GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<כרמית יוליס: גם ביחס לטיב הזכויות לדיירות מוגנת, שאלות חוזיות וקנייניות, וביחס לתיקים תלויים ועומדים, כפי שאמרה גב' מיוחס, נציגת הפרקליטות, אני מניחה שבמבט צופה פני עתיד ביחס להליכים שינקטו להבא, גם זה סוג של בשורה שהם ייבחנו בהתאם - - -
<יוסי זיתוני: אין דרך משפטית לעצור את הצווים שהוצאו כבר?
<כרמית יוליס: ונביא את המתווה כפי שהוא יתקדם.
דוד אמסלם: קודם כל, איפה שהמדינה צד בעניין, תמיד היא יכולה גם לעצור כל צו שהיא רוצה.
דוד אמסלם: טוב, רבותי, ברשותכם, אני רוצה לסכם את הדיון כי אנחנו באמת גלשנו כבר מעל שעה.
דוד אמסלם: א', אביגדור, אתה יודע, היה לי בוס שהיה אומר לי: תמיד מרביצים לילד שבא לבית הספר, זה שלא בא אז לא מרביצים לו, אז היות ואתה השליח כאן, לפעמים התסכולים והכעסים, גם אם זה לא מוצדק, אתה הכתובת לעניין הזה בגלל שאתה עומד בראש הפירמידה הזאת מבחינת המדינה כרגע.
דוד אמסלם: לכן, אם מישהו אמר דברים - - -
<יוסף שמעוני: מילה רק?
דוד אמסלם: תגיד מילה.
דוד אמסלם: באת מתל-אביב, תגיד מילה.
<יוסף שמעוני: אני רק רוצה לפנות לפרקליטות במילה אחת – אנחנו יושבים דיונים, ודיונים, ודיונים, בינתיים ההליכים המשפטיים נמשכים - - -
דוד אמסלם: אבל אני רוצה לסכם את זה.
<יוסף שמעוני: אנשים עומדים לצאת מהבתים שלהם.
<יוסף שמעוני: לעצור את זה רק.
דוד אמסלם: אני אגיד לך, בבר, הרי אני נתתי לך גם בסיור וגם בשני הדיונים להעמיד את אותו משפט, אז אני מסכם אותו.
דוד אמסלם: אתה רוצה גם לומר משפט?
<ציון סאני: אני עוד שלושה ימים צריך לעזוב את הבית, ב-29 במאי.
<ציון סאני: אני עובר ניתוח גב - - -
<קריאה: והוא משנות ה-50'.
<ציון סאני: כן, אני משנת 1950 שם ואני קניתי את הדירה, הנה החוזה.
<ציון סאני: מה אני אעשה בעוד שלושה ימים?
<ציון סאני: מה אני אעשה ב-29 לחודש?
דוד אמסלם: חבר'ה, לא צריך להצביע.
דוד אמסלם: אדוני, שב, אני מבקש ממך לשבת, שמעתי אותך בעבר, ראיתי גם את התמונות שלך אפילו בצה"ל בשנות ה-50, ראיתי את הכול.
דוד אמסלם: אני חושב שגם אפילו ביקרנו בבית של אחותך, שושנה.
דוד אמסלם: אז עזבו, לא צריך, אני בסיכום עכשיו, רבותי.
<אסנת דואר: דודו, אותנו לא ראית, הוא רק אמר עלינו שיש לנו צווים ואני לא יודעת לאן אני אלך עם הילדים שלי, לפחות תגיד על זה משהו.
דוד אמסלם: גברתי, אני רוצה לסכם.
<אסנת דואר: אבל עיריית תל-אביב פה והיא אחראית עלינו, היא עוד מעט מוציאה אותי מהבית, מה אני אמורה לעשות?
דוד אמסלם: את רוצה לתת לי לסכם?
דוד אמסלם: רבותי, אני רוצה להסביר, אנחנו פה בוועדה בכנסת, אני לא בית משפט, לא משטרת ישראל, לא עיריית תל-אביב ולא המדינה.
דוד אמסלם: אנחנו כנסת ישראל ולכן אני עושה את הדיון הזה ביוזמתי.
דוד אמסלם: אם זה לא חשוב לי – אני לא עושה את הדיונים.
דוד אמסלם: אף אחד לא מכריח אותי לעשות שום דיון.
דוד אמסלם: ואני עושה כבר לדעתי את הדיון הרביעי בנושא הזה פלוס סיור, ואני מספר לכם שהיו עוד דיונים אחרים בשכונות אחרות.
דוד אמסלם: אני הקדשתי לנושא הזה למעלה מעשרה דיונים, לדעתי, במצטבר בכל השכונות, כולל סיורים.
דוד אמסלם: אני מקדיש לזה עשרות שעות אישית, וגם יוסי יונה וח"כים אחרים, ובוודאי גם דב חנין באזור תל-אביב וחברת הכנסת פארן.
דוד אמסלם: לכן, אתם לא צריכים לתת לי מוטיבציה, בגלל שאני מתחבר לנושא ואני מבין את העניין.
דוד אמסלם: אני יכול לספר לכם שגם דיברתי עם שר האוצר וגם הוא בא מאזורים שאתם גדלתם, ואני גדלתי בעיירת פיתוח, אז אנחנו מתחברים רגשית, זה בסדר, גם הוא מבין את העניין, גם הוא רוצה להביא סוג של פתרון.
