמית יפרח: לא, אנחנו לא רוצים החלטות, אנחנו רוצים את זה בחוק.
איתן ברושי: שיהיה פה.
דוד אמסלם: אין שום בעיה, לי אין בעיה שזה ייכנס גם בחוק בצורה - - - אין לי בעיה שזה יהיה רשום גם בחוק, שהמינהל יעשה מאמץ לתת קודם כל קרקע חלופית במקום פיצוי.
<עמית יפרח: מצוין, תודה רבה.
דוד אמסלם: זה גם בקטע ההצהרתי מבחינתם חשוב.
דוד אמסלם: הלכה למעשה, אני לא רואה אם זה כתוב פה ופה וממילא אתה עושה את זה, זה גם לא חשוב.
<עמית יפרח: תודה רבה, אדוני.
<עדיאל שמרון: כמו שאדוני אמר, בסוף אנחנו מדברים על עסק כלכלי ולתת קרקע חלופית שבמילא נמצאת ברשותי מאשר פיצוי כספי זה יותר נכון מבחינה כספית.
<עדיאל שמרון: החלטות המועצה קובעות את זה בצורה מפורשת.
<עדיאל שמרון: החשש שלנו לגבי אמירה - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, אני מפחד שהוא ייתן לך בין אילת לזה ואז הוא יאלץ אותך לקחת את זה.
<עדיאל שמרון: בדיוק.
<עדיאל שמרון: החשש - - -
<עמית יפרח: אנחנו ניקח גם שם, אדוני.
דוד אמסלם: בערבה.
<קריאה: היושב ראש, אם נכניס את זה לחוק זה עלול להקשות - - -
<עדיאל שמרון: זה החשש שלנו.
<עדיאל שמרון: מאחר שזה האינטרס של המדינה, מאחר שממילא זה כתוב בצורה מפורשת בהחלטות מועצה, החשש שלנו שאם זה ייכנס בחוק אז יכולות להיווצר מחלוקות רק על עצם הקרקע החלופית.
דוד אמסלם: אני אומר כזה דבר, בסופו של דבר זו הצעה של המדינה.
דוד אמסלם: אתה מחליט איפה הקרקע, אין משא ומתן על איפה הקרקע.
דוד אמסלם: זו הצעה שאתה מציע אותה, רוצה אוכל, לא רוצה?
<קריאה: אנחנו נבקש להדגיש את זה - - -
<עמית יפרח: מקובל עלינו.
<עמית יפרח: אנחנו ביקשנו וקיבלנו.
דוד אמסלם: ריפמן, אתה רוצה לומר משהו?
איתן ברושי: קראנו את גלובס, אנחנו יודעים מה הוא חושב.
<תומר רוזנר: כפי שאמרתי, אנחנו בעמוד 5, סעיף 29(ג) והתיקונים שאנחנו נעבור עליהם כרגע הם תיקונים שהתבקשו על ידי הוועדה בישיבה הקודמת.
<תומר רוזנר: האחד, נקבע מועד תשלום הפיצוי, לאחר ההשבה.
<תומר רוזנר: שתיים, נקבעה התחשבות בסוג הגידולים והמחוברים שיש בקרקע והתחשבות בכך שאם הגורם המפנה הוא הרשות או החקלאי עצמו או מישהו אחר, הגורם המבצע את הפינוי בפועל.
דוד אמסלם: אני אשאל שאלה את תומר וגם את המינהל, או בעיקר את תומר.
<תומר רוזנר: והתיקון החשוב ביותר, זה מה שביקשתם, שהתמריץ המוגדל יינתן גם לבעלי קרקע זמנית.
<אורנה טופל: על איזה פיצוי מדובר?
<אורנה טופל: ומתי נהיה שם?
דוד אמסלם: כשנגיע.
דוד אמסלם: לגבי הנושא של הפיצוי, אני ביקשתי לחלק את זה לשני חלקים כשנוסחת הפיצוי תהיה למחוברים ולקרקע.
