GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודה זמרת: שלב ההתנגדויות הוא השלב שאחרי ההחלטה להפקיד את התוכנית.
יהודה זמרת: פה פותחים לציבור שלב התנגדות, חייבים לקיים עוד דיון, מתקיים דיון פומבי כבר בשלב שלפני ההחלטה על ההפקדה.
יהודה זמרת: סעיף (ג)(1) אומר: "לא יחליט מוסד תכנון להפקיד תוכנית או להמליץ" - זה כבר הדיון בוועדה.
יהודה זמרת: גם הוועדה תשמע את כולם בדיון פומבי, גם הוועדה המחוזית תשמע אותם, גם ועדת התנגדויות תשמע אותם.
יהודה זמרת: שלוש פעמים שומעים את הציבור, וכתוב שהדיון הפומבי יתקיים לא פחות משלושים יום לאחר שניתנה לציבור עוד פעם הזדמנות.
תמר רווה: היתה הצעה שזה יחול רק לגבי תוכניות מהותיות, דברים גדולים.
יהודית נאות: לפני שהגעת, סייגנו מראש ואמרנו שמדובר רק בדברים מאוד מהותיים.
יהודה זמרת: מה זה "מהותי"?
יהודה זמרת: כאשר לי עם הפרשנות של "מהותי".
יהודה זמרת: בשבילי מהות זה משהו אחד, לאדם אחר זה משהו אחר.
יהודה זמרת: בסעיף 18(ג)(3) יש הוראה שאומרת שזה יחול גם על הוועדה למי החופין.
יהודה זמרת: האם הכוונה שאנחנו נקיים דיון פומבי ונשמע הערות ציבור גם בוועדה למי החופין, בפעם הרביעית?
אלי בן-ארי: בפירוש לא היתה כוונה להפוך גם את הדיונים של הוועדה למי החופין לדיון פומבי בנוסף.
אלי בן-ארי: אבל כשאני קורא מה כתוב כאן, זה עלול להשתמע כך ולכן הכוונה היתה שהמסמכים שיהיו פתוחים לציבור - כלומר, סעיף (ג)(2) יחול גם על הוועדה למי החופין, לא סעיף (ג)(1).
משה גפני: נכתוב בסעיף (ג)(3) "הוראות סעיף (ג)() תחול גם על הוועדה למי החופין".
משה גפני: זה עונה על ההערה שלך, יהודה?
יהודה זמרת: אם המסמכים פתוחים בוועדה המקומית, למה אני צריך להחזיק גם אצלי?
יהודית נאות: כי הוועדה המקומית לא הראתה את זה לציבור.
יהודה זמרת: חייבתם אותה להראות, וחייבתם את הוועדה המחוזית להראות.
יהודה זמרת: איפה המסמכים האלה יהיו פתוחים לציבור?
יהודה זמרת: אתה קובע שזה יהיה במשרדי מוסד התכנון שאמור לדון בתוכנית.
יהודה זמרת: באיזה שלב, באיזה יום מתחילים להפקיד אותה?
יהודה זמרת: אין פה הודעה על הפקדה.
יהודה זמרת: מה המועד הקובע?
יהודה זמרת: אתה כותב שזה מיום פרסום ההודעה בעיתונות.
יהודה זמרת: מפרסמים הודעה ומאותו רגע זה במוסד שפירסם את ההודעה.
יהודה זמרת: כל אחד מפרסם בנפרד?
יהודית נאות: כתוב במפורש שזה יהיה באותו משרד של אותו מוסד תכנון שאמור לדון בתוכנית.
יהודית נאות: קרי, כאשר זה אמור להידון בוועדה מקומית, זה יהיה פחות לעיון הציבור.
יהודה זמרת: יפרסמו מודעה נפרדת לכל מוסד תכנון?
יהודה זמרת: היום הוועדה המחוזית מפרסמת פעם אחת, הוועדה המקומית לא מפרסמת.
יהודה זמרת: היום מפרסמים פעם אחת, פעם אחת יש מועד קובע, פעם אחת מגישים התנגדויות, פעם אחת דנים בהן.
