GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עבדאללה אבו מערוף: יש עוד את משרד החקלאות, התאחדות התעשיינים, מלונאות וחברי הכנסת, שכיבדו בהשתתפותם הגדולה כאן, אז ניתן בינתיים את זכות הדיבור לחבר הכנסת אורי מקלב ואחר כך לנציגים של המשרדים והארגונים.
עבדאללה אבו מערוף: חברי הכנסת, ארגונים, מקווה שנספיק.
עבדאללה אבו מערוף: לכן, אני מבקש לדבר כמה שאפשר בקיצור ולעניין.
עבדאללה אבו מערוף: ענין מאוד חשוב אבל שבכל זאת נוכל לתת את רשות הדיבור לכל מי שרוצה.
אורי מקלב: תודה רבה אדוני יושב הראש, תודה לחברי הכנסת, יום חשוב, יום שאנחנו מציינים הצלת מזון.
אורי מקלב: אני חושב שקודם כל יש כאן שלושה ערכים חשובים, שלושה דברים חשובים בנושא של הצלת מזון.
אורי מקלב: דבר ראשון, זה קודם כל ערך, 'בל תשחית' מזון זה משהו שלא רק משחית את המזון אלא גם משחית את הנפש זה משהו הרבה יותר מזה, לפחות אנחנו – ואני מקווה שגם הדורות האחרים שאנחנו מחנכים, יודעים מהי שמירת מזון, מה זה לא לזרוק אוכל, כמה שכואב הלב כי זורקים אוכל, זה כאב לב לחקלאי שהוא עמל ובסופו של דבר נשאר אצלו בשדה, אין מי שיקח את זה בגלל סיבות כאלה ואחרות וזה נרקב.
אורי מקלב: זה נכון גם לכל אחד שרואה אוכל מושחת.
אורי מקלב: דבר שני, יש לזה גם תכלית כי אפשר באותו מזון שמושמד ולא מגיע עד למיצוי, מדובר על 25% מזון, חוץ ממזון חקלאי שהוא אולי יותר, בסך הכול בבתי מלון, במסעדות, בשירותי הסעדה, במזנונים, יש כמות גדולה מאד, - - -
עבדאללה אבו מערוף: חתונות.
אורי מקלב: חתונות, אולמות שמחה ועוד.
אורי מקלב: ואנחנו לא מדברים, שלא יחשבו שמדובר על אוכל שכבר היה על ה- line אוכל שכבר חולק, כי אנחנו מדברים על אוכל שנמצא במטבח, לא יצא מפתח המטבח.
אורי מקלב: מדובר על מגשים, וכדי לשבר את האוזן, מי שלא שמע אני יכול להזמין אותו גם לכנסת, שמחוייבים עכשיו אחרת, אנחנו מדברים על מגשים של רבעי עוף, עשרות רבעי עוף נמצאים במגש, עטופים עדיין בניילון נצמד או בנייר אלומיניום, וכמו שהם, ככה, זורקים אותם לפח.
אורי מקלב: זורקים אותם לפח בגלל כמה סיבות, גם בגלל שאין הסדרה בעניין הזה.
אורי מקלב: אני אביא דוגמה.
אורי מקלב: ישבנו, היה אמור להיות דיון במליאה, הייתה אמורה להעלות הצעת חוק של לא מעט חברי כנסת שבאה להסדיר את הנושא של הצלת מזון, ושאלו אותי אנשי משרד המשפטים בדיון האחרון שהיה לנו בעניין הזה: זה כבר הרבה זמן, כבר כמה כנסות, - - - בשאלה של האחריות, מי אחראי על המזון ולכן זה נשאר בפח, לכן זה נזרק לפח, בגלל שאין הסדרה בעניין הזה.
אורי מקלב: ולא היו מוכנים להתקדם בעניין הזה אז אמרתי שיש שינוי, יש שינוי כי היום יש רקע עליו לא מוכנים לוותר, הדבר הזה על סדר היום.
אורי מקלב: הנה, היום אנחנו מציינים את היום הזה, לא ציינו את זה בכנסות הקודמות, לכן, אנחנו עומדים מאחורי זה, יש כאן מאבק ציבורי, זה לא רק מאבק של אותם כמה אנשים רעבים אלא גם אחרים, שרוצים לתת לזה מענה.
אורי מקלב: נושא חשוב נוסף הוא גם צמצום פערים, יש פערים מאוד גדולים.
אורי מקלב: עכשיו אני חוזר מוועדת חינוך, זה לא בשכונה אחרת, אלא באותו בית הספר, באותה הכיתה, ליד השולחן, כיסא ליד כיסא, ילד אחד מביא את המעדנים הכי יוקרתיים שיש היום לקנות בסופרמרקטים ולידו כאלה שאין להם סנדוויץ' להביא מן הבית וצריך לחלק להם בוקר בוקר סנדוויצי'ים וזה לא משהו שהוא לא קיים אלא זו מציאות.
אורי מקלב: לכן – ובזה אני מסיים, לכן, בנושא הזה, יש לנו כמה דברים שאנחנו רוצים לקדם.