דוד אמסלם: לכן גם הוא דיבר עם אביגדור, אתם תשאלו אותו, הוא יספר לכם שגם הוא דיבר עם שר האוצר ובאמת יש פה רצון טוב, גם שלו, תתפלא, עובדיה, גם שלו.
דוד אמסלם: לכן, אביגדור, אם נעלבת פה ממני או מאחרים אז קבל את התנצלותי לעניין, זה לא בסיפור האישי, לפעמים בלהט הדברים נאמרים דברים שלפעמים לא בדיוק מנוסחים נכון.
דוד אמסלם: לגבי ליפתא – היות ואני שמעתי את העמדה שלכם, יוסי, אני מבקש ממך, אתה ואני נגיש הצעת חוק שתסדיר את סוגיית ליפתא, אני רואה כסוגיה הכי לא מתקבלת על הדעת.
דוד אמסלם: אנחנו ננסח את החוק שגם אם יהיו פסקי דין אנשים יפוצו בדיוק כמו שמגיע להם, בדיוק, וזה יהיה לפי החוק.
דוד אמסלם: בסוף אני תמיד אמרתי, גם אנשי סדום הקפידו על החוק.
דוד אמסלם: דרך אגב, תקראו את רש"י, אנשי סדום הקפידו על החוק, הם היו אנשי חוק חבל על הזמן, אבל עדיין זה חוקי סדום.
דוד אמסלם: מה שקרה בליפתא זה סיפור שלא יאומן כי יסופר.
דוד אמסלם: כשאני מספר את זה לאנשים הם מתגרדים ולא מאמינים לי, כולל השרים שיושבים פה.
דוד אמסלם: הם לא מאמינים שזה המצב.
דוד אמסלם: לכן, אם אתם באים בתשובה "יש פסקי דין" – ואני אמרתי, אזרח רגיל מגיע לבית המשפט, באותו רגע הוא הפסיד את האירוע, הוא גם מפסיד את כספו של עורך דין וגם הפסיד את האירוע.
דוד אמסלם: אני מצפה שאתם תצאו שניה מהקובייה של "כתוב וזה החוק", אנחנו יודעים מה החוק, זה בסדר.
דוד אמסלם: אם היינו באים רק בדין החוק אז לא היה פה דיון.
דוד אמסלם: אבל אני מספר לכם על אותה גברת מבית דגן ששמעתי רק שבוע שעבר ואני מספר לכם על הסיפור של ליפתא שהלכתי לפגוש שם את היהודי שגר שם, אז תבינו שיש פה איזה אבסורד, יש פה איזה משהו לא מתקבל על הדעת.
דוד אמסלם: אמרתי בדיון הקודם שכל אחד יחשוב שזה סבא שלו, אם הוא היה בא, יושב פה והוא היה צריך לקבל את ההחלטה, אם הוא היה אומר לי: תשמע, דודי, אתה צודק, זה החוק, נוציא את סבא שלי, אתה צודק.
דוד אמסלם: דרך אגב, אם הייתי מרגיש שזה היה כך אז לא הייתי עושה את הדיון, בגלל שאני הולך עם תחושות הבטן שלי ועם הצדק הטבעי שאני מרגיש אותו.
דוד אמסלם: לכן, לגבי סוגיית ליפתא, אני אגיש הצעת חוק פרטית בשם הוועדה, אני מניח שאני אחתים את כל חברי הוועדה, כדי לשפות את האנשים שם - - -
דב חנין: וגם חברים שהם לא בוועדה.
דוד אמסלם: כדי לשפות את האנשים מהתחלה, שהמדינה תבוא ובסוף תשפה אותם בגין מה שמגיע להם והכול יהיה על פי החוק.
דוד אמסלם: יוסי, הייתי מבקש ממך שתעזור לי בעניין, תנסח לי את ההצעה בגלל שיש לי הרבה ווג'ראס אחר על הראש ואני אתחיל להריץ אותה.
<יוסי זיתוני: באהבה.
דוד אמסלם: כמובן שיש לנו גם את תומר שלנו כן שהוא גם ינסח את זה, יעבור על הליטוש.
דוד אמסלם: לגבי הנושא של בית דגן: אני מבקש – אביגדור, אתה הבנת את העניין – שלא נגיע שוב לסיפור ליפתא, שתגידו לנו עוד פעם "צווי בית משפט".
דוד אמסלם: אני מבקש שתשבו עם רמי תנעמי, הוא מכיר את כל הסיפורים, יש שם אותם אבסורדים, ותגיעו להבנה עם האנשים שם.
דוד אמסלם: יש אנשים מבוגרים, שם זה הרבה יותר פשוט בגלל שזה בתים, זה לא פחונים, בתים שגם לא התפתחו, הבית נשתל שם לפני 50 שנה, לא לפני שלוש שנים.
דוד אמסלם: זה לגבי הנושא של בית דגן.
דוד אמסלם: לגבי הנושא של שכונת הארגזים – אני מבקש שני דברים: אחד, קודם כל לגבי הנושא של צווי הפינוי, אני דיברתי עם פרקליט המדינה אתמול ואני מבקש שתשבו ותצמצמו את הסוגיה של הפינויים.
דוד אמסלם: יש פה איזה מצב אבסורדי, אנשים פה יושבים עם חרב על צווארם כשאנחנו עדיין נמצאים בשלב הסקרים.
אביגדור יצחקי: כרגע, רק שנדע, לגבי כל המתחם הצפוני יש לנו הסדרה לכל מי שאתה רק רוצה, כרגע לא מפנים אף אחד.