יהודה זמרת: צריך לזכור שהאוייב של הטוב הוא הטוב ביותר.
יהודה זמרת: פה מנסים להוסיף עוד ועוד ועוד, בסוף הליכי התכנון ייקחו שנים על גבי שנים.
יהודה זמרת: פה מנסים להיטיב, ובסוף אדם שירצה לסגור מרפסת יחכה ארבע שנים.
משה גפני: לא מדובר על מרפסת וגם לא על הוספת קומה, אלא על דברים מהותיים.
זוהר לביא: גם לא מדובר על תחנת כוח בתוך תחנה קיימת.
יהודה זמרת: אולי נדון פעם אחת ולתמיד בשאלה מה כן ומה לא.
יהודית נאות: תלך לפרוטוקול ותראה שאמרתי את זה בבוקר - צריך להחליט מה כן ומה לא.
שי יפתח: הרי יש מידרג של תוכניות - תוכנית מתאר ארצית, אחרי כן תוכנית מתאר מחוזית שנגזרת מהתוכנית הארצית.
שי יפתח: מצד שני יש הליך חריג של שיתוף הציבור.
שי יפתח: למה בכל אחת מהתוכניות אני צריך את ההליך החריג?
שי יפתח: לא מספיק שזה יהיה בתוכנית מתאר ארצית?
שי יפתח: הרי הציבור כבר השתתף פעם אחת, למה צריך לשתף אותו שוב ושוב.
משה גפני: חברי הכנסת רוצים שיהיה הליך נפרד.
משה גפני: אנחנו רוצים שלחופים יהיה הליך נפרד.
משה גפני: רוצים להקשות ולא רוצים לתת לבנות, זו כוונת החוק.
שי יפתח: ואם מוסד תכנון ארצי אישר לבנות?
קריאה: אולי הוא טעה?
שי יפתח: ברגע שיש תוכנית מתאר ארצית, לוועדה המחוזית יש בעיה להגיד לא.
שי יפתח: אם מוסד תכנון ארצי אישר, סביר להניח שגם הוועדה המחוזית תאשר.
יהודית נאות: ראית פעם מה נשאר מחופי הים?
יהודית נאות: לכן אנחנו לא רוצים ללכת על ה"סביר להניח".
משה גפני: אני מבקש לעבור לסעיף 19, עבירות תכנון ובנייה.
מירי פרנקל-שור: סעיף 19 - (א) נעברה בשטח בו חל חוק זה עבירה על סעיף 204 לחוק התכנון והבנייה, יכול כל אדם לפנות בהודעה בכתב המפרטת את מהותה עבירה לפרקליט המחוז וליושב ראש הוועדה המקומית, ולדרוש כי יפעילו בקשר לכך את הסמכויות הנתונות להם בפרק י' לחוק התכנון והבנייה.
מירי פרנקל-שור: (ג) בקשה לצו הפסקה שיפוטי בשטח בו חל חוק זה יכול שתוגש על-ידי כל אדם מיד עם מתן הודעה כקבוע בסעיף קטן (א), וזאת אף בלא שחלפו המועדים הקבועים בסעיף קטן (ב), אך לא יינתן צו הפסקה שיפוטי במקרה כה במעמד צד אחד אלא לאחר שהוזמן הנאשם להופיע בפני בית המשפט.
מירי פרנקל-שור: (ה) לא ינהל אדם הליך לפי סעיף זה אלא באמצעות עורך דין.
עופר חוגי: למה חייבים עורך דין?
משה גפני: בשביל מה אנחנו צריכים את כל הדברים האלה בחוק הזה?
משה גפני: למה הסעיף הזה נמצא פה?
יהודית נאות: לדעתי פסקאות (א) ו-(ג) חשובות והשאר מיותרות.
דלית דרור: האם אדם פרטי יהיה תובע לפי חוק סדר הדין הפלילי?
דלית דרור: הוא יוציא צווי הפסקת עבודה?
אהוד גלילי: סעיף 19(א) קיים בכל מקרה, כל אחד רשאי לכתוב מכתב.
