GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן גילאון: כל מיני אנשים שהגיעו לפני 10 או 15 שנים, עם כל אחד צריך לדון לגופו, אבל אותם אנשים שהם היורשים של דור המייסדים, הם חייבים להיכּלל כאן לפי הנוסחאות שאומרים כאן, חדר תמורת חדר, דירה תמורת דירה, מטר תמורת מטר ויש לנו זכויות באוויר.
אילן גילאון: ברוך ה', לא צריכים להיות בעניין הזה קמצנים.
אילן גילאון: אני מברך אותך ואת כל היוזמים של הרעיון הזה ולא צריך חוק לכל שכונה, מדינת ישראל צריכה לדעת מה אחריותה.
דוד אמסלם: תודה, חבר הכנסת גילאון.
יואב בן צור: קודם כל אני רוצה לברך על הישיבה הזאת, על הטיפול בנושא הזה.
יואב בן צור: לצערי לא יכולתי להיות בסיור בשכונת הארגזים, כמובן שטוב מי שרואה ממי ששומע.
יואב בן צור: אבל אין ספק, כשאנחנו רואים את האנשים פה, גם אם רוצים למצוא פתרונות דיור לא צריכים לדרוס בדרך את כל האנשים השקופים האלה, שבעצם אלה אנשים שצריכים לקבל שיפור בדיור ואי אפשר לזרוק אותם לצדדים.
יואב בן צור: אין לי ספק שגם בעיריית תל אביב וגם במינהל מקרקעי ישראל, מאחורי החוק היבש או הדברים היבשים יש אנשים עם לב ואין לי ספק שבמקרה הזה, אחרי ששמעו את כל הזעקות של כולם ואת התובנות של כולם, גם הם יפעילו במידה מסוימת את הלב ויגיעו למיצוי הזכויות של התושבים שנמצאים שם.
דוד אמסלם: חברת הכנסת אורלי לוי, בבקשה.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לברך אותך על הדיון השני כבר בנושא הזה.
אורלי לוי אבקסיס: הספקתי להכיר אותך כשאתה נלחם, אתה יודע גם לגייס אליך חברים גם בקואליציה.
דוד אמסלם: באופוזיציה, את מתכוונת.
אורלי לוי אבקסיס: לא, האופוזיציה איתך.
דוד אמסלם: הקואליציה בטוח.
אורלי לוי אבקסיס: האופוזיציה איתך, אדוני.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא סתם אמרתי בקואליציה.
אורלי לוי אבקסיס: כי לנושא הזה קשה מאוד למצוא פרטנרים בקואליציה.
אורלי לוי אבקסיס: לא חברי הכנסת, אלא אלה שעומדים על השאלטר, אלה שיכולים לפתוח או לסגור.
אורלי לוי אבקסיס: האבסורד הגדול הוא שכשהמדינה רוצה היא יודעת לפתור בעיות, כמו לדוגמה בקרני שומרון, אם אני לא טועה.
אורלי לוי אבקסיס: היה מדובר שם על חבר'ה שפלשו לדירות, דירות של המדינה, לא שילמו במשך שנים, לא נתנו את חלקם וכשהמדינה רצתה לפתור ביום בהיר אחד היא הפכה אותם לדיירים זכאים, רטרואקטיבית קיבלו את כל הזכויות כאילו היו דיירים בזכות, ואחר כך כשרצו לקנות את הדירות גם נתנו להם הנחות כאילו הוותק שלהם, כאשר הם היו פולשים, הוכשר בדיעבד.
אורלי לוי אבקסיס: כי הם היו קשורים למפלגה מסוימת שהיה לה כוח ולכן יצרו את המנגנון של הכשר בדיעבד.
אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב ראש, אתה נמצא עכשיו בתפקידך במקום הזה לא בכדי, לא סתם אתה נמצא במקום הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אתה צריך לבוא ולהסתכל ולומר שהאוכלוסייה הזו היא אוכלוסייה שאכפת לנו ממנה והאוכלוסייה הזו, אפשר להכשיר ואפשר לתקן ואפילו לא צריך להכשיר, מאחר שהמדינה, כאשר היא העבירה את הזכויות בקרקע, היא הכניסה שם סעיף שאומר 'ובתנאי שזכויותיהם יישמרו גם כאשר היזמים יגיעו'.
אורלי לוי אבקסיס: בינתיים זה עבר כמה ידיים, אפשר לבוא ולטעון שבכלל החוזה בטל ומבוטל מאחר שהסעיף לא קוים, הסעיף הזה הוא תנאי לקיומו של החוזה.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר לך, החטא הכי גדול שלהם, זה שהם נמצאים במקום שלאורך השנים - - - בהתחלה לא הסתכלו על המקום הזה, זה היה דרום תל אביב, לאורך השנים הערך של הקרקע עלה ואנחנו במציאות שבה במדינת ישראל קרקע שווה יותר מחיים של אנשים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מוכרים את הקרקע, מנסים למקסם את הרווח עליה ועל הדרך אנחנו זורקים את האנשים האלה, לאן?
אורלי לוי אבקסיס: באמת שאלה פשוטה, לאן?
אורלי לוי אבקסיס: לאורך השנים הכול היה בסדר, כל עוד הקרקע לא הייתה שווה, כמו מניה אולי הכי גבוהה היום במשק?
