GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר זנדברג: דרך אגב, מקובל עלי העיקרון שימונו נציגי שלטון מקומי גם בשים לב שרוב הכסף הוא כסף מהיטלי הטמנה שקשור לשלטון המקומי.
תמר זנדברג: אבל, יש לנו כאן הזדמנות למצב של winwin לעשות גם וגם.
תמר זנדברג: אני מבינה שהעיקרון הזה הוא מקובל על השר להגנת הסביבה והמשרד תומך בו והוא, להוסיף נציג נוסף, בנוסף לשניים האלה, נציג אחד שיהיה מטעם ארגוני הסביבה והחברה האזרחית.
תמר זנדברג: זה דבר שהוא גם נכון ערכית והוא גם, היום אנחנו עם הפנים לדבר הזה של ייצוג החברה האזרחית במועצות האלה, הוא גם מקובל על המשרד ועל השר, הוא גם לא פוגע בייצוג הקיים ולא פוגע בייצוג השלטון המקומי.
תמר זנדברג: נדמה לי שאם אנחנו ניקח לנו איזה שבוע-שבועיים לגבש נציג נוסף, זה דבר שהוא בסכמות השר בהיוועצות עם הוועדה – נעשה דבר שהוא דבר נכון וגם צודק.
<תומר רוזנר: אין סמכות לשר למנות שלושה נציגים כי התקנות אומרות - - -
תמר זנדברג: למה, יש לו את הסמכות לקבוע את הרכב הנהלת הקרן.
<תומר רוזנר: התקנות קבעו את ההרכב.
<תומר רוזנר: ההרכב קבוע בתקנות, הוא כולל 5 נציגי ממשלה ו-2 נציגי ציבור.
<תומר רוזנר: יחד עם זאת, מה שכן אפשרות, אפשר לשאול את נציגי המשרד אם הם מוכנים לכך, לפחות בשלב הזה עד לתיקון התקנות אפשר למנות משקיף מטעם ארגוני הסביבה כפי שנעשה לגבי מר ליבנה בשנתיים האחרונות.
<תומר רוזנר: מיניו אומנם פקע, אבל הוזמן באופן קבוע כמשקיף לדיוני הנהלת הקרן.
<תומר רוזנר: אפשר, לפחות עד תיקון התקנות לבקש מנציגי המשרד לשמוע את עמדתם לגבי זימון נציג ארגוני הסביבה כמשקיף - - -
דוד אמסלם: בעניין הזה אני רוצה לשמוע את עמדתו של השר, אני רגיש לעניין בהיבט הזה.
דוד אמסלם: דרך אגב, מבחינתו אפשר לעשות את העסק מודולרי, אין בעיה להוסיף שניים היום ומחר עוד.
דוד אמסלם: אני אעשה דיון לעוד אחד, אבל לא חשוב.
דוד אמסלם: מבחינתי, אם השר ירצה אהלן וסהלן.
דוד אמסלם: יעל.
יעל כהן-פארן: הדברים העיקריים שרציתי לומר כבר נאמרו על ידי קודמיי.
יעל כהן-פארן: אני רק אצטרף ואומר שיש מקום לנציגי ציבור שהם לא שלטון מקומי.
יעל כהן-פארן: הרי השלטון שלנו מורכב משלטון מרכזי, ושלטון מקומי.
יעל כהן-פארן: כנציגי ציבור תמיד מכניסים נציגי שלטון מקומי, נכון הם נבחרי ציבור, ברור.
יעל כהן-פארן: גם הממשלה היא נבחרת על ידי הציבור, יש מקום לנציגי ציבור.
יעל כהן-פארן: כמו שאמרה חברתי תמר זנדברג זה גם מעוגן בחוק נציגות של ארגוני סביבה.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שיש כאן מקום להכניס כבר עכשיו, לדרוש שינוי תקנות כי לדרוש נציג נוסף של ארגוני הסביבה.
יעל כהן-פארן: אני בטוחה שזה יכול להיעשות, כמו שאנחנו יודעים, מהר מאוד כשרוצים.
יעל כהן-פארן: אם רוצים, הרי זה רק עניין של כוח רצון, רוצים משנים, לא רוצים משאירים.
יעל כהן-פארן: כמובן שזה לא בסדר שכבר שנתיים לא היו נציגים, אני אומרת שזה לא בסדר ששנתיים מ-2013, עוד מעט שלוש שנים, לא היו נציגים לרשויות המקומיות.
יעל כהן-פארן: חשוב מאוד שיהיו שם נציגי הרשויות המקומיות, אבל לא לשכוח את נציגי ארגוני הסביבה שהם חלק מכל המערך הזה.
דוד אמסלם: תודה רבה לחברת הכנסת יעל כהן-פארן.
דוד אמסלם: עורך דין אסף רוזנבלום, "אדם טבע ודין".
דוד אמסלם: אתה שלחת לי מכתב, בבקשה רשות הדיבור אילך.
<אסף רוזנבלום: תודה אדוני היושב ראש.
<אסף רוזנבלום: אנחנו כבר פנינו לפני חודשים רבים לשר, למעשה לשר הקודם, בדרישה שימונו נציגי ציבור בכלל, ושאחד מהם יהיה נציג הארגונים.
<אסף רוזנבלום: חשוב לי להדגיש שהפנייה היא בשם כלל הארגונים, לא רק בשם "אדם טבע ודין", היא הייתה משותפת.
<אסף רוזנבלום: המועמדים שהועלו מטעם השלטון המקומי, מבחינתנו הם מועמדים ראויים, אנחנו מכירים אותם.