משה גפני: אני לא סבור, ונדמה לי שגם חברי הוועדה האחרים לא סבורים, שצריך לעשות פה הליך חדש לגמרי שיהיה רק לגבי חוק חופי הים התיכון.
משה גפני: אני מציע להוריד את זה.
אלי בן-ארי: יש לא מעט מקרים שבהם ועדות מקומיות לא אוכפות את החוק.
אלי בן-ארי: אני לא בטוח שההכנסה של קובלנה פלילית בתחום של תכנון ובנייה בחופים הוא הפתרון האופטימלי.
אלי בן-ארי: מאוד יכול להיות שהיינו צריכים במסגרת החוק להקים יחידת אכיפה מיוחדת.
אלי בן-ארי: אנחנו באים מניסיון של לא מעט מקרים.
אלי בן-ארי: נניח שאחד מאיתנו רואה שנעשית בנייה לא חוקית על החוף.
אלי בן-ארי: היה לנו מקרה כזה בנהריה - ראינו שמתחילים לבנות, לאט-לאט נכנסים לתחום של ה-100 מטר.
אלי בן-ארי: אנחנו לא יכולים לתבוע את מי שעושה את זה, צריכים לתבוע את הרשות.
אלי בן-ארי: אבל לתבוע את הרשות זו עתירה מינהלית, זה מתברר הרבה זמן, לא מוצאים צווי ביניים; כך הדבר נסחב שלוש שנים והיום הכל בנוי.
אלי בן-ארי: היום אנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו הולכים לפעול בשביל להוריד את זה כשבינתיים כבר מכרו את זה לאנשים.
אלי בן-ארי: זה נמצא ממש בתוך ה-100 מטר כשאסור לבנות שם.
אלי בן-ארי: יש עוד דוגמאות, והשאלה מה קורה בסיטואציה כזו.
משה גפני: הייתי אומר את זה גם בלעדיך, אבל אנחנו נמצאים במדינה שבה יש דברים חמורים מאוד בכל מיני נושאים, שההליכים הם בירוקרטיים מבחינת השפיטה וכל מה שנלווה לעניין הזה.
משה גפני: בדיוק במקרה הזה אתה הולך ליצור מנגנון חדש לגמרי?
אלי בן-ארי: בתיקונים שנעשו בחוק סדר הדין הפלילי - ואני מתייחס לקובלנות פליליות שהן קובלנות פרטיות - האפשרויות של אדם להחליף את המדינה די התרבו.
דלית דרור: אנחנו רוצים לבטל בכלל את מוסד הקובלנה.
דלית דרור: זה מוסד לא מוצלח.
אייל זנדברג: השופט מצא רוצה לבטל את הקובלנה, אבל מה שמוצע כאן זה יותר מקובלנה.
אייל זנדברג: פה אדם יכול לבקש צו הפסקה.
דלית דרור: המגמה היום היא לבטל את מוסד הקובלנה גם במקומות שזה קיים, בגלל שזה גרם להתאנות של אזרח אחד לאזרח אחר.
דלית דרור: זה אומר שפרקליט מחוז יגיש אישום לא על סמך חקירת משטרה או רשות חוקרת אחרת, אלא אדם פרטי יפנה לפרקליט המחוז, פרקליט המחוז עכשיו ידון אם יש לו ראיות להגיש אישום.
יהודית נאות: איך את משיבה על הטענה שדברים שיכולים להיפסק בצו מינהלי מחכים, כי תמיד לרשויות יש זמן ויש בנייה בפועל.
עופר חוגי: בירושלים זה לא כך.
עופר חוגי: כל עבירת בנייה מטופלת.
יהודית נאות: ראינו את אולמי ורסאי.
עופר חוגי: אחרי אולמי ורסאי, תבואי ותראי איך עיריית ירושלים עובדת.
אייל זנדברג: הליכים מינהליים אמורים לתת מענה לבעיה של ועדה מקומית או מחוזית, לא לאדם פרטי.