דוד אמסלם: שני דברים שונים.
דוד אמסלם: צריך לעשות מה שנקרא זום למחוברים.
דוד אמסלם: יש אחד שיש לו מחוברים ב-200,000 שקל ויש אחד שיש לו מחוברים ב-15,000 שקל.
דוד אמסלם: יש חממות, יש - - - לכן אני אומר שההשקעה שהוא השקיע, אני חושב שזה דבר פרטני כלפי כל אחד ואחד.
דוד אמסלם: צריך להבחין, זה לא פיצוי, זה החזר השקעה ומעבר לזה הפיצוי על הקרקע שצריך להיות אחיד.
חיים ילין: יש לי הערה.
חיים ילין: הרי אתם תבואו ותגידו הרי לפי ההיתר בתלת שנתי היה אסור לכם לשים מחוברים פה.
חיים ילין: זה מה שתגידו.
דוד אמסלם: אני אומר, חיים, אני מקבל את מה שחיים אמר, שהמחוברים יהיו מחוברים בפועל, מה שקורה בשטח בפועל.
חיים ילין: לא משנה מה הסטטוס של הקרקע.
דוד אמסלם: אני לא מעלה על דעתי שמישהו יבנה עכשיו חממה חדשה כדי שתפצה אותו בגובה החממה.
דוד אמסלם: לכן אני אומר, אם בן אדם בנה חממה בשטח שנניח שהוא לא היה מיועד אפילו לחממה, אבל עדיין יש שם את החממה 20 שנה, אני חושב שצריך להחזיר לו את ה - - -
<ערן ניצן: שהמדינה תפצה, סליחה, על מבנה לא חוקי?
דוד אמסלם: אני לא אכנס ללא חוקי - - -
חיים ילין: זה לא מבנה לא חוקי, ממש לא.
חיים ילין: אל תתבלבל.
דוד אמסלם: חיים, תן לי.
<ערן ניצן: אני שואל.
<ערן ניצן: שאלתי.
חיים ילין: אני אומר לך, לא חוקי לא קשור, מה - - -
דוד אמסלם: אנחנו לא מדברים - - -
איתן ברושי: כמו שנותנים פיצוי לבדואים.
דוד אמסלם: אל תפריעו לי.
דוד אמסלם: אני מקבל את מה שהם אמרו.
דוד אמסלם: היות שבקטע החקלאי בסך הכול יש פה נחלות שהן מקום המדינה ויש איזה אבולוציה, אתה יודע, פעם לא הייתה סככה, היום הוא רוצה לעשות את המיון, לפני 30 שנה הוא שם איזה סככה קטנה ויש איזה התפתחות קטנה.
דוד אמסלם: מה שנקרא משק העזר שמתפתח.
<עדיאל שמרון: זה לא משק עזר, במשק עזר אין בעיה בכלל.
דוד אמסלם: לכן אני אומר, בגדול, אנחנו צריכים - - -
חיים ילין: צינור מים אתם לא מאפשרים על קרקע זמנית לשים, על מה אתם מדברים?
<עדיאל שמרון: שלחין אפשר על קרקע - - -
חיים ילין: מה אתה, בחיאת.
חיים ילין: רק בזה התעסקתי.
דוד אמסלם: חיים, דקה.
דוד אמסלם: כאן אני חושב שאנחנו צריכים ללכת על מה שקורה בפועל.
דוד אמסלם: זאת אומרת לתת לו שיפוי על המחוברים בפועל, בסדר?
<עדיאל שמרון: אני מציע, אם אפשר, בהמשך למה שאמר ערן, אני חושב שאי אפשר להתעלם מהוראות החוזה, אבל אני כן מסכים שהחלטת המועצה צריכה להתייחס אם יש השקעות בפועל שהן באמת של 30 שנה, ולא משהו שהוא הפרה בוטה של תנאי החוזה, בהחלטת המועצה אנחנו ניתן סמכות לאיזה שהיא ועדת חריגים או משהו כזה שאומרת בסיטואציות כאלה.
