GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מיכה דרורי: האם הכוונה היא שהחוזים פה – דיברו אתך שלמאות ואלפי חקלאים יש חוזים שהתוקף שלהם הסתיים, האם זה לא כדין?
<מיכה דרורי: אנחנו לא מבינים את הסעיף הזה.
<מניה לייקין: הסעיף האחרון זה סעיף שאדוני ביקש.
<אריאל צבי: זה סעיף שאדוני ביקש.
דוד אמסלם: תזכירו לי.
<אריאל צבי: הסעיף האחרון זה סעיף שאדוני ביקש והממשלה הסכימה להוסיף - -
<אריאל צבי: - - ביחס לשיווק קרקעות עם פולשים.
<אריאל צבי: המקרה של שכונת הארגזים.
דוד אמסלם: ביקשתי משהו שהם תרגמו משפטית, אבל הרעיון הוא שמדינת ישראל שיווקה קרקע של אנשים, קרקע ציבורית לכאורה, שאנשים מתגוררים בקרקע הזאת כבר 70 שנה, בלי שהם יודעים, כולל הבתים שלהם.
דוד אמסלם: לכן ביקשתי להפסיק את התהליך התמוה הזה והאכזרי.
דוד אמסלם: המדינה, אם יש לה עניין, קודם כול שתפנה היא את הבן-אדם ולא תגלגל אותו לאיזה יזם שעכשיו צריך לפנות אותו.
<מיכה דרורי: כדאי אולי לנסח את זה ברוח הזאת.
דוד אמסלם: אני לא ידוע לנסח משפטית.
דוד אמסלם: אני מביא את הרעיון.
דוד אמסלם: הרי יש לנו שכונות בארץ שקיימות משנות ה-50, שהיום שיווקו את הקרקע עם האנשים בלי שהם יודעים.
דוד אמסלם: משם זה צמח.
דוד אמסלם: לא באתי ספציפית לחוק הזה בקטע שלכם.
דוד אמסלם: אני נמצא בתחנות האלה כבר לפני חודשיים-שלושה, בדיון על אותן שכונות.
דוד אמסלם: הם ניסחו את זה כאן.
דוד אמסלם: זאת הסיבה שהם הכניסו את הסעיף.
<מיכה דרורי: הניסוח לקוי.
דוד אמסלם: יכול להיות, אבל אני בא לרעיון.
איתן ברושי: תחזור לסעיף הקודם.
<מיכה דרורי: לגבי חוק סילוק פולשים, אנחנו מבקשים להוריד את הסעיף הזה מפה ושידונו בחוק ההוא.
<מיכה דרורי: אז אמרו שזאת הוראת שעה.
<מיכה דרורי: היא דרקונית לא פחות ממה שקורה פה.
<מיכה דרורי: אמרו שזה הוראת שעה, לא האריכו אותה.
<מיכה דרורי: מאיפה זה בא עכשיו?
דוד אמסלם: מה אתם אומרים על זה?
<שירה תם: האפשרות הזאת קיימת בחוק מקרקעי ישראל.
<שירה תם: הכנסנו את זה כאן באמת כתיקון עקיף, אבל האפשרות קיימת גם בחוק כאן.
<שירה תם: היא היתה קיימת בהצעת החוק הממשלתית, אז אין כאן איזה חידוד, זה המשך דין הרציפות.
<מיכה דרורי: אין רציפות, היא כבר ארבע שנים - - -
<קריאה: היא פקעה.
<עמית יפרח: ההוראה כבר לא בתוקף.
<מיכה דרורי: היא ארבע שנים לא בתוקף.
<מיכה דרורי: היא פקעה, היא הסתיימה.
<שירה תם: היא היתה קיימת בהצעת החוק הממשלתית, וזה המשך - - -
חיים ילין: אתם לא יכולים כאשר כדאי לכם לשים בחוק, וכשלא כדאי לכם יש החלטות - - -
איתן ברושי: תתנהגו כמו ממשלה ומדינה, אל תתנהגו בצורה תחמנית כזאת.
<שירה תם: למה תחמנית?
איתן ברושי: כי זה תחמנות כל הזמן.
איתן ברושי: תתנהגו כמו ממשלה.
<דניאל מלצר: זה אושר בכנסת בדין רציפות.
דוד אמסלם: הסעיף הזה קשור לחוק שלנו באופן ישיר או שעל הדרך אתם מעמיסים משהו?
<דניאל מלצר: הוא היה חלק מהצעת החוק הממשלתית המקורית שפוצלה, וכרגע הכנסת אישרה דין רציפות גם לגבי הסעיף הזה.
<מיכה דרורי: אנחנו לא מערערים על זה, גם שם זה היה פסול.
<מיכה דרורי: בחוק סילוק פולשים יש סעיף שהתוקף שלו היה עד 2012, והיתה סמכות להאריך ולא האריכו.
דוד אמסלם: מה הסיפור של חוק סילוק פולשים?
דוד אמסלם: איך אתם עוסקים היום בסילוק פולשים?
<שירה תם: יש חוק מקרקעי ציבור.
<שירה תם: "פינוי קרקע" הוא נקרא.
<שירה תם: החוק הזה מאפשר לנו לפנות אנשים שמחזיקים שלא כדין בקרקע – "פולשים" הם נקראים בפי העם.
<שירה תם: אנחנו פועלים לפי הסמכויות שלו.
דוד אמסלם: איך זה קשור?
