GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: בסעיף 4 בסיכום הדיון שהתקיים נאמר כך: "דיון זה התקיים בראשותו של ראש המועצה האזורית עמק חפר, והסיכום התקבל על דעתו ועל דעת ועד היישוב בת חפר, ולראיה באתי על החתום – ראש המועצה האזורית עמק חפר".
משה גפני: אני לא מביע עמדה, ואתן לחבר הכנסת אושעיה להציג את הדברים.
משה גפני: סירבתי לבקשה שלא לקיים את הדיון.
משה גפני: הנחתי את ההחלטה בידי חבר הכנסת אפי אושעיה והוא החליט לקיים את הדיון.
אפי אושעיה: אדוני היושב ראש.
אפי אושעיה: אני הצגתי את הדברים במליאה באריכות משום שראש המועצה ונציגי התושבים לא יכלו לעשות את זה.
אפי אושעיה: אני חושב שמוטב שהם יציגו את הנושא באופן ממשי, ונוותר על הדיבורים המקדימים.
אפי אושעיה: לפיכך, אני מציע שידבר ראש המועצה האזורית ונציג היישוב, יושב ראש הוועד.
אפי אושעיה: נלמד מהם את הפרטים, ואז תוכל להחליט איך מתקדמים.
משה גפני: לאחר שיוצגו הדברים אבקש את התייחסות משרד התחבורה ומשרד הפנים.
נחום איצקוביץ: אני מודה לוועדה שקיבלה אותנו לדיון.
נחום איצקוביץ: יש כאן בעיה מאד רצינית, שהיא לא בת יום או יומיים, ואיננה נגמרת גם בסיכום שנמצא בפניך, שעליו הלין בשאילתה מנכ"ל משרד התחבורה.
נחום איצקוביץ: היישוב בת חפר ממוקם במקום מאד רגיש, במרחב התפר שלנו.
נחום איצקוביץ: הוא מוגדר על ידי גורמי הביטחון כ "ישוב קו תפר רגיש", הוא נמצא ליד העיר טול כרם וליד הכפר שוויקה.
נחום איצקוביץ: אין אני צריך להרחיב את הדיבור לגבי מיקומו המיוחד.
נחום איצקוביץ: בת חפר היא יישוב קהילתי חדש, המונה כ- 5,200 תושבים, כ- 1,400 בתי אב, ומצוי, למעשה, במיקום שתוכנן על ידי משרד השיכון בשעתו, במסגרת תוכנית הכוכבים של ראש הממשלה דהיום, אז שר השיכון, מר אריאל שרון.
נחום איצקוביץ: היישוב מוצא את עצמו היום בסיטואציה פיזית מאד קשה.
נחום איצקוביץ: אם יורשה לי אציג פה תצ"א כדי להמחיש את העניין.
נחום איצקוביץ: ממזרח ליישוב נמצאת הרשות הפלשתינאית עם חומה ממשית שהוקמה.
נחום איצקוביץ: הזמנתי את חברי הכנסת לסיור במקום.
נחום איצקוביץ: טרם נעניתי.
משה גפני: זה מחוסר זמן.
משה גפני: את הישיבה הזו רציתי לקיים במקום.
נחום איצקוביץ: היה טוב לקיים אותה במקום - עם חומת מגן נגד ירי של הפלשתינאים, עם גדר אלקטרונית וחשמלית, חומה שנמשכת ממזרח ליישוב כ- 3 ק"מ.
משה גפני: החומר היא רק על היישוב?
נחום איצקוביץ: היום הארכנו אותה והיא מגיעה עד קיבוץ יד חנה.
נחום איצקוביץ: זה בצד מזרח, עם כל האירועים הביטחוניים הקשים, שלא נפרט את כולם.
נחום איצקוביץ: חלקם ידועים – עם המרצח כרמי, שפעל באזור שלנו, ועוד אירועים ביטחוניים לא פשוטים.
נחום איצקוביץ: מצד מערב ליישוב מדינת ישראל החליטה לסלול את כביש חוצה ישראל.
נחום איצקוביץ: אני לא נכנס כאן לסיטואציה התכנונית, שהיא בעייתית.
נחום איצקוביץ: גם את היישוב וגם את הכביש תכננה המדינה, ולמעשה – כל ניסיונות ההתנגדות של היישוב, של המועצה, של התושבים – חלקם לפני העלאת היישוב על הקרקע – לא הצליחו להביא את הגורמים התכנוניים במדינה להעביר את הכביש מערבה.
נחום איצקוביץ: היתה גם תוכנית, בשעתו, שהעלה אריאל שרון, להזיז אותו מזרחה.
נחום איצקוביץ: למעשה נוצר מצב תכנוני שבו היישוב כלוא בין חומה מצד אחד לבין כביש גדול, שיוצר כליאה ונתק של היישוב, וסדרה ארוכה מאד של בעיות, פיזיות וסביבתיות.
נחום איצקוביץ: הדבר המרכזי והבעייתי הקשה ביותר הוא תחושת התושבים שלמעשה המדינה מנתקת אותם וכולאת אותם.
נחום איצקוביץ: אני משתמש במונחים שהתושבים משתמשים בהם, ועשינו על זה גם מחקר חברתי במחלקת הרווחה שלנו.
נחום איצקוביץ: התושבים מרגישים שמנתקים אותם ממדינת ישראל.