<אסף רוזנבלום: הבעיה כאן היא בעיה עקרונית, היא באמת שבסופו של דבר יש שני נציגי ציבור, השאיפה לדעתנו גם מבחינת שיקול דעת מנהלי תקין צריכה להוביל לכך שיהיה איזון בהרכב הקרן, איזון בין מגזרי.
<אסף רוזנבלום: לכן, כשרוצים למנות שניים מאותו מגזר צריכה להיות איזו הנמקה סבירה.
<אסף רוזנבלום: לדעתנו התוצאה שתהייה, בהנחה שימונו רק נציגי שלטון מקומי, היא תוצאה בעייתית מבחינה משפטית ולכן באנו בהצעה להוסיף עוד נציג.
<אסף רוזנבלום: זה דבר שניתן לעשות אותו בזמן קצר בתקון תקנות.
<אסף רוזנבלום: אני רק רוצה להדגיש מה החיוניות של נציג שהוא מקרב החברה האזרחית בקרן.
<אסף רוזנבלום: נציגי שלטון, עד כמה שיהיו לעניין ולכל זה, יש להם אילוצים ואינטרסים שמכתיבים החלטות מסוימות.
<אסף רוזנבלום: צריך לזכור שהמטרות שלשמן מותר להוציא את הכספים מהקרן הן מוגדרות בחוק, הן הגדרות סביבתיות בלבד של פיתוח אמצעים חלופיים להטמנה.
<אסף רוזנבלום: כלומר, יש מקום חיוני שיהיה בקרן אדם שהוא כפוף לא לאילוצים כאלה ואחרים והוא בא בשם האינטרס הסביבתי פרופר.
<אסף רוזנבלום: אנחנו רואים, אנחנו עוקבים אחרי פעילות הקרן מזה שנים רבות, הקרן פועלת בצורה לא שקופה, חלק גדול מהמידע ועל הפעילות שלה לא מתפרסם לציבור.
<אסף רוזנבלום: אנחנו, בבקשת חופש מידע, לקח לנו חודשים ארוכים להשיג מידע, את המידע הבסיסי של מי מכהן בכלל בקרן, מי החברים בקרן.
<אסף רוזנבלום: לא לדבר על פרוטוקולים שמעולם לא מפורסמים, החלטות וגם המידע הבסיסי לאן מוקצים הכספים ומה הסטטוס של כל תמיכה – זה לא מתפרסם.
<אסף רוזנבלום: לכן, חשוב שיהיה אדם שהוא יכול לשפר את הבקרה והשקיפות של הוועדה.
<אסף רוזנבלום: עוד דבר אחרון, אנחנו רואים בשנים האחרונות כרסום באותן מטרות של הקרן.
<אסף רוזנבלום: אם בעבר רוב הכסף היה צריך לשמש לפיתוח אמצעים חלופיים להטמנה, זו מטרה אסטרטגית של המדינה, היום בעקבות תיקוני חקיקה, הוראות שעה, אפשר להקצות כספים גם למטרות אחרות, חשובות גם כן, אבל הן אמורות להיות מטרות משניות.
<אסף רוזנבלום: אנחנו רואים לאורך השנים שהעניין הזה הולך ותופס יותר ויותר תאוצה.
<אסף רוזנבלום: צריך את הנציג הסביבתי בוועדה שיהיה ער לדברים האלה ויגיד את הדברים.
<אסף רוזנבלום: בסופו של דבר, ההצעה שעלתה כאן למנות משקיף בינתיים עד שיתוקנו התקנות, היא הצעה הגיונית.
<אסף רוזנבלום: כאן לפרוטוקול, צריך שתהייה אמירה שהתקנות האלה אכן תתוקנה ואז זה בהחלט יהיה פתרון שהוא מקובל עלינו.
דוד אמסלם: בבקשה חברת הכנסת גרמן.
יעל גרמן: אני רואה חשיבות רבה בהכנסת נציגים סביבתיים לוועדות השונות.
יעל גרמן: אני ישבתי כחברת וועדה בוועדת תכנון ובנייה מחוזית של מחוז תל אביב, הייתי יושבת ראש בוועדה המקומית בהרצליה.
יעל גרמן: כל פעם שנציג סביבתי, במחוזית יש נציג של "אדם טבע ודין", אצלנו בוועדה המקומית לפעמים היו מגיעים, היה מגיע ומדבר.
יעל גרמן: הוא היא מאיר את העיניים על נקודות שאני כמתכננת לא חשבתי עליהם.
יעל גרמן: הרי בסך הכול לא מדובר פה על רוב, אני לא חושבת שמישהו צריך לחשוש.
יעל גרמן: הרי זה לא, שאם נכניס נציג סביבתי יהיה לו רוב והממשלה או הרשויות לא תוכלנה להעביר – לא, אבל יהיה לו SAY הוא ידבר, יקשיבו לו ואולי לא נגיע לאותם מקרים שאנחנו רואים היום כמו הרחבת בז"ן, כמו שדה בריר, כמו הרבה מאוד החלטות.
יעל גרמן: אני חושבת שאם חס וחלילה הן תעבורנה הן תהיינה בכיה לדורות.
יעל גרמן: כבר היום יש הרבה החלטות שהן בכיה לדורות כי נציג סביבתי לא היה ולא התריע שהאדמה מזוהמת ושצריך קודם כל לטהר אותה, ועוד מיני הערות.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על קרן ניקיון, כיודע לך חברת הכנסת גרמן.