דוד אמסלם: אני הבנתי את החוק הזה - - -
<מיכה דרורי: אני אסביר לאדוני.
<מיכה דרורי: היא מדלגת על קטע חשוב.
דוד אמסלם: אני מבין בחוק הספציפי הזה שאנחנו מדברים כרגע שהמדינה יכולה בתוך 60 יום לפנות את הבן-אדם, לא הפולש, ואחרי זה הוא יכול לדון אתה בבתי משפט.
דוד אמסלם: זה במסגרת תחולת החוק הזה.
דוד אמסלם: האם פינוי פולשים אחרים שלא קשורים לחוק הזה?
<שירה תם: העיקר של חוק מקרקעי ציבור זה פינוי פולש, מי שאין לו חוזה.
<שירה תם: יש עוד סעיפים שעוסקים במקרה שיש הסכם.
<שירה תם: קודם הוזכר הסכם עד שבע שנים ויש הסכמים נוספים שיש בהם סעיף שינוי ייעוד ואז יש פרוצדורה שצריכים להודיע לאותו בעל זכויות, צריכים להתחיל אתו משא-ומתן.
<שירה תם: התיקון כאן נועד להאריך את אותו סעיף שמתייחס לאותם בעלי חוזה.
<שירה תם: ההארכה זו אופציה שקיימת בחוק, היא היתה בנוסח הממשלתי, וזה פשוט המשך ישיר שלה.
<שירה תם: זה הכול.
<תומר רוזנר: כפי שנאמר על-ידי נציגת הרשות, אכן הסעיף הזה היה בהצעת החוק המקורית, אבל אני חושב שהוא נבע מכך שההסדר שמופיע בחוק הזה הוגבל בשעתו רק לתוכניות שבמסגרת הוועדה למתחמים מועדפים לדיור - -
<עמית שטאובר: ממש לא.
<תומר רוזנר: - - משעה שהחוק הזה הורחב כרגע ויחול גם על תוכניות מגורים אחרות, ייתכן מאוד שההסדר שם הוא לא כל-כך רלוונטי.
<תומר רוזנר: אגב, מאז שהוא נחקק הוא לא הופעל מעולם.
<ערן ניצן: זה הסדר הרבה יותר עדין.
<תומר רוזנר: הוא הסדר הרבה יותר תמציתי.
<תומר רוזנר: יש שני הבדלים מרכזיים בתחולה של ההסדרים: ההסדר שם מתייחס לחוזים מתחדשים של שבע שנים, חוזים חקלאיים, או על חוזי חכירה שיש בהם שינוי ייעוד, שזה דומה למה שיש כאן, והם מתייחסים לכל תוכנית שמשנה את הייעוד, לאו דווקא ל-750 יחידות דיור, אלא שיש תוכנית שמשנה את הייעוד למגורים.
<ערן ניצן: אי-אפשר לתפוס חזקה.
<עמית שטאובר: מועד ההשבה הוא מועד השבה מקורי ולא מועד השבה מוקדם יותר.
<תומר רוזנר: עכשיו, כשאני שומע את האנשים, לא חשבתי על זה קודם – משעה שהרחבנו את הנושא גם לתוכניות בנות תוקף של 750 יחידות דיור ומעלה, אני חושב שצריך לשקול אם יש באמת מקום להחיות את הוראת השעה ההיא.
<אריאל צבי: אני רוצה להוסיף למה שאמר היועץ המשפטי.
דוד אמסלם: אל תוסיף, רק תתייחס למה שהוא אמר.
<אריאל צבי: אני חושב שההסדר הזה, עדיין יש בו תועלת גם בעולם עם הצעת החוק הנוכחית, מפני שהוא מאפשר לרשות מקרקעי ישראל לטפל בכל תוכנית שיש בה שינוי ייעוד, גם כאלה שהיקף יחידות הדיור שיש בהן הוא קטן יותר.
<אריאל צבי: אני אוסיף שההסדר הזה מדבר על הליכי פיצוי מוגדל, מדבר על הליכי פינוי, ובגדול ההסדר הזה הוא יותר רך, כי הוא לא כולל את הסנקציה הקניינית שיש בחוק הנוכחי.
<אריאל צבי: ההסדר שאנחנו מדברים עליו הוא הסדר יותר רך, ואחת הסיבות שהגענו לחוק הנוכחי, שהמינהל התקשה לתפקד עם ההסדר הזה.
<קריאה: זו בדיוק הבעיה.
<שירה תם: בנוסף, אחד מהשיקולים שהיו לנו לתוכניות רחבות היקף, תומר, אם יורשה לי, במסגרת הדיונים שלנו, להגביל את זה ל-700 יחידות דיור, זה באמת היה מנקודת הנחה שהנוסח הזה אושר בהצעת חוק ממשלתית ואנחנו מאריכים גם את האופציה, שתהיה קיימת, אם יש 700 יחידות דיור.
<שירה תם: הכול בנוי על הנדבך הזה.
דוד אמסלם: רבותי, כבר הקדשתי שעה וחמש דקות, אני חייב לעבור כרגע להסתייגויות של חברי הכנסת.
דוד אמסלם: בבקשה, ברושי.
<תומר רוזנר: לפני חברי הכנסת אני אבקש מרוני להציג כמה תיקונים בעקבות הדיונים שהיו כאן בוועדה בנוסח שהיה בפניכם.
<תומר רוזנר: רוני, אני מבקש שתקראי לאט, כי זה לא מופיע בפני חברי הכנסת.