אורי מקלב: רק המודעות לעניין הזה יש לה חשיבות מאוד גדולה ותודה על הדיון.
עבדאללה אבו מערוף: תודה, משרד החקלאות, בבקשה.
<ציפי פרידקין: שמי ציפי פרידקין, אני מן החטיבה לאסטרטגיה במשרד.
<ציפי פרידקין: אנחנו שותפים עם המשרד להגנת הסביבה בגיבוש מדיניות לטיפול בתוצרי לוואי של החקלאות, כשאחד מן התוצרים הוא אכן עודפי פירות וירקות.
<ציפי פרידקין: במקביל, מועצת הצמחים ניסחה נוהל פינוי עודפי צמחים, שמסדיר את כל פינוי התוצרת, גם מול משרד החקלאות וגם מול עמותות החסד.
<ציפי פרידקין: רק חשוב לציין שאנחנו עושים הרבה פעולות למניעת יצירת עודפים, אם זו פעולה בנושא של פריסת רשתות למניעת נזק ברד, כדי לא להגיע למצב של פירות שנפגעים ולא ראויים לשיווק ואז נחשבים כעודף, ואם זה דילול פרי בשלב מוקדם מאוד כדי להימנע ממצב של קבלת פירות קטנים מדי שלא ראויים לשיווק, אבל אנחנו בהחלט מודעים לנושא ושותפים לו.
עבדאללה אבו מערוף: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.
עבד אל חכים חאג' יחיא: קודם כל אני מודה לשדולה על היוזמה כי זה נושא מאוד חשוב, שלא מקבל את כל תשומת הלב הראויה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו היה היום אמור להיות יום המזון בכנסת שזה בוטל, ועל זה אני מוחה כי זה לא מספיק רק בוועדות, מן הוועדות לא לכולם זה מגיע כי לא כולם מתעניינים בוועדות, מבחינת הציבור, לכן - - -
<קריאה: בוטל רק במליאה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בוטל במליאה, כן ואני מוחה על זה כי קודם כל אנחנו מזה צריכים להתחיל, כי המציאות שהביאה את ההחלטה הזו צריכה להתבטא גם בנקודה הזו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בעניין של עודף מזון אנחנו נמצאים בפלונטר מסוים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: חברי מסעוד גנאים, דיבר על זה שיש מקומות בעולם שזורקים את הכמויות לים או למקומות אחרים, כדי לשמור על מחירים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו לצמצם את הכמות, כך שגם העניים בכל מקרה, שהם היום, במחירים הקיימים, קשה להם לקנות ואם יצמצמו את הכמות אז המחירים גם יעלו בכל מקרה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, צריך להגיע לפתרון והפתרון שאני רואה הוא קודם כל, להרחיב את העמותות שמטפלות בזה, מעבר ל"לקט ישראל" שהם עושים עבודת קודש.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אפשר, בתיאום איתן, או עמותות אחרות, ואני מתייחס במיוחד למיגזר הערבי, שכמעט אין בו עמותות כאלה שמטפלות בנושא הזה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו כולנו יודעים שאחוז העוני במיגזר הערבי הוא 52.6 לפי הדוח האחרון של העוני וזה אומר שזה המקום שכדאי וחשוב להעביר אליו את הכמויות המיותרות שזורקים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך להסתכל על איכות הסביבה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: צריכים לתת פתרונות לעניין של הטיפול במזון או בעודפי מזון או בהשפעה האורגנית, כי זה בסופו של דבר הולך לאשפה אורגנית ואני חושב שלא מספיק 'קול קורא' פה או 'קול קורא' שם שמחלקים או קונים או לא יודע מה עושים בכמה פחים, שעושים הפרדות כדי לעשות איזה פיילוט וכל הפיילוט הזה לא מצליח כי הוא קטן מאוד ורק במקומות מיוחדים, ולכן אני חושב שבמשרד לאיכות הסביבה או להגנת הסביבה, צריך להקדיש יותר ויותר תקציב ולשתף פעולה גם עם הרשויות המקומיות, כי גם ההפרדה הזו של המזון במקום להעביר אותו להטמנה, בתוך זה יש חסכון גם לרשויות המקומיות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: המשרד לאיכות הסביבה צריך להרים את הפרוייקט הזה של הפרדה בין אשפה אורגנית לאשפה ביתית אחרת, כי הכול הולך היום להטמנה, זה גם עולה הרבה, זה גם מזיק וזה גם –
עבד אל חכים חאג' יחיא: חברי חיליק בר דיבר על זה שאין גם מספיק שטחים ואפילו העלויות של השינוע ממקומות רחוקים הן גדולות, אז אם עושים את ההפרדה הרי ניתן לטפל בזה ולעשות מזה דשנים ודברים אחרים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הטיפול בנושא הזה צריך להיות משולב ואני חושב שכדאי גם להעלות את זה בהמלצות של הועדה היום, צריך לשלב בין המשרד להגנת הסביבה ומשרד הרווחה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אפרט.