אורלי לוי אבקסיס: אני באה ואומרת דבר נורא פשוט, ידעה מדינת ישראל לעשות הסדרים, גם פה בירושלים, גם כשאבא שלי היה שר שיכון, אתה יודע, גם בשנים אחרות, כאשר פינו שכונה מסוימת דאגו להסדר ולדירות נ"ר בעבור אותם אנשים שפונו כדי לבנות את המבנים המאוד מפוארים ומאוד יפים.
אורלי לוי אבקסיס: אפילו בחלק מהמקרים אמרו לאנשים 'לכו תחפשו אתם את הדירה שאתם רוצים או מתאימה לצרכיכם, יש תקרה מסוימת שאתם לא יכולים לעבור והמדינה תרכוש בעבורכם', וגם תעשה את כל הבירוקרטיה, כי מדובר לפעמים באוכלוסייה שלא יודעת לעמוד מול בירוקרטיה.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר אני הסתובבתי, ולא פעם אחת, בשכונה הזו, נצבט לי הלב.
אורלי לוי אבקסיס: כאילו תקעו אותה בשנים מסוימות.
אורלי לוי אבקסיס: גם כספים שקיבלו כדי לתחזק את המקום, לא רק שלא שומשו לתחזוק, אלא שומשו אחר כך לנהל איזה שהוא מסע משפטי נגדם.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת הכסף שאמור היה לשפר את התנאים שלהם במקום הפך להיות כסף שהכשיר את הפינוי שלהם מהמקום, להתעללות בהם.
יוסי יונה: כלי סחיטה.
אורלי לוי אבקסיס: כלי סחיטה.
אורלי לוי אבקסיס: ההתנהלות היא כל כך נבזית עד שאתה מנסה להבין מי עומד מאחורי מה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אנחנו נמצאים בנקודת זמן שאתה, היושב ראש פה בוועדה, ביכולתך גם לעצור.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו בוועדת הרפורמות דנו עכשיו בהענקת זכויות נוספות, לדוגמה ליזמים פרטים או בעלי קרקע פרטית כדי שזה כבר לא יהיה שאתה יכול לחלק את מספר הבתים לאיקס אחוזים נוספים, אלא נותנים לך על אותה קרקע זכות בנייה נוספת, מגדילים לא רק את מספר הדירות אלא את אחוזי הבנייה וזה פתרון שיכול להיות שכולם ייהנו פה.
אורלי לוי אבקסיס: אפשר יהיה לתת, כמו שאנחנו מנסים עכשיו בהתחדשות העירונית עם הפינוי-בינוי של דיירים של הדיור הציבורי, דירה בעבור דירה, לפי הצרכים.
דוד אמסלם: אורלי, בואי תתכנסי.
דוד אמסלם: אני לא נותן להם - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת, אדוני היושב ראש, שני דברים.
אורלי לוי אבקסיס: האחד, שיבדקו ושיחזרו עם תשובות קונקרטיות, איך הם מכשירים כמו שהם עשו ב - - -
דוד אמסלם: אנחנו כבר אחרי הדיון.
דוד אמסלם: את התבלבלת בדיון, זה הדיון - - -
אורלי לוי אבקסיס: אז היום הם מציגים לנו את זה?
אורלי לוי אבקסיס: אז בסדר, אני מחכה לשמוע.
דוד אמסלם: חברת הכנסת יעל כהן-פארן.
יעל כהן-פארן: אני רק מברכת - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, יעל הייתה איתנו גם בסיור.
יעל כהן-פארן: נכון, הייתי בסיור ואני שמחה לראות פה חלק מהאנשים שפגשנו בשטח.
יעל כהן-פארן: אני מברכת, שוב, על הדיון, אני באמת רוצה לשמוע התקדמות.
יעל כהן-פארן: אני רק חייבת לספר לכם ששבוע אחרי שהיינו בשכונת הארגזים, במקרה היה סיור של ועדה אחרת, ועדה להתחדשות עירונית, ונפגשנו עם רון חולדאי, וכשאני העליתי בפניו את נושא שכונת הארגזים, זה כמו ללחוץ על כפתור שמתחיל לנגן, כדאי לכם להוציא את הפרוטוקול של הדיון, בקיצור.
יוסי יונה: אהבת את המנגינה?
יעל כהן-פארן: לא, לא, מאוד צרמה לי, אבל אני כן חייבת להעלות משהו שהוא העלה שם ואני אומרת שצריך לבדוק את זה, כי אין לי תשובות.
יעל כהן-פארן: לטענתו יש לו סמכויות מוגבלות ואם הכנסת רוצה שהוא יטפל בנושא כמו שצריך אז צריך להביא את זה מהכנסת.
יעל כהן-פארן: אז אני אומרת, בואו נבדוק את זה לעומק, בואו נראה מה באמת הסמכויות שהוא לא יכול ומה אנחנו יכולים לעזור לו ולהעביר לו את הסמכויות כדי שיפתור את הדברים לא כמו שהוא עושה עד היום.
אילן גילאון: רק משפט ששכחתי, העניין של הכביש, לגבי הנושא של פתרונות מיידיים, אם אפשר לשמוע לגבי זה.
אילן גילאון: מה הולך להיות, אם מפסיקים את זה.
דוד אמסלם: עובדיה, אתה דיברת איתו?
דוד אמסלם: איתך, עם גילאון, לגבי הכביש.
<עובדיה גולסטני: לא היום.