<רוני טיסר: בעמוד 2, בנוסח שבפניכם, לעניין "חוזי העיבוד העונתיים", לכאורה על-פי הנוסח שפורסם החוק יחול על כל תוכנית שכוללת קרקע עם חוזה עיבוד חקלאי ולא לכך היתה הכוונה.
<רוני טיסר: הכוונה היתה רק במקרה שמדובר בתוכניות למגורים, ולכן הוספנו סיפה "אחרי 30 ימים לפחות יבוא "ובלבד שעל פי תוכנית מועדפת לדיור או תוכנית רחבת היקף לדיור ישונה ייעודה של הקרע לייעוד שאינו חקלאי או שעל-פי תוכנית רחבת היקף לדיור בתוקף שונה ייעודה של הקרקע לייעוד שאינו חקלאי".
<רוני טיסר: " בעמוד 5 בנוסח שלפניכם סעיף 29ג, "הסכם ההשבה", סעיף קטן (ב), פסקה (1).
<רוני טיסר: אני אקרא את הנוסח המתוקן.
<רוני טיסר: אני אקרא גם את הרישה כדי שיהיה מובן - -
<תומר רוזנר: שבה אין שינוי.
<רוני טיסר: - - "הסכם השבה יכלול הוראות בעניינים אלה לפי עקרונות שתקבע מועצת מקרקעי ישראל".
<רוני טיסר: פסקה (1) "מועד השבת הזכויות לגבי קרקע להשבה ומסירת החזקה בה, בהתחשב בגורם שיבצע את הפינוי וכן בסוג הגידול החקלאי המצוי בה, ובמחוברים שמחוברים אליה בחיבור של קבע, ככל שמצויים בה גידולים או מחוברים כאמור במועד חתימת ההסכם.
<רוני טיסר: " פסקה (4) בעמוד 5.
<רוני טיסר: "הוצאות פינוי הקרקע להשבה שבהן תישא רשות מקרקעי ישראל, ובלבד שהוצאות אלה לא יעלו על עלויות הפינוי המקובלות לגבי קרקע מאותו סוג.
איתן ברושי: איזה הוצאות פינוי מקובלות?
<קריאה: מי יקבע מה זה מקובלות?
איתן ברושי: אם זה היה תלוי במינהל, הוא היה מוריד את הסעיף הזה.
איתן ברושי: מה זה "הוצאות מקובלות"?
איתן ברושי: איפה פינו בפעם האחרונה רפת?
<מיכה דרורי: לא רק שהם לא מסכימים להכניס פיצוי, הם שמים מחסומים שאסור יהיה להם לתת.
דוד אמסלם: אתה מפריע לי פעם שלישית.
<אורנה טופל: האם יהיו עוד שינויים בעקבות הישיבה היום?
דוד אמסלם: הוצאות מקובלות זה הוצאות שמקובלות במחירי שוק, הכוונה.
דוד אמסלם: כך אני מבין.
<קריאה: זה ייקבע על-ידי בית המשפט.
<קריאה: צריך להגדיר את זה.
דוד אמסלם: חבר'ה, בלי להתחכם.
דוד אמסלם: דיברנו על מחירי שוק.
דוד אמסלם: אם למישהו יש חממה, שלא יספר שיש לו סנטימנט לחממה ולכן היא עולה פי ארבעה.
<עמית שטאובר: לכן הפירוק יותר איטי.
<אריאל צבי: זה שווי.
<אריאל צבי: הוא מדבר על עלות פינוי.
דוד אמסלם: דרך אגב, בפינוי אמרנו שיש שתי אופציות.
דוד אמסלם: האחת, שהחקלאי יגיד: רבותי, אני לא יכול לפנות את השטח, תפנו את זה אתם - - -
<תומר רוזנר: זה מופיע.
דוד אמסלם: זו אופציה קיימת, והוא מחליט.
דוד אמסלם: לכן אני אומר שהשווי והפינוי זה מחירי שוק שקיימים.
דוד אמסלם: אני לא יודע להעריך את זה, אבל יש מחירים הוגנים.
דוד אמסלם: אני לא יודע כמה עולה לפרק חממה.
דוד אמסלם: אני לא יודע, אבל אני מניח שהחקלאים יודעים.
דוד אמסלם: אני מקבל את הנוסח, וזה בסדר, אלא אם כן תבקשו שאני אוסיף את מחירי השוק.
<אריאל צבי: לא, אלה המשמעויות המקובלות.
דוד אמסלם: זה מה שמקובל.
<רוני טיסר: סעיף קטן (ג) באותו סעיף ראשי.
<רוני טיסר: "מועצת מקרקעי ישראל תקבע, לפי חוק רשות מקרקעי ישראל, הוראות בדבר התמריץ המיוחד, ובין היתר בדבר שיעורו, אופן חישובו ודרכי תשלומו" – נמחק "או שומתו" – "והכול בהתחשב בשווי הזכויות של בעל הזכויות לגבי קרקע להשבה ובשווים של המחוברים שמחוברים אליה בחיבור של קבע.
<תומר רוזנר: ביקשת להפריד בין המחוברים - - -
דוד אמסלם: פה ביקשנו לעשות את ההתחשבנות.
<רוני טיסר: עמוד 7, סעיף 29ד.
<רוני טיסר: היה כתוב שם שאפשר "להורות בצו על העברת כל זכויותיו של בעל זכויות או טובת הנאה לגבי קרקע להשבה".