עבד אל חכים חאג' יחיא: משרד הרווחה צריך להעביר כספים ליותר עמותות כי אני, כתושב טייבה, מכיר קבוצה מעמותה מקומית, שהיא בקשר עם אולמות השמחות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בסוף הלילה, ליל החתונה, כל האוכל שלא השתמשו בו, לא עודפים שמישהו אכל מהם אלא שפשוט בישלו יותר, הם לוקחים, הם אורזים, מכניסים למקררים ובבוקר מעבירים למשפחות נזקקות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הכמויות האלו הן קטנות יחסית אבל, האנשים שעובדים, האריזה, הקופסאות המקרר, הם עלויות, גם משרד הרווחה צריך לתרום לעמותות כאלה, להעביר להן כספים, שיוכלו גם להתקיים כי בסופו של דבר, אם לא יקבלו את התרומות הן יפסיקו, זה גם עלויות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אחד ושניים, העניין של ההפרדה, הפרדה של המזון האורגני.
עבדאללה אבו מערוף: תודה לחבר הכנסת שיש לו ניסיון, כי בעבר היה ראש אגף טייבה לכן ההצעות שלו הן מקובלות.
עבדאללה אבו מערוף: הצטרפה אלינו חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי שהיא אחת מן היוזמים אבל בינתיים היא תחכה קצת, ניתן את רשות הדיבור לחברת הכנסת יעל כהן, בבקשה.
יעל כהן-פארן: קודם כל כמובן מברכת ומצטרפת לברכות על קיומו של הדיון.
יעל כהן-פארן: נמצאים כאן גם נציגים משרדי ממשלה.
יעל כהן-פארן: אני שמעתי, לא וידאתי שזה נכון, שיש הצעת חוק בנושא, שעלתה לוועדת שרים השבוע ולא נתקבלה.
<קריאה: לא עלתה בכלל.
יעל כהן-פארן: היא לא עלתה בסוף?
יעל כהן-פארן: אז אני שמה לפתחם של נציגי הממשלה שנמצאים כאן, כמובן שאלה לא השרים אבל שהצעת החוק שקיימת בנושא כן תעבור את ועדת השרים.
יעל כהן-פארן: זהו נושא שחורג מחוסר ההסכמה שקיים בבית הזה, הוא קונצנזוסיאלי, נמצאים כאן נציגים מכל – לא מכל אבל גם מאופוזיציה וגם מקואליציה, ובהחלט זה משהו שכמו הרבה נושאים אבל מאחוריו במיוחד צריך להתאחד ולראות איך מביאים לשינוי.
יעל כהן-פארן: אם יש הצעת חוק טובה אז אין סיבה שמטעמים פוליטיים היא לא תעבור.
יעל כהן-פארן: זו בקשתי אליכם, למשרדי הממשלה ולשרים.
יעל כהן-פארן: הדבר השני הוא כמובן חשיבות הנושא.
יעל כהן-פארן: אין צורך ואין מקום להוסיף מלים.
יעל כהן-פארן: אני רואה פה בעיה כי היום הנושא מטופל רק בצורה שאפשר לומר עליה התנדבותית.
יעל כהן-פארן: כל הכבוד לעמותת "לקט" ולעמותות נוספות שפועלות במיגזר החברה האזרחית ואני מגיעה מן החברה האזרחית, אבל יש פה בעיה לאומית, יש כאן אתגר לאומי, יש כאן אובדנים אדירים למשק שנאמדים במאות מיליונים ומיליארדים, ואני חושבת שיש פה מקום להתערבות ברמה לאומית, גם אם לפעול בסוף באמצעות עמותות אבל הן צריכות להיות נתמכות בצורה ממשלתית כדי שיעשו את פועלן כי עמותות הן משהו שאם יש תרומות אז הן קיימות ואם אין תרומות אז הן לא קיימות, ואם כל הצלת המזון היום בעצם מבוססת על חלוקה ממקורות מסוימים לנזקקים, והרי הצלת המזון היא חשובה בפני עצמה מכל ההיבטים שלה, הכלכליים, הסביבתיים והחברתיים, אז היא משהו חשוב ורציני שאנחנו צריכים לקחת אותו ברצינות.
יעל כהן-פארן: לא יכול להיות שזה יסתמך רק על התנדבות של אנשים לפעול לטובת הדבר הזה, תודה רבה.
עבדאללה אבו מערוף: תודה, את הצעת החוק חייבים לקדם וכאן כמובן כל חברי הכנסת מכל הקשת הפוליטית שישנה בכנסת, לכן אני חושב שיש מקום שהממשלה תקח את זה ברצינות ותקדם את זה.
עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, התאחדות התעשיינים, יש כאן נציג?
<גליה שגיא: כן, גליה שגיא, מאיגוד המזון, עו"ד גליה שגיא, מנהלת איגוד המזון בהתאחדות התעשיינים.
<גליה שגיא: קודם כל, אני רוצה לברך גם על הדוח שיצא וגם על הדיון בנושא, ולספר על הרמת הכפפה מצד יצרני המזון והמשקאות באיגוד, שהחלו שיתוף פעולה עם עמותת "לתת", עם ארגון הגג, שיתוף שמטרתו לעודד את יצרני המזון להגדיל את נושא הצלת המזון בכלל, זה פרויקט גדול של הצלת מזון וכחלק ממנו יש את שיתוף הפעולה עם עמותת "לתת".
