GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: אני לא אומר שזאת התכנית, אבל אם אני עושה פה דיון ועוד דיון ועוד דיון אז אתם מספרים לי ששלחתם את זה לשר.
דוד אמסלם: בסדר, אין לי בעיה עם הנהלים הפנימיים, אז תעבירו, מה שנקרא ,למפכ"ל, לשר, למה שנקרא.
דוד אמסלם: כמו שהיינו כותבים בצבא, דרך הסמל מ"פ בהצדעה, אבל בסוף זה לבוא לכאן לדיון.
דוד אמסלם: יש שתי אופציות, או שאני מזמין את המפכ"ל כאן לדיון על התכנית – אני חשבתי שזה לא בדרג שלו.
דוד אמסלם: אני חשבתי שאתם צריכים.
דוד אמסלם: אני לא מחפש כרגע איזה גנרל גדול שיבוא להציג את התכנית, אבל מישהו שהוא בקיא בתכנית, שבנה אותה וסביר להניח שגם היה בצוות שהוביל אותה, שיבוא לוועדה ויציג לנו את התכנית כל עוד זה לא מסווג.
דוד אמסלם: אני בקשתי לחלק אותה לשני חלקים, גם התכנית שלכם כמשטרה בסד"כ (סדר כוחות) המשטרתי הקיים.
דוד אמסלם: גם פירוט אמצעים קרקעיים אם צריך, אמצעים נוספים ומהי העלות שלהם, זהו.
דוד אמסלם: זה בדיוק מה שאני מחפש.
דוד אמסלם: אני לא ביקשתי.
דוד אמסלם: אם הייתם אומרים לי 'אין כסף' לא הייתי אומר לכם תביאו, תשימו לי את התכנית, אני אלך אחרי זה ואטפל בנושא של הכסף.
<אילן פרץ: אני אומר שהתכנית שהוכנה, אני אומר שוב פעם, עברה את אישור התכניות אצל מפקד המחוז, הועברה למטה הארצי.
<אילן פרץ: כשאני קראתי את הפרוטוקול מהדיון הקודם לא הבנתי שאנחנו נצטרך להציג את התכנית כאן, לא הבנתי מהפרוטוקול ואני מתנצל.
<אילן פרץ: אני - - -
דוד אמסלם: אני אקריא לך: "בסיכום הישיבה" אגב, זה התזכורת.
דוד אמסלם: "ביקשה הוועדה ממפקד דרום לקיים פגישות עבודה עם ראשי המועצות ולהגיש לוועדה מסמך מקצועי שיפרט את בעיית הפשיעה בדרום ואת הצרכים המבצעיים של המשטרה כדי לקדם את חיזוק ביטחון הפנים באותם יישובים" וכו' וכו' וכו'.
<אילן פרץ: להגיש את התכנית - -
דוד אמסלם: אני לא יודע, כתוב.
דוד אמסלם: זו התזכורת.
דוד אמסלם: אני מספר לך, אתה היית בדיון?
דוד אמסלם: זה מה שמפריע, לכל דיון בא מישהו אחר ואז הוא לא יודע מה קרה בדיון הקודם.
<אילן פרץ: עוד פעם, אני מסתמך על הפרוטוקול, לא על התזכורת שאתה כרגע קראת.
דוד אמסלם: תראה, אני מצטער שאני כועס עליך, אתה יודע, אתה השליח, אין לי מישהו אחר.
דוד אמסלם: אגב, מה שנאמר בפרוטוקול זה מה שנאמר בתזכורת, אבל אני רוצה להתקדם.
דוד אמסלם: בסיכום אני אגיד מה אני רוצה לעשות.
דוד אמסלם: כאן אני רוצה להעביר את רשות הדיבור באמת גם לעידאן וגם לשי שהם שני ראשי מועצה, יש שם עוד ראשי מועצה, אבל הם הציפו את העניין, כדי שייצגו בפניכם עוד פעם את הנושא ברמה העקרונית.
דוד אמסלם: בבקשה עידאן ואחרי זה שי.
<תמיר עידאן: אני אשלים.
<תמיר עידאן: אני רק אומר שבתקופה האחרונה אפילו חלה עליית מדרגה.
<תמיר עידאן: שוד מזויין שהיה בתוך בית של קשיש בן 85.
<תמיר עידאן: נכנסו אליו ב-12:00 בלילה, קשרו אותו לכיסא, קיבל מכות.
<תמיר עידאן: הדבר הזה זה לא רק ברמה הפרטנית של המקרה המסוים הזה, זה גורם לאנשים להסתכל ימינה שמאלה ולהגיד: 'רגע, מה קורה פה'.
<תמיר עידאן: אם באמת עשינו עם המועצה ביחד שערים של 50%.
<תמיר עידאן: הנה שמנו פה מצלמה בכסף שאין לנו.
<תמיר עידאן: לאן הולכים עם הדבר הזה?
<תמיר עידאן: אפשר לדבר על צמיחה דמוגרפית.
<תמיר עידאן: יש לנו את עוטף עזה, ברוך ה' שקט עכשיו.
<תמיר עידאן: אנחנו כל הזמן עם האצבע על הדופק, תרגילים, בודקים, גדרות, שערים, מגניות ומצד שמאל מלחמה חדשה.
<תמיר עידאן: אנחנו פה שקטים ומתעסקים עכשיו במלחמה בצד שמאל כשבסוף רוצים להביא תושבים לאזור הזה.