<רוני טיסר: מחקנו את המילים "או טובת הנאה", על מנת להבהיר שנמחקות רק זכויות הנובעות מהזכויות העיקריות של בעל הזכויות.
<תומר רוזנר: המילים "או טובת הנאה" נמחקות.
<תומר רוזנר: הכוונה להבהיר שמדובר בזכויות התלויות בבעל הזכויות.
<רוני טיסר: עמוד 13, סעיף 2 בנוסח שלפניכם.
<רוני טיסר: התחילה של החוק היא 60 יום מיום פרסומו.
<רוני טיסר: עם זאת, לא ניתן יהיה לתת צווים לסילוק ופינוי או צו להעברת הזכויות כל עוד לא נקבעות הוראות על-ידי מועצת מקרקעי ישראל בדבר התמריץ המיוחד.
<רוני טיסר: אני אקרא את הסעיף: "תחילתו של חוק זה 60 ימים מיום פרסומו (להלן – יום התחילה), ובלבד שלא יינתן צו כאמור בסעיף 29ד או סעיף 29ה אלא לאחר שמועצת מקרקעי ישראל קבעה הוראות כאמור בסעיף 29ג לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 1 לחוק זה".
<רוני טיסר: הוראת המעבר – בנוסח שפורסם זה סעיף 3, עמוד 13.
<רוני טיסר: טייבנו את הנוסח על מנת להחיל את ההוראה גם לגבי תוכנית רחבת היקף לדיור שטרם אושרה.
<רוני טיסר: "לעניין הוראות חוק זה, יראו תכנית מועדפת לדיור ותכנית רחבת היקף לדיור, כהגדרתן בחוק העיקרי, שהוגשו לוועדה כהגדרתה בחוק האמור או למוסד התכנון המוסמך לפי חוק התכנון, לפי העניין, לפני יום התחילה וטרם נכנסו לתוקף באותו מועד, כאילו הוגשו ביום התחילה; נכנסה לתוקף תכנית מועדפת לדיור לפני יום התחילה, יראו אותה כתכנית רחבת היקף לדיור בתוקף לעניין הוראות פרק ג'1 לחוק העיקרי, כנוסחו בחוק זה.
דוד אמסלם: תציג את ההסתייגויות שלכם.
איתן ברושי: הגשנו על נייר.
דוד אמסלם: אתה רוצה להתייחס לזה עכשיו?
איתן ברושי: קודם כול, גם אני רוצה להודות לך על הסבלנות והישיבה, אבל הגענו לדקות המעטות שנשארו.
איתן ברושי: במקביל מתקיימת השדולה החקלאית כדי לשמור על החקלאות, שתיוותר.
איתן ברושי: אין פה נציג משרד החקלאות, אבל בדיון של היום, מניה, כתוב שמשרד החקלאות יגיד שהיקפי השטחים הקיימים הם תנאי לשמירת ביטחון, מזון בחקלאות עתידית, והנה עכשיו גורעים פה – אולי, דודי, חסר פה מספר, תשאל אותם על איזה סדר גודל מדובר.
איתן ברושי: אם אנחנו מבינים נכון זה עשרות אלפי דונמים, אולי גם יותר.
<קריאה: יותר מ-100,000 דונם עד היום.
איתן ברושי: משטחי החקלאות הפעילים מורידים 100,000 דונם, שהמדינה מתכננת גם את ביטחון המזון, שטחים פתוחים וירוקים.
איתן ברושי: כמו תמיד אין יד מכוונת ואין רגל מסיימת.
איתן ברושי: אני רוצה לומר משפט אחד בכל זאת לפני ההסתייגויות, וזה היה בסוף הדיון הקודם.
איתן ברושי: אי-אפשר לומר ייקוב הדין את ההר, משום שהיתה תוכנית של תמ"מ או תוכנית של ועדה מחוזית, לא משנה, אז עכשיו נחסל יישוב כמו כפר ביאליק או מחר יישוב אחר.
איתן ברושי: ופה אני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש, תנקוט בצעד שאולי מתחייב מההתרגשות שהיתה פה גם בדברים של רמת יוחנן וגם של כפר ביאליק, ואני מציע לפני שהבג"ץ יעצור לממשלה את כל התוכנית.
איתן ברושי: לא יכול להיות שאם יש התנגשות של ערכים כמו הצורך בבנייה ושמירת ההתיישבות על מרכיביה, כפי שתואר, היעד של קריית אתא גובר על הכול.
איתן ברושי: אין יעד כזה, אין החלטות כאלה ואין סדר עדיפות כזה.
איתן ברושי: ולכן או לקבל את ההצעה של לא יותר מ-25% מהשטחים של יישוב ברוטו או מה שביקשתי, שתהיה ועדה לפני שהולכים לבית משפט, ועדת ערר בראשות שופט בדימוס, במקום שצריך שיקול דעת נוסף אם זה שתוכנן לפני X שנים הופך את זה לקרקע שאפשר לקחת בלי למצמץ והאם יש מקום לשיקול דעת שאתה היית מפעיל.
איתן ברושי: לכן ההערה הזאת, כדאי להביא אותה בחשבון.
איתן ברושי: אני מעדיף שנפתור אותה פה ולא בבג"ץ.
איתן ברושי: לכן אני חושב שכדאי להכניס את ההסתייגות עכשיו, גם אם היא לא הופיעה בניסוח שלה.