יעל גרמן: נכון, נכון.
דוד אמסלם: איך הגעת לשדה בריר?
דוד אמסלם: אולי על הדרך הוא יעבור לשדה בריר, יבדוק מה קורה שם.
יעל גרמן: אני חייבת בכל מקרה לשים את שדה בריר ואת הזיהום בחיפה.
יעל גרמן: נציג סביבתי בכל מקום, בכל וועדה חיוני כדי לראות מה קורה, כדי לבקר את הפעולות, הוא לא יגרע מהממשלה, לא יגרע מהמשרד להגנה הסביבה ויוסיף לציבור.
דוד אמסלם: חבר הכנסת אבו עראר, לך בטוח יש מה לומר בנושא.
טלב אבו עראר: רק עכשיו הגעתי.
דוד אמסלם: מה, זה שהגעת רק עכשיו זה לא אומר שאין מה לומר.
דוד אמסלם: אתה לא רוצה לקבל את זכות הדיבור עכשיו?
דוד אמסלם: מי כאן מהתעשיינים?
דוד אמסלם: החבר'ה מהתעשיינים הגישו לי מכתב.
תמר זנדברג: אולי אפשר בינתיים לשמוע את העמדה של המשרד בנושא של המשקיף?
דוד אמסלם: תראי, אמרתי את זה קודם, אני חושב - - -
תמר זנדברג: זה לא בנוגע לשר שצריך להתקין, אבל היועץ המשפטי הציע שבינתיים ימונה משקיף, יש להם עמדה.
דוד אמסלם: אבל שמעת שהיועץ המשפטי, שאני אוהב אותו הוא חבר שלי טוב משוגע עליו, אבל בסופו של דבר אמרתי, ההחלטה היא של השר.
דוד אמסלם: צריך לשבת איתו.
דוד אמסלם: יש מקום להיררכיה .
דוד אמסלם: בסוף הסמכות אצל מי שהיא יושבת.
תמר זנדברג: אם למשרד יש עמדה לגבי הנושא של המשקיף.
דוד אמסלם: המשרד, לטובת העניין, מבחינתי המשרד זה השר ולכן - - -
תמר זנדברג: אולי שהם יתייעצו איתו.
דוד אמסלם: שנייה, יש לי רעיון.
דוד אמסלם: את השר לאיכות הסביבה, אתם מכירים אותו, הוא בחור מדהים, אחלה בחור, חושב עניינית, שבו איתו.
דוד אמסלם: אני לא בטוח שהוא - - -
תמר זנדברג: אנחנו דיברנו איתו, הוא אומר שהוא תומך, אבל השאלה היא הנושא של המשקיף.
דוד אמסלם: אני אומר שאם הוא היה אומר לי להביא את זה כהצעה, אני אברר איתו את העניין ואם צריך שבוע, אני אעשה עשר דקות, אין בעיה.
תמר זנדברג: אז אולי נאשר את זה בשבוע הבא?
דוד אמסלם: אני מבקש להביא את זה להצבעה.
תמר זנדברג: אולי נתייעץ עם השר?
תמר זנדברג: אפשר להתייעץ עכשיו עם השר דקה לגבי הנושא של המשקיף, לא חבר, לא לשנות את התקנות וכדומה.
דוד אמסלם: אני אביא את זה להצבעה ואחרי זה א םצריך הצבעה של שתי דקות לגבי המשקיף נביא אותה גם.
תמר זנדברג: אולי לגבי המשקיף.
דוד אמסלם: אני פה בלוחות זמנים, אני צריך להתחיל פה דיון נוסף.
תמר זנדברג: כל כך הרבה חברי כנסת הגיעו, כבוד לחברי הכנסת.
דוד אמסלם: אני מבקש מחברי הכנסת החברים בוועדה או שהם, אני אקריא.
חיים ילין: אני הגעתי לדיון הבא.
דוד אמסלם: חיים, אני תמיד נהנה לראות אותך, אני אף פעם לא מוטרד כשאני רואה אותך.
דוד אמסלם: רבותיי, אני מבקש להביא את ההרכב שהצענו להצבעה של שני השמות - - -
תמר זנדברג: רק שנבדוק עם השר.
דוד אמסלם: עזבי, אני אבדוק את זה.
דוד אמסלם: אני אבקש להביא את שני השמות שהקראנו: גיל ליבנה ויחיאל זוהר לתקופה של 5 שנים כנציגי ציבור להנהלת הקרן לשמירת הניקיון כל עוד הם מכהנים בתפקידם כראשי ערים.
יעל גרמן: אני לא מצביעה כי אני לא מכירה אותם.
יעל גרמן: אני לא מצביעה למי שאני לא מכירה.
יעל גרמן: בעד – 8
יעל גרמן: נמנעים – 4 ההרכב אושר.
יעל גרמן: אני נמנעת.
דוד אמסלם: יש לנו אחד נגד או גם את נמנעת יעל.
דוד אמסלם: יעל כהן נגד.
דוד אמסלם: יעל גרמן נמנעת.
דוד אמסלם: .
דוד אמסלם: תודה רבה, ההרכב אושר.
דוד אמסלם: תודה באמת לכל מי שבא להצבעה.
דוד אמסלם: רבותי בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא:
דוד אמסלם: הצעת חוק לקידום הבנייה במתחמים מועדפים לדיור (הוראת שעה), התשע"ד-2014 - פרק ד' וסעיפים 43(ב) ו-46, מ/841, לקריאה שנייה ושלישית.