אביגדור יצחקי: יש רק 4 משפחות במתחם הדרומי שיש להן פסקי דין, ופה, אם אתם מסוגלים לעצור אותם - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, מדינת ישראל – ואני אומר את זה באופן חד-משמעי – לא מממשת אלפי פסקי דין, אלפי.
דוד אמסלם: אני לא רוצה פה – בפורומים יותר מצומצמים אני אספר לכם גם איפה ולמה, ואם אתם רוצים אני אעשה גם שם סיורים, אין לי בעיה.
דוד אמסלם: אני תמיד אומר: תחליטו איך מחזיקים את המקל, אם מחזיקים את המקל משם, אין לי בעיה, שבוע הבא אני לוקח אתכם לסיורים אחרים וגם שם תפעלו בדיוק כמו פה.
דוד אמסלם: אבל אני לפעמים מבין את החיים, אני מבין שיש לפעמים אילוצים של החיים, מה לעשות?
דוד אמסלם: ואני מבקש מכם, זה אחד האילוצים, לכן, אל תתנו לי את התשובה הפורמלית.
דוד אמסלם: כאן אני מבקש, מדובר באנשים, גם אם יהיה פינוי בעוד שלושה-ארבעה-חמישה חודשים לא קרה כלום, המתחם הזה גם ככה 50 שנה, 60 שנה, אז לא יהיה עוד שלושה-ארבעה חודשים, לא קרה כלום.
דוד אמסלם: לכן אני מבקש מכם בדבר הזה – אני כבר חוזר על זה כמה פעמים – בואו תמתינו עד שהתמונה תהיה ברורה.
דוד אמסלם: אני בעמדה שמי שצריך להתפנות בסופו של עניין, בגלל שהוא בא למתחם לפני חמש, שבע, שמונה שנים, אז בוודאי שצריך לפנות אותו, זאת לא השאלה בכלל.
דוד אמסלם: אבל בואו נמתין לברר את העובדות.
דוד אמסלם: זה לגבי הנושא של צווי הפינוי.
<רינה מיוחס: אדוני קיבל את המכתב של פרקליט המדינה מאמש?
דוד אמסלם: עוד לא, אני דיברתי אתו, אני אמור לקבל את זה.
<רינה מיוחס: אז לנו יש, סברתי שאדוני קיבל.
דוד אמסלם: לא, אני דיברתי אתו אתמול אבל זה לא משנה.
<רינה מיוחס: יש שם תשובה לבקשה של אדוני.
דוד אמסלם: אני ביקשתי, עזבי עכשיו.
<רינה מיוחס: בסדר, אבל יש כבר תשובה של פרקליט המדינה, שאדוני יהיה מודע לזה.
דוד אמסלם: אמרתי, אתמול שוחחתי אתו בטלפון, אבל זה לא משנה, אני מבקש את הבקשה שלי להיום, לעכשיו.
דוד אמסלם: לכן אני אומר, כרגע אני מבקש שתעצרו את העניין הזה למספר חודשים עד שתמונת המצב תתבהר.
דוד אמסלם: אני חושבת שזה גם יותר הוגן, יותר נכון, בגלל שרק אחרי שאנחנו נבין לאן אנחנו רוצים ללכת, איפה ומתי, אז נוכל גם לפעול ביותר נחישות, ביותר צדק ופחות בספקות.
דוד אמסלם: אני מפנה את זה כרגע למדינה.
דוד אמסלם: לגבי הנושא של שכונת הארגזים – אני מקבל את מה שאתה אומר, אביגדור, אתה צריך עוד קצת זמן לעשות את הסקר, לטייב את הסקר - - -
אביגדור יצחקי: אני אומר שברגע הראשון שהייתי שם אמרתי:
אביגדור יצחקי: הבעיה המרכזית שלנו זו רשימה סגורה וזה מה שאנחנו עושים.
דוד אמסלם: אוקיי, אז אני מקבל את מה שאתה אומר, בוא נחכה - - -
<יוסי זיתוני: עלה כאן הנושא של ועדה ציבורית, לעשות את זה.
דוד אמסלם: אני אומר כבר.
דוד אמסלם: לגבי הנושא של הסקר, אני אומר, העסק מחולק לשני חלקים: אחד, נושא הסקר עצמו, והשני, סוגיית הפיצוי עצמה, זה שני דברים שונים.
<יוסי זיתוני: כן, אבל מי הזכאים?
דוד אמסלם: דקה, עוד מעט.
דוד אמסלם: לגבי הנושא של הסקר, אני רק מבקש שהסקר יכלול את כל המתחם עצמו.
דוד אמסלם: אני חושב שבן אדם שבא והתיישב שם בשנות ה-50' ושנות ה-60' – בהנחת עבודה שרק על כאלה אני מדבר – הוא לא פתח מפה והבין מה זה ירוק, מה זה לא ירוק, הוא בא והתיישב.
דוד אמסלם: מישהו שלח אותו לשם, הרי אני מניח שהוא לא בא לבד, או מתוך אילוץ, בוודאי הוא לא ידע לקרוא תשריטים ושאל: רק שניה, בואו תראו לי את התשריט איפה אני יושב, אם זה שצ"פ אז אני לא אשב בשצ"פ, אעבור לכאן, או שמישהו היה חובב שצ"פ, עבר דווקא לשצ"פ.