איתן ברושי: אני דאגתי שיהיה ניסוח של מקום להשגות, מקום לערר שהוא לא בית משפט.
<תומר רוזנר: זאת ההסתייגות הראשונה שלך?
איתן ברושי: שיקול דעת מה גובר פה על מה במדינה שהולכת ומצטמצמת.
איתן ברושי: דבר שני שנאמר פה, חברי דודי, העניין שאמרת ובצדק שהפיצוי הוא לא במקום הבטחת העתיד.
איתן ברושי: רק בשבועות האחרונים עסקנו הרבה בפנסיה, ולחלקם זו הפנסיה, או לרובם, וצריכה להיות גם גמישות בתעסוקה חלופית, בשימושים חורגים, בפתרונות של תעסוקה שלא מחייבים שטח גדול.
איתן ברושי: אתה יודע שעכשיו סוגרים את המשתלות בשבת.
איתן ברושי: יש לנו כל הזמן גזירות.
איתן ברושי: לכן תעסוקה חלופית היא חלק מהיכולת להישאר בכפר ולא להפוך את כולם לעיר אחת גדולה.
איתן ברושי: תעסוקה חלופית ושמירת היישובים.
איתן ברושי: אין החלטת ממשלה לחסל את ההתיישבות, אין הגדרה כזאת, ובמציאות העיוורת של החוק הזה שאנחנו הולכים לקבל כנראה ברוב של הקואליציה, למרות שדודי אולי ידאג שלא יהיה רוב כזה, בסופו של דבר אי-אפשר להעביר את החוק הזה כאילו הוא גובר על הכול.
איתן ברושי: יש בסוף גם שכל ישר.
איתן ברושי: ההסתייגויות רובן הן עם שכל ישר.
איתן ברושי: חלקן, דודי, דברים שאמרנו פה ואתה אמרת, ולא כולם בוצעו בשלמותם.
איתן ברושי: לא כל ההערות שלך נכנסו, והיתה פה שחיקה במהלך הישיבות.
איתן ברושי: אני מבין שחלק מהדברים התקבלו, הזמן הסתיים, בניסוח של ההסתייגויות יש שילוב של מועצות אזוריות, המושבים והקיבוצים, יש הסתייגויות שחיים הגיש, שחלקן חופפות.
איתן ברושי: דודי, יש שתי אפשרויות, או שתקבל את כל ההסתייגויות, מה שנראה לי שזה לא סותר את החוק, אני מדבר עכשיו ברצינות, או שצריך להביא הכול למליאה.
<תומר רוזנר: אתה רוצה להצביע על כל ההסתייגויות שהגשת בכתב?
<תומר רוזנר: יש הסתייגות אחת שאתם חייבים להסביר מעבר להסתייגויות בכתב שמונחות בפני חברי הכנסת, ואם אתה מעוניין, אתה יכול להציג אותן - - -
איתן ברושי: כולם קראו.
<תומר רוזנר: יש הסתייגות אחת שאנחנו לא יכולים לרשום, אלא אם כן תפרטו.
איתן ברושי: איזה מספר?
<רוני טיסר: 9.
<תומר רוזנר: ביקשתם לקבוע את עקרונות הסכם ההשבה בחוק.
<תומר רוזנר: אתם צריכים להגיד לי מה העקרונות שאתם רוצים לקבוע.
איתן ברושי: מניה, לפי דעתי מה שנאמר פה שבסופו של דבר יש חוק, החוק הזה מגדיר את היכולת שלכם, של הממשלה – החוק הזה מאפשר כמעט אין-סוף אפשרויות ביישובים שהוקמו על-ידי חומה ומגדל, ועכשיו יהיה חומה ומגדל הפוך.
איתן ברושי: הנקודה מהם כללי המסגרת.
איתן ברושי: למשל יכול להגיד היושב-ראש פיצוי מוגדל הוא לא פחות מפי חמישה על הפיצוי הקיים, כדי שנבין על מה מדברים.
איתן ברושי: אומר היושב-ראש, אומר ערן, שמטרת החוק לתת פיצוי מוגדל ולא להיכנס לבג"ץ של גורם כזה או אחר - - -
דוד אמסלם: ברושי, מה שאומר תומר זה דבר מאוד פשוט.
דוד אמסלם: אני לא נכנס כרגע לסיבה, אנחנו לא בדיון הזה.
דוד אמסלם: הגשת הסתייגות, כשאתה כותב פיצוי מוגדל, תכתבו מה – פי שבעה?
דוד אמסלם: פי שמונה?
דוד אמסלם: פי עשרה?
דוד אמסלם: מה שתכתוב זה בסדר, רק תכתוב.
דוד אמסלם: מה אתה מציע שיהיה כתוב?
איתן ברושי: אין לי תשובה מהמותן.
דוד אמסלם: אחרת ההסתייגות לא רלוונטית.
אורי מקלב: תכתוב "על-ידי ועדה משותפת" - - -
<תומר רוזנר: חבר הכנסת מקלב, כרגע כתוב בהסכם - - -
איתן ברושי: לא נזרוק פה סתם מספר.
איתן ברושי: שזה יאושר פה?
דוד אמסלם: אנחנו עכשיו הולכים להצביע.
דוד אמסלם: עברתי לשלב ההצבעות, אני רק שומע את ההסתייגויות.
דוד אמסלם: אומר תומר דבר הגיוני.
דוד אמסלם: הוא אומר שהגשת הסתייגות, תרצה לדבר עליה גם במליאה, אז רק תרשום מה.