עבדאללה אבו מערוף: "לקט".
<גליה שגיא: לא, לא, אנחנו עם עמותת "לתת".
<גליה שגיא: שיתוף הפעולה הוא עם עמותת "לתת" כארגון גג לתרומה של מזון תעשייתי.
<גליה שגיא: חשוב לי שהעידוד יהיה גם מבחינת המחוקק ולא כהצעת חוק שתחייב להציל מזון, אלא דווקא מן המקום של העידוד.
<גליה שגיא: אנחנו כן מאמינים במקום הוולונטרי של להסביר למה זה חשוב, יש לזה ערך כלכלי, יש לזה ערך סביבתי אבל, חשוב מאוד שגם המחוקק יהיה שם מבחינת עידוד התעשייה, הן מבחינת הטבות במס והן מבחינת פטור מן האחריות הפלילית.
<גליה שגיא: אנחנו עשינו מחקר לפני שהתחלנו את הפרויקט, להבין בדיוק מהם החסמים, איפה החסמים, הרבה פעמים החסמים נמצאים במקומות שהם ניתנים לפתרון, ולאו דווקא מן המקום של לבוא ולחייב, כי צריך לבוא ולבדוק למה זה לא נעשה ואיך אנחנו מעודדים שזה ייעשה במימדים גדולים יותר.
<גליה שגיא: תודה.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו עוד מעט נסיים את הסבב של חברי הכנסת שתורמים את חלקם.
עבדאללה אבו מערוף: חברת הכנסת שולי מועלם מן היוזמים, אחר כך חבר הכנסת דב חנין ואחר כך יישאר לנו זמן לכל מי שירצה לדבר.
עבדאללה אבו מערוף: עכשיו חברת הכנסת, בבקשה.
שולי מועלם-רפאלי: אני גם רוצה לברך את הועדה על ההירתמות ליום החשוב הזה ואותך על הניהול של הדיון, להודות מאוד מאוד ל"לקט" ולשותפים רבים נוספים, "לתת" וארגונים רבים אחרים, שהם תחת ארגון הגג הגדול הזה.
שולי מועלם-רפאלי: להודות מאוד לחברים שלי, לחיליק, לאורי ולאורלי, שכמו שאצלנו אומרים בהבדלה, אצל הספרדים בכל מוצאי שבת ש"אף על פי שאינה כאן – כבודה כאן", חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, שהחלפנו אחת את השניה באחת הועדות האחרות.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להתחיל עם אמירה ברורה, דווקא כמי שיושבת במפלגה שהיא בקואליציה ובממשלה, שכל הנושא של עוני, של הצלת מזון ושל הפערים החברתיים הבלתי נתפסים, הוא בראש ובראשונה – בעיניי, אחריות של המדינה.
שולי מועלם-רפאלי: עד שהמדינה תגיע למקום הנכון והטוב והמיטבי בפעילות החשובה הזאת, אנחנו משתפים פעולה ודוחפים קדימה כל דרך לטפל בעוני הזה במדינת ישראל.
שולי מועלם-רפאלי: לטפל במציאות שבה יש בקרבנו אנשים רעבים, שמכל מיני סיבות ובכל מיני דרכים אנחנו יכולים להשפיע על זה, שנפסיק לראות את המציאות של ילדים שמגיעים לבית הספר בלי אוכל, שזו תמיכה – גם אם זה נשמע פה כמו מניפולציה רגשית, אני חושבת שזה משהו שלכולנו נורא נורא קשה לשמוע אותו והוא לא המציאות היחידה של עוני קשה במדינת ישראל.
שולי מועלם-רפאלי: כל הצלת המזון בעיניי וכל ההירתמות של כולנו לזה – אני מן הכנסת הקודמת וחברים עוד לפני הכנסת הקודמת, היא בבסיסה ערבות הדדית בין כל אזרחי מדינת ישראל.
שולי מועלם-רפאלי: בסוף, קו העוני לא מפריד בין אף אחד לאף אחת והתפקיד של כולנו הוא להיות שם בשביל כולם.
שולי מועלם-רפאלי: בנושא של הצלת מזון והיום המיוחד הזה, אני מרגישה שיש לנו תפקיד בשלושה מימדים.
שולי מועלם-רפאלי: במימד אחד של הסרת החסמים, במימד השני של עידוד הרגולציה ובמימד השלישי להגביר את הצלת המזון.