<תמיר עידאן: להביא תושבים, לא מספיק לתת להם חינוך טוב - - -
דוד אמסלם: אני רוצה לחדד את מה שאמרת בגלל שגם החברים כאן מהאוצר לא היו בדיונים הקודמים.
דוד אמסלם: זה אומר שעד 7 ק"מ.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה 7 ק"מ, 7 ק"מ ומטר - - -
<תמיר עידאן: וסנטימטר.
דוד אמסלם: וסנטימטר.
דוד אמסלם: שמה ב-7 ק"מ הצבא לוקח אחריות, ממגן ומה שצריך.
דוד אמסלם: מ-7 ק"מ ומטר כאילו אין מדינה, זה ראש המועצה.
<תמיר עידאן: אצלי המועצה, למי שלא מכיר, מחולקת ל-8 יישובים שהם בעוטף ו-8 יישובים שהם לא בעוטף.
<תמיר עידאן: זאת אומרת, לחצי מהמועצה שלי יש לה מרכיבי ביטחון ולחצי מועצה אין לה כלום.
<תמיר עידאן: עכשיו, מועצה שיש לה - - -
אורי מקלב: גם אם זו מועצה אחת?
<תמיר עידאן: גם מועצה אחת.
<תמיר עידאן: אדוני, אני יושב בישיבת מליאה, 8 יישובים בעוטף מקבלים את מרכיבי הביטחון ואת שיקום התשתיות, הטבות במס, הטבות בארנונה ומיגון בתי המגורים, 7 ק"מ וסנטימטר מצד השני של השולחן לא מקבלים כלום, אפס.
<תמיר עידאן: לא נעים, אבל הכול בשיקום תשתיות, כיכרות ויופי, בסוף הדברים מסתדרים.
דוד אמסלם: בוא נדבר ביטחון.
<תמיר עידאן: בדיוק.
<תמיר עידאן: אנחנו רוצים להביא תושבים לאזור הזה.
<תמיר עידאן: ברוך ה' תושבים מגיעים, אין מגרש אחד ריק.
<תמיר עידאן: אבל, היום - - -
דוד אמסלם: הוא שואל על כפר מימון.
<תמיר עידאן: כפר מימון הוא אחד היישובים בפנים, בתוך ה-7 ק"מ.
דוד אמסלם: 6,900, מזל שלו.
<תמיר עידאן: למשל מושב תקומה שנמצא ב- 6 נקודה משהו, במלחמה הקודמת הוא היה בוויכוח אם בודקים עד הדואר או עד הקצה.
<תמיר עידאן: אמרו, 'טוב, עד הדואר זה עובר את ה-7 – ביטלו להם את כל ההטבות.
<תמיר עידאן: מלחמת עולם שנה וחצי להגיד: 'לא עד הדואר, יש פה בתים גם עד הדואר'.
<תמיר עידאן: 'לא, עד המזכירות'.
<תמיר עידאן: פשוט הזוי.
<תמיר עידאן: לא משנה- - -
אורי מקלב: אפילו יישוב שנמצא בחלקו בתוך - - -
דוד אמסלם: זה לא רק יישוב, זה מועצה.
דוד אמסלם: לדעתי הוא לא יכול להתעסק במועצה שלנו בשני - - -
<תמיר עידאן: מה שקורה באמת בשורה התחתונה, התחושה בשטח לא טובה.
<תמיר עידאן: בשבת האחרונה, השכן שלי, מ-41, בסדר, נשוי לאחות של האימא שלי, מ-41 - -
דוד אמסלם: מה זה מ-41, אני לא מבין את המושג הזה.
<תמיר עידאן: שוטר.
<תמיר עידאן: סגן מפקד המחוז.
<תמיר עידאן: מ-41, שכן שלי, גדר בגדר.
<תמיר עידאן: נכנסו אליו הביתה, לקחו את האוטו של הבן שלו, שברו את כל האוטו של אשתו.
<תמיר עידאן: אשתו מסתכל ימינה שמאלה 'מה, הולך פה.
<תמיר עידאן: בעלי מ-41 נכנסים לי, אוטו משטרה בחוץ'.
<תמיר עידאן: עזות מצח שאין כדוגמתה.
<תמיר עידאן: לצערי, היום משאית ברוורס נכנסת מעמיסה בתים, חושבים שהיא מעבירה דירה, מרוקנים בתים.
<תמיר עידאן: פשוט לא יאמן, מסתובבים בשכונות.
<תמיר עידאן: סיפרתי בפעם הקודמת בוועדה, במושב שרשרת שחטו כלב - - -
דוד אמסלם: אגב, אני מספר את הכל דיון בתחום את הסיפור של הגברת הזאת.
דוד אמסלם: ראיתי את המכתבים, העברתם לנו גם את המכתבים.
<תמיר עידאן: שחטו כלב בכניסה של הבית.
<תמיר עידאן: יוצאת הגברת ב-6:00 בבוקר, חשבה רצחו מישהו.
<תמיר עידאן: כל העולם הגיע, משטרה, בלגן ובסוף התברר ששחטו את כלב, זרקו אותו מאחורי הבית, כל הבית דם, הקירות עם טביעות.
<תמיר עידאן: פשוט נורא ואיום.
<תמיר עידאן: באמת יש יישובים יפים, משגשגים, משפחות באות, הדבר הזה יכול לגרום לקרייס.
<תמיר עידאן: להגיד מה עושים האחרים, אני לא יודע מה עושים האחרים.
<תמיר עידאן: פה יש לנו בעיה, צריך לראות איך פותרים אותה.