<תומר רוזנר: תפרט אותה.
דוד אמסלם: תפרט אותה שנדע במה מדובר.
איתן ברושי: - - - מה היקפי הפיצוי.
דוד אמסלם: מה הוא צריך לכתוב בהסתייגות כדי שיהיה פיצוי הולם.
אורי מקלב: שייקבע על-ידי שמאי של החקלאים.
אורי מקלב: ייקבע על-ידי שמאי של החקלאים.
אורי מקלב: לא צריך להגיד מה.
איתן ברושי: זה פיצוי מוגדל, כי יש פה מהלך חריג.
איתן ברושי: לפי דעתי לא פחות מפי חמישה מהפיצוי הרגיל.
דוד אמסלם: אז תרשום.
<קריאה: פי חמישה.
דוד אמסלם: רשמנו: לא פחות מפי חמישה מהפיצוי הרגיל.
אורי מקלב: פי 15.
איתן ברושי: אני שואל.
איתן ברושי: עמית, אתה רוצה לחשוב?
<עמית יפרח: בחוק המקורי, כפי שראינו בהתחלה, דובר על כפול, אחרי זה הם חזרו בהם.
דוד אמסלם: אתה רוצה שנרשום כפול?
דוד אמסלם: כפול.
דוד אמסלם: תרשמי.
איתן ברושי: לא פחות.
דוד אמסלם: לא פחות מכפול.
דוד אמסלם: למי יש עוד הסתייגויות?
איתן ברושי: לא פחות מכפול.
דוד אמסלם: חבר הכנסת ברושי, תודה.
<רוני טיסר: חבר הכנסת ילין, גם לך יש הסתייגות כזאת.
<רוני טיסר: גם עליך זה מקובל?
חיים ילין: אני רוצה לנמק שתי הסתייגויות שלי.
<תומר רוזנר: שנייה.
<תומר רוזנר: לפני זה תן לי לגמור עם ברושי.
דוד אמסלם: סיימת עם ברושי.
<תומר רוזנר: חבר הכנסת ברושי, יש פה הסתייגות נוספת שכתבתם שאתם רוצים להבהיר - - -
<רוני טיסר: 6.
<תומר רוזנר: ב-6 ומופיעה גם אחר-כך.
<תומר רוזנר: ביקשתם הבהרה שזה חל על מי שמחזיק בפועל במקרקעין.
<תומר רוזנר: הבהירו לנו במהלך הדיון היום שברור שגם מי שחוזה החכירה שלו הסתיים או פקע זה יחול עליו.
<תומר רוזנר: השאלה אם אתם עומדים על הדרישה הזאת.
איתן ברושי: זה מה שאמר כרגע דובי אמיתי.
חיים ילין: תקשיב מה הוא אומר.
חיים ילין: לפי המשפט שתומר אומר עכשיו - - -
דוד אמסלם: גם מי שפקע - - -
חיים ילין: עדיין אתה מחזיק בהסתייגות?
חיים ילין: זה מה שהוא שואל.
איתן ברושי: התשובה היא כן.
חיים ילין: קודם כול, אני חייב להודות ליושב-ראש על זה שהקשיב לחקלאים.
דוד אמסלם: זה המינימום שאנחנו יכולים לעשות.
חיים ילין: אני רוצה ללכת ברוח הדברים שנאמרו פה.
חיים ילין: לדעתי החוק הזה לא היה צריך לצוץ בכלל.
חיים ילין: עד היום כל מי שרצה להתפתח, לא היתה לו שום בעיה עם מרכז המועצות האזוריות, יחד עם המועצות האזוריות, יחד עם החקלאים.
חיים ילין: לא שמעתי לעולם, אני אומר במבוא – לא שמעתי לעולם עיר שלא יכולה להתפתח בגלל שהמועצות או חקלאי לא נתן את הקרקע.
חיים ילין: מה כן שמעתי?
חיים ילין: שהרבה מאוד ערים רוצים כזה.
חיים ילין: מה זה "כזה"?
חיים ילין: הם רוצים את השכונה של הווילות שלהם, אבל הם לא מסוגלים לתת את החינוך שנותנים במושבים ובקיבוצים, ואז בונים שכונת קרקע, וילות מפוארות, באים לשם, אבל כל הילדים מתחנכים – איפה?
חיים ילין: במועצות האזוריות.
חיים ילין: זה כן ראיתי, בשפע.
חיים ילין: אנחנו רוצים גם כזה – אם רוצים גם כזה, תתנו חינוך כמו שנותנים באותם מקומות, תתנו אותם ערכים שאנחנו מגדלים את הילדים, תתנו גם אחוזי גיוס כמו שאנחנו נותנים.
חיים ילין: זה לא כתוב ברמ"י.
חיים ילין: מה רמ"י בא ואומר?
חיים ילין: מה אומר עדיאל?
חיים ילין: אתם תצטרכו לעצור אותי, אני רוצה הכול בטון.
חיים ילין: הכול שמלה ומלט.
חיים ילין: זה מה שהוא אומר.
חיים ילין: הוא אומר לי את זה בגלוי כשבאתי לדבר על קריית ביאליק ועל זבולון, איך מועצה נעלמת מהמפה בכלל בשם הקריות, איך 1,000 דונם של חקלאות הולכים להיות פארק מים, איך כל הדברים האלה קורים.
דוד אמסלם: חיים, תעבור להסתייגות.
