GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עזרא קיברט: אתה יודע, לא צריך להיות פסיכולוג בשביל להבין את שפת הגוף שלך.
<עזרא קיברט: באמת אני אומר.
<עזרא קיברט: המיקרופון פה ואתה יושב איזה שבעה מטר אחורה, כי-.
<עזרא קיברט: אל תצביע לי.
<עזרא קיברט: אני ראיתי.
<עזרא קיברט: אנשים מכוונים לך, מגיעים מארבעה קילומטר כדי לסדר לך את המיקרופון.
<עזרא קיברט: אני אומר לך, זה דברים פשוטים, ששפת הגוף שמשדרת הכל.
<עזרא קיברט: אתה לא בא-, כאילו כמו בוועדה האחרונה שהייתה.
<עזרא קיברט: אתה לא בא כדי להעלות את היהודים.
<עזרא קיברט: מהתחלה כל הסיבות שלך היו למה לא להעלות אותם.
<עזרא קיברט: ככה יושב לך בכיף, לא יודע מה זה סדר פסח.
<עזרא קיברט: לא יודע, נתונים, עזוב.
<חן אסממאו: הוא בשיחה.
דוד אמסלם: חברה', חברה', אני מבקש.
דוד אמסלם: אני רוצה באמת לקחת את זה למקום הנכון.
דוד אמסלם: אודי בסוף הוא פקיד.
<עזרא קיברט: אני יודע.
דוד אמסלם: עכשיו, בואו, לא מעליבים אותו בישיבה.
דוד אמסלם: אז בוא תתמקד בנושא שלך, בכאב האישי שלך מול המשפחה האישית שלך.
דוד אמסלם: חשוב לי שתעביר את המסר האישי שלך, לא איך הוא יושב.
דוד אמסלם: זה פחות חשוב לי.
<עזרא קיברט: תשמע, אני יכול לספר את הסיפור שלי, אבל אני צריך גם את הנכונות שלו כדי גם להבין אותי.
<עזרא קיברט: בן אדם ש - - -
דוד אמסלם: אתה מדבר אלי.
דוד אמסלם: אתה פה מדבר אלי בוועדה.
דוד אמסלם: זו ועדה שאנחנו יושבים בה.
<עזרא קיברט: אז אני אספר לכם.
<עזרא קיברט: יש לי שם חמישה אחים, ארבעה נשואים, 22 נפשות.
<עזרא קיברט: אני פה האחרון במשפחה, אבל פתאום אני מגיל 12 - - -
דוד אמסלם: עם מי אתה פה בארץ?
<עזרא קיברט: אני, שתי אחיות קטנות ואמא ואבא.
דוד אמסלם: זאת אומרת ההורים שלך פה, אתם שלושה אחרים ועוד חמישה שם?
<עזרא קיברט: בדיוק.
<עזרא קיברט: אז אתה רואה את אמא - - -
דוד אמסלם: כמה שנים הם שם?
<עזרא קיברט: אני כבר הפסקתי לספור.
<עזרא קיברט: זה 15 שנה פלוס.
דוד אמסלם: איפה הם יושבים, בגונדר או באדיס?
<עזרא קיברט: באדיס.
<עזרא קיברט: אני אומר לכם, אני משתחרר מחר מצה"ל, משירות בדובדבן.
<עזרא קיברט: מיציתי הכל, אני אומר לכם.
<עזרא קיברט: והדברים הפשוטים שאני יכול לקבל מהממשלה, מהפקידים, זה הדבר הפשוט כדי לפגוש את המשפחה.
<עזרא קיברט: כולם פה חיילים שהשתחררו לפני שלושה שבועות או כמה חודשים.
<עזרא קיברט: רק לראות את המשפחות.
<עזרא קיברט: לא משהו דרמטי.
<עזרא קיברט: זה הדבר הכי ציוני שיכול להיות.
<עזרא קיברט: הדבר הכי מוסרי שיכול להיות.
דוד אמסלם: כמה זמן לא ראית את האחים שלך.
<עזרא קיברט: אני בשנה שעברה ביקשתי מהיחידה שלי והם אמרו איך זה יכול להיות?
<עזרא קיברט: מפקד היחידה שלי גם אמר, איך זה יכול להיות שלא ראית אותם?
<עזרא קיברט: 10 שנים לא ראיתי אותם.
דוד אמסלם: הוא חשב שאתה מספר לו בדיחה, נכון?
<עזרא קיברט: כן.
<עזרא קיברט: הוא אמר לי מה זאת אומרת?
<עזרא קיברט: תן, תן את הטפסים, אני אריץ לך אותם.
<עזרא קיברט: תוך שבוע הייתי באתיופיה.
<עזרא קיברט: כל ההוצאות עליהם.
<עזרא קיברט: כי זה מבחינתו, הוא אמר לי, עזוב את הפעילויות, עזוב את המבצעים, עזוב.
<עזרא קיברט: זה לא קשור.
<עזרא קיברט: זה אחרי זה.
<עזרא קיברט: אז פתאום פה יושבים להם פה כמו שאמרתם, כמו שוק עגבניות ואני לא יודע מה.
<עזרא קיברט: באמת בושה.
דוד אמסלם: אודי, בבקשה, אתה רוצה לענות?
<אהוד פראוור: אני רוצה לומר כמה דברים.
<אהוד פראוור: אחד, אני חושב שאין בן אדם בממשלת ישראל, שהביא להחלטות שהביאו ליותר מבני אתיופיה לארץ.