<תמיר עידאן: הוכח, המשטרה תגיד את זה אדוני, היא תאשר את זה, בכל היישובים ששמנו בהם בעצמנו גדרות ושערים וטרסות פשוט זה נעצר, זה הגיע לאחוזים מאוד מאוד נמוכים.
<תמיר עידאן: כנראה שמגיע גנב ורואה את זה הוא אומר 'מה, אני אשתגע פה, אני אלך ליישוב ליד'.
<תמיר עידאן: מחפש מקומות אחרים.
<תמיר עידאן: צריך לראות איך פותרים את הסיפור הזה.
<תמיר עידאן: באמת זה גורם לנו למצב מאוד קשה בתוך היישוב.
דוד אמסלם: שי בבקשה.
<שי חגג': קודם כל אני מתנצל, אני קצת צרוד.
<שי חגג': בקצרה, אני אקרא מכתב שקיבלתי הבוקר.
<שי חגג': "מכובדי, לפני כשנתיים במהלך צוק איתן החלטנו לעזוב את רמת השרון עיר מגורינו" באים הרבה מהמרכז אלינו ואני שמח על כך "ולעבור למושב בדרום.
<שי חגג': אנו מאמינות שציונות זו לא מילה גסה ולגור בהקהילה זו ברכה.
<שי חגג': התנדבנו לשמירות במושב מיד עם הגענו, זאת עם תינוקת בת שבועיים, כדי לנסות למגר את הגניבות ששמענו עליהם מרחוק.
<שי חגג': עם הזמן השמירות התאדו וכך גם כוחות השיטור שמדי פעם ראינו.
<שי חגג': שמענו על פריצות במושב ליד וחשבנו על אזעקה לבית.
<שי חגג': התעדכנו בפריצה לרכב כזה או אחר ושקלנו מצלמות אבטחה.
<שי חגג': אך לאורך כל הדרך האמנו כי שער המושב הסגור יגן עלינו.
<שי חגג': המשמר האזרחי והמשטרה בוודאי עושים מלאכתם נאמנה.
<שי חגג': לפני חודשים באישון לילה פרצו אלינו הביתה עת ילדיי הקטנים ישנים במיטותיהם.
<שי חגג': גנבו לנו מספר פריטים ואת הרכב.
<שי חגג': כוחות המשטרה הגיעו בהרכב מלא ודי מהר, אך פתרונות אין.
<שי חגג': את הרכב לא מחפשים, את החשודים לא מחפשים גם כן, ולנו נותר להודות על חלקנו הטוב שמדובר רק על רכוש ומזל שיש ביטוח.
<שי חגג': השבוע, כשגנבו לנו את הרכב השני, תוך חודשיים, להודות על מזלנו הטוב מרגיש כמו אופיום להמונים.
<שי חגג': לא יתכן שאין מימון למשמר, לשער או לפטרול קבוע.
<שי חגג': אם אחד מהילדים שלי היה מתעורר ורואה פורץ בעיות התקציב היו הצרה הקטנה ביותר.
<שי חגג': אנחנו חיים במציאות מטורפת, הגנה מגניבות רכוש יכולה להועיל גם לביטחון האישי, זה צורך השעה.
<שי חגג': כולי תקווה שימצא התקציב כדי להגן על ביטחוננו והשארתינו בדרום.
<שי חגג': אווה ודניאל בן טל".
<שי חגג': אלו תושבים שבאו מרמת השרון.
<שי חגג': תבינו, אנחנו חיים בנגב, בפריפריה.
<שי חגג': אנחנו רוצים להביא תושבים אלינו, אנחנו שמחים שהם באים, אנחנו עושים הכול כדי שהם יבואו.
<שי חגג': אני יכול לעשות כיכרות, ואני יכול לעשות רמת חינוך מאוד מאוד גובהה, אבל אם בסוף אין ביטחון אישי לא יעזור לי שום דבר.
<שי חגג': אם הילד מפחד לרדת מהאוטובוס הצהוב ופוחד להיכנס לבית כי הוא חושב שיש גנב בבית - - -
דוד אמסלם: המשטרה, אתם שומעים אותו?
דוד אמסלם: הוא מדבר אליכם.
<שי חגג': אם הוא פוחד שיש גנב בבית אז לא יעזור לי שום דבר.
<שי חגג': זה אליכם ואתם מכירים טוב מאוד.
<שי חגג': תראה, החבר'ה האלה הם חבר'ה טובים, חבר'ה משלנו.
<שי חגג': אנחנו לא שתי קבוצות, אנחנו באותו צד.
<שי חגג': אני אוהב את האנשים האלה- - -
דוד אמסלם: אני לא מדבר אליהם ברמה האישית.
דוד אמסלם: המערכת כאן כרגע.
<שי חגג': לא ברמה האישית.
<שי חגג': כמו שאמר תמיר, במושבים שהצלחנו ליצור מיגונים כמו שערים, כמו טרסות, זו לא השקעה של הרבה כסף.
<שי חגג': מה שהמשטרה לא הספיקה לעשות אנחנו עשינו וראית את הטבלה.
<שי חגג': אם אנחנו נקים מוקד רואה במועצות שלנו, מוכנים לעשות מוקד רואה משותף, לא צריך שכל מועצה יהיה לה, אנחנו יכולים לעשות את זה ביחד.
<שי חגג': אם נעשה שערים בכניסה וטרסות מסביב, אני אומר לכם ש-90% מהפריצות האלה תרדנה, ואתם יודעים את זה.