חיים ילין: למה הבאתי את המבוא?
חיים ילין: כי יש פה שתי הסתייגויות שאני חושב שהן חייבות להיות כלולות בפנים, והן עושות גם סדר.
חיים ילין: אולי מאזנות את החוק.
חיים ילין: וזה לגבי 29א, הגדרות להשבה.
חיים ילין: אמרתי בפעם הקודמת שלדעתי החוק הזה צריך לחול לאחר שכל הקרקע שהופקעה מהקיבוצים, מהמושבים, מכל הקרקעות הפרטיות, ובמשך 25 שנה ולא נבנה עליהן שום כלום, שבאותו אזור לא יופקע שום דבר יותר עד שלא יוכח שסיימו את אותה בנייה שצריך היה לעשות ולתכנן את אותם אזורים.
חיים ילין: אלא מה, לא רוצים את זה, זה המון עבודה, צריך תכנון מחדש, צריך הרבה מאוד דברים, אבל בואו תהיו הוגנים.
דוד אמסלם: חיים, ההסתייגות השנייה.
חיים ילין: או כלל ארצי או כלל אזורי.
חיים ילין: אני לא רוצה לפגוע בבאר שבע או בקריית שמונה בגלל שבקריות יש קרקעות שהופקעו לפני 20 שנה ועדיין לא בנו עליהן כלום, לכן יש לחילופין.
חיים ילין: זאת אומרת, או שזה כלל ארצי, כל עוד שיש קרקעות בכל מדינת ישראל שהופקעו ולא נבנו, שזו אפשרות אחת, או לחילופין באזורים, זאת אומרת, במועצות מסוימות, באזורים שאנחנו רואים שהופקעה קרקע ולא רוצים לבנות.
חיים ילין: הנושא השלישי שאף אחד לא נתן את הדעת עליו פה ולא כלול בחוק זה הנושא של קרקעות פרטיות.
חיים ילין: הרבה יותר קל לקחת קרקע ממי שמעבד אותה לפי הסכם עם מדינת ישראל ומינהל מקרקעי ישראל מאשר מאדם שקנה קרקע פרטית והמינהל והמדינה לא רוצים להתעסק עם זה.
חיים ילין: למה מחכה אותו אדם פרטי?
חיים ילין: הוא רק מחכה שערך הקרקע יעלה כדי שהוא יוכל למכור.
חיים ילין: זאת אומרת, בלי רצון של המינהל, בגלל שיש פה אנשים חמדנים ומה שמעניין אותם זה רק מה ערך הקרקע, הם לא מוכנים לתת את הקרקע למען המדינה בשביל שקריית אתא תתפתח, אלא הם מחכים לראות מה תהיה עלות הקרקע, כמה תתקפל מדינת ישראל, בכמה היא תקנה או שיזם אחר שיקנה, שהם יוכלו לבנות.
חיים ילין: זו הסתייגות אחת.
חיים ילין: הסתייגות שנייה באה ואומרת: לאחר המילים "מקרקעי ישראל" – ב-29א – "אשר בהתאם להסכם בין רשות מקרקעי ישראל לבין מי שהוקצו לו הזכויות לגביהן" יבוא "ובכל מקרה לאחר שנערכה פגישה בין רשות מקרקעי ישראל לבין המועצות האזוריות ותנועות ההתיישבות, על מנת להגיע להסכמות בנוגע לקרקע".
חיים ילין: אני מבקש שלפני שבאים עם הדואר הרשום, ולפני שבאים עם קו כחול שאף אחד לא ראה, ערן, קודם כול יושבים.
חיים ילין: בואו נוכיח לכולם שגם החוק הזה מיותר, ניתן לשבת ולהגיע להסכמות.
חיים ילין: וזה מה שאני דורש בהסתייגות השנייה כמו שרשום פה.
חיים ילין: והאחרונה, שהיא לא חופפת - - -
דוד אמסלם: מה זה השלישית?
דוד אמסלם: יש לך שתיים.
חיים ילין: יש פה עוד הרבה, אבל אני לא מדבר על החופפות עם המחנה הציוני, אני רק מדבר על מה שלא חופף.
חיים ילין: 29ג(ב), הסכם השבה.
חיים ילין: הוספת סעיף קטן (6): על אף כל האמור לעיל בעד שינוי ייעוד הקרקע, ראשית תיבחן האפשרות למתן – זה לא כתוב – קרקע חלופית מתאימה מבחינת סוג והיקף, ו/או פרנסה חלופית.
דוד אמסלם: אמרנו.
חיים ילין: אני מוסיף "ו/או פרנסה חלופית".
חיים ילין: דבר אחרון.
דוד אמסלם: חיים, תתכנס.
חיים ילין: הסבר.
חיים ילין: כשמדברים על עלויות, על פיצוי – ערן, כשאתה נותן פיצוי מוגדל על קרקע, לא עושים היוון.
חיים ילין: אני אנסה לנמק את זה.
חיים ילין: אם הקרקע זו הפרנסה של המשפחה לדורות, והוא צריך להמשיך להתפרנס מזה, והוא מרוויח 1,000-1,500 שקל לדונם, הלוואי, לאורך השנים, אתה בא ונותן פיצוי שלעולם הפיצוי הזה, גם אם אתה לא עושה כלום עכשיו, אתה שם אותו כתוכנית חיסכון בבנק, לא תקבל לעולם את ההיוון של אותו ערך קרקעי.