<אהוד פראוור: אתה יכול למנות פקיד, זה כנראה יהיה אני.
<אהוד פראוור: ולכן כל האשמות על זה שאני דחיתי, אני לא רציתי, אני חושב שכל העליות, לפחות שני גלי העלייה הקודמים, לפחות אני גם לחמתי וגם דאגתי שהן תקרנה.
<אהוד פראוור: ולא תמיד כולם הסכימו.
<אהוד פראוור: אני גם לא אמרתי אף פעם ששאלו אותי, שהשאלה הזאת של איחוד משפחות של אלה שעלו עם אלה שנשארו, היא שאלה זניחה, היא שאלה לא חשובה, היא שאלה שלא צריך לטפל בהם.
<אהוד פראוור: ולכן לקחתי על עצמי.
<אהוד פראוור: יכלו להיות עוד אנשים והיו עוד כמה אפשרויות, דווקא בגלל שחוללנו את כל התכניות הקודמות, לעשות את זה דרך כלים של היחידה שלנו, של משרד ראש הממשלה.
<אהוד פראוור: זה תמיד פועל יותר טוב.
<אהוד פראוור: נתקלנו בשאלת התקציב.
<אהוד פראוור: שאלת התקציב לא אומרת לא.
<אהוד פראוור: עכשיו, החוק חל גם עלי, גם על אגף תקציבים.
<אהוד פראוור: היא לא אמרה שאף אחד לא בא.
<אהוד פראוור: היא לא אמרה שלא מתחילים.
<אהוד פראוור: היא אמרה – ההחלטה הגדולה צריכה לחכות לתקציב, והצעתי.
<אהוד פראוור: אני מבין שזה מתקבל פה לא נכון, שנתחיל להביא את אלה שאתה תיארת, את הקרובים שיותר קשה להם.
<אהוד פראוור: אני גם חשבתי שנכון שהמערכות תתארגנה.
<אהוד פראוור: אני פקיד, דבר אחד יודע, איך מערכות עובדות.
<אהוד פראוור: והדיון עצמו, לצערי, אבל זה החוק, צריך להתקיים בדיוני התקציב.
<אהוד פראוור: אני לא חושב שאני שווה נפש למה שאתה אומר ואני לא חושב שמה שאמרתי פה היה שזה לא יקרה ושאנחנו מתנגדים לו.
<אהוד פראוור: רחוק מזה.
<אהוד פראוור: אמרתי, יש מציאות של חוק.
<אהוד פראוור: בתוך מציאות החוק הזו, גם משרד ראש הממשלה וגם משרד האוצר צריכים לתפקד, על מנת, זו לפחות דעתי, שלא נחכה עד לתקציב, הצעתי שנביא קבוצה שהכי קשה לה כבר.
<אהוד פראוור: מה יהיה בתקציב?
<אהוד פראוור: אני לא יודע להבטיח.
<אהוד פראוור: אני לא חבר כנסת ואני לא שר.
<אהוד פראוור: ואני חושב שככה צריך לראות את זה.
<אהוד פראוור: אם הרגשת שאני, לא יודע, זה באמת לא הרגשה קלה לשמוע את כל מה שאתה אומר, כשאני יודע במה אני מוגבל ואיפה אני מוגבל ואיפה המציאות החוקית מגבילה אותי וגם את אגף תקציבים.
<אהוד פראוור: ואני יודע.
<אהוד פראוור: זה חלק מהדברים שלא פשוטים ובהחלט ראית את אי הפשטות הזאת גם באיך שאני יושב, זה נכון.
<אהוד פראוור: אבל המציאות חלה עלי.
<אהוד פראוור: החוק חל עלי ועל חבר הכנסת נגוסה, שמפרש אותו - - -
אברהם נגוסה: לא, אני - - -
<אהוד פראוור: שנייה רגע.
אברהם נגוסה: הנה, תקרא.
אברהם נגוסה: תקרא.
<אהוד פראוור: שמפרש אותו שונה ממני, אבל כנראה הפרשנות - - -
<אהוד פראוור: אני לא נכנס איתו לויכוח.
<אהוד פראוור: ואני אומר, אני חושב שאנחנו נמצאים, להבנתי, וחבר הכנסת אמסלם יכול לחלוק עלי וחבר הכנסת נגוסה, שההחלטה שהממשלה קיבלה בקיץ שעבר תצטרך לעבור עוד פעם סוג של דיון בתוך התקציב הנוכחי, משום אחרת אני לא יודע איך מבצעים את זה.
<אהוד פראוור: זה הדברים שרציתי להגיד ואני מציע לא להדביק לי את מה שיהיה.
<אהוד פראוור: אין לי, אולי, לא יודע, לא אטימות ולא חוסר רצון ואני גם לא חושב שאמרתי שהדברים האלה לא רלבנטיים יותר לסדר היום של מדינת ישראל.
<אהוד פראוור: רחוק מאד מזה.
<עלמו סורפל: אודי, אני יכול להגיד משפט?
דוד אמסלם: לא, הויכוח הוא לא עם אודי.
דוד אמסלם: אנחנו כבר פתחנו את העניין, אני כבר אמרתי לו מתחילת הדרך – גם הפרשנות שלא מוטעית, לטעמי, וגם הספירה שלו היא בכלל מוטעית, גם לפי הפרשנות של עצמו.
דוד אמסלם: אז לכן זה לא קשור לעניין.
דוד אמסלם: אני עשיתי את החשבונות כאן גם כשיצאת, כשביקשנו ממך לצאת.