יהודית נאות: מה מפריע לכם שאדם יוכל לפנות לפרקליט המחוז או לראש העירייה?
נועה בן-אריה: הזכות הזאת קיימת ממילא לכל אזרח במדינה.
דלית דרור: פרקליט המחוז לא יחליט על הגשת אישום לפי מכתבים של אנשים פרטיים.
יהודית נאות: כתוב בסעיף (א) שהוא יכול לדרוש "כי יפעילו בקשר לכך את הסמכויות הנתונות להם בפרק י' לחוק התכנון והבנייה".
דלית דרור: אבל פרקליט המחוז, שיש לו עוד כמה דברים לעשות, לא יתייחס למכתב של אדם שראה בשכונה עבירת בנייה.
דלית דרור: הוא צריך להביא את זה לרשות חוקרת שתברר את העובדות בצורה מוסמכת ועל פי זה הוא יחליט אם יש או אין מקום להגיש כתב אישום.
דלית דרור: הרי האפשרות פה להתאנות ליזם היא אין-סופית.
משה גפני: אני מציע שבסעיף 19 יהיו רק סעיפים קטנים (ג) ו-(ד).
משה גפני: סעיף (ג) ישתנה בהתאם לסעיף 100 לחוק התכנון והבנייה ויהיה כך: "בקשה לצו הפסקה שיפוטי בשטח בו חל חוק זה יכול שתוגש על-ידי גוף ציבורי או מקצועי שאושר לכך בדרך כלל על-ידי שר הפנים בצו ברשומות ושיש לו עניין ציבורי בתוכנית [במקום "כל אדם" כפי שכתוב כאן], מיד עם מתן הודעה כקבוע בסעיף קטן (א), וזאת אף בלא שחלפו המועדים קבועים בסעיף קטן (ב), אך לא יינתן צו הפסקה שיפוטי במקרה כזה במעמד צד אחד אלא לאחר שהוזמן הנאשם להופיע בפני בית המשפט".
משה גפני: סעיף (ד): "הוראות חוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ"ב-1982, יחולו על ניהול הליך לפי סעיף זה, אך לא תחול הוראת סעיף 11, ולא הוראות סעיפים 68 עד 73 בנוגע לקובלנה".
משה גפני: שאר הסעיפים הקטנים בסעיף 19 יימחקו.
אלי בן-ארי: סעיף (ב) הוא מאוד חשוב כי הוא נותן לרשות אפשרות לעשות - -
יהודית נאות: אם מחקנו את (א), צריך למחוק גם את (ב).
משה גפני: זה תפסת מרובה לא תפסת.
משה גפני: יישארו רק סעיפים (ג) ו-(ד).
דלית דרור: אנחנו מתנגדים לסעיף (ג).
דלית דרור: במקרה שצריך להבהיר את החלטת הממשלה, על הנקודה הזאת גם נלך להחלטת ועדת שרים לחקיקה.
דלית דרור: אני מבינה שיש אי בהירות לגבי החלטת הממשלה, ולגבי זה יש עניין מיוחד למשרד המשפטים.
יהודית נאות: אני לא יכולה ללכת היום לבית משפט לנסות להוציא צו?
משה גפני: ובכן, רק סעיפים (ג) ו-(ד) נשארים, ובסעיף (ג) במקום "כל אדם" יהיה כתוב "גוף ציבורי או מקצועי" וכו', כפי שאמרתי קודם.
נירה לאמעי: בסעיף (ג) מוגדר נאשם.
נירה לאמעי: מי זה הנאשם?
נירה לאמעי: נאשם מוגדר בסדר הדין הפלילי.
נירה לאמעי: אם אתם לא מפנים אליו, אי אפשר לקרוא למישהו סתם נאשם.
אייל זנדברג: מה זה "מתן הודעה כקבוע בסעיף קטן (א)" שלא קיים ו"המועדים הקבועים בסעיף קטן (ב)" שאיננו קיים?
אייל זנדברג: למי מתייחס עכשיו סעיף (ג)?
מירי פרנקל-שור: ננסח את זה לאור החלטת הוועדה.