<עדיאל שמרון: אבל אי אפשר להתעלם, גם, אנחנו ועדת הפנים בסופו של דבר, אם החוזה לא מאפשר לעשות חממות אז גם אף אחד לא חתם על ההיתר לחממות והחממות דורשות היתר ותמיד יש גם אישורים של משרד החקלאות.
<עדיאל שמרון: אז אם יש מישהו שעשה פעילות שמשרד החקלאות אישר אותה והיא באמת נמשכת לאורך שנים, זה נראה לי משהו שאותה ועדה יכולה לקבל את זה.
<עדיאל שמרון: אבל לא באופן גורף לקרקע שהיא זמנית.
חיים ילין: אתה מפחד ?
חיים ילין: שמרנו על הקרקע מאז קום המדינה, ממה אתה מפחד?
חיים ילין: עדיאל, אני לא מבין אותך.
<עדיאל שמרון: זה בסדר גמור, אבל אי אפשר - - -
חיים ילין: אם לא היינו שם עם צינור צהוב מעל פני הקרקע אז אני אומר לך, בני דודים שלנו היו משתלטים על הקרקע.
<עדיאל שמרון: יש סוגים שונים של חוזים - - -
חיים ילין: על כל קובייה שהוא שֹם שם זה שטח שלנו.
<עדיאל שמרון: גם אם אני מסכים עם מה שאתה אומר, אבל אי אפשר להתעלם מהעובדה שיש חוזים - - -
חיים ילין: אתה לא.
חיים ילין: הם מסכימים, אבל בחוק זה לא כתוב.
דוד אמסלם: הבנתי, חיים, ממשיכים.
דוד אמסלם: שמעתי את ההערה שלך.
דוד אמסלם: כל שתי דקות אתה מתפרץ, שים לב.
חיים ילין: הם מעצבנים אותי.
דוד אמסלם: מה נעשה, נשמה?
דוד אמסלם: אני אביא לך סודה.
דוד אמסלם: יש לי פה בקבוק סודה, קח תירגע.
חיים ילין: זה לא מרגיע אותי.
דוד אמסלם: ברושי, בגדול, אנחנו לא באים כרגע בתוך החוק להכניס את כל החוזה של המינהל.
דוד אמסלם: גם למינהל יש חוזה מול החקלאי, אז אני לא הולך להטמיע אותו עכשיו בחוק, זה גם לא נכון.
דוד אמסלם: אני בא לעקרונות, הוא גם מבין את הרעיון ואני חושב שזה נכון, אני מזדהה עם מה ש - - -
<קריאה: זה בפרוטוקול, יש לזה משמעות.
דוד אמסלם: כן, יש כאן עכשיו פרוטוקול של העניין, יש לזה משמעות גם בהצהרה שלו.
<אורנה טופל: אני רוצה לשאול - - -
דוד אמסלם: לא, אין לך זכות דיבור.
<אורנה טופל: לגבי הפיצוי.
דוד אמסלם: אני עדיין לא בפיצוי.
חיים ילין: קחי לך שמאי טוב ותקבלי פיצוי.
חיים ילין: אל תעשי את זה פה בוועדת הפנים כשאנחנו נלחמים על החקלאות ואת על הפיצויים.
חיים ילין: אני כבר שומע - - -
<אורנה טופל: סליחה, המשפחה שלי יושבת על הקרקע הזאת - - -
דוד אמסלם: סליחה, גברתי.
<אורנה טופל: מה אתה עונה לי ככה?
דוד אמסלם: גברתי, קיבלת רשות דיבור?
<אורנה טופל: לא, אני אחכה.
דוד אמסלם: אתם מחקים כל הזמן את חיים.
דוד אמסלם: גם אם הוא ימשיך אני אוציא אותו, אבל הוא חבר כנסת אז אני אוציא אותו - - -
איתן ברושי: לפי הנוהל.
דוד אמסלם: אני יותר סבלני כלפיו, כן, לפי הנוהל.