נחום איצקוביץ: אני רוצה לומר כמה דברים לזכותה של חברת "חוצה ישראל".
נחום איצקוביץ: היא קיבלה מנדט לסלול כביש.
נחום איצקוביץ: זה המנדט המרכזי שלה, והיא, כמובן – יחד עם הצוות המלווה- עשו ניסיונות אמיתיים ורציניים לשפר את המצב.
נחום איצקוביץ: עם זאת, באופן מהותי, מהלך הניתוק של היישוב לא בא על פתרונו המלא.
נחום איצקוביץ: אנחנו הצענו הצעה, בשעתו, שהוכנה בידי גורמים מקצועיים, והיא מאד פשוטה.
נחום איצקוביץ: ההצעה מדברת על מינהור בשיטה של cut and cover, כיוון שמדובר באדמה, ולא הר.
נחום איצקוביץ: לבצע כרייה, חציבה של הקרקע, לבצע בינוי של המנהרה, לכסות אותה ולהחזיר את המישור למתכונתו הקודמת.
משה גפני: בכמה זה מייקר את הכביש?
נחום איצקוביץ: העלות של זה, לפי האומדנים הבסיסיים, הראשוניים, היא בין 20 ל- 30 מיליון דולר.
נחום איצקוביץ: זה מה שנאמר לנו.
נחום איצקוביץ: מדובר במנהרה של 1800 מטר.
נחום איצקוביץ: יש עובדות.
נחום איצקוביץ: בחדיד, בגלל הארכיאולוגיה בוצעה בנייה של מנהרה של כמה מאות מטרים.
נחום איצקוביץ: יש אומרים שגם באזור גבעת עדה תהיה מנהרה, בגלל סיבות ירוקות.
נחום איצקוביץ: חבריי מכביש "חוצה ישראל" ייטיבו לומר זאת.
נחום איצקוביץ: מכל מקום – נושא המנהרות אינו דבר זר היום בתכנון התחבורתי בישראל.
נחום איצקוביץ: למעשה, כל הדיונים שהיו בשנתיים האחרונות נסובו על שיפורים של המצב הקיים.
נחום איצקוביץ: בהגינות מלאה כלפי צוות "חוצה ישראל" והצוות המלווה אני חייב לומר שנעשו ניסיונות למזער את הנזקים.
נחום איצקוביץ: חלק מהניסיונות של מזעור הנזקים היו בעזרת שיקוע כביש, היכן שניתן, ועוד.
נחום איצקוביץ: עבדנו קשה גם עם גורמי הביטחון בשאלת הניתוק.
נחום איצקוביץ: לא תיתכן סיטואציה שבה יישוב הכלוא ממזרח עם כל הבעיות, תהיה לו רק כניסה אחת בלעדית.
נחום איצקוביץ: מהותו של ההסדר שמופיע לפניכם הוא הסדרת כניסה נוספת ליישוב, שבלעדיה לא ניתן לדבר על כלום.
נחום איצקוביץ: אני רואה בזה הישג גדול.
נחום איצקוביץ: אם יש תאונה בכניסה ליישוב, או פיגוע, חלילה - -
משה גפני: כמה תושבים יש בבת חפר?
נחום איצקוביץ: 5200 תושבים.
נחום איצקוביץ: מדובר ביישוב קהילתי גדול ומכובד, קהילה טובה.
נחום איצקוביץ: ההסדר שמופיע בפניך הוא הסדר שמדבר על מזעור הנזקים הכולל, לרבות הבעיות הביטחוניות.
נחום איצקוביץ: מה אנחנו מבקשים?
נחום איצקוביץ: - אנחנו יודעים שלוועדת הפנים של הכנסת אין כסף בכספת.
משה גפני: אני מקדם בברכה את מנכ"ל משרד התחבורה שמצטרף לדיון.
נחום איצקוביץ: אני חוזר – בשלב מסוים התמקדנו בבעיות הביטחוניות הקשות שיש בגזרה.
נחום איצקוביץ: ההסדר שנחתם כאן הוא בפירוש הסדר שנוגע בסוגיית המעבר הנוסף.
נחום איצקוביץ: התושבים פנו לחבר הכנסת אפי אושעיה, וזו זכותם, כי הם חושבים שבעיית הנתק של היישוב ממדינת ישראל היא בעיה קיימת שיוצרת תחושה קשה מאד.
אפי אושעיה: זה לא רק הנתק, זה גם זיהום האוויר - -
נחום איצקוביץ: נכון, אבל הנתק של היישוב הוא הדבר שהכי כואב להם, ואת זה אפשר לפתור.
נחום איצקוביץ: מה שאנחנו מבקשים, למעשה, שוועדת הפנים תקבל החלטה שמחייבת את משרד התחבורה, את משרד האוצר –כפרטנר מרכזי לעניין ואת משרד הפנים לשבת אתנו ולמצוא פתרון תקציבי לעניין.
נחום איצקוביץ: יש לנו פה גם הצעות.
נחום איצקוביץ: כביש "חוצה ישראל" מנהל כרגע משא ומתן עם היזם לגבי הקטע הצפוני מברקאי צפונה.
בנציון סלמן: המשא ומתן הסתיים.
נחום איצקוביץ: הסתיים המשא ומתן אבל המדינה טרם אישרה, וועדת הכספים טרם אישרה, וכנראה יש עוד גופים שצריכים לאשר את המשא ומתן.