<שי חגג': תגישו תכנית מסודרת, תביאו אותה לוועדה, כסף אנחנו נדאג למה שהגורם המקצועי אומר שזה מה שצריך לעשות.
<שי חגג': אני מבקש לא לחכות עוד פעם מאוקטובר למרץ, אלא לעשות בחודש הקרוב זה הכול, כי בינתיים קורות עוד פריצות ועוד פריצות.
<תמיר עידאן: אדוני, רק מילה אחרונה.
<תמיר עידאן: אני רוצה להזכיר, בישיבה הקודמת ישב פה מפקד המחוז יורם הלוי והוא אמר בפה מלא: 'במלחמה היו אצל תמיר עידאן בשדות נגב, הבטיחו לו גם המפכ"ל', והוא אמר את זה כאן, 'גם השר לביטחון פנים'.
<תמיר עידאן: במלחמה הכול היה מאוד נחמד ישבנו בחמ"ל, טילים.
<תמיר עידאן: מה, כולה מדובר ב-500-600 אלף?
<תמיר עידאן: מיד אחרי המלחמה, אנחנו נמצאים שנתיים אחרי, אז גם הבטחות, גם כוונות והכול טוב ויפה.
<תמיר עידאן: צריך לחתוך אחת ולתמיד.
<שי חגג': דרך אגב, לא נעים לי, היישובים שלי הם 7 ק"מ ו-100 מטר ולכן הם לא קיבלו שום אמצעי מיגון, זו בדיחה רעה, אבל זו עובדה, אבל עינינו אינה צרה בעוטף כי מגיע להם, הם יושבים בציר בעייתי.
<שי חגג': כולנו יושבים בציר בעייתי, צריך למצוא פתרונות.
דוד אמסלם: אגב, אגרת שמירה גם אתם גובים.
<תמיר עידאן: לא גובים.
<תמיר עידאן: אתה יודע, בנתיבות למשל יש מוקד רואה.
<תמיר עידאן: אצלי מבקשים העסקים שנמצאים בתוך נתיבות להתחבר אליהם, אומרים להם: 'לא, זה רק לתושבי נתיבות'.
<תמיר עידאן: שימו לנו מוקד רואה שלנו, זה לא פרטי של אף אחד.
דוד אמסלם: קודם כל אני רוצה לשמוע מה עמדת האוצר בעניין הזה.
דוד אמסלם: תראה, אתה שומע את ראשי היישובים, רציתי לדעת מה עמדתכם המקצועית בתפיסת העולם.
דוד אמסלם: הרי איך אמרתי, תראה מה קורה פה.
דוד אמסלם: יש צבא – מקבל 60 מיליארד שקל, יש משטרה – מקבלת 15 מיליארד ויש עוד גופי ביטחון במדינת ישראל.
דוד אמסלם: אני מאמין שכולם ביחד מקבלים 100 מיליארד ופה לכל בית פורצים.
דוד אמסלם: קודם כל יש בעיה במערכת, זה ברור, אני לא יודע אם של הצבא או של המשטרה.
דוד אמסלם: דרך אגב, הוא גם לא יודע להבחין מה פח"ע (פעילות חבלנית עוינת) לבין דבר שהוא בעצם פלילי.
דוד אמסלם: פורץ כזה שמגיע, סביר להניח שחלק גדול מהם מגיעים כשב"חים (שוהים בלתי חוקיים) מהאזור ומהר מאוד אירוע שבא כאירוע פלילי יכול להתפתח לאירוע פח"ע.
<שי חגג': זה קרה בחודש שעבר בתלמי בילו.
<שי חגג': הסתבר שפריצה שהתגלתה תוך כדי, הבנאדם פצעו אותו ביד וטוב שלא נגמר אחרת.
דוד אמסלם: לכן אני לא חולק על כך שאין ספק שמה שהציגו ראשי המועצות זה דבר מאוד בסיסי.
דוד אמסלם: מדובר בהגנות מאוד בסיסיות: גדר, שער וזה כמה מצלמות.
דוד אמסלם: לא מבקשים עכשיו איזה מיגונים של בטון בעובי של מטר, זה בסיסי.
דוד אמסלם: אני מניח שכל אחד היה מבקש לעצמו והוא גם היה עושה את זה עם עצמו אם זה בבית הפרטי שלו.
דוד אמסלם: לכן אני רוצה לדעת מה עמדתכם לגבי איפה המדינה נמצאת בקטע הכסף.
דוד אמסלם: עזוב, המשטרה תכין את התכנית, אני אעמוד על כך, היא תכין.
דוד אמסלם: בסוף אנחנו נבוא לשאלה של הכסף, אז הם יגידו 'אין לנו כסף' ואז אני אדלג אליכם.
<עמיחי דוד: קודם כל אני עמיחי דוד ממשרד האוצר.
<עמיחי דוד: קודם כל, אני לא מכיר את הנושא.
<עמיחי דוד: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא אל מול המשרד לביטחון פנים ואל מול המשטרה גם.
<עמיחי דוד: הנושא הספציפי הזה, אני שומע אותו פה בפעם הראשונה בעצם.
<עמיחי דוד: אני מבין שיש תכנית למשטרה שתוצג גם פה.
<עמיחי דוד: קודם כל היא צריכה לעבור את הצינורות המקצועיים ואת המשרד לביטחון פנים.
<עמיחי דוד: במידה ויהיה צורך אנחנו נקשיב ונדון בשיתוף פעולה, כמובן כמו שאנחנו עושים תמיד, כמו שתמיד אנחנו עובדים איתם.