דוד אמסלם: אבל אני רוצה להתקדם.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני עדיין לא הקראתי שום דבר ואני כבר כמעט 40 דקות בדיון.
דוד אמסלם: לא, תוריד את היד.
דוד אמסלם: לקראת הסוף אני אתן לכם להעיר את ההערות שלכם.
<תומר רוזנר: אנחנו נקריא בעמוד 5, סעיף 29(ג).
<רוני טיסר: אני קוראת את סעיף קטן (ב).
<רוני טיסר: (מקריאה): הסכם השבה יכלו הוראות אלה לפי עקרונות שתקבע מועצת מקרקעי ישראל – מועד השבת הזכויות ומסירת החזקה וזאת בהתחשב בסוג הגידול, המחוברים והגורם אשר יבצע את הפינוי בפועל; השבת הזכויות לידי מי שהיה בעל הזכויות אם לא תאושר התכנית; - אני ממשיכה, זה משהו שלא מופיע בנוסח, אבל סוכם כאן בדיון שעבר - תמריץ מיוחד שתשלם רשות מקרקעי ישראל לבעל הזכויות וכן סכומי מקדמות שישולמו כאמור לפני מסירת החזקה ככל שיהיו.
<רוני טיסר: בסעיף קטן (ג) במקום 'פיצויים מוגדלים' יבוא 'תמריץ מיוחד'.
<רוני טיסר: הוספנו בעמוד 6 סעיף קטן (ג1).
איתן ברושי: ברשותך, דודי, הערה.
דוד אמסלם: תן לה לסיים ואחרי זה נדבר.
איתן ברושי: על מה שהיא אמרה.
דוד אמסלם: היא תסיים.
דוד אמסלם: אני לא מתקדם, אני חייב לסיים משהו ואחרי זה נשמע את ההערות.
<רוני טיסר: עמוד 6, הוספנו סעיף קטן (ג1).
<רוני טיסר: (מקריאה): (ג1) התמריץ המיוחד ישולם לא יאוחר מ-60 יום מיום מסירת החזקה במקרקעין.
<רוני טיסר: וסעיף קטן (ד) נמחק, המיעוט של חוזה עיבוד ושונתה הגדרה של פיצויים מוגדלים.
<רוני טיסר: (מקריאה): תמריץ מיוחד – תשלום בשיעור מוגדל לעומת שיעור הפיצויים הקבוע בהחלטות מועצת מקרעי ישראל לבעל זכויות לגבי קרקע להשבה המשיב את החזקה בה לבעל הקרקע במועד ההשבה המקורי.
<תומר רוזנר: אלה הם כל התיקונים שנוספו בעקבות הדיון ב - - -
דוד אמסלם: בעצם בחוק אנחנו לא קובעים את גובה התמריץ, זה המועצה קובעת?
<עדיאל שמרון: מועצת מקרקעי ישראל תקבע.
איתן ברושי: נאמר על ידי היו"ר שבמידה שהחקלאי רוצה אז המדינה היא זאת שתפנה ולא החקלאי יפנה.
איתן ברושי: זה לא מספיק ברור הנקודה הזאת.
<תומר רוזנר: זה יהיה בהסכם.
<ערן ניצן: מי שיבצע את הפינוי בפועל יהיה חלק מההסכם.
<ערן ניצן: המינהל יכול - - -
איתן ברושי: אבל למה לא לכתוב את החלופה שהיושב ראש הזכיר אותה?
<ערן ניצן: כתבנו.
איתן ברושי: לא, פה זה לא כתוב.
איתן ברושי: אני פוחד, עדיאל, אני סומך עליך, מאחל לך שתהיה ראש המינהל, אני פוחד שמה שיקרה, אנחנו דנים פה באריכות ובזכות היושב ראש גם יש פה איזה מטריה ואחר כך נצטרך להיות נתונים לחסדי יועצים משפטיים מתחלפים של המינהל.
איתן ברושי: אני בכל זאת מבקש שפה יהיו יותר עוגנים.