נחום איצקוביץ: הזכיין, שמקבל למעשה קטע נוסף ללא מכרז, אלא כהשלמה של מכרז, יואיל בטובו, במקרה זה, להשלים את הקטע הצפוני, שהוא דבר חשוב ביותר, ולפתור את הבעיה במסגרת ההסדר הזה, ההסדר התקציבי.
נחום איצקוביץ: כיוון שזה יזם, יש לו רשתות ביטחון למכביר ויש לו סיוע מדינה למכביר, ועוד כהנה וכהנה.
נחום איצקוביץ: אנחנו חושבים שאפשר לפתור את הבעיה כי מבחינת הטכנולוגיה והטכניקה המהנדסים שיושבים כאן ציינו יותר מפעם אחת שאין מניעה לבצע את הפתרון הזה.
נחום איצקוביץ: אנחנו באמת מעריכים את המזעור של כל הנזקים ואת ההתחשבות בנושא הביטחוני, אליהם הגענו עד הלום.
נחום איצקוביץ: אני לא מזלזל בכך, ואני לא חושב שמישהו מהיישוב יכול לזלזל.
נחום איצקוביץ: יחד עם זאת, הבעיה המרכזית של כליאת תושבי היישוב ממזרח למערב היא בעיה קיימת.
משה גפני: אני מבקש את סליחתכם, עלי לצאת להצבעה בוועדת הכספים, ומייד אחזור.
בני ויטנברג: ראשית אני רוצה להתחיל מאותו קטע שנחום איצקוביץ הפסיק בו ולציין בתודה את כל העבודה הרצופה שהחברות "חוצה ישראל", "דרך ארץ" והצוות המלווה עשו, כדי באמת לתת מענה לחלק לא מבוטל מהבעיות שאנו העלינו.
בני ויטנברג: כשהתחלנו לשבת על הסוגיה גילינו שיש לנו כ- 10 נושאים בעייתיים, מזיהום אוויר, כולל ביטחון ועד ההיבט הפסיכולוגי.
בני ויטנברג: על חלק לא מבוטל עשו את המירב כדי לתת את המענה.
בני ויטנברג: יש סוגיה אחת שכנראה קשה לתת עליה את המענה, ובימים האלה לסוגיה הזו יש משמעות כבדה, מי יודע כמה זמן זה יהיה.
בני ויטנברג: מדובר בהיבט הפסיכולוגי שבו אנו אומרים – אנחנו נמצאים כלואים בתוך גטו.
בני ויטנברג: אני, שגר ביישוב, מבין את זה.
בני ויטנברג: אם אני עומד באמצע היישוב – 200 מטר מימיני יש חומה, ו- 200 מטר לשמאלי – סוללה, חומה, כביש, יפה ככל שיהיה, זה לא משנה.
בני ויטנברג: הניתוק קיים.
בני ויטנברג: הכביש עצמו הוא כביש חיוני.
בני ויטנברג: רק היום דיברנו על זה, שאם הוא כבר יהיה קיים, הדרך לירושלים לא תיקח כל כך הרבה זמן כמו היום.
בני ויטנברג: אנחנו בעד הכביש, אנחנו משוכנעים שהוא ייתן מענה טוב לבת חפר ולסביבה, אבל אנחנו חייבים לתת גם את הדעת על אותם 5200 תושבים ביישוב.
בני ויטנברג: אנחנו רוצים לתת מענה לצד הפסיכולוגי.
בני ויטנברג: כמו שנאמר כאן – כבר נעשתה פה עבודה על ידי אנשי מקצוע בנושא הזה.
בני ויטנברג: הגשר הנוסף, הכניסה הנוספת, היא פתרון נוסף להיבט הביטחוני, שאם כוחות צבא צריכים לצאת מהיישוב – יהיה עוד מקום לצאת ממנו.
בני ויטנברג: זו יציאת חירום בלבד, זו לא יציאה יום יומית, כלומר- זה לא עשה הרבה ליישוב, מלבד לתת מענה בטחוני.
נחמה רונן: זה לא משהו שיהיה בשימוש יומי של היישוב?
בני ויטנברג: לא.
בני ויטנברג: הוא יהיה סגור בשער.
בני ויטנברג: אפשרות הפתיחה תינתן ל 3-4 אנשים מתוך היישוב, והוא יופעל אך ורק מההיבט הביטחוני – אם חס וחלילה יהיה צורך.
בני ויטנברג: לא תוכננה כניסה נוספת ליישוב, ויש לכך היבטים גם מבחינת היישוב, אך כמובן שההיבטים הביטחוניים קודמים.
בני ויטנברג: לכן הכביש הזה מבורך.
בני ויטנברג: ברגע שקיים הנתק הזה אנחנו מרגישים כלואים.
בני ויטנברג: במפה שלפני
בני ויטנברג: כם אתם רואים את הכביש הגדול שהולך לנתק אותנו מכיוון מערב.
בני ויטנברג: מצד דרום יש לנו נחל שאין מה לעשות אתו.
בני ויטנברג: זאת החומה, ומאחוריה: טול כרם ושוויקה.
בני ויטנברג: אנחנו באנו מתוך בחירה אל היישוב הזה.
בני ויטנברג: אנחנו מבינים איפה אנחנו גרים, אך אנחנו מבינים דבר אחד חשוב: המדינה רצתה להקים את היישוב, המדינה רוצה וצריכה להקים את הכביש, אך היא צריכה גם לתת את הפתרון לתושבים, וזה פתרון שניתן להשיג אותו.