<עמיחי דוד: ברגע שיעלה נושא התקציב אנחנו נראה ביחד בשיתוף פעולה עם המשרד לביטחון פנים, מטפלים.
דוד אמסלם: טוב, נתת לי תשובה שהיא אמורפית ככה, בסדר, אבל אני אחדד את זה בסיכום.
אורי מקלב: ממש במשפט, פשוט אני בין וועדות.
אורי מקלב: קודם כל תודה רבה שאתה מקיים את הדיון הזה.
אורי מקלב: כולנו עם ראשי היישובים.
אורי מקלב: יושב ראש הוועדה על ציר של שבוע אחרון של דיונים דחף במיוחד את הנושא משום שהיה חשוב לו.
אורי מקלב: אני באמת עומד מולכם, אתם כראשי היישובים, אני יודע שיש לכם את ההתמודדויות כמו כל ראש יישוב או כל ראש מועצה או כל אחד בהגדרה שלו, ולכם יש תוספת בנושא של עבודה, בעיות של מרחק, בעיות של ביטחון ואתם צריכים להתמודד עם עוד בעיה שהיא נוספת.
אורי מקלב: היינו צריכים להוריד אותה מעליכם, זה לא הדבר שהייתם צריכים להתעסק איתו ובאופן כל כך מסיבי.
אורי מקלב: אדוני היושב, יש איזו הרגשה שרחוק מהעין רחוק מהלב.
אורי מקלב: נמצאים רחוק אז רחוק.
אורי מקלב: אני מדבר על עצמי.
אורי מקלב: יישוב פה באזור - - -
דוד אמסלם: אני אחדד לך את זה אפילו יותר.
דוד אמסלם: אנחנו עשינו כאן בוועדה, לדעתי, היום ראיתי כאן, ספרתי 200 דיונים מתחילה.
דוד אמסלם: המסקנה שאני מגיע אליה עוברת כחוט השני בכל דיון.
דוד אמסלם: אתם רוצים תבדקו אותי, ככל שאתה חלש יותר ככה רומסים אותך יותר חזק.
דוד אמסלם: תהייה בפריפריה, ידרכו עליך יותר חזק.
דוד אמסלם: תהייה נכה, אתה בבעיה הרבה יותר קשה.
דוד אמסלם: תהייה איזה קשיש, אתה בכלל לא מעניין אף אחד.
דוד אמסלם: הנה, קודם עשינו את הדיון, אתה היית כאן, על העובדים הסיעודיים, קטסטרופה – הם לא מעניינים אף אחד.
דוד אמסלם: תהייה חזק, תקבל מה שאתה רוצה.
אורי מקלב: בגמרא זה מופיע בלשון, אני יודע שלך אני יכול להגיד את זה, אתה אף פעם לא תמנע ממני מלהגיד - - -
דוד אמסלם: תהייה אתיופי, בכלל לא תבוא לארץ.
דוד אמסלם: דרך אגב, לא תהייה יהודי.
דוד אמסלם: באותו רגע אתה לא יהודי.
אורי מקלב: העניות הולכת אחר העני.
אורי מקלב: זה על המשקל שאתה אומר: רחוק מוחלש, יש קשיים אז מתווספים עוד קשיים.
אורי מקלב: בכל פרמטר, בכל פרמטר כמו בכל מקום בארץ היו צריכים לטפל בעניין הזה באופן הרבה הרבה יותר תועלתי ויעיל יותר.
אורי מקלב: עלות מול תועלת, גם אם ניקח את העלות מול תועלת, כמה אתה צריך להשקיע כדי למנוע את זה?
אורי מקלב: יש לך יותר מכל מקום רגיל.
אורי מקלב: עכשיו צריך להבין שזה לא רק פגיעה ברכוש, אנחנו רואים פגיעה ברכוש וכאן זה לא רק בפגיעה ברכוש.
אורי מקלב: כאן יש גם פגיעה בביטחון האישי שזה הרבה יותר.
אורי מקלב: כמו שאמרת, תושבים לא מגיעים.
אורי מקלב: המשמעות של הפגיעה ברכוש מקבלת פה ממדים בנפח הרבה יותר גדול, אני לא מדבר כאן, אבל הילדים, הביטחון העצמי של הילדים.
אורי מקלב: הילדים, אנחנו צריכים להתמודד עם פחדים כאלה ואחרים.
אורי מקלב: בנוסף לכל זה יש גם הדבר הזה שנכנס לתוך הבית.
אורי מקלב: אני חושב שאם אנחנו, ההרגשה שלי ואני לא יודע לקרוא כאן את המשטרה, אני כתושב, אם לא יכולים למנוע פריצות אז איך אפשר למנוע אירוע של פח"ע?
אורי מקלב: אם אי אפשר למנוע אירוע כזה אז מה יגיד, אתה אומר שזה יכול להתפתח, פעם אחת.
אורי מקלב: פעם שנייה, אדם אומר שאם אתה לא יכול למנוע את זה, הרי זה כמעט על אותו מסלול, איך תמנע אירוע חבלני.
דוד אמסלם: אני רק רוצה להגיד למשטרה, בדיון הקודם שלא הייתם, היו שוטרים אחרים, ראשי המועצה הציגו נתונים.
דוד אמסלם: היה שם מושב אחד שכל הבתים במושב נפרצו, תבינו על מה מדובר.
דוד אמסלם: לא מדובר שנפרץ בית פה ובית שם.