דוד אמסלם: מדובר בסכומים מאד זעירים וקטנים.
דוד אמסלם: גם בחוק, דרך אגב, אין עניין לתת להם משכנתא בשנה השלישית.
דוד אמסלם: אם לא מסתדר לך הנושא הזה של הנומראטור, אז תן להם את המשכנתא לשנה הרביעית והחמישית, עד שתוציא אותם מכלל הנומראטור.
דוד אמסלם: אבל זה יעלה למדינת ישראל בערך 60-70 מיליון שקלים בשנה, במקרה, איך אמרו פה, גם אם אתה מוציא אותם לטיול שנתי פעם בשנה לחוץ לארץ.
דוד אמסלם: אז לכן אנחנו מכירים גם מספרים.
דוד אמסלם: עבדנו קצת עם אנשים, הפעלנו קצת מערכות.
דוד אמסלם: אנחנו יודעים מה זה שקלים, אז אנחנו גם יודעים לעשות את החשיבה ואנחנו גם יודעים לעשות כפל וחילוק, ועוד ופחות.
דוד אמסלם: אז לכן, לבוא ולהגיד לנו.
דוד אמסלם: אני לא ציפיתי ממך לתשובה הזאת השבוע.
דוד אמסלם: שבוע שעבר באת, הממת אותי עם התשובה הזאת.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני כמעט דומע פה.
דוד אמסלם: אני שותק כדי שלא ייצאו לי דמעות, בגלל שאני מרגיש את העלבון שלהם.
דוד אמסלם: אני נעלב בשבילם.
דוד אמסלם: אני נעלב מהתשובות שלך.
דוד אמסלם: עזוב, הם יבואו.
דוד אמסלם: אבל אני נעלב מהתשובות שלך.
דוד אמסלם: הגרון שלי נחנק.
דוד אמסלם: איך אתה אומר לבן אדם הזה דבר כזה?
<אהוד פראוור: מה אמרתי?
דוד אמסלם: בגלל שאני חושב שזאת חוצפה.
דוד אמסלם: אם הבן של ראש הממשלה היה שם, הוא כבר היה פה אתמול.
דוד אמסלם: ואם סבא של אחד השרים הוא היה שם, שלשום הוא היה פה.
דוד אמסלם: עם נומראטור, בלי נומראטור, עם כל הבדיחה הזאת של הנומראטור.
דוד אמסלם: אז אתה מספר לילדים האלה פה, שכל אחד גם ככה קשים לו החיים, כל אחד פה כמעט השתחרר רק שלשום מצה"ל.
דוד אמסלם: אתה מספר לו על נומראטור, חוק.
דוד אמסלם: באמת, אתה בא איתנו בבירוקרטיה האטומה והפשוטה הזאת ומספר לו למה אבא שלו צריך להיות שם?
דוד אמסלם: זה מעניין אותו?
דוד אמסלם: זה מעניין מישהו במדינה הזאת בכלל?
דוד אמסלם: הוא צריך לבוא לפה.
דוד אמסלם: הייתה החלטת ממשלה לפני חוק הנומראטור.
דוד אמסלם: אל תחיל את חוק הנומראטור על אותה החלטה, בגלל שהיא הייתה לפני והתקבלו גם החלטות לפני.
דוד אמסלם: התקבלה גם החלטה בשנת 2015 שהמשמעות שלה 2019.
דוד אמסלם: לבנות את הנמל כבר זה בשנת 2015 היה.
דוד אמסלם: אז אולי נעצור את הכל ונביא את הנומראטור גם לשם?
דוד אמסלם: ההחלטה הייתה בסוף שנת 2015.
דוד אמסלם: עכשיו, אם החלטתם אז, אם חשבתם שצריך נומראטור באותה נקודת זמן, למה הבאתם את החלטת הממשלה?
דוד אמסלם: מה, הממשלה עשתה לנו ישראבלוף?
דוד אמסלם: בגלל שאני אמרתי לראש הממשלה שאני רוצה שתבוא החלטה לפני התקציב?
שלי יחימוביץ': נבהלו ממך.
שלי יחימוביץ': קיבלו החלטה.
דוד אמסלם: מה חשבת שאני טיפש?
דוד אמסלם: לא אתה, אתה מבחינתי מייצג את משרד ראש הממשלה.
דוד אמסלם: מה, אני מפגר?
דוד אמסלם: אז לכן אמרתי לך, אני מכאן עכשיו נוסע הביתה.
דוד אמסלם: מודיע לך.
דוד אמסלם: אני נוהל את הדיון, נוסע הביתה.
דוד אמסלם: תודיע לראש הממשלה שאני ואברהם נגוסה נוסעים הביתה עד שהוא ימצא את הכסף להביא אותם.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא תקנות איכות אוויר נקי (ערכי איכות אוויר9 (הוראת שעה) (תיקון), התשע"ו-2016.
דוד אמסלם: אני מעביר את רשות הדיבור למעטפת הדיון לתומר רוזנר ואחרי כן נעבור לתקנות עצמן.
<תומר רוזנר: סעיף 6 לחוק אוויר נקי קובע שהשר להגנת הסביבה יקבע ערכים של איכות האוויר בשלוש אמות מידה.
<תומר רוזנר: ערכי יעד – אלו הם ערכים שאנחנו שואפים כמדינה וכציבור לעמוד בהם, בעיקר, אך לא רק, כדי להגן על בריאות הציבור.