בני ויטנברג: אם היה מדובר בדבר שבלתי ניתן להשגה לא היינו באים לכאן.
בני ויטנברג: קיים פתרון, ניתן להשיג אותו ורק צריך לבדוק איך עושים את זה, וזו הבקשה שלנו.
בנציון סלמן: אני לא יודע מה מטרת הדיון כעת, כי מוסדות התכנון התייחסו לטענות של התושבים, של המועצה האזורית, ונתנו גם פתרונות לנושאים.
בנציון סלמן: התוכניות אושרו.
בנציון סלמן: אם אנחנו נפתח היום תוכניות, אז יש לנו בעיה גם במקומות אחרים – למשל, ג'אסר א-זרקא.
בנציון סלמן: גם הם יוכלו לפתוח את התוכניות ולשנות את התוואי.
בנציון סלמן: כל אחד יהיה רשאי לבקש לבוא לוועדת הפנים ולהעלות השגות על התוואי.
נחמה רונן: פה לא דובר על שינוי תוואי.
נחמה רונן: דובר על מינהור.
בנציון סלמן: הנושא הזה גם נבדק.
בנציון סלמן: ההצעה הזו גם נבדקה.
בנציון סלמן: לעשות מינהור מתחת לנחל – הדברים האלה נבדקו.
בנציון סלמן: אני הייתי בדיון עם ועד היישוב ועם המועצה, כדי גם לתת מענה בטחוני וגם מענה נוסף.
בנציון סלמן: זה מכלול אחד.
בנציון סלמן: דיברו על שיפור כביש קיים, על תאורה, ועל עוד דברים אחרים.
בנציון סלמן: הכל נמצא בסיכום הזה.
בנציון סלמן: אנשי "דרך ארץ" עובדים בתוואי.
בנציון סלמן: אני לא יודע מה המטרה של הדיון.
בנציון סלמן: מה אתם תחליטו?
בנציון סלמן: (הישיבה הופסקה והתחדשה לאחר 5 דקות)
משה גפני: אני מבין שמנכ"ל משרד התחבורה הציג פה את הדברים.
בנציון סלמן: כן.
בנציון סלמן: ישבתי עם ועד היישוב, עם גורמי הביטחון, עם אנשי "חוצה ישראל", שיתפתי את מע"ץ בעניין, מימנו מתכנן על חשבון מע"ץ כדי שיטפל ויבדוק את הדברים.
בנציון סלמן: אם חסרים דברים אז אנשי המקצוע יישבו יחד עם ראש המועצה, עם ועד היישוב, וכך ייעשו הדברים.
אפי אושעיה: קשה להתעמת אתך.
אפי אושעיה: אנחנו רוצים מנהרה.
משה גפני: למה בכפר שמריהו עשו מנהרה וכאן לא?
קריאה: למה בתל חדיד עשו מנהרה?
בנציון סלמן: אנחנו קיימנו כבר דיון וחתמנו על הסכם.
בנציון סלמן: אם יש עוד דברים נוספים – נשב ונבחן.
בנציון סלמן: אי אפשר להפוך את התוכנית, כי בכל זאת היא עברה את כל מוסדות התכנון ואושרה על ידי כולן.
בנציון סלמן: אני לא יודע איזו החלטה תקבל ועדת הפנים אבל אני חושב שדיון ענייני, מעשי, מול המועצה האזורית ומול ועד היישוב הוא נכון יותר מאשר דיון כאן.
רונית מזר: בשנת 76 אישרה הממשלה את התוואי כפי שהוא היום, כביש 6.
רונית מזר: ב- 97 הוקם היישוב בת חפר, -וב- 98 אישרה הממשלה את התכנון המפורט של התוואי של כביש 6.
רונית מזר: בהוראות התוכנית הוחלט שיוקם צוות מלווה והסמכויות שלו הן להיבטים הסביבתיים – רעש, זיהום אוויר, וכן הלאה.
רונית מזר: נציגי היישוב ונציגי המועצה האזורית היו בישיבות של הצוות המלווה.
רונית מזר: הם הציגו בפנינו את כל הבקשות שלהם, וכפי שנאמר – גם הם מרגישים שמבחינת הצוות נעשה המיטב שאפשר מבחינה סביבתית.
רונית מזר: הנמיכו את הכביש – שזה דבר שלא עשו במקומות אחרים, ונתנו להם כניסה נוספת מ- 5714, שכרגע נמצא בהליך סטטוטורי לשינוי.
רונית מזר: אלה הנושאים הסביבתיים שיכולנו לדון בהם.
רונית מזר: מעבר לזה העברנו נושאים ביטחוניים לרשויות שאמורות לטפל בזה.
רונית מזר: מבחינת משרד הפנים והצוות המלווה סיימנו את כל החלקים.
משה גפני: אני רוצה לשאול את מפקד משטרת טייבה: מה אתה יכול להוסיף לנו בדיון הזה?
מוריס הרוש: לא אוכל להוסיף הרבה.
מוריס הרוש: אני בכלל לא חושב שהייתי צריך להיות פה.
מוריס הרוש: אין לי מה לומר לגבי מינהור או שיקוע.
מוריס הרוש: הנושא היחידי שאני יכול להתייחס אליו הוא היציאה הנוספת של בת חפר.