דוד אמסלם: הם נתנו את הנתונים, אני הזדעזעתי, מפקד המחוז היה פה.
דוד אמסלם: יש שם מושבים שכול הבתים נפרצו תוך שנה, זה משהו הזוי.
דוד אמסלם: אתה יודע, ראש הממשלה אמר, ואני מסכים איתו, במינוי המפכ"ל שמשטרה זה הכול, אין משטרה "איש את רעהו חיים בלעו".
דוד אמסלם: אין כלום, אין דמוקרטיה, אין חברה, אין כלום, לכן המשטרה זה נושא חברתי ממדרגה ראשונה.
דוד אמסלם: כל עוד אין משטרה, לתושבים אין ביטחון – אין להם כלום, הם מרגישים כמו עלה נידף ברוח, הוא לא יודע מתי יפרצו לו.
דוד אמסלם: אדם יוצא מהבית, לא יודע מתי יפרצו לו, הוא משאיר את הילד בן ה-,10 לא יודע אם יבואו, האם ישאיר אותו או לא ישאיר אותו.
דוד אמסלם: כל החיים שלו סביב הדבר, המחשבות שלו הן סביב הדבר הזה כל הזמן.
דוד אמסלם: לכן אני ביקשתי להכין את התכנית, לשבת איתם.
דוד אמסלם: באמת זה נושא מאוד מאוד חמור.
דוד אמסלם: אני רואה אותו כנושא מאוד חמור ואני כל פעם מזדעזע מחדש כשאני יושב בכיסא הזה, איך יכול להיות שיש בעיות בסדרי הגודל האלה.
דוד אמסלם: אני מניח שלא חיכו לאמסלם דוד שיספר את זה, אתם מכירים את זה יותר טוב ממני.
דוד אמסלם: אתה יודע, עולם כמנהגו נוהג, כאילו כלום לא קורה.
דוד אמסלם: עובר עוד יום ועוד יום.
דוד אמסלם: כמו שאמרתי, את הדיון הקודם עשיתי לפני חצי שנה, ואנחנו מבקשים באמת להתחיל להתקדם עם זה.
דוד אמסלם: אם מישהו רוצה להעיר משהו נוסף, בבקשה כי אני רוצה לסכם.
<אילן פרץ: אני רוצה להגיד רק מילה אחת אדוני היושב ראש.
<אילן פרץ: כאילו משתמע שהמשטרה מקבלת את זה כאילו זה כוח משמיים ושאנחנו חיים עם זה בשקט ועובר עוד יום ועוד יום ועוד יום, אבל זה ממש לא הדרך בה אנחנו חיים ומקבלים את זה.
<אילן פרץ: דווקא הדוגמה שראש המועצה נתן כאן, שלסגן מפקד המחוז נפרץ הבית שלו, ניסו לגנוב לו - - -
דוד אמסלם: אתה יודע, הוא גם תושב.
דוד אמסלם: אז מה, יביא פלוגת מג"ב לשמור על עצמו?
<אילן פרץ: ממש לא.
<אילן פרץ: אנחנו קודם כל תושבים יש לנו ילדים והפשיעה נוגעת בכולנו, אנחנו חלק מזה.
<אילן פרץ: אנחנו חלק מהמרקם החברתי גם במושבים - - -
דוד אמסלם: זה שאתם חלק מהקורבנות זה בסדר, אתם גם תושבים – זה לא לשם.
<אילן פרץ: מה הפואנטה, הפואנטה שאנחנו לא חלק מהקורבנות, ממש לא.
<אילן פרץ: אני אדבר גם כמרחב נגב, בדגש על מרחב נגב.
<אילן פרץ: אני סגן מפקד המרחב.
<אילן פרץ: בשנה האחרונה אנחנו רשמנו ירידות יפות מאוד בפשיעת עבירת הרכוש.
<אילן פרץ: זה מקום מאוד בטוח לחיות בו.
<אילן פרץ: יש הרבה יישובים, מושבים וערים בטוחות מאוד, עם ירידות יפות מאוד בפשיעה, גם באלימות וגם בפשיעת רכוש.
<אילן פרץ: אנחנו תופסים הרבה מאוד עבריינים, הרבה מאוד פורצים ואנחנו לא עוברים את הימים כאילו '
<אילן פרץ: איזה יופי' ואנחנו נחים על זרי דפנה.
<אילן פרץ: השוד שציין ראש המועצה בבית הגדי, זה שוד שבו תפסנו שלושה תושבי נתיבות שעשו שחזור.
<אילן פרץ: היום מגיע אותו קשיש שנשדד עם עוגה יפה ללשכת מפקד התחנה שנמצא איתנו כאן.
<אילן פרץ: זה לא כזה עובר על ידנו - - -
דוד אמסלם: עוגה על מה, על זה שתפסתם את - - -
<אילן פרץ: שתפסו את השודדים שנכנסו אליו הביתה באמצע הלילה וגנבו לו את הכספת.
<אילן פרץ: אלו לא דברים שבאים מעצמם ולא באים לתחנה ומסגירים את עצמם.
<אילן פרץ: אנחנו עושים עבודה מאוד קשה.
<אילן פרץ: בחודש האחרון הגזרה הזאת, גם שדות נגב ובכלל המושבים עצמם העבודה עובתה.
<אילן פרץ: השוטרים עובדים לילות כימים כדי לתת ביטחון לתושבים ועושים עבודה קשה ונאמנה.