יהודית נאות: נניח שמשרד המשפטים ומשרד הפנים עשו את עבודתם והורשע אדם בעבירה על סעיף 204 לחוק התכנון והבנייה - כפי שכתוב בסעיף 19(ו) - אנחנו נותנים לבית המשפט אפשרות להוסיף - -
דלית דרור: עם הרישה של סעיף (ו) אין בעיה.
עופר חוגי: אם הוא עשה עבירה, בא פקח מהעירייה ובודק את העבירה שלו, הוא כותב לו דו"ח ולוקח זמן עד שהוא עונה לו.
עופר חוגי: אם הוא לא עונה, הפקח מעביר את זה לפרקליטות והיא כותבת כתב אישום, ואז הוא בא לבית המשפט.
עופר חוגי: זה המצב היום.
עופר חוגי: מה אומרים בפרוצדורה?
עופר חוגי: אם הוא עבר את העבירה והעירייה לא עשתה לו כלום, יכול אדם מבחוץ או ארגון אחר לפנות לבית המשפט ישירות כדי להוציא לו צו הפסקה.
עופר חוגי: זה מה שרוצים.
עופר חוגי: אבל אתה לא יכול לתת את הסמכות הזאת כי אף אחד לא הסמיך אותם להאשים אדם או לפנות לבית המשפט.
תמר רווה: היום החוק לא מדבר על מי שהורשע.
תמר רווה: בסעיף 239 לחוק התכנון והבנייה כתוב: "נעשתה עבירה, או השתמשו במקרקעין, בדרך ובנסיבות שיש בהן משום עבירה על פי סעיף 204, בין שהוגש כתב אישום ובין שטרם הוגש, רשאי בית המשפט לצוות על הנאשם, או על מי שנראה לבית המשפט אחראי לביצוע העבירה, ועל כל מי שעובד בשירותם - להפסיק את העבודה או את השימוש (להלן - צו הפסקה שיפוטי), ותוקפו של הצו יהיה עד לביטולו או שינויו על-ידי בית המשפט.
תמר רווה: משניתן צו הפסקה שיפוטי או הוגש כתב אישום, רשאי בית המשפט להורות למוסדות התכנון להימנע מלטפל בבקשה להיתר נושא צו ההפסקה או כתב האישום עד לגמר ההליכים בבית המשפט".
תמר רווה: אחר כך יש עוד סנקציות על מי שלא מקיים את הצווים.
תמר רווה: ברור שזה הליך שייזומו על-ידי הפרקליטות, על-ידי הוועדה המקומית, ולא על-ידי כל אזרח.
תמר רווה: זה בכלל לא מתקבל על הדעת.
דלית דרור: תחשבי אלו נזקים יכולים להיות ליזמים שיש להם משקיעים, שעומדים עם ערבויות בנקאיות, וכל אחד - ללא משטרה, ללא חקירה - יכול להוציא צו הפסקת עבודה לפי סעיף (ג).
יהודית נאות: לא יכול אדם טבע ודין ללכת בעיר מסויימת, כשהם רואים נעברת עבירה, ולהוציא צו הפסקת עבודה?
איתן צוריאל: הם עושים את זה גם היום.
יהודית נאות: הרי הרשות המקומית מעוניינת בעבירה הזאת.
דלית דרור: כשיש קנוניה בין הרשות המקומית לבין העבריין, הולכים לוועדה המחוזית או שמגישים עתירה מינהלית.
משה גפני: אנחנו מורידים את סעיפים קטנים (א) ו-(ב).
משה גפני: סעיפים (ג) ו-(ד) נשארים, אנחנו ננסח אותם כך שתהיה משמעות לאחר שאנחנו מוחקים את סעיפים (א) ו-(ב).
עופר חוגי: אני לא רואה שום אפשרות ניסוחית.
עופר חוגי: גוף ציבורי לא יכול להקים לעצמו משטרה וגוף פיקוח.
אייל זנדברג: לאור ההצעה החדשה, אני רוצה להביא את עמדת משרד המשפטים.