מוריס הרוש: זה נכון, וחיוני מאד.
מוריס הרוש: בזמן בהלה או יציאה המונית זה הכרחי.
מוריס הרוש: רק לפני כמה זמן אירע פיגוע בכניסה ליישוב והיישוב היה חסום למספר שעות.
מוריס הרוש: אם יש יציאה נוספת יש תמיד אלטרנטיבה אחרת לצאת ולהיכנס.
משה גפני: כלומר – אתה, מנקודת ראותך, כמפקד המשטרה במקום, סבור שעצם העובדה שיישוב כזה, שנמצא בקו תפר מחייב יציאה נוספת.
מוריס הרוש: היישוב סבל לאחרונה מאירועי ירי רבים.
ראובן לב און: אני מהנדס ראשי של כביש "חוצה ישראל".
ראובן לב און: יחסית למועד הפתיחה שבו היתה כניסה אחת יש היום שלוש כניסות, לא שתיים.
ראובן לב און: שלוש כניסות.
ראובן לב און: מאחר והיתה רק יציאה צפונה הוחזר כביש הכניסה, והוספה כניסה נוספת.
קריאות: זה לא נכון, אנחנו לא מכירים.
קריאה: מעבר לזה, כל הכניסות מתנקזות לכביש אחד.
משה גפני: אני מציע שנעזוב את העובדות.
ראובן לב און: בנוסף לזה יש עוד 4 יציאות חירום.
ראובן לב און: דבר נוסף – אם יורשה לי, אני רוצה לומר שאני תמה על כך שחולק כאן חומר, ונאמר לי באופן גלוי שאנשי "חוצה ישראל" לא יקבלו אותו.
משה גפני: כנראה זה נעשה בתום לב.
ראובן לב און: אני רוצה להוסיף שנושא המינהור והשיקוע עלה בהקשרים רבים, לא רק בקונטקסט הכספי.
ראובן לב און: היה צוות שלם שסבר שמינהור הוא רע, במסגרת הפתרונות הכלליים.
ראובן לב און: הועלו נושאים של מכוניות תופת, שריפה, עשן, פיגועים ועוד.
ראובן לב און: היה צוות שלם שהתייחס לדברים האלה.
ראובן לב און: גם מהפן התכנוני וגם מהפן הסטטוטורי אנחנו סבורים שנעשה כל מה שניתן, ויש איזון סביר בין הדברים.
ראובן לב און: אם יש פרטים קטנים, כמו – תאורה, נוף, גינון – נחליט לעשות כל מיני שיפורים ברמה הזו.
משה גפני: אני מבקש שהמהנדס הראשי של חברת "דרך ארץ" יתייחס לדברים.
דב הופמן: התנהל תהליך שלם של תיאום מפורט.
דב הופמן: היו כפופים לתהליך הזה אנשי חברת "חוצה ישראל", היישוב, המועצה, ו "דרך ארץ".
דב הופמן: התוצאה הסופית היא מסמכים עבי קרס.
דב הופמן: אני לא חושב שבתהליך עצמו לא היה איזה שהוא היבט שלא עלה ולא נבחן.
דב הופמן: המוצר הסופי בהחלט היה מקובל על אנשי היישוב, שבירך עליו.
משה גפני: האם יש התייחסות של האחראי למעקב על איכות הסביבה בחברת "דרך ארץ"?
עמי פרוז'ינין: אין לי מה להוסיף.
רונית דור: אני מהחברה להגנת הטבע.
רונית דור: החברה להגנת הטבע מברכת על כל מינהור בכביש "חוצה ישראל".
רונית דור: לגבי הקטע הזה אני לא מספיק מעורה בדברים, לגבי האספקטים הביטחוניים, כך שאני לא רוצה לנקוט עמדה בנושא.
נחום איצקוביץ: אני העברתי לך את המסמך אתמול, בתמציתיות.
נחום איצקוביץ: במסמך הזה אין שום שינוי.
נחום איצקוביץ: אני רוצה להתמקד.
נחום איצקוביץ: הכביש התחיל במצב של כביש מוגבה.
נחום איצקוביץ: אנחנו ביקשנו חלופת מינהור, והיא נדחתה.
נחום איצקוביץ: לדעתי, הסיבה לדחייה היא כספית, גרידא, ולא סיבה תכנונית או מבצעית.
נחום איצקוביץ: כיוון שהועלו כאן היבטים צבאיים ואחרים אני מרשה לעצמי לומר שיש חולקים על כך.
נחום איצקוביץ: גם מבחינת השמירה על המרחב הפתוח שמול היישוב.
נחום איצקוביץ: לאחר מכן הצענו חלופה נוספת, שהיא חלופה משוקעת משולבת.
נחום איצקוביץ: כל אחד מהיישוב הסכים שאנחנו משקעים את הכביש ובקטעים מסוימים אנחנו יוצרים לו קירוי בשיטת cut and cover כדי להפחית את עוצמת הניתוק, במיוחד במקומות קרובים ביותר, למשל – בקרבת הגנים ובתי הספר.
נחום איצקוביץ: גם העומק של החפירה שמתבצע שם הוא עומק שאין בו בעיה טכנולוגית, ממילא.
נחום איצקוביץ: יש שם חפירה של 6 מטרים בערך, במרכז היישוב.
נחום איצקוביץ: זה אפשרי.