שולי מועלם-רפאלי: הבסיס כמובן צריך להיות בהבנה של ממשלת ישראל, ואני – כיושבת ראש סיעת "הבית היהודי", אתמול, בישיבת הסיעה שלנו, באו אנשי ומובילי "לקט ישראל", והציגו בפני הסיעה כולה ובפני השרים ובתוכם שרת המשפטים, שיש לה input חשוב מאוד מאוד בתהליך של החקיקה, ולכן היה לי חשוב, לפעמים כולנו מכירים את זה שיש פה הצפה גדולה של חומר ואנחנו נדרשים שוב ושוב להתכנס, בטח ובטח השרים שכל פעם נמשכים מן המקום המשמעותי של המשרדים שלהם אל נושאים אחרים, אבל היה לי חשוב שהדברים יישמעו ב"אחד על אחד" ובתהליך הזה ברור לגמרי שאנחנו צריכים לאמץ בראש ובראשונה את שלושת המסקנות שמקובלות על כל הארגונים וזה הדבר הראשון בקביעה של יעד לאומי.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו לא הראשונים, אנחנו לא ממציאים את הגלגל, אנחנו צריכים רק לקבל את ההחלטה הזו וההחלטה הזו, ברור, כמו כל החלטה, גם בחיים שלנו ובחיים הציבוריים, יש לה השלכות מעשיות אבל, קודם כל בואו נשים את החזון.
שולי מועלם-רפאלי: החזון הוא קביעת יעד לאומי בהצלת מזון, אם רוצים אז כמו ארצות הברית, ירידה של 50% בבזבוז.
שולי מועלם-רפאלי: הדבר השני, והוא באמת הדבר המשמעותי, שאנחנו נעשה אותו בתהליך של החקיקה ונביא אותו לידי סיום.
שולי מועלם-רפאלי: דיברה פה הגברת מהתאחדות התעשיינים על הנושא של האחריות הפלילית.
שולי מועלם-רפאלי: ברור לגמרי שאם מישהו יחשוב שהדבר הטוב הזה שהוא עושה –מעביר מזון ראוי במהלך ראוי של להביא אותו למשפחות נזקקות– בסוף יתגלגל עליו כסוג של אחריות פלילית, אז הוא יעדיף בכלל לא להיכנס לסיפור הזה, ואחד הדברים החשובים ביותר בחוק הזה הוא הידיעה הברורה של כולנו שאנחנו לא חלילה נותנים לאנשים הנזקקים מזון שאף אחד מאיתנו לא היה רוצה אותו.
שולי מועלם-רפאלי: זה אני מבקשת שיהיה בתודעה של כולם.
שולי מועלם-רפאלי: והדבר השלישי והאחרון – ועם זה אני אסיים, שיש במדינת ישראל הרבה מאוד גופים שממומנים על ידי המדינה מכספך ומכספי ומכספי כל החברים שיושבי פה, ואני חושבת שיש לנו אפשרות להחיל עליהם חובה של הצלת מזון.
שולי מועלם-רפאלי: הבזבוז שכולנו ערים לו הוא משהו שאנחנו חייבים להפסיק אותו וכמו בהרבה נושאים שאדוני ואני חולקים במערכת הבריאות, שוב, גם פה, על כל שקל שנשים בתחילת התהליך נחסוך הרבה מאוד שקלים בסופו של התהליך, רואים את הפערים ביחס לעוני, רואים את הפערים ביחס להטמנה, רואים את הפערים הרבים ושוב, שקל אחד בתחילת התהליך חוסך הרבה שקלים אחר כך, כשמגיעים לעמדת הטיפול.
עבדאללה אבו מערוף: חבר הכנסת דב חנין.
דב חנין: תודה אדוני יושב הראש, תודה על כינוס הועדה ועל הדיון הזה.
דב חנין: תודה לכם, אלה שעוסקים בתחום.
דב חנין: הנושא של "יותר מדי" אדוני יושב הראש, הנושא של יותר מדי מזון, קשור, כמו הרבה דברים בחברה שלנו, עם "פחות מדי".
דב חנין: יש קשר בין יותר מדי לבין הפחות מדי.
דב חנין: כמו שאנחנו, בחברה המערבית, נמצאים בחברה שמצד אחד יש בה הרבה מאוד אנשים שסובלים מתת-תזונה ומצד שני יש בה לא מעט אנשים שסובלים מהשמנת יתר, כך שתי בעיות חברתיות הקשורות לאותה מחלה חברתית שאנחנו כחברה סובלים ממנה.
דב חנין: אני רוצה לפתוח קודם כל בהצטרפות לשורה התחתונה בדברי חברתי חברת הכנסת שולי מועלם, אנחנו צריכים לקדם בדחיפות את שלושת המהלכים האלה, היעד הלאומי, החובה על מערכות הציבוריות להתנהל בצורה ראויה בתחום הזה וחוק שיסדיר את הנושא באופן רוחבי.
דב חנין: אני מאוד מקווה שבכנסת הזאת נצליח לעשות את השינוי ואני אומר את הדברים ממקום קצת מתוסכל, כי אני התחלתי את העבודה בתחום הזה – לא בקדנציה הקודמת אלא בקדנציה שלפניה, וכל פעם אנחנו נתקלנו במחסומים בדרך, מתוך טיעונים כאלה ואחרים, פעם זה היה שאלות כלכליות ופעם זה היה שאלות כאילו בריאותיות והמהלך הזה נעצר.
דב חנין: אני רואה פה את הנוכחות המרשימה של חברי כנסת –קואליציה ואופוזיציה ואני מאוד מקווה שאנחנו נצליח לפרוץ את הדרך בתחום הזה.