אייל זנדברג: ההתנגדות העקרונית שלנו חלה על כל הסעיפים עד סעיף קטן (ה), בהנחה שלהשאיר את סעיף קטן (ג) זה כעין פשרה שמפחיתה את בעיית המדיניות שאנחנו רואים אותה כבעיה חשובה מאוד.
משה גפני: לא זאת הסיבה שהורדתי את סעיפים קטנים (א) ו-(ב), לא בגלל שרציתי להתפשר אתכם.
אייל זנדברג: סעיף קטן (ג) לא שונה בהרבה מסעיפים (א) ו-(ב).
אייל זנדברג: הוא עדיין מתנגש עם תפיסת המדיניות הכללית שלנו, שאם נותנים סמכות לגופים ציבוריים - זה אולי טוב מאדם פרטי, אבל הבעיות עדיין קיימות.
אייל זנדברג: הבקשה למתן צו הפסקה שיפוטי בלי שנעשתה כל פעולת החקירה ובלי שאנחנו הולכים בדרך הרגילה, זה דבר שמעורר את כל הבעיות שהעלתה ועדה בראשות כבוד השופט מצא.
אייל זנדברג: הוועדה הזו בוחנת את הנושא בראייה כוללת, מעבר לשיקול של איכות הסביבה, והיא הולכת במגמה של צמצום התובענות הפליליות.
אייל זנדברג: כאן הולכים במגמה הפוכה, לדעתי שלא בצדק.
משה גפני: אז איך אתה מציע לממש את החוק הזה?
אייל זנדברג: כמו שאנחנו מיישמים חוקים אחרים.
אייל זנדברג: כאשר יש חוק שנותן סמכות ומטיל אחריות על גוף ציבורי כמו ועדה מקומית, החוק נותן כלים כמו ועדה מחוזית שיכולה להיכנס בנעלי הוועדה המקומית ולהפעיל את סמכויותיה.
יהודית נאות: ראינו את זה.
דלית דרור: עתירה מינהלית היא כלי חדש.
איתן צוריאל: כך זה נעשה היום, ועמותת אדם טבע ודין מנצלת את זה מצויין.
משה גפני: ובכן, סעיף (ג) ו-(ד) נשארים בניסוח כפי שדובר קודם - רק גופים ציבוריים.
משה גפני: סעיף (ה) יורד.
ישעיהו שטראוס: אבל יש בעיה טכנית.
ישעיהו שטראוס: לסעיף (ד) אין משמעות בלי סעיפים (א) ו-(ב).
משה גפני: אמרתי כבר כמה פעמים שננסח את זה בהתאם.
משה גפני: סעיפים (ו), (ז) ו-(ח) נשארים.
שי יפתח: אני רוצה להתייחס לנושא הקרן בסעיף (ו).
שי יפתח: היום כשאדם בונה בנייה בלתי חוקית, הוא צריך להרוס ולהשיב את המצב לקדמותו.
שי יפתח: אם הוא לא עושה את זה, הוועדה המקומית עושה את זה במקומו או הרשויות שאמורות לפקח על בנייה בלתי חוקית.
שי יפתח: יש כאן הנושא של הקרן, אבל הבנתי שהסוגייה הזאת נשארה פתוחה.
שי יפתח: אנחנו לא רוצים להקים עוד אורגן תקציבי.
שי יפתח: אם יש קנסות, הקנסות האלה הולכים למדינה.
שי יפתח: אם יש יזם שבונה בנייה חוקית וגורם נזק שאפשר לתקן אותו, אפשר לדרוש ממנו שיפקיד ערבות בנקאית; אנחנו גילינו בחוק המכר (דירות) שאפשר לדרוש ממנו לבטח את עצמו באופן כזה שהמדינה או גוף מטעמה היא המוטב, וברגע שהוא סיים את הפעילות בחוף, או שהוא מחזיר את המצב לקדמותו או שמפעילים את הערבות והביטוח ומחזירים את המצב לקדמותו.
שי יפתח: אבל לא להקים עכשיו גוף תקציבי חדש שיש לו יישות בפני עצמו, ואני מבין שיש לו גם אפשרות לתבוע.