נחום איצקוביץ: לאחר מכן יש הצעה נוספת, שהיא האחרונה, וטרם נדונה, של להרחיב את המעברים שונים.
נחום איצקוביץ: להרחיק אותם, הכל על מנת לצמצם ככל שניתן את התחושה הקשה של הניתוק.
נחום איצקוביץ: לוועדת הפנים של הכנסת יש את היכולת לכוון.
נחום איצקוביץ: אמנם תמו הדיונים הסטטוטוריים אבל עדיין יש דיונים אחרים.
נחום איצקוביץ: לסיכום, אני חוזר ומבקש שהוועדה תכוון לדיון תקציבי - -
רמי קלדרון: אני תושב בת חפר.
רמי קלדרון: בישיבה האחרונה שהיינו פה בכנסת פגשנו את השר אפרים סנה הממונה על בנציון סלמן.
רמי קלדרון: הוא אמר לנו בזו הלשון: "אתם קורבן לחלמאות תכנונית".
בנציון סלמן: השאלה היא האם הוא התייחס לכביש או ליישוב.
רמי קלדרון: לכביש וליישוב.
בנציון סלמן: ידעו על קיומו של הכביש לפני שתכננו את היישוב.
בנציון סלמן: אני ישבתי עם הוועד והמועצה האזורית והגענו להסכמות.
בנציון סלמן: אם יש עדין דברים פתוחים כדי לדון בהם – ניתן לעשות זאת.
בנציון סלמן: הבעיה היא לא התקציב - -
משה גפני: הבעיה היא כמו תמיד תקציבית.
משה גפני: אם היה כסף היו בונים את המנהרה.
בנציון סלמן: לא.
בנציון סלמן: אי אפשר, גם אם יהיה כסף, לשקע את כל כבישי המדינה.
בנציון סלמן: הצוותים הרי בדקו.
בנציון סלמן: זה לא ניתן.
בנציון סלמן: אנחנו ישבנו עם אנשי המקצוע.
בנציון סלמן: ניתחו את הדברים והגיעו למסקנות.
בנציון סלמן: תפקידנו עכשיו הוא למזער את הנזק, אם ניתן.
רמי קלדרון: אם לא זו בכייה לדורות.
בנציון סלמן: זו לא בכייה לדורות.
בנציון סלמן: דיברו על כניסה נוספת, רחבה – הסכמנו, בתכנון משותף אתם.
בנציון סלמן: יידרשו דברים.
בנציון סלמן: דיברו על תאורה בכביש הקיים והרחבתו.
בנציון סלמן: אמרנו שהכל ייעשה.
בנציון סלמן: הגורמים הרלבנטיים דווחו, כדי ליישם את אותו סיכום.
בנציון סלמן: אין לי בעיה לשבת עם יושב ראש הוועדה המקומית אם ישנם, פה ושם, דברים נוספים שצריך לטפל בהם, אך לדעתי זה לא המקום לפתוח תוכניות.
עופרה אריכא: אני תושבת בת חפר, ומגדלת בה שני ילדים בני שלוש וחמש.
עופרה אריכא: אני לא רוצה להגיע למצב בו יקימו ועדות חקירה על כל מיני מחדלים.
עופרה אריכא: אני רוצה להשיג היום את המקסימום לילדיי, כדי שלא נצטער מאוחר יותר.
עופרה אריכא: למה נותנים לנו תסקירים לשנת 2010?
עופרה אריכא: אני רוצה לדעת גם מה יקרה ב- 2050.
עופרה אריכא: יש בבת חפר 2500 ילדים.
רמי קלדרון: אנחנו השקענו את מיטב כספנו ביישוב.
משה גפני: ממה שהתרשמתי אין ויכוחים.
משה גפני: כולם מודים שאנשים עשו את מלאכתם בהתאם לספר, בהתאם לעקרונות, ואפילו היום מנכ"ל משרד התחבורה מוכן לשבת עם ראש המועצה האזורית כדי לעשות שיפורים בתכנונים הקיימים.
משה גפני: אנחנו מברכים על כך, ומבקשים שתשבו יחד כדי למצוא פתרונות.
משה גפני: הנושא שהעלה חבר הכנסת אפי אושעיה הוא אחר לגמרי.
משה גפני: הם מבקשים לעשות שינוי רדיקלי בעניין, ואני לא בטוח שזה בתחום סמכותו הפורמלית של מנכ"ל משרד התחבורה.
משה גפני: לכן- מה אתה מציע לעשות, חבר הכנסת אפי אושעיה?
אפי אושעיה: דבר אחד אני חייב להעלות, והוא ההתנהגות למופת של אנשי בת חפר.
אפי אושעיה: מדובר באנשים שהם מיטב החברה הישראלית.
אפי אושעיה: מצד מזרח מאיימים עליהם הפלשתינאים ומצד מערב – מדינת ישראל, והם מדברים כאן בנימוס.
משה גפני: אבל אתה גם מברך על השיפורים והתיקונים.
אפי אושעיה: כן, ומה שאני מציע הוא שמשרד התחבורה, משרד האוצר ומשרד הפנים יתכנסו עם יושב ראש המועצה וגם הוועד המקומי בתוך פרק זמן, וידווחו לוועדה על הסיכומים שהגיעו אליהם.
נחמה רונן: אני סומכת את ידיי על הסיכום הזה.
רמי קלדרון: זה אומר הפסקת עבודה לאלתר.