דב חנין: פריצת הדרך הזו חשובה משלושה היבטים.
דב חנין: היבט אחד הוא ההיבט הכלכלי, דיברה על זה חברת הכנסת שולי מועלם, אנחנו מדברים על הפסד כספי של מיליארדים.
דב חנין: אז כמה מיליארדים?
דב חנין: יש נתונים שונים.
דב חנין: נתון אחד הוא 1.4 מיליארד שקלים, נתון שני מספר לנו על 3 מיליארד שקלים אבל בכל מקרה, אנחנו מדברים על המון כסף, שסתם הולך לאיבוד.
דב חנין: כלכלית.
דב חנין: הדבר השני הוא העניין החברתי, כמובן.
דב חנין: לא יתכן שבזמן שמזון הולך לפח יש אנשים בישראל שסובלים מתת-תזונה או ממחסור במזון טוב ומזין.
דב חנין: זה פשוט לא מתקבל על הדעת, לא אפשרי ולא ראוי.
דב חנין: ההיבט השלישי, אדוני יושב הראש, הוא היבט שהועדה, גם בדיון, מתמקדת בו והוא ההיבט הסביבתי.
דב חנין: הדבר הזה מבחינה סביבתית הוא קטסטרופה, הוא קטסטרופה פעמיים.
דב חנין: קודם כל כי לייצר את המזון המיותר – יש עלויות סביבתיות לדבר הזה.
דב חנין: זה לא קורה בחינם.
דב חנין: אנחנו משלמים והסביבה שלנו משלמת מחיר על גיוס המשאבים שלה לשם יצירת מזון.
דב חנין: וזה מצב אבסורדי ומטורף לחלוטין בתחום החקלאות, שמשמידים תוצרת חקלאית רק בכדי לשמור על מחירים.
דב חנין: יש כל כך הרבה מנגנונים שיכולים לשמור על החקלאי בצורה טובה יותר והגיונית יותר מבחינה חברתית מאשר סתם להשמיד ולזרוק, שזה דבר שהוא באמת לא מתקבל על הדעת.
דב חנין: אז מחיר סביבתי אחד הוא מחיר של יצור המזון, מחיר סביבתי שני הוא מחיר של האשפה, כי זה גם עולה לנו סביבתית לייצר מזון שאנחנו לא משתמשים בו וזה עולה לנו פעם שניה, כשאנחנו הופכים את המזון הזה לאשפה וממשהו שיש בו תועלת הוא הופך להיות משהו שיש בו נזק.
דב חנין: לכן, משלשת ההיבטים האלה – הכלכלי, החברתי והסביבתי, הגיע הזמן סוף סוף לעשות את השינוי הגדול הנדרש בתחום הזה ואני מקווה שהיום הזה יסמן באמת התחלה של התקדמות בעתיד.
עבדאללה אבו מערוף: הצטרפה אלינו חברת הכנסת אורלי אבוקסיס.
עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, התאחדות בעלי האולמות וגני האירועים.
<יהודה כהן: בוקר טוב לכולם.
<יהודה כהן: התאחדות בעלי האולמות מברכת על היוזמה הזאת ועל הכנס הזה ועל היום הזה בכלל.
<יהודה כהן: מאז ומתמיד בעלי אולמות - - -
עבדאללה אבו מערוף: שם?
<יהודה כהן: יהודה כהן, מנכ"ל ההתאחדות.
<יהודה כהן: בעלי אולמות הם רגישים, אנחנו חיים עם הציבור יום יום, אנחנו נפגשים אתם באירועים שלהם, בבריתות, בברי-המצוות, בחתונות, באירוסין, התדירות היא מתחלפת ואנחנו, אכן, רגישים לציבור אבל, גם רגישים למה שציינתם פה, להובלת המזון מהאולם והחוצה.
<יהודה כהן: לא ניתן מענה לנושא הזה ויש את האחריות הזו ואנחנו לא רוצים לסכן את היום שלאחר מכן, שבו יש לנו עוד אירוע ועוד אירוע, עם הדברים האלה.
<יהודה כהן: להגיד שאנחנו לא קשובים?
<יהודה כהן: אנחנו קשובים.
<יהודה כהן: אם נגיד שאנחנו לא רגישים אז חברת הכנסת אורלי נמצאת פה, שהיא נמצאת בבית שאן ואני יודע שהאולמות שם, כל האולמות, הם חיים את המשפחות יום יום ואי אפשר להפריד בין בעלי האולמות – שהם חיים בסביבה, לבין התושבים עם הרגישות, לכל הנושא.
<יהודה כהן: גם חיליק בר שנמצא פה, גם שולי, כולם, שמכירים את הנפשות, אין בעלי אולמות שאוטמים את האוזניים אלא שהמחוקק לא מאפשר לנו קצת את החופש הזה ואנחנו רגישים לרישיון שלנו ולכל זה.