<אילן פרץ: היה חשוב לי להגיד, כאילו ככה בסוגריים, כי זה לא משהו שאנחנו חיים איתו בשלום.
<אילן פרץ: המלחמה בפשיעה היא הייעוד שלנו, אנחנו רואים בזה שליחות ולא סתם.
דוד אמסלם: אילך ברשותך, בוא - - -
<שי חגג': אני אוסיף מילה לדברים שלי.
<שי חגג': אני באמת חושב שהם משתדלים לעשות עבודה, אבל בואו ניתן את הביטחונות.
דוד אמסלם: אבל עזוב, בוא נסכם שיש השתדלות אישית, זה לא הנושא.
דוד אמסלם: עזוב, זה גם לא נושא אישי.
דוד אמסלם: אילן, אל תיקח את זה לשם.
דוד אמסלם: בישיבה הקודמת היה פה מפקד המחוז.
דוד אמסלם: תראה, עם עובדות אי אפשר להתווכח.
דוד אמסלם: תבין, אני אומר לך שכמעט, באחריות אני לא חושב שיש הרבה יישובים שמוכנים לסבול שכל הבתים במושב, זה הזוי.
דוד אמסלם: אם לא הייתי מאמין לשי ולעידן הייתי חושב שהם עובדים עלי, כל הבתים, היה מושב אחד שהוא ציין.
דוד אמסלם: הם הביאו דוח פריצות בדיון הקודם.
דוד אמסלם: קודם כל, כל המושבים נפרצו, כל המושבים.
דוד אמסלם: כל המושבים נפרצו בסדרי גודל רציניים, היה מושב אחד שכל הדירות נפרצו.
דוד אמסלם: אני ציפתי שאחרי שאנחנו מדברים עם מפקד המחוז שתבוא המשטרה תגיד: 'עזוב דודי, אנחנו לא נכנסים כרגע לפטרול של שוטרים, כמה ולמה והאם עם כובע בלי כובע', זה לא ענייני.
דוד אמסלם: אנחנו באים כרגע לסיפור של המכשול הקרקעי, אז אנחנו מציעים.
דוד אמסלם: עשינו סיור במושבים, הלכו לראש המועצה, עשינו איתם סיבוב, בדקנו מושב מושב, נדדנו קצת באוטו ולא ברגל.
דוד אמסלם: אנחנו צריכים גדר בערך 2 ק"מ לכול, 4 פרוז'קטורים, שער חשמלי ושני סוסים – זאת השפה שאני מבין.
דוד אמסלם: כמובן שאחרי זה הפטרולים שלכם ואיזו ניידת ואיזה צבע של הצ'קלקה, אני לא נכנס לזה.
דוד אמסלם: זאת תכנית שהתושבים מצפים במינימום.
דוד אמסלם: לא צריך להיות כאן גנרלים גדולים כדי להבין שלשם צריך ללכת.
דוד אמסלם: מה שנשאר זו סוגיית הכסף.
דוד אמסלם: זו הסוגיה ששם לא הייתי מבקש ממך לתת לי את הפתרון.
דוד אמסלם: אני מבקש, אני אקיים דיון מיד בתחילת המושב הבא.
דוד אמסלם: שם אני אבקש להציג את התכנית שאתם הכנתם כבר, לא צריך להכין אותה עוד הפעם.
דוד אמסלם: אם אתם עדיין רוצים לעשות התייעצות נוספת עם ראשי המועצה, אני הייתי מציע לכם להכין תכנית בשיתוף איתם.
דוד אמסלם: הם גרים שם, הם מכירים את העסק.
דוד אמסלם: איך אני תמיד אומר, 'השכל לא יושב אצל אחד'.
דוד אמסלם: בואו תשתפו אותם קודם כל בתכנית.
דוד אמסלם: יכול להיות ששי יגיד לך: 'שמע, מהניסיון, במקום לשים את המכשול 2 מטר גובה, 1.5 מטר מספיק.
דוד אמסלם: במקום לשים גדרות כך וכך בוא תשים 2 פרוז'קטורים'.
דוד אמסלם: בואו תתייעצו איתם.
דוד אמסלם: הם חלק מהתהליך.
דוד אמסלם: הם גם הקליינטים וגם שותפים מלאים לעניין.
דוד אמסלם: אחרי שאתם בעצם תחליטו באיזה יישוב, פר יישוב, מה המכשול הקרקעי שצריך לעשות שם, תתמחרו אותו בהערכה מה בעצם האומדן של הביצוע.
דוד אמסלם: אנחנו נשב, כאן אני אצטרך גם אתכם, גם את ראשי המועצה וגם את האוצר לראות איך החלוקה.
דוד אמסלם: הרי בסוף של דבר, בוודאי לא יעלה על הדעת שראשי המועצה יצטרכו לספוג נושאים שהם פר אקסלנס ביטחוניים.
דוד אמסלם: בדיון הבא, כשיש לי מצע לדיון, אחרי זה יש וויכוח של האחוזים האם שליש או 40% או 20%.
דוד אמסלם: זה מקדם אותנו עוד צעד.
דוד אמסלם: לכן זה מה שאני מבקש מכם.
דוד אמסלם: אתם באוצר, אני מבקש לבוא מוכנים לעניין הזה בנושא הצבעת המקורות.
דוד אמסלם: אל תבוא ותגיד שהמשטרה תשלם גם היא לא רוצה.
דוד אמסלם: יש לכם אחריות בעניין הזה.
דוד אמסלם: אם אתם מכירים בצורך אז לפעמים כשצריך אז לוקחים.