דוד אמסלם: לכן אני מבקש לראות את כל המתחם כחטיבה אחת מבחינת התפיסה שלכם, כל התפיסה ועל בסיס זה תבנה את הקריטריונים.
דוד אמסלם: אני מקבל את מה שאתה אמרת, מנחם, בגדול יש שתי אופציות:
דוד אמסלם: או שאתה בא מזווית הקרקע או שאתה בא מזווית התושבים, אבל הולכים אתה עד הסוף, לא מתקפלים באמצע, לא: עולה יקר אז מזיזים את ההוא.
<מנחם לייבה: תחת עקרון משק סגור.
דוד אמסלם: אני לא יודע מה זה משק סגור, אני לא יודע מה אתה מכניס.
דוד אמסלם: משק סגור – אין שום בעיה, היות וכאן היתה תקלה בשיווק בהתחלה, לכן אני לא יכול לראות את המשק הסגור.
דוד אמסלם: אם אתה רוצה להביא את זכויות הבינוי – אין לי בעיה, תגדילו את זכויות הבינוי עד למצב שזה יהיה משק סגור, שזה יתאים בעצם לנוסחה והכול יהיה בסדר, בסדר?
<מנחם לייבה: סליחה שאני מפריע לך, ממש לשנייה להבהיר את העניין – תחת הנחת משק סגור זה גם כשיש יזם זו הנחת משק סגור כי אתה תמיד מעריך שהיזם - - -
דוד אמסלם: הבנתי, מנחם, אני אגיד לך משהו.
<מנחם לייבה: אם המדינה מסכימה להכניס גם את הפארק לתוך העניין - - -
דוד אמסלם: שב אתו, אני עכשיו לא פותח את הדיון עם המדינה, אני רק עכשיו מבקש מהמדינה ומכם.
<מנחם לייבה: נשב, אין בעיה.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני רק אומר לך שזכויות הבניה יהיו הבאפר, בסדר?
<מנחם לייבה: עד גבול האפשר.
דוד אמסלם: הכול עד גבול האפשר, גם אם אתם תצטרכו לעשות שינוי ייעוד לפארק אז תעשו בחלק ממנו.
<מנחם לייבה: פארק בגין – אנחנו לא נגע בפארק בגין.
דוד אמסלם: האמן לי, אני בא מהמקומות האלה אז אני מספר לך, זכויות הבנייה יהיו הבאפר ותשחקו בעניין.
דוד אמסלם: אלה הבקשות שלי, אני אעשה דיון נוסף בתחילת הכנס הבא, שם הייתי מבקש לשמוע מכם את כל נושא הסקר שעשיתם, מה הקריטריונים שבניתם.
דוד אמסלם: נושא אחרון שאני רוצה לסכם כאן ולבקש מכם – אני מבקש מכם, אביגדור, שגם בנושא של הוועדה שאתם דנים מבחינת ההובלה של כל העניין, אני מבקש שתיקחו נציג תושבים אתכם, גם כמשקיף, גם כבן אדם שמביא את כל התושבים אליכם.
דוד אמסלם: הרבה פעמים כשאנחנו אומרים להם מה צריכים לאכול אז הם מתנגדים גם אם הם אוהבים את השניצל.
אביגדור יצחקי: מישהו שאתה תגיד.
דוד אמסלם: אני לא אומר, אני אומר בגדול.
אביגדור יצחקי: אתה, אתה תגיד, אתה תבחר אותו.
דוד אמסלם: אני אומר, בעיריית תל-אביב תעשו גם עבודה קהילתית בתוך המתחם ואם אתם צריכים לייצר שם איזושהי נציגות אותנטית שהיא גם מקובלת על רוב התושבים, לא על כולם – גם מרדכי היהודי היה רצוי לרוב אחיו – אז תעשו, בגלל שאתם צריכים גם שם לעשות עבודה קהילתית ולכן כאן אתם תייצרו מולם עבודה ותחליטו איזה נציג או שניים יהיו בעצם אתכם ביחד בתהליך הזה כדי שהם לא ישמעו על זה ברדיו.
דוד אמסלם: דבר שלישי לעיריית תל-אביב, עד שזה קורה – וזה לוקח גם הרבה זמן – יש שם אנשים שחיים, אני הייתי שם, אין שם ניקוזים, יש שם בעיה של שבילים וכו', אז בואו תתנו להם גם את הטיפול בתשתיות המינימליות, לא במובן שצריכים לפתח שם כבישים חדשים עכשיו שנהרוס אותם אולי בעוד חמש שנים בשביל הפיתוח, אבל בוודאי ובוודאי בשלב הזה תנו להם את הסיוע על מנת שהם יוכלו להעביר שם גם את החורף וגם את הקיץ בצורה קצת יותר אנושית.
<דורון שובלי: כולם משלמים ארנונה שם.
דוד אמסלם: אני מודה לכולם ואנחנו נקיים את הדיון הבא כמו שאמרתי.
דוד אמסלם: רבותי, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא:
דוד אמסלם: הצעת חוק לצמצום השימוש בשקיות נשיאה חד פעמית, התשע"ה-2014, בהשתתפות השר להגנת הסביבה.
דוד אמסלם: אנחנו ממשיכים בדיון שכבר התחלנו.
דוד אמסלם: כבוד השר, אתה רוצה לומר כמה משפטים לפני שאנחנו ממשיכים?
דוד אמסלם: אוקיי, אז בואו נמשיך ישר בהקראה.