דוד אמסלם: כזכור בישיבה האחרונה סיימנו את קריאת החוק וקבעתי עוד ישיבה על מנת לשמוע את החברים בגלל שלא שמענו את כולם.
דוד אמסלם: הייתי רוצה להעביר את רשות הדיבור למי שרוצה לדבר מהחקלאים.
דוד אמסלם: לגבי הנושא של ההסתייגויות – נעשה הצבעה על כל ההסתייגויות, אנחנו לא צריכים לקרוא אותן כרגע, ואחרי זה נעשה הצבעה על החוק.
<דובי אמיתי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך אותך בעוד נדבך בעשייה שלך.
<דובי אמיתי: גם בעניין הזה אנחנו החקלאים מקדמים בברכה ומכירים בצורך בקידום הבנייה, אבל נראה לנו הפעם שסעיף אחד קטן פרח או נפל בין הכיסאות, וזה כל הנושא של חקלאים שכרגע כתוצאה מבעיות ביורוקרטיות, אולי אפילו, אני אומר בזהירות, כחלק מהמדיניות של רמ"י לא לחדש את החוזים בשנים האחרונות, אנחנו רואים מצב שיש לנו חקלאים שנמצאים בשטח כבר שנים, עשרות בשנים ואין בידיהם חוזים בתוקף.
<דובי אמיתי: ולכן אנחנו מבקשים שחקלאי שמחזיק בשטח - - -
דוד אמסלם: למה אין חוזה בתוקף?
דוד אמסלם: כי מדיניות רמ"י בשנים האחרונות, גם כתוצאה מבעיות ביורוקרטיות, אנחנו נתקלים בהרבה-הרבה מקרים שלא מחדשים לנו את החוזים.
דוד אמסלם: מדובר פה על מאות חוזים.
דוד אמסלם: מאות חוזים שלא מחודשים.
דוד אמסלם: כך שבפועל אנחנו מאבדים - - -
דוד אמסלם: למה אתם לא מחדשים?
<מניה לייקין: יש לזה מענה בחוק.
דוד אמסלם: למה אתם לא מחדשים להם את החוזה?
<מניה לייקין: כל מקרה הוא לגופו.
דוד אמסלם: הוא מדבר על מאות, אבל בעיקרון.
<דובי אמיתי: מאות, מאות חוזים.
<מניה לייקין: יש לנו כל מיני סוגי חוזים, ויש חוזים למטעים שמסיבות כאלה ואחרות לא חודשו, אבל הבאנו את הדבר הזה בחשבון ויש פה סעיף שקובע שזה הסכם – לרבות הסכם קק"ל.
<מניה לייקין: אנחנו לא מקפחים את הקבוצה הזאת.
<מניה לייקין: כמובן שאם יש הפרה בוטה ואנחנו רוצים בהליך משפטי - - -
דוד אמסלם: ביקשתי גם בדיון הקודם, אני לא עושה הבחנה איזה סוג חקלאי, אם הוא מושבניק, קיבוצניק או עירוני שעובד בחקלאות ומעבד קרקעות.
<מניה לייקין: נכון, אין פה הבחנה.
<מניה לייקין: כתוב פה: "'הסכם' – לרבות הסכם שפקע או הסתיים לפני תחילתו של פרק זה.
<מניה לייקין: "
<דובי אמיתי: קראתי את חוק פינוי קרקע, חוק פינוי פולשים שעמלנו עליו קשה, ונקבע שם שהחזיק בקרקע ברשות לפחות שבע שנים.
<דובי אמיתי: צריך לכלול אותו פה בהסתייגות שביקשנו להכניס ולכלול אותו גם בהצעת חוק לקידום הבנייה.
<דובי אמיתי: החזקנו את הקרקע לפחות שבע שנים, לא חידשו לנו את החוזה.
<דובי אמיתי: כי הפקיד לא רצה.
<דובי אמיתי: למה בחוק פולשים קבענו ששבע שנים החזיק בקרקע, זכאי כדין, ופה אנחנו לא מכניסים את הנקודה הזאת?
<שירה תם: זה מתייחס לקרקע ששונתה ייעודה - - -
<שירה תם: זה שני דברים שונים לחלוטין.
<דובי אמיתי: תסבירי מה זה שני דברים - - -
<שירה תם: בחוק כתוב "אין זכאות", יש לנו זכות לפנות מי שהחזיק עד שבע שנים.
<שירה תם: אין שם זכאות לפיצויים.
<שירה תם: פה הרחבנו ואמרנו שגם חוזה שפקע נכנס בגדר החוק.
<שירה תם: הדוגמה שלך גם נכנסת בגדר החוק, והוא יהיה זכאי לאותם פיצויים שקבענו כאן.
<שירה תם: כאן הלכנו צעד קדימה.
<דובי אמיתי: לא ראיתי את זה.
<שירה תם: זה נמצא בהגדרה של קרקע להשבה.
דוד אמסלם: באופן בסיסי, וזו הערה שהערתי בדיון הקודם, כמו שאמרתי שאנחנו לא עושים הבחנה בין סוגי החקלאים.
<אמיר שניידר: אני היועץ המשפטי, אנחנו שמחים לשמוע את זה, אבל בסעיף 29, בכל הנוגע להודעה - - -
<עמית שטאובר: אין סעיף 29.
<אמיר שניידר: הצעת החוק לקידום הבנייה במתחמים מועדפים לדיור.