דוד אמסלם: הכביש, אנחנו עוד מעט נדון על זה.
דוד אמסלם: סיפור הכביש הוא לא הסיפור כרגע.
<עובדיה גולסטני: לא כרגע.
אילן גילאון: בסדר, אבל אם מישהו יכול להתייחס לזה.
דוד אמסלם: אני לא נכנס לתכנון המפורט, זה לא הסיפור של כרגע, אני רוצה להבין את המגמה, את הכיוונים.
דוד אמסלם: פחות חשוב לי עכשיו מה סוג הפתרון בצ'ופצ'יק של הקומקום כרגע.
דוד אמסלם: חשוב לי כרגע לשמוע את המינהל.
דוד אמסלם: חבר הכנסת אורי מקלב, אתה רוצה את זכות הדיבור, או שנדלג?
אילן גילאון: אם מישהו יוכל להתייחס.
דוד אמסלם: טוב, רבותיי, אני הייתי רוצה לשמוע, ברשותכם, את מינהל מקרקעי ישראל, שהוא הכוכב הראשי בעניין.
<דפנה כהן הילינגר: שלום.
דוד אמסלם: שלום.
דוד אמסלם: תתייחסי לסיכום, בבקשה.
<דפנה כהן הילינגר: אני מתייחסת לסיכום ולדברים שנאמרו כאן.
<דפנה כהן הילינגר: אני רוצה אולי קצת לדייק את העובדות של דברים שנאמרו כאן ובהתייחס לסיכום ולדברים שנאמרו עכשיו.
<דפנה כהן הילינגר: ענייננו במכרז שפורסם בשנת 98'.
<דפנה כהן הילינגר: חשוב לציין שבמסגרת המכרז הזה ניתנה חבילת זכויות פיצוי למי שזכאי לפיצוי.
<דפנה כהן הילינגר: זה לא שהמתחם הזה הועבר לידיים פרטיות ועכשיו זה רק היזם מול כל המחזיקים, אלא היזם התחייב וחתם על חוזה במסגרת המכרז הזה שכל מי שמחזיק שם למעשה משנת 86', שזה קריטריונים לא מבוטלים, יהיה זכאי לחבילת זכויות.
דוד אמסלם: דפנה, ברשותך, לפני כן, לפני שאת נכנסת לזה, אני כרגע לא מתכוון לפתוח את הדיון לגבי חבילת הזכויות, מה מי ומה, אני שאלתי שאלה, בפרוטוקול, אני ניסחתי את זה, 'הוועדה קוראת לשר האוצר להקים צוות בין משרדי', בדיוק שם אתם צריכים לדבר על הנושאים האלה בהשתתפות מינהל התכנון.
דוד אמסלם: אני חושב שמינהל התכנון צריך להוביל את זה עם רשות מקרקעי ישראל, משרד המשפטים, משרד הבינוי, עיריית תל אביב ונציגי התושבים.
דוד אמסלם: הוקם צוות כזה?
<דפנה כהן הילינגר: למיטב ידיעתי טרם הוקם - - -
<דפנה כהן הילינגר: טרם הוקם צוות כזה.
<דפנה כהן הילינגר: עכשיו, ה - - -
דוד אמסלם: לא, זה מה שמעניין אותי, למה?
אורלי לוי אבקסיס: מזלזלים בוועדה.
דוד אמסלם: אני לא מתכוון פה לנהל דיון שאת תספרי לי מה הזכויות שלהם והם יענו וכו', אני שואל שאלה, למה הצוות הזה לא הוקם?
<דפנה כהן הילינגר: צריך לבדוק עם שר האוצר, למה לא הוקם עדיין הצוות.
אורלי לוי אבקסיס: אני?
אורלי לוי אבקסיס: בעד להקים את הוועדה - - -
דוד אמסלם: רבותיי, אני הבנתי את העניין, אני הבנתי את הסיפור.
דוד אמסלם: אני כרגע נועל את הדיון הזה, אני מבקש משר האוצר לבוא ולהתחיל לנהל את הצוות הזה כדי שאתם תבואו לפה עם פתרונות.
דוד אמסלם: אני לא מתכוון לחזור לדיון הקודם.
דוד אמסלם: אני עשיתי סיור, אני באתי, השקעתי פה שעות על גבי שעות, אני מצפה שאתם תעשו את אותו דבר ותביאו לנו את הפתרונות כאן ולא שכל ישיבה תבואו ותספרו לנו מה נתתם להם והם יספרו מה הם נתנו לכם ואנחנו עוד פעם נלך לסיור ואתם תאכלו בורקס שם.
<דפנה כהן הילינגר: סליחה, כבוד ה - - -
דוד אמסלם: תודה רבה, להתראות.
דוד אמסלם: אני אקיים עוד דיון נוסף אחרי שאני אוודא שאתם ישבתם, עשיתם עבודת מטה והגשתם אותם לכאן.
דוד אמסלם: אני מספר לכם עוד דבר, כל הדיונים שקשורים למינהל התכנון, אנחנו לא נקדם שום חקיקה כאן עד שאתם לא תביאו את העניין הזה.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא תקנות בתי הסוהר (סדרי דין בדיון משמעתי), התשע"ה-2015 ותקנות המשטרה (סדרי דין בדיון משמעתי) (תיקון), התשע"ה-2015.
דוד אמסלם: פרוטוקול מספר 133.