<לירון אדלר-מינקה: אני ממשיכה מסעיף 4ב, הגענו בפעם הקודמת עד לסעיף 4ב.
<לירון אדלר-מינקה: "תשלום ההיטל וגבייתו 4ב.
<לירון אדלר-מינקה: (א) היטל לפי סעיף חוק זה ישולם לא יאוחר מ-30 ימים מתום כל רבעון, בעד שקיות הנשיאה החד-פעמיות שקמעונאי גדול מכר, כאמור בסעיף 4(א) - - -
<גידי פרישטיק: סליחה, למיטב הבנתי, סעיף 4א(א) עוד לא הוקרא.
<גידי פרישטיק: אם אנחנו עושים רצף מהדיון הקודם צריך לדון ולסגור את הדיון על סעיף 4א(א), ייעוד כספי ההיטל.
<לירון אדלר-מינקה: אנחנו נמשיך בהקראה מהנקודה אליה הגענו ונחזור בסוף לדברים שנשארו פתוחים.
דוד אמסלם: אנחנו נסיים את ההקראה ונחזור חזרה לדברים הפתוחים, בסדר?
<גידי פרישטיק: אין לי בעיה, רק שנדע שאת 4א(א) עוד לא קראנו.
דוד אמסלם: תרשום לך.
<לירון אדלר-מינקה: אני קוראת שוב: "תשלום ההיטל וגבייתו 4ב.
<לירון אדלר-מינקה: (א) היטל לפי סעיף חוק זה ישולם לא יאוחר מ-30 ימים מתום כל רבעון, בעד שקיות הנשיאה החד-פעמיות שקמעונאי גדול מכר, כאמור בסעיף 4(א), באותו רבעון.
<לירון אדלר-מינקה: (ב) לא שולם היטל במועד כאמור בסעיף קטן (א), תיווסף עליו, לתקופת הפיגור, ריבית פיגורים בשיעור ריבית פיגורים החשב הכללי, עד למועד תשלומו; בסעיף קטן זה, "ריבית פיגורים החשב הכללי" – כמשמעותה בהודעה בדבר שיעור ריבית החשב הכללי כפי שהיא מתפרסמת מזמן לזמן ברשומות.
<לירון אדלר-מינקה: " אני אמשיך לקרוא כמה סעיפים אחרים שקשורים לאותו עניין: "חובת דיווח למנהל 5.
<לירון אדלר-מינקה: (א) קמעונאי גדול יגיש למנהל דוח רבעוני ודוח שנתי, על מספר שקיות הנשיאה החד-פעמיות שבעדן הוא חייב בתשלום היטל לפי סעיף 4, בתקופה שלגביה מוגש הדוח, מחירן ללקוח, סוגי החומרים שמהם עשויות השקיות, עוביין ומשקלן.
<לירון אדלר-מינקה: (ב) דוח רבעוני יוגש למנהל לא יאוחר מ-30 ימים מתום כל רבעון.
<לירון אדלר-מינקה: (ג) דוח שנתי יוגש למנהל לא יאוחר משלושה חודשים מתום כל שנת כספים, כשהוא מבוקר בידי רואה חשבון.
<לירון אדלר-מינקה: (ד) המנהל יפרסם באתר האינטרנט של המשרד להגנת הסביבה את המתכונת להגשת הדוחות לפי סעיף זה, וישלח לקמעונאים הגדולים הודעה עליה.
<לירון אדלר-מינקה: (ה) המנהל או מי שהוא הסמיכו לכך מבין עובדי המשרד להגנת הסביבה רשאי לדרוש מקמעונאי גדול להמציא לו כל מידע ששימש לעריכת דוח לפי סעיף זה; נדרש קמעונאי גדול להמציא מידע כאמור, ימציאו במועד ובאופן שצוינו בדרישה.
<לירון אדלר-מינקה: "
דוד אמסלם: אנחנו בסעיף 6?
<לירון אדלר-מינקה: כן, נקרא את סעיפים 6 ו-7.
דוד אמסלם: נשמע אותם ואחרי זה נמשיך?
<לירון אדלר-מינקה: סעיפים 6 ו-7 עדיין קשורים לנושא היטל אז נקרא את הכול.
דוד אמסלם: אוקיי, בואי נמשיך.
<לירון אדלר-מינקה: "קביעת סכום ההיטל בידי המנהל 6.
<לירון אדלר-מינקה: (א) לא מסר קמעונאי גדול דוח כאמור בסעיף 5, או שמסר דוח כאמור אך למנהל יש טעמים סבירים להניח שהדוח אינו נכון, רשאי המנהל, לאחר שנתן לקמעונאי הגדול הזדמנות לטעון את טענותיו, לקבוע בהחלטה מנומקת את סכום ההיטל שעל הקמעונאי הגדול לשלם לפי הוראות סעיף 4.
<לירון אדלר-מינקה: (ב) אין בהגשת עתירה לבית משפט לעניינים מינהליים על החלטת המנהל לפי סעיף קטן (א) כדי לעכב את תשלום ההיטל, אלא אם כן הסכים לכך המנהל או שהורה בית המשפט אחרת.
<לירון אדלר-מינקה: (ג) החליט בית המשפט, לאחר ששולם ההיטל, לקבל עתירה כאמור בסעיף קטן (ב) או ערעור על החלטה בעתירה כאמור, והורה על החזרת סכום ההיטל ששולם או על הפחתת ההיטל, יוחזר הסכום ששולם או כל חלק ממנו אשר הופחת בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום תשלומו עד יום החזרתו.