<תומר רוזנר: אלה הם הערכים "האידיאלים" שאנחנו רוצים להגיע אליהם והיינו מאוד שמחים להגיע אליהם בכל מקרה כאשר המטרה העיקרית של ערכי היעד היא להנחות בעיקר את גורמי התכנון בבואם לתכנן למשל מפעלים חדשים, לראות שאנחנו לא מתרחקים מערך היעד אליו אנחנו רוצים להגיע.
<תומר רוזנר: יחד עם זאת אנחנו מודעים לכך שערכי היעד לא תמיד מושגים ולכן נקבע הסוג השני של הערכים שהם ערכי הסביבה.
<תומר רוזנר: ערכי הסביבה הם ערכים שמבוססים על ערכי היעד אבל שאותם ניתן להשיג באמצעים הטכנולוגיים והאחרים שקיימים היום ומתפתחים כמובן עם השנים.
<תומר רוזנר: הערך השלישי שהשר אמור לקבוע הוא ערך התרעה שהוא ערך לטווח קצר שבו אם קיימת למשל סופת חול, סתם דוגמה, וזה עלול להזיק לחולי אסטמה ולאנשים רגישים, מודיע המשרד להגנת הסביבה – אנחנו שומעים את זה מדי פעם באמצעי התקשורת – יחד עם משרד הבריאות על כך שיש התרעה על זיהום אוויר חריג.
<תומר רוזנר: אלה שלושת סוגי הערכים שאמורים להיקבע.
<תומר רוזנר: נקבעו בחוק 28 מזהמים לגביהם צריכים להיקבע שלושת סוגי הערכים הללו.
<תומר רוזנר: המשרד להגנת הסביבה במשך השנים הביא לאישור הוועדה תקנות שמסדירות את הערכים אם כי לצערנו לא הובאו כל הערכים לכל המזהמים למרות שהחוק מחייב זאת.
<תומר רוזנר: בהצעת התיקון שמונחת בפנינו מביא המשרד עדכון לתקנות שהותקנו.
<תומר רוזנר: התקנות הראשונות הותקנו ב-2011, הותקנו ב-2013 בערכים מסוימים וכעת מובא תיקון שלישי שהוא עדכון של שישה מזהמים.
<תומר רוזנר: כמו כן, מבקשים להאריך את תוקף הערכים הקיימים עם העדכון הזה לחמש שנים נוספות.
<תומר רוזנר: אני מציע שהמשרד יציג את התקנות מבחינה מקצועית ויקריא אותן ואחר כך נפתח לדיון.
<גלי דינס: אני מהלשכה המשפטית של המשרד להגנת הסביבה.
<גלי דינס: כפי שציין היועץ המשפטי של הוועדה, התקנות הראשונות לפי חוק אוויר נקי הותקנו ב-2011 ותוקנו ב-2013.
<גלי דינס: ב-2013 קבעה הוועדה תוקף זמני לכלל התקנות ותוקף מקוצר לשישה ערכי סביבה.
<גלי דינס: אנחנו פעלנו במהלך השנה וחצי האחרונות על מנת לאסוף את המידע הקיים.
<גלי דינס: חלק גדול מהמידע אנחנו בוחנים ואוספים באופן שוטף.
<גלי דינס: יחד עם זאת, לצורך עדכון הערכים שנקבע להם תוקף זמני עד מחר, פעלנו בצורה קצת יותר ממוקדת.
<גלי דינס: הצעת התקנות שהוגשה לוועדה כוללת עדכון של שישה מזהמים.
<גלי דינס: במהלך העבודה מצאנו שיש צורך לעדכן שלושה ערכי יעד, ערכים בריאותיים, מבין ששת המזהמים ואנחנו מציעים לעדכן שישה ערכי סביבה לאותם מזהמים.
<גלי דינס: מתוך ששת ערכי הסביבה, לשני מזהמים לא היו ערכי סביבה ואנחנו מציעים לקבוע אותם לראשונה.
<גלי דינס: כמו שתומר אמר, ההשלמה הזאת למעשה נדרשת על פי החוק.
דוד אמסלם: אמרת ששלושה הם ערכי יעד ושישה ערכי סביבה?
<גלי דינס: עדכון של שלושה ערכי יעד, ערכים בריאותיים, ועדכון של שישה ערכי סביבה.
דוד אמסלם: אבל לכולם יש ערכי יעד כי אחרת אין ערכי סביבה.
<גלי דינס: נכון.
<גלי דינס: למעשה באופן שוטף וספציפית לגבי המזהמים האלה, אנחנו עובדים יחד עם משרד הבריאות כדי להתעדכן מה קורה בעולם, בספרות ובמחקר הרפואי.
דוד אמסלם: אנחנו בעצם מתייחסים עכשיו לכל ה-28 ערכים.
דוד אמסלם: יש 26 או 28?
<גלי דינס: בתוספת יש 28 מזהמים.
דוד אמסלם: אנחנו כרגע מתייחסים לכל ה-28?
<גלי דינס: לא.
<גלי דינס: אנחנו מתייחסים לשישה מזהמים.
דוד אמסלם: אבל יש לנו התייחסות לכל ה-28?
<גלי דינס: כן.
דוד אמסלם: אני מבין שזה הסשן האחרון, כדי לסגור את כל ה-28.
<גלי דינס: בעתיד בוודאי יהיה צריך לעדכן אותם שוב.
<גלי דינס: למעשה היו חסרים לנו שני ערכי סביבה, היו לנו רק 26, ובמסגרת העדכון הזה אנחנו מעדכנים מספר ערכים וקובעים שני ערכי סביבה שלא היו קיימים.