<אמיר שניידר: סעיף 29א ו-ב, בשני הסעיפים האלה "בכל הנוגע להודעה מראש" מדברים בלבד על "הרשום ברישומי רשות מקרקעי ישראל או בפנקסי המקרקעין".
<אמיר שניידר: אנחנו מבקשים להוסיף לשם גם את המחזיק בפועל, ויוצא מזה שהחזיקה מכוח חוזה לפחות שבע שנים רצופות, שלא יצא מצב שבן-אדם שמחזיק בפועל לא ישלחו לו הודעה, והזכויות שלו יישללו ממנו.
<עמית שטאובר: אם הוא מחזיק בפועל והחוזה שלו פקע, גם אם רשום - - -
<קריאה: הוא נכלל גם שנה.
<דובי אמיתי: תענו אחד-אחד.
<אמיר שניידר: סליחה.
<אמיר שניידר: אם החוזה שלו פקע, הוא יכול להיות גם לא רשום, יכולים להגיד שהוא לא נחשב כרשום.
<אמיר שניידר: תוסיפו "גם אם החוזה שלו פקע".
דוד אמסלם: אני רוצה לחדד את מה שהם אומרים.
דוד אמסלם: אמיתי, הרי בסופו של דבר גם אם אדם מחזיק את הקרקע נניח שנה, או שיש לו חוזה או שאין לו חוזה.
דוד אמסלם: בוא נניח שיש לו חוזה, אחרת איך הוא מחזיק את הקרקע בבסיס, בהתחלה?
דוד אמסלם: נניח שאחרי זה לא חידשו לו את החוזה, עדיין זה נכנס במסגרת ההגדרה, בגלל שלא נכנסנו כרגע לכמה שנים הוא בלי חוזה ועם חוזה.
דוד אמסלם: עצם העניין שפעם היה לו חוזה והיום אין לו חוזה, הוא נכנס להגדרה.
<דובי אמיתי: לא הבנתי את זה כך.
דוד אמסלם: בסך-הכול הם קיבלו את העמדה שלך, והם כבר שמו את זה בפנים.
דוד אמסלם: אני רואה את זה כדבר פתור.
<דובי אמיתי: אני לא רואה את זה כך, אבל אני מוכן לבדוק את עצמנו שוב.
<דובי אמיתי: לפי מה שקראתי בסעיף 29 זה לא מופיע כך.
<דובי אמיתי: אני רק רוצה לספר לך שלפני כשבועיים היינו בבית המשפט בפינוי שכונת יובלים בקריית שמונה – זה המקרה של מטולה-קריית שמונה – ולמטולה לא היה חוזה בתוקף, היינו צריכים להגיע לבית המשפט בשביל להכניס חלק מהחקלאים פנימה לתוך הפינוי בתשלום.
<מניה לייקין: למטולה יש חוזה, יש שם עוד חקלאים.
<דובי אמיתי: למטולה לא היה חוזה.
<דובי אמיתי: הגענו לבית משפט וכפינו על המדינה להגיע לפיצוי, ולכן אני מקבל - - -
דוד אמסלם: לכן יש פה התייחסות מאוד מפורשת לעניין.
דוד אמסלם: הם אומרים שגם מי שאין לו חוזה, הוא זכאי לאותו - - -
<דובי אמיתי: אין בעיה, נוסיף מילה קטנה בסעיף 29.
<רוני טיסר: האם המקרים שהוא מתאר, בעלי הזכויות, כפי שהוא מתאר, אנשים שפקע להם החוזה או ההסכם, האם הם רשומים ברשומי הרשות - - -
<מניה לייקין: כן, כמובן.
<מניה לייקין: מדובר באנשים שיש להם חוזה או היה להם חוזה, יש להם תיק במינהל והם רשומים במינהל.
<מניה לייקין: אם מישהו מחזיק שלא כדין או מחזיק ללא חוזה, זה מחייב התייחסות פרטנית.
<מניה לייקין: אני לא אכניס לפה כל דבר - - -
<דובי אמיתי: מה זה "לא כדין"?
<דובי אמיתי: לא קראתי בשום מקום מה זה "לא כדין".
<דובי אמיתי: תסבירו לי מה זה "לא כדין".
<דובי אמיתי: אני מוטרד מזה.
<מניה לייקין: אמרתי שאנחנו מדברים על הקבוצה שיש לה חוזים, חוזה כזה, חוזה אחר.
<דובי אמיתי: אין לי חוזה בפועל.
<דובי אמיתי: אין לי חוזה, כי הפקיד לא חידש לי.
<מניה לייקין: אבל היה לך חוזה והחוזה פקע.
<מניה לייקין: יש תיק במינהל על שמך.
<דובי אמיתי: לדעתי אתם - - -
<מניה לייקין: את המקרה הפרטני שלך לא תפתור במסגרת - - -
<דובי אמיתי: אדוני היושב-ראש, אני יוצא מנקודת הנחה שבאמת הם באים בידיים נקיות, אבל בפועל, לאור מה שהם אומרים, מי שלא מחזיק בחוזה, לא יקבל את ההודעה.
<דובי אמיתי: מה זה "היה חוזה אצלנו במינהל"?
דוד אמסלם: אמיתי, אני רוצה לחדד את מה שאתה אומר, כי אולי אני לא מבין משהו.
דוד אמסלם: הבנתי מהם שגם מי שהיה לו חוזה בעבר, והחוזה לא חודש, הוא נכלל במסגרת ההגדרה הזאת.
דוד אמסלם: זה לא משנה כרגע כמה שנים היה לו חוזה.