<לירון אדלר-מינקה: חובת רישום 7.
<לירון אדלר-מינקה: (א) קמעונאי גדול ינהל רישום מלא ומפורט של העניינים הכלולים בחובת הדיווח לפי סעיף 5.
<לירון אדלר-מינקה: (ב) המנהל או מי שהוא הסמיכו לכך מבין עובדי המשרד להגנת הסביבה רשאי לעיין ברישום כאמור בסעיף זה ולקבל העתק ממנו.
דוד אמסלם: הערות לסעיפים האלה?
<גידי פרישטיק: כן.
<גידי פרישטיק: בסעיף 4א – סעיף (ב) מחזיר אותנו לנושא של ייעוד כספי ההיטל, זה נושא שלא השלמנו את הדיון בו, בגלל זה הרשיתי לעצמי להתפרץ קודם, ואני מזכיר ליושב-ראש - - -
דוד אמסלם: גידי, תקשיב מה נעשה: אני אבקש לשמוע הערות לגבי מה שהוקרא עכשיו ואני אחזור בסוף למה שאתה אמרת, בסדר?
<גידי פרישטיק: פרוצדורלית אין לי בעיה, רק שנדע שעוד לא הוקרא הסעיף, אבל זה בסדר גמור.
דוד אמסלם: אל תדאג, תרשום.
דוד אמסלם: לגבי מה שהוקרא עד עכשיו – מישהו רוצה להעיר?
<ערן מאירי: לא לגבי מה שהוקרא עכשיו מכיוון שעדיין לא יצא פרוטוקול של הדיון הקודם.
<ערן מאירי: אני יודע שהיו נושאים בלתי פתורים בדיון הקודם, שאנחנו מקווים שאתם יודעים מהם, כי נצטרך לחזור לא רק לסעיף 4 אלא גם לסעיף 3.
<ערן מאירי: לכן הייתי מבקש שתהיה פה התייחסות כי נשארו לא מעט נושאים פתוחים, שאדוני קבע שהם פתוחים, ועכשיו אנחנו לא יכולים לומר אותם.
<לירון אדלר-מינקה: לנושאים הפתוחים שנשארו בסעיפים הקודמים שהקראנו נחזור בסוף הדיון.
<לירון אדלר-מינקה: נסיים את ההקראה בחוק ונחזור לנושאים שנשארו פתוחים מפעם שעברה.
<חיה ארז: לגבי סעיף 5, חובת דיווח למנהל – אנחנו מציעים להוסיף כאן סעיף קטן נוסף שיכלול ברבעון הראשון שמדווחים בו דרישת דיווח על שנה או שנתיים אחורה, כדי שאפשר יהיה באמת לראות מה היה מצב המכירות של השקיות אצל אותם קמעונאים בשנתיים האחרונות, כדי שאפשר יהיה לדעת לאיזה יעדים לשאוף וכו'.
<ג'וש יהושוע פדרסן: יש התייחסות לסעיף 30, לא?
<חיה ארז: לא, לסיפור הזה אין שם.
<חיה ארז: יש בסעיף 30 התייחסות לקביעת יעדים, השאלה היא על איזה בסיס.
<חיה ארז: מה שאני אומרת הוא שברבעון הראשון, כשמעבירים את הדיווח הראשון, בפעם הראשונה, שלא ידווחו רק על אותו רבעון אלא גם על שנתיים אחורה.
<חיה ארז: שנה או שנתיים אחורה כדי שיהיה - - -
<קריאה: אין תיעוד של הדברים האלה.
<חיה ארז: יש תיעוד, הם יודעים בדיוק כמה הם מכרו, הם דיברו על זה בפעם שעברה.
<חיה ארז: הם יודעים בדיוק כמה שקיות הם חסכו.
דוד אמסלם: מה הפתרון, תומר?
<תומר רוזנר: הפתרון הוא, לפי הסיכום עם המשרד, שהחוק יתחיל מיד, במובן הזה שהם יצטרכו לאסוף את המידע כבר מעכשיו וחובת הטלת ההיטל וגבייתו תחל מ-1 בינואר 2017.
<תומר רוזנר: זאת אומרת, יש לנו פרק זמן של כתשעה חודשים שבהם בעצם נאסף המידע הזה.
<חיה ארז: אבל המידע שנאסף, שאתה מדבר עליו, תומר – אם אני מבינה נכון – זה המידע לגבי המלאי הקיים אצלם כרגע, שזה נמצא כאן בסעיפים בהמשך, אני מדברת על מה שהיה גם עד לפני שנה.
<חיה ארז: אנחנו לא יודעים מה המצב היום, איך נדע לאן לשאוף?
<תומר רוזנר: לא היתה חובת רישום, אי אפשר להטיל חובה רטרואקטיבית.
דוד אמסלם: שניה, אני רוצה להבין.
דוד אמסלם: כשאנחנו מפרסמים את המידע, אבי, כמה רבעונים אחורה אנחנו מפרסמים אותו כך שיהיה איזשהו בסיס להתייחסות?
אבי (אברהם) גבאי: ב-1 בינואר אנחנו הרי לא יודעים - - -
דוד אמסלם: לא, אני מדבר אתך ברבעון העשירי.
אבי (אברהם) גבאי: לפי המידע שקיים שצרכו, אני לא יודע, האינטרנט צובר הכול.