יעל כהן-פארן: וערכי יעד יש לכולם?
דוד אמסלם: תציגו את העבודה המקצועית.
<גלי דינס: אני אעבור את רשות הדיבור לצור שהוא ראש אגף איכות אוויר שיציג את העבודה המקצועית ברקע של התקנות.
<צור גלין: אנחנו מדברים על שישה חומרים שחמישה מהם נחשבים כחומרים מסרטנים ועוד אחד, כספית, שגם הוא לא הדבר הכי מומלץ.
<צור גלין: בגלל הנושא של החשיבות הבריאותית של החומרים האלה, עבדנו בשיתוף פעולה מאוד מאוד קרוב עם משרד הבריאות.
<צור גלין: הם ישבו אתנו בישיבות ובסך הכול הצלחנו להגיע אתם להסכמות ברוב רובם של הדברים וגם אם היו אי הסכמות, הן היו קלות וזניחות.
<צור גלין: חלק מהחומרים שאנחנו מעלים, הצלחנו להגיע למצב כזה שערך הסביבה פוגש את ערך היעד והחלום של כל איש סביבה הוא לגבי הערכים.
דוד אמסלם: או שערך היעד יותר מדי נמוך.
<צור גלין: אבל אם אנחנו מצליחים להוכיח ישימות לכך שערך הסביבה יהיה ערך היעד, אנחנו השגנו את הדבר הראשוני והבסיסי שהוא להבטיח את איכות הציבור.
<צור גלין: בחלק מהחומרים, חומר שידוע בבירור שהוא מאוד מסרטן ומאוד מסוכן, הצלחנו להגיע לישימות של ערך היעד.
<צור גלין: כאן אני חושב שהבשורה הגדולה שיש לנו להעביר כאן היא שחלק גדול מהחומרים שנדבר עליהם, הצלחנו להשלים את המהלך ולהגן על הציבור מפני אותו מזהם שבריכוזים גבוהים יותר עלול לגרום לבעיות.
דוד אמסלם: כנס עכשיו לערכי הסביבה.
דוד אמסלם: תקריא את התקנות ותגיד לנו מה אתם מציעים לגבי ששת ערכי הסביבה עליהם דיברת.
דב חנין: ברשותך אדוני, שאלה.
דב חנין: קודם כל, תודה לכם ותודה על העבודה שעשיתם.
דב חנין: אני בהחלט מאוד מעריך את זה.
דב חנין: אני מעריך גם את העדכון של ערכי היעד שכמו שאמר היועץ המשפטי של הוועדה, יש להם משמעות מעשית מאוד גדולה ולא רק לערכי הסביבה ואכן זה המצב המשפטי.
דב חנין: אני רוצה לשאול, לפני שניכנס לגופם של הדברים שאתם מציעים, מה קורה עם הדברים האחרים.
דב חנין: יש לנו הרי לא מעט חומרים נוספים שאנחנו מאוד מוטרדים ומודאגים מהם.
דב חנין: אני מנייח שנגיע לזה בפירוט אולי במסגרת הדיון.
דב חנין: היכן זה עומד?
דב חנין: זאת אומרת, יש לנו שישה חומרים שתכף תסבירו ותנמקו למה הערכים שאתם מציעים הם הערכים הנכונים, אבל מה קורה עם המון חומרים נוספים שאנחנו מאוד מוטרדים מהם?
<צור גלין: בהתייחס לכך שבשנת 2013 עדכנו שמונה חומרים וכעת אנחנו מעדכנים שישה, בסך הכול אנחנו מגיעים ל-14 מתוך 28.
<צור גלין: ביום יום שלנו אנחנו מבצעים מעקב אחרי הספרות העולמית, אחרי העדכון של הרגולציה העולמית.
<צור גלין: אנחנו באים לכאן, זאת אבן דרך אבל זה לא התהליך.
<צור גלין: התהליך הוא שאנחנו בודקים את עצמנו.
<צור גלין: כאשר נמצא שיש פער בינינו לבין רגולציה קיימת, שכמעט זה לא קורה, נבדוק את עצמנו אבל בעיקרון אנחנו כל הזמן מחפשים.
דוד אמסלם: אני אחדד.
דוד אמסלם: אני חשבתי שאני שאלתי את השאלה וקיבלתי תשובה.
דוד אמסלם: אני רוצה לחדד את מה ששאל דב.
דוד אמסלם: אני מבין שיש 28 מזהמים.
דוד אמסלם: אני הבנתי שזאת בצעם הקבוצה האחרונה שסגרנו אותה מבחינת זה שיש ערכי סביבה וערכי יעד לשישה האלה.
דוד אמסלם: שאלתי מה קורה עם האחרים ואמרתם לי שכבר יש.
דוד אמסלם: זאת אומרת שבסך הכול אני מבין שלכל ה-28, נכון להיום, יש גם ערכי יעד וגם ערכי סביבה.
דוד אמסלם: זה נכון?
דוד אמסלם: כמובן שבמהלך הזמן אתם מעדכנים כל הזמן.
<צור גלין: אם יעלה צורך, כן.
דב חנין: אני אשאל אותו בצורה יותר מפורטת.
דב חנין: יש חומרים שאנחנו יודעים שנמצאים למשל בארובות במפרץ חיפה כדוגמה אבל לא רק.
דב חנין: אני מסתכל כאן על רשימה שהכינה מגמה ירוקה ועליהם אין עדיין ערכים.
דב חנין: השאלה היא מתי יהיו ערכים, האם אתם חושבים שיהיו ערכים ומה תכנית העבודה.