<דובי אמיתי: איפה זה רשום, אדוני היושב-ראש?
<דובי אמיתי: שיצביעו לי איפה זה רשום, אני מקבל את ההגדרה שלך.
דוד אמסלם: תקריאי לי בבקשה את הסעיף בהגדרה שדיברנו עליה.
<מניה לייקין: זה בסעיף שמגדיר מה זה קרקע להשבה.
<מניה לייקין: "לעניין הגדרה זו, "הסכם" – לרבות הסכם שפקע או הסתיים לפני תחילתו של פרק זה.
<קריאה: איפה זה רשום?
<רוני טיסר: בהגדרת קרקע להשבה בסוף ההגדרה, 29א.
דוד אמסלם: זה עונה על הדרישות?
דוד אמסלם: רוני, זה מכסה את הבקשה?
<רוני טיסר: אם לא היה חוזה מעולם, זה לא מכסה, אבל זה לא המצב.
<דובי אמיתי: אם היה חוזה זה מכסה?
<דובי אמיתי: בכל מקום שהיה חוזה ולא חודש מסיבות א', ב', ג', ד', זה יכסה?
<מניה לייקין: לא, סליחה.
<מניה לייקין: אם בן-אדם נמצא בהפרה.
<מניה לייקין: היה לו חוזה ופיניתי אותו מסיבות מוצדקות, אני לא אחדש לו את החוזה.
דוד אמסלם: לא מדובר על זה.
דוד אמסלם: בסדר, אמיתי?
דוד אמסלם: בגדול זה גם רשום בפרוטוקול, אין שום בעיה.
דוד אמסלם: אני מקבל את ההבהרה.
דוד אמסלם: כמו שאמרתי זה גם מצוין בפרוטוקול מעבר לקטע של החקיקה.
דוד אמסלם: הם אומרים לי שזה מכסה את העניין, גם אני מבין את זה כך, אז בוא נתקדם.
דוד אמסלם: רבותי, הלאה.
<עמית יפרח: אני מתנועת המושבים.
<עמית יפרח: ראשית כול, אנחנו כמובן גם כתנועה, ואני מדבר פה בשם כל המגזר המושבי, בוודאי לא מתנגדים לטיפול ביוקר הדיור, ואנחנו כמובן נירתם לדבר הזה בכל הכוח יחד עם מדינת ישראל.
<עמית יפרח: עם זאת, אדוני היושב-ראש, אנחנו רוצים לשמור על שני דברים שמאוד חשובים לנו, שני עקרונות.
<עמית יפרח: האחד זה עקרון כבוד האדם/החקלאי.
<עמית יפרח: בחוק הזה יש פגיעה גדולה מאוד בכבוד החקלאי, בטיפול בפינוי ובכל ההתייחסות של החוק לחקלאי; הערך השני הוא ערך החקלאות, פגיעה מינימלית בשטחים החקלאיים המעובדים.
<עמית יפרח: בגדול, דיברנו על ארבעה עקרונות מאוד-מאוד חשובים, עם חלקם אדוני כבר הסכים, ולצערי בעדכון האחרון שקיבלנו, בנוסח האחרון זה לא הוטמע.
<עמית יפרח: העיקרון הראשון זה עיקרון של קרקע תמורת קרקע.
<עמית יפרח: בעשר השנים האחרונות ניהלנו עם מדינת ישראל משא-מתן על חוזה החכירה לדורות - - -
דוד אמסלם: כבר חתכנו את העניין שזו ברירת המחדל הראשונה, לקבל קרקע חלופית.
<עמית יפרח: נכון.
<עמית יפרח: לא ראינו את זה נכנס אחרי הנוסח שקיבלנו - - -
<מניה לייקין: סוכם שזה לא ייכנס לתוך החוק.
<עמית יפרח: לא, מניה.
<עמית יפרח: היושב-ראש אמר שזה ייכנס.
<רוני טיסר: אני אתן להם להסביר, אבל בדיון שעבר הובהר שהנושא מעוגן בהחלטות רשות מקרקעי ישראל, שזה ברירת המחדל הראשונה.
איתן ברושי: אם הכול מעוגן בהחלטות רשות מקרקעי ישראל, לא צריך את החוק הזה.
איתן ברושי: מתי שנוח – צריך חוק מיוחד, מתי שלא – בורחים לרשות.
דוד אמסלם: ברושי, בוא נתקדם.
דוד אמסלם: אני רוצה כרגע לפתור את העניין.
דוד אמסלם: הרי מינהל מקרקעי ישראל, רבותי, זה חלק מהזרוע של המדינה.
דוד אמסלם: אם זה לא כלול שם, נכניס את זה פה, אבל אם זה כלול שם, אין עניין להכניס את זה לפה, בגלל שיש שם הרבה דברים שכלולים שם ולא כלולים פה.
דוד אמסלם: היות ואני שומע אותם, אני מקבל מה שאתה אומר מלכתחילה, כבר אמרנו את זה, חברי הכנסת כבר אמרו, גם ריפמן אמר את זה בישיבה הקודמת, ועל זה גם אין מחלוקת.
דוד אמסלם: אני גם מניח שזה אינטרס גם של המדינה, לכן אני לא רואה פה ניגוד עניינים - - -
<עמית יפרח: אני לא רואה פה ניגוד עניינים.
<עמית יפרח: החוק הזה בסופו של דבר נשען רובו ככולו על הסכם ההשבה.
<עמית יפרח: את הסכם ההשבה אף אחד פה לא ראה, גם אף אחד עוד לא יודע מה יהיו עקרונות הסכם ההשבה.