<עידו בן יצחק: גם במשטרה וגם בשירות בתי הסוהר יש דין משמעתי ייחודי משלהם.
<עידו בן יצחק: ההסדרים העקרוניים קבועים בחוק המשטרה ובפקודת בתי הסוהר ותוקנו לאחרונה במשטרה ב-2005 ובבתי הסוהר ב-2008.
<עידו בן יצחק: התקנות קובעות את ההסדרים היותר פרטניים של הפרוצדורות בהפעלת הדין המשמעתי כאשר יש שני סוגים עיקריים.
<עידו בן יצחק: האחד, דן יחיד שזה כאשר מפקד שופט את השוטר או את הסוהר, והשני, בפני בית דין למשמעת.
<עידו בן יצחק: התקנות שכרגע מונחות על שולחן הוועדה מטעם שירות בתי הסוהר מחליפות את כל התקנות הקיימות כדי להתאים אותן לשינויי החקיקה באופן כמעט זהה לתקנות שקיימות במשטרה בתיקונים מסוימים.
<עידו בן יצחק: במשטרה אנחנו עשינו את אותו תהליך ב-2012 ולגביהן מוצע לעשות כמה תיקונים.
<עידו בן יצחק: אפשר להתחיל לקרוא.
<עידו בן יצחק: נתחיל בבתי הסוהר.
<עידו בן יצחק: עריכת כתב תלונה כתב תלונה ייערך בידי ראש אגף בנציבות שירות בתי הסוהר, מפקד מחוז במחוזו ובידי מי מי שמהם הסמיך לכך.
דוד אמסלם: בכל שינוי דרמטי, תגידו לנו מה המצב היום ומה השינוי המתבקש.
דוד אמסלם: היום מי מגיש תלונה?
דוד אמסלם: כתב תלונה ייערך בידי מי?
<גבריאלה פיסמן: יש סט של תקנות קיימות.
<גבריאלה פיסמן: לגבי בתי סוהר היו קיימות משנת 1989.
דוד אמסלם: כרגע עידו הקריא שכתב תלונה ייערך בידי ראש אגף בנציבות שירות בתי הסוהר, מפקד מחוז במחוזו ובידי מי שמהם הסמיך לכך.
<חיים אמיגה: בתקנות הישנות מ-1989 כתוב שזה ייערך בידי הנציב או מי שהוסמך על ידו לשם כך.
<חיים אמיגה: אין כאן שינוי מהותי.
<עידו בן יצחק: תוכן כתב התלונה כתב תלונה יכיל פרטים אלה: שם הדן היחיד שידון בתלונה, מספרו האישי, דרגתו ותפקידו.
<עידו בן יצחק: מספר כתב התלונה.
<עידו בן יצחק: שם הנאשם – ביקשתי להוסיף – ושם משפחתו, מספרי האישי, דרגתו ויחידתו.
<עידו בן יצחק: ציון עבירת המשמעת וסעיף האישום.
<עידו בן יצחק: תיאור העובדות המהוות את עבירת המשמעת בציון מקום וזמן ביצוע העבירה אם הם ידועים.
<עידו בן יצחק: שמות העדים.
<עידו בן יצחק: פירוט ראיות אחרות אם ישנן.
<חיים אמיגה: גם במקרה הזה התקנה הזאת כמעט ואין בה שינויים לעומת התקנות הקיימות.
<עידו בן יצחק: מסירת כתב תלונה.
<עידו בן יצחק: במעמד מסירת כתב התלונה יימסר לנאשם מועד הדיון.
<עידו בן יצחק: כתב תלונה יוגש לדן יחיד והעתק ממנו יימסר לנאשם 48 שעות לפחות לפני תחילת הדיון.
<עידו בן יצחק: על אף האמור בתקנת משנה (ב), ניתן לקיים את הדיון אף אם כתב התלונה נמסר לנאשם פחות מ-48 שעות לפני מועד תחילת הדיון ובלבד שהנאשם הסכים לכך ושניתן לכך אישור מנימוקים מיוחדים שיירשמו מאת היועץ המשפטי של שירות בתי הסוהר או מאת ראש ענף משמעת בשירות בתי הסוהר ובלבד שבעל תפקיד כאמור סבור שלא יהיה בכך כדי לפגוע בהגנתו של הנאשם.
זוהיר בהלול: 48 שעות זה זמן סביר כדי לאפשר?
<חיים אמיגה: זה כבר קבוע בתקנות הקיימות.
<חיים אמיגה: התקנה הזאת היא חדשה והתווספה.
<חיים אמיגה: בתקנות הקודמות היה קבוע שאלה 48 שעות בלי שום אפשרות לחריגות וכאן מטעמים מיוחדים שיירשמו, אם יש סיטואציה מסוימת שלא פוגעת בהגנה של אותו אדם כמובן, של אותו סוהר או שוטר, יש אפשרות.
<עידו בן יצחק: צריך את ההסכמה שלו.
דוד אמסלם: אתה אומר פחות מ-48 שעות.
<חיים אמיגה: כן.
<חיים אמיגה: אם יש הסכמה וזה לא פוגע בו.
דוד אמסלם: הוא מסכים.
דוד אמסלם: הוא עצמו מסכים.
<חיים אמיגה: ודאי.
<עידו בן יצחק: אם הוא מסכים וניתנו כל האישורים, אפשר.
<חיים אמיגה: 48 שעות לפחות.