אורלי לוי אבקסיס: האמת שיש פה הגיון רב בדברים שנאמרים פה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו בעצם באים ומה אנחנו אומרים להם: בואו, תסכנו את עצמכם –זו רק הערת ביניים, בואו תסכנו את עצמכם, קחו על עצמכם את האחריות הפלילית, אז בן אדם אומר: אני מאמין באוכל שלי, מהרגע שהוא יוצא מן המסעדה שלי, אני יודע שהוא מצוין, הוא מאה אחוז, אבל אני לא יודע מה יקרה בדרך ואני לא יכול לסכן את הפרנסה שלי ושל כל העובדים פה, ועוד בסוף להיות אחראי חס וחלילה לאיזשהו נזק גופני של מישהו.
אורלי לוי אבקסיס: יש הצעת חוק שבאה לפתור את הנושא הזה, האחריות לא יכולה ליפול עליהם, צריך - - -
עבדאללה אבו מערוף: תני לו לסיים את הדברים שלו וניתן לך אחר כך.
אורלי לוי אבקסיס: כמה מזון היה מחולק אם היו פותרים את הנושא הזה?
עבדאללה אבו מערוף: ניתן לך אחר כך את זכות הדיבור, אחרי שהוא יסיים את הדברים שלו ועוד מישהו, דובר אחד.
<יהודה כהן: אורלי, אחרי מה שאמרת אני חושב - - -
עבדאללה אבו מערוף: אז אפשר לדלג - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, למה לדעתך, אם פותרים את הנושא הזה, כמה עוד ארוחות יכולות להגיע למקום הנכון?
<יהודה כהן: תראי, אנחנו היום, גם כמו שאומרים, המצב הכלכלי, עלות הארוחה לנו, אתם יודעים מהי חתונה, מחיר גבוה וכל שאר הדברים האלה, אנחנו מחושבים כלכלית כדי גם לצמצם את עצמנו בעלויות כדי להמשיך את הדברים.
<יהודה כהן: אבל, אוזנינו קשובה, יש לנו את הרגישות, אנחנו חיים בחברה - - -
אורלי לוי אבקסיס: בסדר, בסדר, עזוב, "אזניכם קשובה", "אתם רגישים", השאלה הנשאלת היא, נשאר לכם אוכל, אני שואלת, אם היו פותרים לכם, אתה אמרת מבחינה חוקית, היו מביאים - - -
עבדאללה אבו מערוף: זה לא דיאלוג עכשיו, את הגעת וזה טוב, אתן לך את זכות הדיבור, אז בואו נמשיך בסדר שישנו, עד עכשיו דיברנו בצורה היעילה ביותר, הנכונה והאובייקטיבית, אז עוד שני משפטים בבקשה.
עבדאללה אבו מערוף: האם אתה סיימת את הדברים שלך?
<יהודה כהן: כן, כן.
עבדאללה אבו מערוף: אז בבקשה, זכות הדיבור להתאחדות המלונות.
<פנינה בן דוד: פנינה בן דוד, אני הכלכלנית של התאחדות המלונות.
<פנינה בן דוד: אני מאוד מאוד מתחברת למה שאמרו כאן כל חברי הכנסת הנכבדים.
<פנינה בן דוד: אנחנו גם מברכים על שתי הצעות החוק שעלו בנושא הזה, אחת של אורי מקלב ומשה גפני והשניה של מיכל רוזין, אלי אללוף ועוד רשימה נכבדה של חברי כנסת, שבעצם, - - -
אורלי לוי אבקסיס: יש גם לחברי השדולה את הצעת החוק, את יודעת, של שולי מועלם, חיליק בר, אנוכי, אורי מקלב.
<פנינה בן דוד: אז בעצם כל הצעות החוק האלו באות ואומרות: בואו נפטור את מי שתורם ותורם באמת בתום לב, מאחריות פלילית ואזרחית והבעיה שלנו היא בדיוק בעיה דומה למה שהוא העלה.
<פנינה בן דוד: מן הרגע שזה יוצא מהמלון עד שזה מגיע לצרכן הסופי, לנו אין אחריות על איך שזה מובל, איך שזה נשמר וכו' וכו'.
<פנינה בן דוד: אני רק רוצה לציין שב- 2014 התחיל פיילוט של רשת מלונות גדולה שכן, בכל זאת, החליטה לקחת על עצמה את הסיכון וחתמה הסכמים גם עם "לקט ישראל" וגם עם ארגון "לתת", ב-2014 – אין לי עדיין את הנתונים של 2015 אבל, ב-2014, רק מאותה רשת אחת של מלונות, בסביבות אלף ארוחות חמות יצאו לנזקקים.
<פנינה בן דוד: זאת אומרת, לאנשים שצריכים אותן, שאכלו ארוחות ברמה של בית מלון.
<פנינה בן דוד: רשתות אחרות שפנו אליהן חששו בגלל אותן מגבלות, גם בגלל משרד הבריאות וגם בגלל פחד מתביעות פליליות ואזרחיות.
<פנינה בן דוד: ברגע שההצעות האלו יעברו ומי שתורם את המזון ירגיש הרבה יותר בטוח ולא חשוף, אז הכמות הזו תגדל לאין ערוך ובאמת חבל, פשוט כואב הלב, גם לנו בבית, כשאנחנו צריכים לזרוק משהו, לפחות אישית כך אני חונכתי, פשוט כואב הלב, אז במיוחד כשזה באמת כמויות כל כך גדולות של מזון, שיכולות להגיע למי שצריך אותן.
עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, חברת הכנסת אורלי לוי.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו ציינו, לפני שהגעת, שמי שיזם את הדיון הזה, הדיון החשוב, הם אותם חברי כנסת שנקבת בשמם ועוד פעם אני מציין את תרומתם.
עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, זכות הדיבור לך.
אורלי לוי אבקסיס: זה נושא מאד חשוב ותסלחו לחברי הכנסת, אנחנו רצים בין וועדות כי יש ועדות שדנות בנושאים שקשורים לחלוטין ליום המיוחד הזה, ועדות מיוחדות, ואנחנו רוצים להשמיע את קולנו, כל אחד בוועדה הרלבנטית.
אורלי לוי אבקסיס: ופה, בוועדה הזו, יש כמה נקודות שהן רלבנטיות לוועדה.
אורלי לוי אבקסיס: האחת היא כל הנושא של איכות הסביבה.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא יודעת אם מישהו שם לב פה אבל, כל הנושא של השמדת המזון החקלאי, והמשרד לאיכות הסביבה, עם כל הנושא של קיימות - - -
עבדאללה אבו מערוף: דיברו, הנציג שלו גם תרם את חלקו בדיון.
אורלי לוי אבקסיס: אני הייתי אצלם במשרד.
אורלי לוי אבקסיס: היה לי רושם, וגם היו להם תכניות לקראת היום המיוחד שהאו"ם עושה בנושא הצלת המזון הבינלאומי, בסוף גם לא הלכו לשם מסיבות פוליטיות כאלו ואחרות ולצערי הרב, פוספסה פה בעצם הזדמנות ענקית לראות איך אנחנו באים עם איזשהו פתרון, שכולם נהנים ממנו.
אורלי לוי אבקסיס: יש ביהדות – אצלנו לפחות ואני בטוחה שאצלכם יש משהו דומה או מקביל, יש גם את הנושא של "זה נהנה וזה לא חסר", הצעת החוק המדוברת היא לא רק בחזקת "זה נהנה וזה לא חסר" אלא אדרבה, זה נהנה וזה נהנה וזה נהנה.
אורלי לוי אבקסיס: תחשבו על החקלאים שהם היום איזשהו סוג של אוכלוסייה במצוקה, זה מקצוע במצוקה להיות חקלאי במדינת ישראל, ועכשיו אנחנו באים ואומרים: נשארה תוצרת על העצים האלה, והתוצרת הזו יש לה עלות כלכלית אז איך מורידים אותה אבל, אי אפשר לשווק אותה בשווקים, כי היא יכולה להוריד את המחיר או שזה כבר באמת סוף העונה והם לא במצב, כי רק עד שאתה מעביר את זה לרשת ובתנאים אז כבר כמעט פג תוקפה אבל, צריכים לפנות אותה, כי זה לא טוב שזה ירקיב על הקרקע, אני לא חקלאית, אני לא מבינה בזה יותר מדי אבל כשאני שומעת אז אני נוטה להאזין לבעלי המקצוע ולהבין את ההיגיון, אז פה יש את האפשרות של לבוא ולהביא את הכוח ההתנדבותי, פעם היו עושים את זה בבתי הספר, היה את כל הנושא הזה של הקטיף, היו מוציאים שכבות גיל מסוימות ואז היו מקבלים איזשהו מענק כזה, דמי כיס למי שהיה יוצא ושבוע ימים הולכים לסדנה, הולכים עושים קטיף עם חקלאים.
אורלי לוי אבקסיס: זה מחנך את הילדים, יש פה גם איזושהי תרומה לקהילה אבל החקלאי – פתרת לו צרות עכשיו.
אורלי לוי אבקסיס: מה שקורה היום, באים ואומרים: אין את ההתערבות של המדינה בנושא הזה, אף אחד לא נותן תמריצים כלכליים ולא משנה מה מבקר המדינה אמר.
אורלי לוי אבקסיס: מבקר המדינה מפנה לנושא של התמריצים ואיך לפתור אותם אבל באים ואומרים, כך במן, אתה יודע, אצלנו הכול 'חאפר' כזה, אז אין לנו גם הסדר לְמה ומתי משמידים מזון, באיזה תנאים, מי צריך לתת את האישור, אולי זה בכלל המשרד לאיכות הסביבה ולא משרד החקלאות, האם אתם יודעים שבמשרד החקלאות אין באמת מחלקה לנושא הזה?
אורלי לוי אבקסיס: של התוצרת הזו?
אורלי לוי אבקסיס: של הנושא של השמדת מזון ושל מה שקורה פה?
אורלי לוי אבקסיס: ואז הכול הופך להיות כמן התנהלות פושעת.
אורלי לוי אבקסיס: תסלחו לי, כי אם בסוף יש ילדים רעבים ויש אוכל מושמד אז זה חטא, זה בעיניי אחד מהדברים, אתם יודעים מה, של חברה לא בריאה פנימית.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כבר "איבדנו את זה".