<חיה ארז: הבעיה היא כזאת:
<חיה ארז: אם אנחנו רוצים לדעת אם החוק באמת יהיה אפקטיבי אנחנו צריכים - - -
דוד אמסלם: אבל אנחנו לא רוצים לדעת אם החוק יהיה אפקטיבי ברבעון הראשון.
<מאיה יעקבס: למה לא?
<חיה ארז: אנחנו בהחלט רוצים.
דוד אמסלם: בגלל שאנחנו רוצים איזושהי נקודת התייחסות.
<מאיה יעקבס: אבל אפשר כבר לקבל התייחסות.
<חיה ארז: זה בדיוק העניין – אנחנו רוצים לדעת כמה ההיטל באמת עוזר או לא עוזר כדי לדעת אם ההיטל הזה הוא באמת אפקטיבי, ולטעמנו 10 אגורות זה לא אפקטיבי.
<חיה ארז: אם אנחנו רוצים לדעת אם הוא באמת אפקטיבי אנחנו צריכים לדעת מאיפה אנחנו מתחילים.
<מאיה יעקבס: אפשר לקחת נתונים כבר שנתיים אחורנית של מה שהם רכשו, לא צריך להתחיל לאסוף עכשיו.
<לירון אדלר-מינקה: אבל לא היתה שום חובה לאסוף נתונים לפני.
<חיה ארז: אבל הם יודעים כמה הם מכרו וקנו, הם דיברו על זה.
<ערן מאירי: אני חושב שההצעה הזאת היא קצת לא פרקטית כי אם החוק - - -
דוד אמסלם: עזוב, תתקדם, אם אני אומר שלא קיבלתי את העניין אז מתקדמים, אז למה לך לחזק אותי?
<ערן מאירי: לא אמרתי כלום.
דוד אמסלם: עוד מישהו רוצה להעיר לגבי הסעיפים שהוקראו רק?
דוד אמסלם: בואו נמשיך.
<לירון אדלר-מינקה: "חובת נושא משרה בתאגיד 7א.
<לירון אדלר-מינקה: (א) המנהל הכללי של עוסק שהוא תאגיד וכן שותף בתאגיד שהוא שותפות, למעט שותף מוגבל, חייבים לפקח ולנקוט את כל האמצעים הסבירים בנסיבות העניין למניעת הפרה של הוראה מההוראות לפי חוק זה בידי התאגיד או בידי עובד מעובדיו.
<לירון אדלר-מינקה: (ב) מבלי לגרוע מכלליות האמור בסעיף קטן (א), ינקוט המנהל הכללי או שותף כאמור באותו סעיף קטן אמצעים כמפורט להלן: (1) יקבע כללים ונהלים שיש בהם כדי למנוע הפרה של ההוראות לפי חוק זה;" היה כאן סעיף נוסף לגבי מינוי אחראי על הטמעת הכללים והנהלים, בעקבות בקשת המשרד להגנת הסביבה התבקשנו להשמיט את הסעיף השני.
<לירון אדלר-מינקה: "דיווח לכנסת 7ב.
<לירון אדלר-מינקה: השר יגיש, אחת לשנה, לא יאוחר מיום 30 ביוני, לוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, דוח שיכלול בין השאר את סיכום הנתונים שדווחו למנהל בדוחות השנתיים לפי סעיף 5, מגמות בולטות בנתונים וניתוח והערכה נוספים של הנתונים – ככל שנערכו על ידי המשרד, את העמידה ביעדים שנקבעו לפי סעיף 30 וכן מחירים מרביים, מזעריים וממוצעים שבהם נמכרו שקיות נשיאה חד פעמיות; הדוח כאמור בסעיף קטן זה, לא יכלול נתונים שניתן לזהותם עם עוסק מסוים ויפורסם באתר האינטרנט של המשרד.
דוד אמסלם: רבותי, יש הערות לגבי שני הסעיפים הללו?
<חיה ארז: הערה קצרה.
<חיה ארז: בסעיף 7ב יש התייחסות לדוחות השנתיים ואחר כך כתוב "מגמות בולטות בנתונים".
<חיה ארז: אני מציעה להוסיף שיתייחסו כאן גם לנתונים שדווחו בדוחות הרבעוניים ולא רק בשנתיים, שהתמונה תהיה יותר שלמה מבחינת הדיווח לכנסת.
<ג'וש יהושוע פדרסן: ברור שזה כלול, לא הכול צריך לכתוב בחקיקה ראשית, זה ברור שזה כולל את סך כל הנתונים.
דוד אמסלם: אין לי בעיה שזה יהיה דוח שנתי שבעצם נותן דיווח רבעוני, אני לא רואה בעיה.
דוד אמסלם: השר אמר שהכול באינטרנט, מה הבעיה?
<חיה ארז: אז שיהיה ברור שמתייחסים גם לדוחות הרבעוניים בדיווח לכנסת.
דוד אמסלם: בסדר גמור, אנחנו לא רואים בעיה עם זה.
<תומר רוזנר: נוסיף את המילה "והרבעוניים".
<תומר רוזנר: כפי שאתם זוכרים, אמרנו בדיון הקודם שבאופן חדשני למדי אנחנו בעצם מבטלים את פרק העונשין שהיה בהצעת החוק בקריאה האשונה ומשכללים "בתמורה" את פרק העיצומים הכספיים – שנקרא מיד – שבו בעצם אנחנו עוסקים באכיפה שהיא יותר מנהלית אבל אין פה הכתמה פלילית.