<עמית יפרח: זה נעלם, אז החוק הזה הוא נעלם אחד גדול.
<עמית יפרח: אנחנו רוצים להירתם לטובת העניין, לא רוצים להתנגד לחוק, מצד שני החוק הזה מבחינתנו הוא נעלם אחד גדול, כי אם אני לא יודע שאני מקבל קרקע על-פי חוק, ואם אני לא יודע מה מנגנון - - -
דוד אמסלם: אבל אמרתי - - -
<עמית יפרח: זאת הבעיה, אדוני.
<עמית יפרח: החלטות מועצת מקרקעי ישראל - - -
דוד אמסלם: בחקיקה ראשית אתה לא בא להסדיר את כל הפרטים - - -
<עמית יפרח: זה עיקרון יסודי, אדוני, הוא צריך להיכנס בחוק.
דוד אמסלם: כרגע לא נבוא עכשיו ונכניס בחוק את גובה הפיצוי.
דוד אמסלם: רמ"י זו זרוע של המדינה, שיש לה את המועצה שלה - - -
<מיכה דרורי: יש פה בעיה באיזון משפטי, אני מתפלא שהיועצים האחרים לא אומרים את זה.
<מיכה דרורי: הבעיה היא לא רק שהמקל הוא בחקיקה ראשית, שהיא גם חזקה יותר וגם קשיחה יותר, אלא שהיועצים המשפטיים של המינהל בעצמם הודו שכל הזמן עובדים ביראת בג"ץ – הם מפרשים את בג"ץ שאוסר עליהם.
<מיכה דרורי: מי שצריך לשחרר אותם זה הכנסת.
<מיכה דרורי: זאת אומרת, כל החוק הזה הוא על כרעי תרנגולת.
דוד אמסלם: מה אתה רוצה שנשחרר?
<מיכה דרורי: אנחנו כרגע במצב משפטי שיש איזון.
<מיכה דרורי: חובת ההשבה כתובה בחוזה החכירה ובהחלטות מועצת מקרקעי ישראל וגם הסכם ההשבה והפיצוי הוא לפי החלטות מועצת מקרקעי ישראל.
<מיכה דרורי: באה הכנסת ומתערבת באיזון הזה.
<מיכה דרורי: את המקל היא מכניסה בחוק ראשי מאוד אלים, מאוד אכזרי, שאין לו אח ורע בשום מדינה מתוקנת בעולם, אם יורשה לי, גם לא במדינה לא מתוקנת, ואת הגזר היא אומרת: זה נשאיר לתליין, שהוא יטפל בך.
<מיכה דרורי: הדיל הזה לא נראה לנו הוגן.
<מיכה דרורי: הוא לא רק לא נראה לנו הוגן, הוא גם לא מאוזן משפטית.
דוד אמסלם: לא הבנתי על איזה מקל וגזר אתה מדבר.
<מיכה דרורי: קרקע חלופית.
דוד אמסלם: קודם כול, בואו נעשה סדר בעניין.
דוד אמסלם: מדובר על קרקעות מדינה, נקודה.
דוד אמסלם: גם היום המדינה יכולה לקחת את הקרקעות.
<מיכה דרורי: מצוין, שישאירו את המצב כמו שהיה - - -
דוד אמסלם: תן לי רק שנייה לדבר, אתה הרי בדיונים הקודמים לא היית.
<מיכה דרורי: כן הייתי.
דוד אמסלם: למה לא דיברת?
<מיכה דרורי: דיברתי, אבל אמרת שנדבר היום.
דוד אמסלם: מטרת החוק זה דווקא לאפשר את הפיצויים המוגדלים איפה שצריך.
<מיכה דרורי: הוא רק לא מאפשר את זה, זאת הבעיה היחידה.
דוד אמסלם: יכול להיות שאתה חושב שלא, אבל זו בעצם מטרת החוק, אחרת מה יש לנו פה לחוקק?
דוד אמסלם: על מה?
<מיכה דרורי: זאת השאלה הדרמטית.
<מיכה דרורי: החוק הזה לא נחוץ, אבל אם כבר החלטתם לעשות אותו, תאזנו אותו בחוק.
<מיכה דרורי: אל תגידו שעל זרוע אחת של המשקולת יש חוק, ועל הזרוע השנייה התליין ויהיה בסדר.
דוד אמסלם: כבר הסברנו - - -
<מיכה דרורי: כרגע - - -
<מיכה דרורי: רק תודו שזאת העובדה כאן.
<מיכה דרורי: כל מה שהבטחתם שיינתן לנו, אמרתם: המינהל ידאג לכם בעתיד.
דוד אמסלם: אני רואה את המערכת כמערכת הוליסטית אחת שלמה.
דוד אמסלם: אנחנו לא באים כרגע להחליף את כל הנהלים של מינהל מקרקעי ישראל בחקיקה ראשית.
דוד אמסלם: כל המטרה של החוק לפי תפיסתי והבנתי באה לידי ביטוי בשתי נקודות מרכזיות: האחת זה לאפשר פיצויים מוגדלים.
דוד אמסלם: עד היום המדינה לא יכלה לתת פיצויים מוגדלים.
דוד אמסלם: זה יכול להפריע למישהו שנותנים פיצויים מוגדלים, זה גם בסדר; השנייה, שהמדינה יכולה להתחיל לנהל משא-ומתן עוד לפני כל שלבי - - -
<ערן ניצן: לזרז את זה.