אפי אושעיה: בואו לא נחליט על דברים שאנחנו לא יכולים לבצע.
משה גפני: יש כאן מערכת שצריך לכבד אותה.
משה גפני: אם נעשה דברים שגם ירגיזו את מי שמופקד על מוסדות התכנון, מבחינה חוקית, וגם מופקד על ביצוע – ואין ויכוח שהדברים החוקיים נעשו, אם נאמר דבר שהוא לא בתחום סמכותנו, כמו הפסקת עבודה, זה יגרום להתנגדות אצל השר המופקד על העניין.
נחמה רונן: הרי כבר אמרנו דברים שהם בתחום סמכותנו והם לא בוצעו.
משה גפני: נכון, אבל אז היו לנו סנקציות כי אנו צודקים.
משה גפני: ההצעה של חבר הכנסת אפי אושעיה אומרת שהכל בסדר, ואנחנו לא מערערים על הנושאים החוקיים שנעשו, אלא אומרים שנוצרה בעיה כתוצאה מהמצב הקיים.
משה גפני: לכן, יש בסמכותנו לפנות לשרים, שישבו יחד.
משה גפני: אם הם לא יעתרו לבקשתנו ולא יתכנסו לישיבה יחד – אז נוכל לבוא בטענות, ויש לנו את הסנקציות לעניין.
משה גפני: אנחנו הולכים בדרכי נועם ובדרך זו אנו מקווים שנשיג את האפקט שאנו מעונינים להשיג.
משה גפני: אני מבקש שההצעה שהעלה חבר הכנסת אפי אושעיה, על דעת חברת הכנסת נחמה רונן ועל דעתי תהיה הצעת הסיכום של הוועדה: לפנות לשרים ולומר להם את זה.
יצחק סבן: הצעת חוק זו נולדה בעקבות האסונות הכבדים שהיינו עדים להם במדינה.
יצחק סבן: היה קשה מאוד לזהות את אותם נפטרים באסונות אלו.
יצחק סבן: מטרת הצעת החוק היא לתת אמצעי לזיהוי נוסף, באמצעות טביעת אצבעות.
יצחק סבן: אנו מודיעים, כי אנו לא מעונינים כי יקום מאגר מידע של טביעות אצבעות לשם שימושים שונים, אלא לשם זיהוי הנפגעים בלבד.
אביטל שטרנברג: האם יהיה מידע לצורכי זיהוי, או שלא יהיה מאגר כלל?
יצחק סבן: יהיה מידע לצורכי זיהוי ללא מאגר מידע.
אביטל שטרנברג: האם המידע יהיה שמור אך ורק בתעודת הזהות של האדם?
משה גפני: חה"כ סבן, במקרים קשים כאלה תעודת הזהות גם כן נשחקת.
יצחק סבן: צריך שיהיה את המידע הזה גם במשרד הפנים.
משה גפני: גם אם יהיה מידע במשרד הפנים, כיצד משווים למידע המצוי בתעודה?
יצחק סבן: תעודת הזהות לא תמיד מושחתת.
ניסים אליאסף: אנו מתנגדים להצעה כפי שהיא.
יצחק סבן: אני חייב לציין כי ישנה הסכמת ממשלה בנושא.
אביטל שטרנברג: מר אליאסף אמר שהם מתנגדים להצעה כפי שהיא.
אביטל שטרנברג: ההסכמה של ההמשלה כרוכה בשני תנאים מאוד קרדינלים.
יצחק סבן: אני לא שמעתי על תנאים כאלו.
מירי פרנק-לשור: הייתי מציעה שיעבירו לוועדה את הפרוטוקול של ועדת שרים וחקיקה.
ניסים אליאסף: ההצעה מדברת על תעודה בעלת פס מגנטית.
ניסים אליאסף: יש כמה בעיות עם ההצעה הזו.
ניסים אליאסף: הבעיה הראשונה היא שגודל המידע הנדרש לצורך שמירת טביעת האצבע בפס המגנטי הוא גדול מאוד.
ניסים אליאסף: גם אם מבחינה טכנולוגית ניתן יהיה לדחוס ולהכניס את נתוני טביעת האצבע על גבי המגנטי, יש בעיה של העתקה ושכפול.
ניסים אליאסף: פס מגנטי ניתן להעתקה בצורה פשוטה מאוד, ויש לכך השלכות רבות לנושא של צנעת הפרט.
ניסים אליאסף: מישהו יכול להעביר את הפס המגנטי בסופר, ומנהל הסופר יוכל להעתיק את התוכנה של טביעת האצבע, וכך תהיינה לו טביעות האצבע של כל העוברים בסופר.
ניסים אליאסף: ההצעה מדברת על כך שלא יוקם מאגר של טביעות אצבע, אלא הנתונים יופיעו על גבי התעודה בלבד.
ניסים אליאסף: אנו יכולים לחייב בנישאת תעודה, אך לא כל אחד בהכרח ישא איתו את התעודה.
ניסים אליאסף: בנוסף לכך, כפי שנאמר, ברגע שקורה אסון, גם התעודה הזו יכולה להינזק.
ניסים אליאסף: אנו חושבים כי צריך לקיים דיון מהותי ולהחליט האם לשמור מידע ביומטרי על תיעוד לאומי, בגלל ההיבטים של צנעת הפרט.