חיים ילין: בגלל זה אנחנו תמיד באים ואומרים שאין ערך לקרקע.
חיים ילין: תסלחו לי, למדנו - - -
דוד אמסלם: חיים, מה ההערה?
חיים ילין: אני רק מסביר.
דוד אמסלם: תן את ההסתייגות.
דוד אמסלם: אני כבר גולש חצי שעה מהדיון.
חיים ילין: אני רק אומר שלעולם הפיצוי על הקרקע לא יהיה דמוי ערך או פנסיה או פרנסה לאורך שנים.
דוד אמסלם: יותר מזה, אני חושב שיש פה ערך ערכי, לא קשור לכסף.
דוד אמסלם: זה מה שהחברים אומרים.
חיים ילין: אני מסביר לך שאין.
חיים ילין: לעולם לא יהיה.
דוד אמסלם: אני מבקש מכולם לשבת.
דוד אמסלם: אנחנו מביאים את זה להצבעה.
דוד אמסלם: לפני שאני מביא את העסק להצבעה אני רוצה להגיד משהו לגבי המינהל ומשרד האוצר.
דוד אמסלם: במסגרת תחולת החוק שאנחנו דנים שמענו היום את החקלאים, ויש לטעמי מקרים חריגים שחורגים מהכלל.
דוד אמסלם: אני אתן סתם לדוגמה, אני שומע את ידיד – אני לא מכיר את הסיפור שלו, אבל הוא מדבר מנהמת לבו – לדעתי כדאי שתשבו אתו באופן פרטני, תראו מה אפשר לסייע לבחור בלי קשר לחוק.
דוד אמסלם: קראתי על הסיפור בעיתון ואני שומע אותו, הוא בא מכפר ביאליק לכאן, והוא מדבר מהלב שלו.
דוד אמסלם: תשבו אתו באופן פרטני.
<ערן ניצן: אני לוקח על עצמי לעשות את זה, אבל יותר מזה, אנחנו יודעים שזה כבר נעשה בימים האלה.
דוד אמסלם: עצם העניין שבחור קם הבוקר בשעה 04:00 בבוקר - - -
<ערן ניצן: היושב-ראש, אני מקבל את זה.
חיים ילין: אני נמצא אתם בקשר, עם ראש הרשות, עם עדיאל - - -
<ידיד כהן: יכול להיות שיחסלו עוד יישובים כאלה בעתיד.
דוד אמסלם: אתה מדבר עם יושב-ראש הותמ"ל, הוא יכול לקרוא לך.
דוד אמסלם: ערן, אתה תקרא לו.
<ידיד כהן: זה לא עניין אישי.
דוד אמסלם: קודם כול, אני מסתכל על האישי.
דוד אמסלם: יש הבדל אם לבן-אדם לוקחים 80% מהמשק שלו לבין אחד שלוקחים לו 5%.
<ערן ניצן: קיבלתי.
דוד אמסלם: רבותי, אני רוצה להביא את העסק להצבעה.
דוד אמסלם: אנחנו מתחילים קודם כול בהצבעה בהסתייגויות.
דוד אמסלם: אתם רוצים שאני אצביע על כולן כמכלול?
דוד אמסלם: אני קודם כול אצביע על ההסתייגויות של קבוצת המחנה הציוני.
דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגויות, שירים את ידו.
דוד אמסלם: מי ננמע?
דוד אמסלם: ההסתייגויות של סיעת המחנה הציוני לא נתקבלו ויעלו למליאה.
דוד אמסלם: ההסתייגויות של המחנה הציוני לא נתקבלו.
דוד אמסלם: אני עובר כרגע להצבעה על ההסתייגויות של חיים ילין.
אורי מקלב: זה חיים ילין או יש עתיד?
דוד אמסלם: הוא הגיש את זה בשם עצמו.
<תומר רוזנר: אתה רוצה בשם הסיעה או בשם עצמך?
חיים ילין: בשם הסיעה.
<תומר רוזנר: אתה צריך להביא חתימות.
אורי מקלב: בשם הסיעה?
<תומר רוזנר: בשם הסיעה, בשם יש עתיד.
דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגויות של קבוצת יש עתיד, שירים את ידו.
דוד אמסלם: ההסתייגויות של סיעת יש עתיד לא נתקבלו ויעלו למליאה.
דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלו.
דוד אמסלם: אני עובר ברשות
דוד אמסלם: כם להצביע על החוק בנוסח הוועדה כמכלול, בתוספות כל התיקונים שהוצגו והוקראו היום.
דוד אמסלם: מי בעד החוק, שירים את ידו.
דוד אמסלם: הצעת חוק לקידום הבנייה במתחמים מועדפים לדיור (הוראת שעה), התשע"ד-2014 - פרק ד' וסעיפים 43(ב) ו-46 אושרה, בכפוף לתיקונים, ותעלה למליאה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.
דוד אמסלם: על סדר-היום: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 106 והוראת שעה), התשע"ו-2016.
דוד אמסלם: אני שמח שנמצא איתנו חברי הטוב השר יריב לוין.
דוד אמסלם: באמת כבוד גדול בשבילנו.
דוד אמסלם: כבוד השר, תאמר כמה מילים על החוק ואחר-כך נשמע את האחרים.
יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב ראש, גם לך וגם לצוות של הוועדה, על המאמץ בקביעת הדיון הזה במהירות.
יריב לוין: אני מוכרח לומר שגם כיף לחזור ולשבת בוועדה לכנסת.