דוד אמסלם: בוקר טוב חברים.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא מצוקת התעשיינים והעוסקים באזור התעשייה מישור אדומים.
דוד אמסלם: הרקע – אני קיבלתי פנייה מוועד התעשיינים במישור אדומים שביקשו מממנו לכנס את הוועדה.
דוד אמסלם: יש להם מספר נושאים שהם רצו לעלות בפניי.
דוד אמסלם: לפני הדיון הזה אני גם נפגשתי איתם באזור התעשייה, מצאתי מקום לכנס את הוועדה בנושא הזה.
דוד אמסלם: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לחלק מהנציגים שלהם כדי שיציגו את העניין.
דוד אמסלם: אחרי זה נשמע את ההתייחסות של הגורמים האחרים.
דוד אמסלם: בבקשה דודי.
דוד אמסלם: כל מי שמדבר שיגיד את השם שלו, בעצם מאיפה הוא בא, אם מהתעשיינים וכדומה, זה לפרוטוקול כדי שהוא ידע מי הדובר ואיזה ארגון הוא מייצג.
<דוד נאסה: בוקר טוב.
<דוד נאסה: שמי דודי נאסה.
<דוד נאסה: אני יזם תעשיין, בעל עסק באזור התעשייה מישור אדומים.
<דוד נאסה: למעשה אני בעל אינדיקציות כי יש לנו עסקים בכל רחבי מדינת ישראל.
<דוד נאסה: אדוני יושב ראש הוועדה, את הסקירה הקצרה על אזור התעשייה, למי שלא מכיר.
<דוד נאסה: אני חושב שמנהלת אזור התעשייה צריכה לתת.
<דוד נאסה: אני חושב שזה חשוב למי שלא מכיר.
<דוד נאסה: באופן כללי אנחנו מדברים על אזור תעשייה שלמעשה הוא משמש כאזור תעשייה רבתי של: ירושלים, הבקעה, צפון ירושלים, יישובי ים המלח.
<דוד נאסה: אנחנו מדברים על מקום שהוא עם פוטנציאל אדיר, אנחנו מדברים על אזור שבכל קונסטלציה כזאת או אחרת כנראה הוא יישאר במסגרת מדינת ישראל.
<דוד נאסה: כלומר, זה מקום שמבחינת השקעות הוא חשוב שהוא קיים, חשוב שהוא יתפתח.
<דוד נאסה: פיתוח אזור התעשייה יגרום גם הרבה הקלות מבחינת תושבי האזור, מבחינת פקקי תנועה וכאלה, למעשה הם לא יצטרכו לעלות לירושלים בכל בוקר והם יוכלו לקבל שירותים שוטפים באותו אזור.
<דוד נאסה: לאחרונה המצב שם הולך ומתדרדר מכמה סיבות.
<דוד נאסה: קודם כל, בעבר האזור נהנה ממעמד של אזור עדיפות לאומי, זה ירד.
<דוד נאסה: זאת אומרת, אין פה איזה קידום עניין ליזמים חדשים שיגיעו, פנים חדשות.
<דוד נאסה: הנושא השני שמדברים עליו השכם וערב הוא נושא החרם שחל עלינו.
<דוד נאסה: כמובן שאין שום סיבה ליצואנים להגיע לאזור התעשייה כי הם נמצאים במעמד נחות מול העולם.
<דוד נאסה: לראיה, האחרון שבהם "סודה סטרים" קם ועזב.
<דוד נאסה: יידוי אבנים, בעקבות יידויי האבנים שקיימים בדרך, לקוחות שמגיעים מצפון ירושלים פוחדים כבר להגיע.
<דוד נאסה: שוב, מה שפוגע בנפח המסחרי של אזור התעשייה.
<דוד נאסה: על אזור התעשייה חלה עוד מגבלה, מגבלת תנועה בשעות הבוקר, לא לעלות משאיות לכיוון ירושלים בכדי לא ליצור עוד פקקי תנועה.
<דוד נאסה: לצורך העניין, מפעל שצריך לספק, בעצם הוא תלוי עכשיו בכללים קצת שונים.
<דוד נאסה: מחסומים אקראיים שמוקמים מדי פעם, ברור לנו למה, אנחנו לא חיים לא בשוודיה ולא בסקנדינביה ולמעשה אנחנו מוצאים את עצמנו ממתינים לעובדים, יושבים וממתינים לעובדים.
<דוד נאסה: תחבורה ציבורית כמעט ולא קיימת לאזור התעשייה.
<דוד נאסה: פרצות וגנבות, אין גדרות מסביב לאזור התעשייה.
<דוד נאסה: ישנה חברת שמירה, אני אתייחס, כי זו אחת הסוגיות העיקריות.
<דוד נאסה: חברת השמירה היא לא אפקטיבית בעניין.
<דוד נאסה: לגופים המשטרתיים אין אמצעים מספקים לשטח גאוגרפי וטריטוריה כל כך גדול כדי לטפל בעניין.
<דוד נאסה: על אזור התעשייה חלים חוקים שונים ומשונים.
<דוד נאסה: אם אנחנו מדברים על נושא השכר, אנחנו מדברים בעצם על החוק הישראלי.
<דוד נאסה: אם אנחנו מדברים על ארנונה אנחנו מתייחסים לחוק הירדני.
<דוד נאסה: אם אנחנו מדברים על ביטחון אנחנו מתייחסים לצו האלוף.
<דוד נאסה: אם מדברים על התנהלות עסקית אנחנו מול המנהל האזרחי.