ניסים אליאסף: אנו במשרד, הכנו מכרז לתעודת זהות חדשה, שמתבססת על טכנולוגיה של כרטיס חכם, שתוכל לתת מענה גם למידע ביומטרי אם יוחלט על כך.
משה גפני: כיום אדם נושא איתו תעודה ללא פס מגנטי, וגם כך ניתן לזייף את התעודה בקלות.
משה גפני: הטענה שלך לגבי זיופים לא רלוונטית, כיוון שגם היום ניתן לזייף תעודת זהות.
משה גפני: ההצעה של חה"כ סבן איננה מרעה את המצב.
משה גפני: חה"כ סבן אומר כי ישנם מצבים בהם אנו צריכים להיעזר באמצעים נוספים כדי לזהות אנשים בזמם פיגוע, תאונה או אסון אחר.
משה גפני: הבעיה הקשה ביותר במצבים כאלה היא בעיה של עגונות.
משה גפני: חה"כ סבן מציע מקדם הגנה נוסף.
משה גפני: זה נכון כי קיימת אפשרות שהתעודה תיהרס באסון, ויכול להיות כי גם העור באצבעות יושחת, אך ההצעה הזו בכל מקרה משמשת מקדם ביטחון נוסף.
ניסים אליאסף: זה נכון.
ניסים אליאסף: אני אומר כי אם אנו הולכים לעשות שינוי גדול כזה בתעודות הזהות, מדוע לא לעשות את הדבר המושלם יותר?
משה גפני: אני לא מדבר על העתיד, אלא על המצב הקיים.
ניסים אליאסף: יש השלכות נוספות מהם צריך להיזהר, כמו העתקת טביעת אצבע.
משה גפני: היום ניתן גם כן לזייף את תעודת הזהות ולעשות איתה כל מיני פעולות לא רצויות.
משה גפני: המצב הזה לא יהיה רע יותר בעקבות הצעת החוק, כיוון שזה לא משנה אם אותו אדם אשר מעוניין לזייף, ישתמש בתעודת הזהות או בטביעות האצבע.
ניסים אליאסף: המצב כן יהיה רע יותר.
ניסים אליאסף: אם אדם מעוניין לערוך מחקר שיגלה באיזה מוצרים אנשים נוגעים הכי הרבה בסופר, הוא יכול להעביר את התעודה של כל המבקרים בסופר, ולאגור את כל טביעות האצבע של הלקוחות.
ניסים אליאסף: ייוצר מצב בו האזרחים יפנו אלינו בתלונות על כך שהשתמשו בטביעת האצבע שלהם לצרכים שלא ביקשו.
נסים זאב: טביעת האצבע לא חייבת בתעודת הזהות.
נסים זאב: היא יכולה להיות במרשם האוכלוסין.
משה גפני: הצעת החוק מדברת על תעודה בעלת פס מגנטי.
נסים זאב: אני מציע כי תעודת הזהות תישאר כפי שהיא, וטביעת האצבע תירשם במרשם האוכלוסין.
גלית לביא: ההצעה שלך היא הצעה אחרת, אשר מחייבת הקמת מאגר מידע.
נסים זאב: אני חושב כי יש הגיון בטענות שנשמעו.
יצחק סבן: ההצעה הזו היא שינוי מהותי מהצעת החוק המקורית.
יצחק סבן: אנו לא רצינו שיקום מאגר מידע כלל.
נסים זאב: מטרת החוק היא לתת אמצעי נוסף לזיהוי נפגעים באסונות.
נסים זאב: ניתן לזהות ללא תעודת הזהות.
נסים זאב: תעודת הזהות תוביל את החוקר לכך שתביעת האצבעות נמצאת באיזשהו מקום.
נסים זאב: האמצעי הזה יכול לשרת גם את המשטרה.
נסים זאב: אם המשטרה תהיה מעונינת במידע הזה, ותבקש זאת דרך בית משפט, לא תהיה ברירה.
אביטל שטרנברג: ספק אם זה יהיה חוקתי.
משה גפני: אנו מדברים על הצעת חוק הנוגעת לכלל האזרחים, גם אזרחים מהוגנים.
מירי פרנקל-שור: חה"כ סבן, האם אתה רוצה לקבוע חובה שטביעת האצבע תהיה רשומה בכל תעודת זהות של כל אזרח?
מירי פרנקל-שור: מהן הסנקציות במידה ואזרח מסוים לא יהיה מוכן שטביעת האצבע שלו תהיה רשומה בתעודת הזהות?
נסים זאב: אותו אזרח לא יקבל תעודת זהות.
אביטל שטרנברג: ההצעה עברה בהסכמת הממשלה, אך עם סייגים מסוימים.
אביטל שטרנברג: הסכמנו לכך שהצעת החוק לא תגביל את הטכנולוגיה בה יירשמו פרטים מזהים בתעודת הזהות.
אביטל שטרנברג: בנוסף נוסח הצעת החוק יתואם לקראת הקריאה הראשונה עם משרדי הממשלה הנוגעים לדבר.
אביטל שטרנברג: שר הפנים מוסמך כבר היום להמיר מדיה במדיה, ואת הדברים הכתובים היום להמיר בכרטיס חכם, לפי סעיף 25 לחוק מרשם האוכלוסין.
אביטל שטרנברג: כרגע, אנו בעיצומו של מהלך שימיר את תעודת הזהות.
אביטל שטרנברג: לא דנו כלל על מאגר של טביעת אצבע.