<קריאה: עם הפילטר השיפוטי של היועץ המשפטי או של המשמעת.
<עידו בן יצחק: זכות העיון נמסר כתב תלונה לנאשם, יודיע מוסר התלונה לנאשם כי הוא או מי מטעמו רשאי לעיין בכל זמן סביר בראיות שפורטו בכתב התלונה ולהעתיקן.
<עידו בן יצחק: נמסר כתב התלונה לנאשם פחות מ-48 שעות לפני מועד הדיון, יצורף לו העתק מן הראיות שפורטו בו.
<חיים אמיגה: זאת אחת התוספות שלא הייתה קיימת בתקנות הקודמות, של זכות עיון לסוהר או לשוטר.
דוד אמסלם: לפני כן לא הייתה לו זכות עיון?
<גבריאלה פיסמן: לא הייתה זכות עיון בסעיף מפורש בתקנות.
<גבריאלה פיסמן: זה לא אומר שהיא לא הייתה.
מיקי לוי: זה לא היה מעוגן בצורה כזאת.
<גבריאלה פיסמן: צריך לעגן את זה באופן מפורש.
זוהיר בהלול: מתי היו התקנות הראשונות, ב-2005?
<חיים אמיגה: ב-1989.
<גבריאלה פיסמן: של המשטרה.
<עידו בן יצחק: התקנות הקיימות של שירות בתי הסוהר מ-1989.
<חיים אמיגה: ב-1989 היו תקנות גם למשטרה וגם לשירות בתי הסוהר.
<חיים אמיגה: ב-2012 התקנות שאנחנו מדברים עליהן עכשיו לגבי שירות בתי הסוהר תוקנו לגבי המשטרה.
<חיים אמיגה: עכשיו אנחנו בעצם רוצים לעשות את אותו תהליך לגבי שירות בתי הסוהר.
<עידו בן יצחק: תחילת הדיון לבקשת נאשם ידחה דן יחיד את הדיון אם ראה כי הדבר דרוש כדי לאפשר לנאשם להכין את הגנתו ולהביא ראיותיו.
<חיים אמיגה: זאת תקנה קיימת.
<עידו בן יצחק: תחילת הדיון בתחילת הדיון יזהיר הדן היחיד את הנאשם, יקרא לפניו את כתב התלונה ויביא לידיעתו כי הוא רשאי מנימוקים שיפרט לבקש את העברת הדיון לדן יחיד אחר.
<עידו בן יצחק: לא יועבר הדיון לדן יחיד אחר, יבקש הדן היחיד את תשובתו של הנאשם לכתב התלונה.
<עידו בן יצחק: ביטול כתב תלונה דן יחיד או היועץ המשפטי של שירות בתי הסוהר או ראש ענף משמעת בשירות בתי הסוהר, יבטל כתב תלונה אם התקיים אחד מאלה: העובדות המפורטות בכתב התלונה אינן מהוות עבירה.
<עידו בן יצחק: הנאשם כבר זוכה או הורשע בשל המעשה נושא כתב התלונה.
<עידו בן יצחק: חלפה תקופת ההתיישנות כאמור בסעיף 110(ג) לפקודה.
דוד אמסלם: מה זה תקופת ההתיישנות?
<איתן כהן: תקופת ההתיישנות היא בעיקרון שנה ואפשר להאריך אותה מטעמים מיוחדים לעוד תקופה.
<איתן כהן: בעיקרון תקופת ההתיישנות היא שנה.
<עידו בן יצחק: מעשה נושא התלונה מצוי בהליך חקירתי או בבדיקה על פי דין.
<עידו בן יצחק: חוסר סמכות של הדן היחיד לדון בתלונה.
דוד אמסלם: בגלל אופי העבירה?
דוד אמסלם: בגלל מה?
דוד אמסלם: בגלל חומרתה?
<עידו בן יצחק: פגם או פסול מהותי בכתב התלונה.
<עידו בן יצחק: הגשת כתב התלונה או ניהול ההליך עומדים בסתירה מהותית לעקרונות של צדק והגינות משפטית.
<חיים אמיגה: סעיפים קטנים (4) עד (7) התווספו.
<איתן כהן: הם טובים ומקבילים לסמכויות שיש בחוק השיפוט הצבאי, לפצ"ר ולפרקליטים.
<עידו בן יצחק: נוכחות הנאשם דן יחיד רשאי לשמוע כל אדם שימצא לנכון ולעיין בכל מסמך הדרוש לבירור העובדות ובלבד שלא יעשה כן שלא לפני הנאשם ומבלי שנתן לנאשם הזדמנות לעיין במסמכים.
<עידו בן יצחק: העברת הדיון ביקש הנאשם להעביר את הדיון כאמור בתקנה 6, רשאי הדן היחיד להעביר את הדיון כמבוקש.
<עידו בן יצחק: החליט שלא להעביר את הדיון כאמור, יציין בהחלטתו את הנימוקים לכך.
דוד אמסלם: מה זאת אומרת להעביר את הדיון?
דוד אמסלם: אם הוא ביקש שופט אחר, אנחנו למעלה נתנו לו את הפרורוגטיבה הזאת.
דוד אמסלם: לדעתי התחלנו עם זה.
<איתן כהן: זה לא אוטומטי.
<איתן כהן: זאת אומרת, צריך להיות איזשהו נימוק.