דוד אמסלם: אתה אומר שמעבר ל-28 יש חומרים נוספים.
דב חנין: חומרים נוספים רבים.
דוד אמסלם: ברשותך, הדיון הוא תקנות לגבי ה-28.
דוד אמסלם: בוא נישאר שם.
דב חנין: אני רק שאלתי שאלה אינפורמטיבית.
דוד אמסלם: אם יש מזהמים נוספים שכרגע לא נמצאים ברשימת הניטור, בוודאי שווה לקיים דיון רק לגביהם.
דוד אמסלם: אני באמת חושב שצריך לנטר את כל מה שיכול לסכן את הציבור ולא משנה כמה הוא עולה.
יעל כהן-פארן: משהו עקרוני על הדיון.
יעל כהן-פארן: כמה זמן יש לנו לדיון?
דוד אמסלם: עד 12:30.
יעל כהן-פארן: מגיעים אלינו היום, וזה קצת מזכיר לי את סוף דצמבר אבל אנחנו לא בסוף דצמבר אלא רק בסוף פברואר, כאשר מחר פג תוקפן של התקנות.
יעל כהן-פארן: זה כמו עם הביצים שמחר מחר אם לא נאשר את תקנות הביצים, כל חקלאי הביצים הולכים הביתה וסוגרים את הלולים.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שצריכה להיות אמירה עקרונית של הוועדה שלא מקובל שמגיעים אלינו ברגע האחרון.
דוד אמסלם: לא מקובל עלינו.
יעל כהן-פארן: אם לא נסיים את הדיון עד 12:30 - כי אם תשמעו את מה שיש לי לומר, אני אדבר בערך עד 12:30, לא נצא מכאן היום עם תקנות - אל תאיימו עלינו שעד מחר אין חוק אוויר נקי.
דוד אמסלם: חברת הכנסת פארן צודקת ברמת העיקרון.
דוד אמסלם: כשאת אמרת את הדברים, רציתי לשאול מה הייתם עושים אם לא היינו מקיימים את הדיון היום.
דוד אמסלם: לדעתי זה לא רציני להביא את זה תמיד בשעות האחרונות.
דוד אמסלם: זה לא מכבד אף אחד.
דוד אמסלם: קחו את זה לתשומת הלב בל בואו נתקדם כי חבל על הזמן.
דוד אמסלם: צור, כנס לעניין עכשיו ספציפית ותתחיל לעבור על הערכים עצמם.
<גלי דינס: ברשותך, אדוני, אני אקריא את התקנות.
<גלי דינס: בתוקף סמכותי לפי סעיף 6 חוק אוויר נקי, התשס"ח-2008 ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת לפי סעיף 21א לחוק יסוד: הכנסת, וסעיף 2(ב) לחוק העונשין, התשל"ז-1977, אני מתקין תקנות אלה: תיקון תקנה 3 בתקנה 3(ב) לתקנות אוויר נקי (ערכי איכות אוויר) (הוראת שעה), התשע"א-2011 (להלן – התקנות העיקריות) – בפסקה (2) במקום "חומר חלקיקי עדין מרחף שקוטר חלקיקיו קטן מ-10 מיקרומטר ושל חומר חלקיקי עדין מרחף שקוטר חלקיקיו קטן מ-2.5 מיקרומטר" יבוא "בנזן, חומר חלקיקי עדין מרחף שקוטר חלקיקיו קטן מ-10 מיקרומטר או חומר חלקיקי עדין מרחף שקוטר חלקיקיו קטן מ-2.5 מיקרומטר".
<גלי דינס: אחרי פסקה (2) יבוא: "(3) נוכחותו באוויר של פורמא
<גלי דינס: לדהיד בריכוז העולה על הריכוז הקבוע בטור ב' בתוספת השנייה לא יהווה חריגה מערך סביבה ובלבד שמספר החריגות אינו עולה על מספר החריגות השנתי המותר הקבוע בטור ג' בתוספת השנייה לצד פרק הזמן הנתון בטור ב' לאותו מזהם.
<גלי דינס: לעניין זה חריגות שאירעו באותה יממה ייספרו כחריגה אחת".
<גלי דינס: החלפת תקנה 7 במקום תקנה 7 לתקנות העיקריות יבוא: "7.
<גלי דינס: תוקף תוקפן של תקנות אלה עד יום י"ח בניסן התשפ"א (31 במרץ 2021)".
<גלי דינס: תיקון התוספת הראשונה בחלק א' לתוספת הראשונה לתקנות העיקריות – במקום פרט 7 יבוא: טריכלורואתילן, ריכוז ממוצע מרבי במק"ג/מ"ק – 2 בפרק זמן נתון של יממה.
<גלי דינס: טריכלורואתילן, ריכוז ממוצע מרבי במק"ג/מ"ק – 2 בפרק זמן נתון של שנה.
<גלי דינס: במקום פרט 15 יבוא: 1, 3 בוטדיאן, ריכוז ממוצע מרבי במק"ג/מ"ק – 0.3 בפרק זמן נתון של יממה.
<גלי דינס: 1, 3 בוטדיאן, ריכוז ממוצע מרבי במק"ג/מ"ק – 0.3 בפרק זמן נתון של שנה.
<גלי דינס: במקום פרט 27 יבוא: כספית (בחומר מחלקיקי ואדי כספית), ריכוז ממוצע מרבי במק"ג/מ"ק- 0.6 בפרק זמן נתון של שעה.