<תומר רוזנר: לכן, אתם תראו בסעיפים שאנחנו נקריא עכשיו שבעצם המנגנון של העיצומים הכספיים שוכלל לעומת ההצעה המקורית ופרק העונשין שמופיע אצלכם מחוק כרגע, מבוטל.
<חיה ארז: לגבי המחיקה של פרק העונשין – הבנתי ואני מקבלת את מה שתומר אמר והמגמה של משרד המשפטים היא שככל שיש יותר אכיפה זה יותר אפקטיבי מבחינת הרתעה מאשר הגדלה של חומרת העונש, אבל יש כאן בעיה מבחינת המחיקה המוחלטת של פרק העונשין מכמה סיבות: סיבה אחת זה הנושא של אחריות נושא משרה בתאגיד.
<חיה ארז: הוספתם בפרק של העיצומים גם עיצום פרטני על נושא משרה בתאגיד אבל עדיין נושא משרה בתאגיד, גם אם יוטל עליו עיצום פרטני, מן הסתם זה יהיה מכוסה דרך האחריות המקצועית שלו וכו'.
<תומר רוזנר: לא, אסור.
<חיה ארז: עדיין זה הרבה פחות אפקטיבי מהאישום הפלילי שיהיה לו במקרה שהוא יעבור.
<חיה ארז: דבר נוסף, גם כשלוקחים את המגמה של מעבר לעיצומים מינהליים, השאלה: א', אם זה נכון לעשות את זה גם בעבירות סביבתיות ואם נכון לעשות זאת בצורה גורפת.
<חיה ארז: זאת אומרת, צריכים להיות מדדים מתי כן ומתי לא מורידים את הקטע של העונשין, כאן אני לא הבנתי מה המדדים שלפיהם כל פרק העונשין בעצם נמחק.
<חיה ארז: הייתי מבינה אם הייתם באים ואומרים: אנחנו מוחקים את רוב הסעיפים מבחינת העונשין, אבל משאירים לפחות את הסעיף שהוא בליבת החוק הזה, שזה חלוקה של שקיות ללא תמורה.
<חיה ארז: זאת אומרת, אוקיי, את כל הסעיפים של הדיווחים שגם הם היו לפני כן סעיפים עונשיים אפשר להוריד, את הסעיף הזה לפחות הייתי משאירה.
<חיה ארז: דבר נוסף, בעיקר אם מורידים את הדברים האלה, הייתי מוסיפה אפשרות של הגשת קובלנה, כי האכיפה כאן – ויש לנו את הדוגמאות, יש את הדוח שביקורת הפנים של המשרד להגנת הסביבה עשתה בנושא של חוק האריזות, ביקורת הפנים של המשרד להגנת הסביבה ביקרה את העבודה של אגף האריזות ומה שהם ראו שם הוא שיש מעט מאוד אכיפה שגורמת לכך שהחוק לא מיושם כמו שצריך, שיש מעט מאוד תקני כוח אדם.
דוד אמסלם: נו, ו-?
דוד אמסלם: בעזרת-השם נעשה אכיפה.
<חיה ארז: כן, אם אני לומדת מהטעויות שם – אין הרבה אכיפה.
דוד אמסלם: אנחנו בחוק.
<חיה ארז: ואז לפחות, אם נותנים את האפשרות של הגשת קובלנה על-ידי אזרחים - - -
דוד אמסלם: לא, לא צריך להגזים.
<חיה ארז: למה לא?
<חיה ארז: הרבה מאוד מהעבירות הסביבתיות – אפשר להגיש בהן קובלנה.
דוד אמסלם: ככה אני חושב, מה זה "למה לא"?
דוד אמסלם: ככה אני חושב.
דוד אמסלם: זו המדיניות של הממשלה, אני מסכים אתו בעניין ומתקדמים.
<אביטל בגין: שלא לאפשר הגשת קובלנה?
<תומר רוזנר: נכון, מבטלים את פרק הקובלנות.
דוד אמסלם: יאללה, בואו נתקדם.
<תומר רוזנר: אנחנו נקרא את כל פרק העיצומים הכספיים כי הוא מקשה אחת.
<לירון אדלר-מינקה: "פרק ד': עיצום כספי סימן א': הטלת עיצום כספי" הסעיף הראשון שהיה עיצום על תשלום היטל נמחק, אני ממשיכה בסעיף 10(ב).
<לירון אדלר-מינקה: "(ב) מי שהפר הוראה מההוראות לפי חוק זה כמפורט להלן, רשאי המנהל להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה, בסכום של 20,000 שקלים חדשים, ואם הוא תאגיד - בסכום של 40,000 שקלים חדשים:" גם פה, ההפרה הראשונה עברה בעצם לדרגה יותר נמוכה של עיצום.
<לירון אדלר-מינקה: "(2) קמעונאי גדול שהעמיד לרשות לקוח או מסר לו שקית נשיאה בלי שנגבה מהלקוח תשלום בעדה או שהתשלום שנגבה נמוך מהסכום כאמור בסעיף 3א(א), בניגוד להוראות אותו סעיף; (3) קמעונאי גדול שלא הגיש למנהל דוח או לא המציא למנהל או למי שהוא הסמיכו לכך מידע ששימש לעריכת הדוח, בניגוד להוראות סעיף 5; (4) קמעונאי גדול, שלא ניהל רישום מלא ומפורט או לא נתן למנהל או למי שהוא הסמיכו לכך לעיין ברישום בניגוד לפי הוראות לפי סעיף 7.