<איתן כהן: אם לצורך העניין סוהר חובה נשפט על לאיזושהי עבירת משמעת פעוטה והוא אומר שהוא רוצה שמישהו אחר ישפוט אותו, זה לא אוטומטי ייעשה.
<איתן כהן: זאת אומרת, אם יש לו נימוקים והוא אומר שיש לדן דעה קדומה או משהו, כן יעבירו.
<איתן כהן: צריך לבחון את העניין לגופו.
דוד אמסלם: אבל למה לא רשמתם את זה באותו סעיף?
דוד אמסלם: למה יש לכם נטייה לרשום סעיפים למעלה ולשלוח אחר כך לסעיפים למטה?
דוד אמסלם: הרי אתם כתבתם את זה.
דוד אמסלם: אני מחפש את הסעיף.
<עידו בן יצחק: בסעיף 6.
דוד אמסלם: בתחילת הדיון יזהיר הדן היחיד את הנאשם והוא רשאי מנימוקים שיפרט לבקש את העברת הדיון לדן יחיד אחר.
<איתן כהן: אפשר להעביר את סעיף 9 לשם.
דוד אמסלם: אחרי כן אתם אומרים "לא הועבר הדיון".
דוד אמסלם: אתם יכולים לכתוב כאן
דוד אמסלם: עוד איזה משפט וחסכתם סעיף.
<עידו בן יצחק: הבאת ראיות דן יחיד רשאי להזמין כל עד שימצא לנכון ולעיין בכל מסמך הדרוש לבירור התלונה.
<עידו בן יצחק: כן יזמין הדן היחיד לבקשת הנאשם כל אדם להעיד בפניו זולת אם היה סבור שאין בהזמנת אותו אדם להועיל לבירור שאלה הנוגעת לדיון.
<עידו בן יצחק: דן יחיד יתיר לנאשם להשמיע טענותיו, להביא עדים מטעמו, לחקור עדים אחרים ולהביא ראיות אחרות.
<עידו בן יצחק: הזמנת עד תהיה בהמצאת הזמנה בכתב לעד ובהודעה בעל פה לעד.
<עידו בן יצחק: עובדה שהודו בה עובדה שהנאשם הודה בה, יראוה כמוכחת כלפיו זולת אם החליט הדן היחיד שלא לראות בהודאה ראיה.
<עידו בן יצחק: חזרה מהודאה הודה הנאשם בעובדה, בין בהודאה שבכתב לפני המשפט ובין במהלך המשפט, רשאי הוא בכל שלב של המשפט לחזור בו מן ההודאה כולה או מקצתה, אם התיר זאת הדן היחיד מנימוקים מיוחדים שיירשמו.
<עידו בן יצחק: התיר הדן היחיד לנאשם לחזור בו מהודאתו אחרי הכרעת הדין, יבטל הדן היחיד את הכרעת הדין אם יסודה בהודאת הנאשם ויחדש את הדיון אם התחייב הדבר מן הנסיבות.
<עידו בן יצחק: רישום פרוטוקול במהלך הדיון בפני דן יחיד יירשם פרוטוקול שישקף את כל הנאמר והמתרחש בו הנוגע לדיון.
<עידו בן יצחק: בסיום הדיון יחתמו הדן היחיד והנאשם על הפרוטוקול.
<עידו בן יצחק: הנאשם רשאי להוסיף לפרוטוקול את הערותיו.
<עידו בן יצחק: עותק מהפרוטוקול יימסר לנאשם.
<עידו בן יצחק: מסירת הפסק לנאשם הפסק כמשמעותו בסעיף 110(כו) לפקודה (להלן – פסק) יימסר לנאשם בסוף הדיון.
<עידו בן יצחק: דיווח על פסק פסק יובא לידיעת ראש מינהל משאבי אנוש בשירות בתי הסוהר ויירשם בדרך הקבועה בפקודות נציבות שירות בתי הסוהר או בנהלי שירות בתי הסוהר.
<עידו בן יצחק: פסק יומצא למי שהגיש את התלונה על פי בקשתו.
<עידו בן יצחק: הודעת ערר ערר על פסק יהיה בהגשת הודעת ערר בדרך הקבועה בפקודת נציבות שירות בתי הסוהר או בנהלי שירות בתי הסוהר ויפורטו בה נימוקי הערר.
<עידו בן יצחק: מינוי דן בערר ראש מינהל משאבי אנוש בשירות בתי הסוהר ימנה בדרך הקבועה בפקודות נציבות שירות בתי הסוהר או בנהלי שירות בתי הסוהר קצין שיפוט בכיר לדון בערר.
<עידו בן יצחק: מונה דן בערר, הוא יקבל טרם הדיון בערר את פרוטוקול הדיון, את חומר הראיות ואת הפסק עליו הוגש הערר.
<עידו בן יצחק: סמכויות הדן בערר בנוסף לאמור בסעיף 110(לד) לפקודה, רשאי הדן בערר – להתיר הבאת ראיות אם היה סבור כי הדבר דרוש לעשיית צדק.
<עידו בן יצחק: להסיק מחומר הראיות, בין שהיה לפני ערכאה קודמת ובין לפניו, מסקנות שונות משהסיקה הערכאה הקודמת או לקבוע כי אין בו יסוד למסקנותיה.
זוהיר בהלול: אבל זאת אותה ערכאה של דן יחיד.
<עידו בן יצחק: זה קצין יותר בכיר.