שי יפתח: יש לו גם אינטרס לתבוע, כי כמו כל גוף הוא ירצה להגדיל את עצמו ולהתרחב.
שי יפתח: אנחנו חושבים שזה בלתי סביר.
שי יפתח: אם יש קנסות, הם צריכים ללכת להכנסות המדינה בדיוק כמו כל קנס אחר, בדיוק כמו הקנסות של המשטרה.
שי יפתח: גם המשטרה יכולה לבקש שהקנסות ייכנסו אליה.
יהודית נאות: על פי סעיף 204 הקנסות הולכים לוועדה המקומית.
שי יפתח: נכון, כי הוועדה המקומית היא זו שאחראית על הפיקוח.
שי יפתח: גם את זה אנחנו רוצים לשנות.
מירי פרנקל-שור: אני ממשיכה לקרוא את סעיף 19.
מירי פרנקל-שור: (ו) הורשע אדם בעבירה על סעיף 204 לחוק התכנון והבנייה בתחום חוק זה, יחייבו בית המשפט, בנוסף לכל קנס שיטיל עליו, גם במימון עלות השבת המצב לקדמותו, או, באם הדבר אינו אפשרי, או אינו אפשרי בחלקו, בתשלום עלות הנזק שגרם; התשלום ישולם לקרן, וישמש בעדיפות ראשונה למימון השבת המצב לקדמותו.
מירי פרנקל-שור: (ז) לצורך הערכת הנזק, הכרעה בשאלה אם הנזק הוא בר תיקון, ושאר שאלות מקצועיות, רשאי בית המשפט, לאחר מתן הכרעת הדין ובטרם מתן גזר הדין, לבקש את חוות דעתה של הוועדה למי החופין והחוף בעניינים אלו.
מירי פרנקל-שור: (ח) בכל מקום בו חוק זה חל תהיה לוועדה למי החופין והחוף כל סמכות הנתונה לוועדה מקומית לפי פרק י' לחוק התכנון והבנייה שאותו שטח מצוי בתחומה, וליושב ראש הוועדה למי החופין והחוף כלסמכות הנתונה ליושב ראש הוועדה המקומית.
מירי פרנקל-שור: סעיף 20 - עתירה.
מירי פרנקל-שור: עתירה נגד החלטה סופית של הוועדה למי החופין והחוף, וכן נגד מוסד תכנון אשר הפר את הוראות חוק זה, תוגש כעתירה מינהלית על פי הקבוע בפרק י'1 לחוק התכנון והבנייה.
דלית דרור: בסעיף 20 צריך להתאים את זה לחוק בתי המשפט המינהליים, כי כבר לא קיים פרק י'1 אלא זה הוכנס לתיקון לחוק בתי המשפט.
דלית דרור: לגבי סעיף 19(ו), לרישה אנחנו לא מתנגדים, אני רוצה רק להצביע על כך שהיום לפי סעיף 219 לחוק התכנון והבנייה הקיים ניתן להטיל על מי שהורשע כפל שוויו של המבנה או התוספת, כפל הפרש בין שווי המבנים כפי שהוקמו לבין שוויים כפי שהיה אילו הוקמו בהתאם להיתר.
דלית דרור: אנחנו מוסיפים עוד אמצעים, ואנחנו לא נתנגד.
דלית דרור: לגבי הסיפה - הקרן - בניגוד לכל הקנסות האחרים, פה קובעים שהכסף ילך לקרן, ושמעתם את עמדת האוצר שיש לו התנגדות לכך.
דלית דרור: לגבי סעיף 19(ז), מוזר לפנות לוועדה למי החופין לצורך הערכת נזק.
דלית דרור: הוועדה למי החופין היא לא מומחה, היא גוף שמורכב מכמה אינטרסים שבאים בשקלול לקבוע מדיניות.
דלית דרור: זה לא מומחה לעניין הערכת נזקים, ונראה לי לא נכון להשתמש בוועדה הזאת לעניין זה.