<גלי דינס: כספית (בחומר מחלקיקי ואדי כספית), ריכוז ממוצע מרבי במק"ג/מ"ק- 0.03 בפרק זמן נתון של שנה.
<גלי דינס: תיקון התוספת השנייה בחלק א' לתוספת השנייה לתקנות העיקריות – במקום פרט 7 יבוא: טריכלורואתילן, ריכוז ממוצע מרבי במק"ג/מ"ק – 2 בפרק זמן נתון של יממה.
<גלי דינס: במקום פרט 10 יבוא: פורמאלדהיד, ריכוז ממוצע מרבי במק"ג/מ"ק – 15 בפרק זמן נתון של שעה.
<גלי דינס: מספר חריגות שנתי מותר – 10.
<גלי דינס: פורמא
<גלי דינס: לדהיד, ריכוז ממוצע מרבי במק"ג/מ"ק – 3.3 בפרק זמן נתון של שנה.
<גלי דינס: במקום פרט 16 יבוא: בנזן, ריכוז ממוצע מרבי במק"ג/מ"ק – 3.9 בפרק זמן נתון של יממה.
<גלי דינס: מספר חריגות שנתי מותר – 7.
<גלי דינס: בנזן, ריכוז ממוצע מרבי במק"ג/מ"ק – 3.9 בפרק זמן נתון של שנה.
<גלי דינס: במקום פרט 23 יבוא: קדמיום (בחומר חלקיקי עדין מרחף שקוטר חלקיקיו קטן מ-10 מיקרומטר), ריכוז ממוצע מרבי במק"ג/מ"ק 0.005 בפרק זמן נתון של יממה.
<גלי דינס: קדמיום (בחומר חלקיקי עדין מרחף שקוטר חלקיקיו קטן מ-10 מיקרומטר), ריכוז ממוצע מרבי במק"ג/מ"ק 0.005 בפרק זמן נתון של שנה.
<גלי דינס: במקום פרט 27 יבוא: כספית (בחומר חלקיקי עדין מרחף), ריכוז ממוצע מרבי במק"ג/מ"ק - 0.6 בפרק זמן נתון של שעה.
<גלי דינס: כספית (בחומר חלקיקי ואדי כספית), ריכוז ממוצע מרבי במק"ג/מ"ק – 0.3 בפרק זמן נתון של שנה.
<גלי דינס: תחילה תחילתן של תקנות אלו ביום כ"א באדר א' התשע"ו (1 במרץ 2016).
<תומר רוזנר: אני רק אסביר שהתוספת הראשונה היא ערכי היעד והתוספת השנייה שמתקנים הם ערכי הסביבה.
<תומר רוזנר: התיקונים הם בשתי הסדרות.
יעל כהן-פארן: כל סעיף (1) לדעתי צריך להימחק.
יעל כהן-פארן: מה הרעיון של חריגות?
יעל כהן-פארן: שיש פתאום איזו סופת אבק שמגיעה מהמדבר, אז יש יום של חריגות וזה לא תלוי באף אחד.
יעל כהן-פארן: זה ה-2.5 מיקרון ו-10 מיקרון.
יעל כהן-פארן: אלה החלקיקים.
יעל כהן-פארן: , כשמוסיפים לזה את הבנזן, זה סעיף (1), בעצם תוספת לפסקה הקודמת, זה פשוט להוסיף את המילה בנזן בהתחלה וכשמוסיפים את זה ב-(2), ההתייחסות לפורמאלדהיד, אלה שני חומרים שהם לא טבעיים.
יעל כהן-פארן: הם לא מגיעים מאיזו סופת אבק מהסהרה ובעצם נותנים ברישיון, בתקנות, חריגות למפעלים מדי פעם לחרוג.
יעל כהן-פארן: אין לזה שום הצדקה.
יעל כהן-פארן: זה לא עולה בקנה אחד עם היעדים של החוק ולדעתי כל הפסקה הזו צריכה להימחק.
<צור גלין: הסיבה להחרגות שביקשנו היא בגין מזג האוויר.
<צור גלין: אנחנו יודעים שלמשל בימי קרה, כאשר הפיזור הוא מאוד מאוד נמוך, אנחנו נמצאים באוויר כלוא קרוב לפני הקרקע ואז, בגלל שהפיזור נמוך, אנחנו יכולים לקבל ריכוזים גבוהים.
<צור גלין: שוב, עסק, מפעל או תחנת דלק, לא משנה מה, פולט את אותו כמות שהוא פלט יום לפני וגם יום אחרי אבל תנאי מזג האוויר הקיצוניים – ואנחנו מדברים על בסך הכול מספר בדיד של ימים – גורמים לכך שיש שבעה ימי קיצון בשנה או עשרה ימי קיצון בשנה בהם הפיזור הוא מאוד מאוד גבוה ואז הריכוז יכול לעלות מעבר ל-3.9.
תמר זנדברג: האם זה מאפשר מניפולציה מצד המפעל?
תמר זנדברג: אתה אומר שמדובר על פליטות.
תמר זנדברג: זאת אומרת, כמו שאמרה חברת הכנסת פארן, בנזן זה דבר שהוא - - -
דוד אמסלם: זה בנזין שמתאדה.
תמר זנדברג: אלה פליטות.
תמר זנדברג: אני שואלת האם יכולה להיות מניפולציה ולומר שאנחנו נכוון את הפליטה.
תמר זנדברג: זאת אומרת, אתם משווים את זה לעוד דברים?