דוד אמסלם: בדיוק, לפני שלבי התב"עות וכו'.
דוד אמסלם: זאת כל המטרה.
דוד אמסלם: מבחינת החקלאי – עד היום החקלאי היה יכול ללכת לבתי המשפט לכאורה ולעצור תהליך אם הוא רוצה.
דוד אמסלם: כאן הרעיון, וזאת הזכות היחידה של המדינה כאן, שהיא יכולה לקחת את הקרקע – כמובן שהחקלאי יכול בכל מקרה להגיע לבית המשפט ולהגיד: עושקים אותי – ואחרי זה לנהל אתו משא-ומתן.
דוד אמסלם: זה כל הסיפור, בגדול.
דוד אמסלם: מה זה "תליין"?
דוד אמסלם: לא הבנתי על איזה תליין - - -
<ערן ניצן: מיקי, ההגדרה של תליין לא מקובלת פה.
<עמית יפרח: מה שמיקי דורי מתכוון שבסופו של דבר החוק קובע פה כללים מאוד-מאוד ברורים.
<עמית יפרח: כמו שאדוני אומר, מדינת ישראל רוצה לפגוש את הקרקע מהר מאוד, כמה שיותר מהר, וזה בסדר גמור, אבל על הדרך, אם אתה כבר מחליט שאתה רוצה להפעיל חוק מאוד-מאוד אגרסיבי, אז כבר בחוק תקבע מהם התנאים, האם יקבל קרקע להשבה או לא יקבל - - -
דוד אמסלם: כבר אמרתי - - -
<עמית יפרח: האם תהיה קרקע חלופית - - -
<עמית יפרח: אדוני, ברשותך עוד משפט אחד.
דוד אמסלם: דרך אגב, כל מה שאני אומר זה גם לפרוטוקול.
דוד אמסלם: כרגע יש נהלים של מינהל מקרקעי ישראל ויש אינטרסים.
דוד אמסלם: זה לא רק קרקע חלופית, יש הרבה נהלים שאנחנו יכולים לשים - -
<עמית יפרח: נכון, אבל כל הסכם ההשבה - - -
דוד אמסלם: - - אבל אני לא רוצה.
דוד אמסלם: המדינה הביאה את זה לכאן.
דוד אמסלם: אני לא מתכוון עכשיו לקחת את כל נוהלי מקרקעי ישראל ולהטמיע אותם בחוק, ואני חוזר על עצמי.
דוד אמסלם: אם הייתי חושב שמישהו פה מרמה, אז יש לנו בעיה פה.
דוד אמסלם: זה המדינה.
דוד אמסלם: הכול פה מוקלט, הכול בפרוטוקולים.
דוד אמסלם: זה לא רק החוק היבש, גם הדיון כאן הוא חלק מכל הסיפור.
דוד אמסלם: אז בוודאי שיש אינטרס למדינה, ואמר את זה ריפמן בישיבה הקודמת, והם ענו לו, וזה נשמע לי מאוד הגיוני: המדינה באופן בסיסי, ברירת המחדל הראשונית שלה, בוודאי שהיא גם תעדיף אותה, לתת קרקע חקלאית חלופית אם יש.
דוד אמסלם: תאמין לי שאני בא לפה מהזווית של החקלאי.
דוד אמסלם: אם יש לנו חקלאי בצפון שלקחו לו 10 דונם, ייתנו לו אותם בערבה, ויגידו לו: "שם.
דוד אמסלם: אתה לא רוצה – לא צריך", זה יותר מטריד אותי.
חיים ילין: לא כדאי, כי הם חייבים לשלם לו פיצוי.
דוד אמסלם: בסוף עוד יכריחו אותו.
דוד אמסלם: זה לא נשמע הגיוני.
דוד אמסלם: לכן אני אומר בסופו של דבר שהמדינה מתכוונת לבוא לחקלאים בידיים נקיות במובן זה שאם יש קרקע חקלאית בסביבה – לא לוקחים אותה ממישהו אחר כדי להעביר אותה למישהו אחר, לא פותרים בעיה ביצירת בעיה חדשה – והיא פנויה, אפשר לתת לו אותה.
דוד אמסלם: למה לא? דרך אגב, הייתי שואל אותם: למה לא נתתם לו אותה עד היום?
דוד אמסלם: בלי קשר.
דוד אמסלם: זה מה ששאלתי.
דוד אמסלם: לכן נשמע לי מאוד הגיוני שזה מה שהמדינה תעשה.
דוד אמסלם: גובה הפיצוי כרגע אני יודע שזה בין 10,000 ל-50,000.
דוד אמסלם: הם רוצים לתת יותר, אהלן וסהלן.
<ערן ניצן: לדונם.
דוד אמסלם: אנחנו גם ביקשנו לשפות את המדינה בגין המחוברים, אנחנו גם ביקשנו שאם החקלאי לא יכול לפרק, המדינה תפרק.
<דניאל מלצר: כל זה נכנס לנוסח, כבוד היושב-ראש.
דוד אמסלם: אני בא באמת מהזווית של החקלאי.
דוד אמסלם: תעזוב.
דוד אמסלם: אנחנו ביקשנו שזה יעבור רק בסוף, שלא יקרה מצב שלוקחים לו היום ועוד 20 שנה בונים.
דוד אמסלם: אנחנו דיברנו על כל הדברים האלה.
דוד אמסלם: בסופו של עניין, לא כל דבר נכנס בחקיקה ראשית.
דוד אמסלם: אי-אפשר.