זוהיר בהלול: זאת ערכאת הערעור.
זוהיר בהלול: אין טעם לפגם בזה שיש דן יחיד כאן ודן יחיד בערכאת הערעור?
דוד אמסלם: גם בבתי המשפט זה כך.
דוד אמסלם: אם אתה מערער בבית המשפט השלום למחוזי, זה כך.
דוד אמסלם: אני מניח שזאת גם שאלה של איזו עבירה.
<איתן כהן: זה קצין בכיר יותר.
דוד אמסלם: אני מניח שכמו ששאלתי קודם, כדי לחדד לחברנו זוהיר, זאת גם שאלה באיזו עבירה מדובר.
<חיים אמיגה: עבירות של דן יחיד הן בדרך כלל קלות מאשר עבירות שמגיעות לבית דין למשמעת.
<עידו בן יצחק: אנחנו תכף נגיע גם לבית דין למשמעת, שם ההרכב הוא שונה.
<עידו בן יצחק: דיון בערר הדיון בערר יתקיים בנוכחות העורר אולם אם הוזמן העורר ולא התייצב מטעמים שתלויים בו וללא הצדק סביר, רשאי הדן בערר לדון בערר, או לדחותו, שלא בפניו.
<עידו בן יצחק: ניהול פרוטוקול הדן בערר ינהל פרוטוקול שישקף את כל הנאמר והמתרחש בו הנוגע לדיון.
<עידו בן יצחק: פרק ב': בית דין למשמעת עריכת כתב אישום ומסירתו כתב אישום ייערך בידי ראש מינהל משאבי אנוש בשירות בתי הסוהר או מי מהם שהוא הסמיכו לכך ויוגש לבית הדין למשמעת בחמישה עותקים שאחד מהם יימסר לנאשם בהקדם האפשרי ולא יאוחר מ-15 ימים לפני תחילת הדיון.
<עידו בן יצחק: תוכן כתב האישום כתב האישום יכיל פרטים אלה: בית הדין למשמעת שאליו הוא מוגש ומקום מושבו.
<עידו בן יצחק: מספר תיק בית הדין למשמעת.
<עידו בן יצחק: מועד הגשת כתב האישום.
<עידו בן יצחק: המאשים, נציב שירות בתי הסוהר (להלן – הנציב).
<עידו בן יצחק: שם הנאשם ושם משפחתו, מספרו האישי, דרגתו ויחידתו.
<עידו בן יצחק: תיאור העובדות המהוות את עבירת המשמעת בציון המקום שנעברה בו וזמן ביצוע ככל שאפשר לבררם.
<עידו בן יצחק: ציון עבירת המשמעת והוראות הסעיף לפיו מואשם הנאשם.
<עידו בן יצחק: עדי התביעה.
<עידו בן יצחק: מספר תיק התלונה או הבדיקה או החקירה הנוגעים לאישום.
<בני פולצק: לסעיף 22(4), זה נציב בתי הסוהר ולא נציב שירות בתי הסוהר.
<עידו בן יצחק: צירוף אישומים בכתב אישום אחד יכול שיצורפו כמה אישומים אם הם מבוססים על אותן עובדות או על עובדות דומות או על סדרת מעשים הקשורים זה לזה עד שהם מהווים פרשה אחת.
<עידו בן יצחק: צירוף נאשמים בכתב אישום אחד יכול שיצורפו כמה נאשמים אם כל אחד מהם היה צד לעבירות שבכתב האישום או לאחת מהן, בין כשותף או בין בדרך אחרת, או אם האישום הוא בשל סדרת מעשים הקשורים זה לזה עד שהם מהווים פרשה אחת אולם אין בעת צירופו של צד אחד לעבירה מניעה לשפיטתו של צד אחר.
<עידו בן יצחק: הפרדת הדיון בית הדין למשמעת רשאי בכל שלב שלפני הכרעת הדין לצוות על הפרדת הדיון באישום פלוני שנכלל בכתב האישום או על הפרדת טיעון של נאשם פלוני שהואשם עם אחרים.
<עידו בן יצחק: כתב אישום חדש בהפרדת הדיון ניתן צו להפרדת הדיון, יוגש כתב אישום אחר בשל האישום שהדיון עליו הופרד או נגד הנאשם שדיון בעניינו הופרד ורשאי בית הדין למשמעת, אם הוא סבר שלא ייגרם על ידי כך עיוות דין, להמשיך בדיון שהופרד מן השלב אליו הגיע לפני ההפרדה.
<עידו בן יצחק: איחוד דיוני בית דין למשמעת רשאי בכל שלב שלפני הכרעת הדין, לאחר שמיעת הצדדים ומטעמים שיירשמו, לצוות אל איחוד הדיון בכתבי אישום נפרדים התלויים ועומדים בבית הדין למשמעת אם מותר לצרפם לפי תקנות 22 או 23 ובית הדין למשמעת סבור שהצירוף לא יגרום לעיוות דין.
מיקי לוי: מי בבית הדין החליט על ההפרדה?
<איתן כהן: שירות בתי הסוהר אבל זה מקביל להוראות של החסד"פ.
<איתן כהן: זה מקביל לפלילי.
זוהיר בהלול: אני יכול להבין בהרבה דברים אבל יש לי בורות כמעט שלמה בראשי התיבות האלה ששאובים מהצבא בהם אין לי מושג על מה מדובר.