תמר זנדברג: למשל, חריגה כזאת יכולה להיות מותרת רק אם יש יום קרה ואנחנו יודעים שביום הזה יש תופעה טבעית שקורית בגלל מה שאתה מתאר?
תמר זנדברג: או שזה מאפשר איזושהי הקלה ולומר שאנחנו נעשה את התחשיב השנתי שלנו כך שבמצטבר, בשנה, נוכל להעלות את הערך כך שהוא ייחשב כאילו שבעה ימים הייתה קרה.
דוד אמסלם: אני אחדד את השאלה של תמר ואני אשאל את השאלה הבאה.
דוד אמסלם: אני דווקא אלך על הסיפור של הבנזן.
דוד אמסלם: בסופו של דבר מדובר בבנזין שמתאדה.
דוד אמסלם: אני מניח שהוא סביב תחנות דלק.
דוד אמסלם: אני מניח שם הבעיה הכי קשה.
דוד אמסלם: לכאורה אתה גם אמור לעשות תחנת ניטור קבועה כדי שנדע מה קורה.
דוד אמסלם: הרי לא נבוא בהפתעה שבוע ונמדוד, כי אם כן, מה הרלוונטיות של שבעת הימים?
דוד אמסלם: בוא נניח שאנחנו עושים ניטור קבוע שם וחייבים בתחנה לעשות ניטור קבוע, ולכן למה לך להיכנס לשבעה ימים?
דוד אמסלם: בוא נניח שירד שלג במדינת ישראל במשך שלושים ימים רצוף, אתה בא עם פרמטר.
דוד אמסלם: נניח החלטת שמעל חמש מעלות בסדר ומתחת לא.
דוד אמסלם: למה לתת לו שבעה ימים?
דוד אמסלם: בוא נניח, סתם לשם ההמחשה וגם קצת לצורך הצחוק, שהגענו לסוף השנה, היה מאוד חם, היה מאוד נעים, לא היה קר, חמישה ימים יש לי ולכן עכשיו נתחיל לאדות את כל התחנה כי אתה אומר שיש לנו חמישה ימים.
דוד אמסלם: אלא אם כן יש פרמטרים אחרים שקובעים.
דוד אמסלם: אם מזג האוויר הוא הפרמטר המרכזי, למה אתה לא תוחם את זה בסוגיית הפרמטר ואומר שאתה מאפשר חריגה בטמפרטורה מסוימת.
דוד אמסלם: מעליה אתה מאפשר, אבל לא מתחתיה.
<צור גלין: בעיקרון תחנת דלק, זה לא שהוא יעשה מניפולציה וביום מסוים יתדלק יותר רכבים.
<צור גלין: אותו דבר לגבי בתי זיקוק.
<צור גלין: הם לא יזקקו יותר דלק בחמישה ימים.
דוד אמסלם: מה הרבותה של השבעה ימים?
תמר זנדברג: השאלה היא אם מישהו לקח את ה-365 ימים ולדעת שיש לנו שבעה ימים.
דוד אמסלם: למה אתה נותן את שבעת הימים?
דוד אמסלם: אני מסכים אתך, אבל למה חשובים שבעת הימים?
<צור גלין: שבעת הימים האלה, עשינו ניטור ובדקנו.
<צור גלין: שבעת הימים האלה, זה לא דבר שרירותי.
<צור גלין: עשינו ניטור בתל אביב, בדקנו את תחנות הדלק ומצאנו מתאם מאוד מאוד טוב בין ימי קרה קיצוניים לבין העלייה בריכוזים.
<צור גלין: יש לנו חזאי ויש לנו מטאורולוגים באגף שהם עשו את הבדיקה ומצאו לנו את שבעת הימים.
דוד אמסלם: אני נותן לך חומר למחשבה בעתיד.
דוד אמסלם: תקן את עצמך גם בעתיד.
דוד אמסלם: אל תתבצר.
דוד אמסלם: קח את הערה שאני חושב שהיא הגיונית על בסיס הנתונים שאתה נותן לנו.
דוד אמסלם: לא שאלתי על כל אחד למה זה 0.2 ולא 0.7.
דוד אמסלם: אני לא מבין בזה.
דוד אמסלם: רציתי לשאול את היועצת המשפטית אם היא מבינה מה היא מקריאה.
<צור גלין: היא דווקא מבינה.
דוד אמסלם: מצוין, אבל אני מזכיר לך שרובנו לא מבינים.
דוד אמסלם: אני אומר לך, קח את זה כחומר למחשבה לתת איזשהו פרמטר יותר הגיוני.
דוד אמסלם: לא שבעה ימים כי בא לי שבעה ימים ועשינו איזה ממוצע בתל אביב ויצאו שבעה ימים ומחר נעשה בחולון ויצאו לנו 15 ימים ואז נגביר.
דוד אמסלם: זה לא רציני.
דוד אמסלם: קח פרמטר מדעי הגיוני שמזג האוויר משפיע עליו ותחליט לפי טמפרטורה כזאת.
דוד אמסלם: דרך אגב, מה שמעניין אותי זאת שאלה קודמת או הנתון.
דוד אמסלם: אתם בעצם מחייבים תחנת דלק לעשות ניטור קבוע?
<צור גלין: כרגע לא.
דוד אמסלם: אם כך, איך אתה יודע?
יעל כהן-פארן: בדיוק, אז איך אתה יודע?
<צור גלין: יש מקרים שניטרנו.
דוד אמסלם: זאת אומרת, הפקח שלכם יגיע לפי העניין?
<צור גלין: הצבנו קרון ניטור מול תחנה וניטרנו במשך חודשיים.