<איתן כהן: חסד"פ, חוק סדר הדין הפלילי.
זוהיר בהלול: אגב, אם הורגים את זה באופן קולקטיבי ומאפשרים אחר כך הפרדה לעניין אינדוקטיבי, זה לא מיותר?
זוהיר בהלול: אם אנחנו מדברים על לאגד את כל הנאשמים בפרשה אחת ובסעיף שאחריו אנחנו מדברים על כך שיש אפשרות להפריד באופן אינדוקטיבי, באופן פרטני, זה לא מיותר?
<בני פולצק: לא.
זוהיר בהלול: לא עדיף ללכת באופן פרטני במקום ללכת באופן קולקטיבי?
זוהיר בהלול: למה אתה מחייך?
<בני פולצק: אני אגיד למה.
<בני פולצק: יש את התביעה שמגישה את כתב האישום ואם הם חושבים להגיש את זה ביחד, הם מגישים ביחד.
<בני פולצק: מי שמחליט למעשה אם לקבל את הבקשה שלהם, זה לא נכתב כאן אבל זה בין השורות, אם להפריד או לאשר את זה, זה מי שדן.
דוד אמסלם: דרך אגב, לא ענית על השאלה שלו.
דוד אמסלם: תגיד לו שאתה חייכת בגלל שאהבת את משחקי המלים שלו.
<בני פולצק: כן.
דוד אמסלם: גם אני חייכתי.
<איתן כהן: יש גם מצבים בהם נאשם מסוים באיזשהו שלב מחליט להודות ולסיים את הדיון שלו ואחרים ממשיכים לנהל את ההליך, ואז גם לפעמים מתעורר הצורך בהפרדת הדיון.
<חיים אמיגה: אגב, אלה סעיפים שקיימים בתקנות של שירות בתי הסוהר כבר היום.
<חיים אמיגה: אלה לא סעיפים מחדשים.
<גבריאלה פיסמן: גם בדין הפלילי.
<גבריאלה פיסמן: האפשרויות האלה קיימות גם בדין הפלילי ובעצם כל הדבר הזה משקף איזושהי מגמה כללית של מעבר, של פרוצדורה בדין המשמעתי, קירוב שלה לדין הפלילי.
<גבריאלה פיסמן: יש לזה יתרונות ויש לזה חסרונות אבל זה המצב.
<עידו בן יצחק: תיקון כתב אישום בידי התובע תובע רשאי בכל עת עד להקראת כתב האישום לתקן את כתב האישום, להוסיף עליו או לגרוע ממנו במסירת הודעה לבית הדין למשמעת המפרטת את השינוי.
<עידו בן יצחק: בית הדין למשמעת ימציא העתק מן ההודעה לנאשם.
<עידו בן יצחק: כאן הערתי שיש הבדל בין ניסוח של הסעיף הזה לבין הניסוח של תקנות המשטרה.
<חיים אמיגה: היה נראה לנו נכון שהקראת כתב אישום.
<שחר פרנקל: אנחנו סברנו שמאחר שכל התקנות בעצם מועתקות מחוק סדר הדין הפלילי, צריך לשמור על אחידות בניסוחים.
<שחר פרנקל: חוק סדר הדין הפלילי מדבר על תחילת הדיון.
<דן שני: תחילת הדיון ממילא מוגדרת בסעיף אחר.
דוד אמסלם: אבל אני רוצה לשאול שאלה יותר מהותית.
דוד אמסלם: מה זה לתקן את כתב האישום?
<שחר פרנקל: אני אומר.
<שחר פרנקל: יש מצבים בהם לפעמים כתוצאה ממשא ומתן בין תובע לבין סניגור מגיעים להסכמה על עובדות שהן שונות מכתב האישום המקורי.
<שחר פרנקל: זאת דוגמה אחת שיכולה להביא לכך שמבקשים לתקן את כתב האישום.
דוד אמסלם: את זה הבנתי, אבל אז זה אישום חדש.
<שחר פרנקל: כן.
דוד אמסלם: אנחנו לא מאפסים את 48 השעות.
<שחר פרנקל: כאן אין 48 שעות.
<שחר פרנקל: זה בית הדין.
דוד אמסלם: כמה זמן נותנים לו להתארגן?
<שחר פרנקל: בסביבות 15 ימים.
דוד אמסלם: אז לא נותנים לו 15 ימים?
דוד אמסלם: אני אסביר למה אני מתכוון.
דוד אמסלם: בסופו של דבר אנחנו מדברים על בית הדין וזאת כבר סנקציה חריפה.
דוד אמסלם: לכן הבן אדם כאשר מוגש נגדו כתב אישום צריך זמן להתארגן על עצמו – לקחת עורך דין, להגן על עצמו, להגיש כתב הגנה וכולי.
דוד אמסלם: כמה זמן נותנים לו?
<שחר פרנקל: לפחות 15 ימים.
דוד אמסלם: בוא נניח ששעתיים לפני הדיון משנים לו את כתב האישום.
דוד אמסלם: משנים לו אותו בכלל מקצה לקצה.
דוד אמסלם: עדיין כתוב תיקון כתב האישום.
דוד אמסלם: זה תיקון.
דוד אמסלם: השאלה היא האם יש הגדרה מה זה התיקון.
<שחר פרנקל: אין הגדרה.
<שחר פרנקל: אני חושבת שזה בעייתי לקבוע מה זה תיקון.