יהודית נאות: אתם חושבים שבית המשפט לא יודע את זה?
יהודית נאות: כתוב "רשאי בית המשפט".
דלית דרור: הוועדה למי החופין היא לא גוף מומחה, היא גוף מדיניות.
אלי בן-ארי: הסעיף שצוטט מפרק י' לחוק התכנון והבנייה נותן שיקול דעת מאוד רחב לבית משפט, וסעיף (ו) קצת מצמצם את שיקול הדעת.
אלי בן-ארי: הוא אומר: אם האיש הורשע, אל תרחם עליו כי הוא עני או מסכן.
אלי בן-ארי: השבת מצב לקדמותו חייבת להיות, זה האינטרס הציבורי.
אלי בן-ארי: כל היתר נתון לשיקול דעת.
אלי בן-ארי: הכוונה היא למנוע נזקים לציבור.
אלי בן-ארי: לגבי הקרן, זה נובע מהשאלה הכללית.
אלי בן-ארי: בשעתו, כשדיברנו על הקרן, פסחו על כל הסעיף הזה.
אלי בן-ארי: כשמישהו הורס גבעת כורכר, הוא לא בדיוק הגורם שאפשר לסמוך עליו שישחזר את זה בצורה הכי טובה שיכולה להיות.
אלי בן-ארי: במידה שהקרן הזו קיימת - וההנחה פה שהיא קיימת כבר על פי סעיף קודם - ראוי יותר שיפקח על זה גוף שעוסק בתחום ומפקח על הרצועה הזאת.
אלי בן-ארי: אם הקרן הזו קיימת, נראה לי שיותר נכון לתת לה לעשות את העבודה מאשר להגיד לעבריין שיעשה את זה בעצמו.
אלי בן-ארי: לגבי עצם הדיון בקרן, בשעתו לא דנו בזה.
שי יפתח: יש גם מקרים שלא מדובר בעבירה נוראית, ולמחרת בבוקר העבריין לוקח טרקטור ומנקה את השטח.
נועה בן-אריה: יש לי שאלה שכנראה צריכה להיות ברורה מסעיף קטן (ו) - במקרה שהוועדה המקומית, קרי העירייה, היא זו שמגישה את כתב האישום, גם אז התשלום ילך לקופת הקרן?
יהודית נאות: כן, כדי שהעירייה לא תגיד שאין לה כסף.
קריאה: זה לא קנס, זו השבת המצב לקדמותו.
נועה בן-אריה: לגבי השבת המצב לקדמותו, כבר היתה החלטה של הוועדה שבמקרה שהיזם בעצמו מעוניין להשיב את המצב לקדמותו - ויש אפשרות כזאת - הכסף לא ילך לקופת הקרן.
נועה בן-אריה: אם היזם לא עושה זאת, הקרן פועלת להשבת המצב לקדמותו.
יהודה זמרת: הוועדה למי החופין היא לא גוף מקצועי שיכול להעריך נזקים.
יהודה זמרת: צריך לקחת מהנדס, אנשים שיודעים להעריך כמויות, כמה העלות בשוק.
יהודה זמרת: יש מספיק תפקידים לוועדה למי החופין.
יהודה זמרת: זו לא המומחיות שלה, אין לה תועלת מעל כל גוף אחר ולכן לא ראוי לתת לה את ההכרעה.
יהודה זמרת: בית המשפט יוכל לקחת מומחים מטעמו ולהעריך את הנזקים.
משה גפני: אנחנו מדברים רק על השבת המצב לקדמותו, אנחנו לא מדברים על הקנסות וכל הדברים האחרים.
משה גפני: אנחנו נצטרך לנסח את זה.
משה גפני: לגבי ההערה של משרד האוצר, אנחנו צריכים לדון על העניין של הקרן שעוד לא דנו בו.
משה גפני: אם לא תהיה קרן, לא נצטרך לדון בכך.
משה גפני: אם כן תהיה קרן, תצטרכו לקבל על עצמכם את הדין בעניין הזה.
נסים זאב: כל הנושא של כפל שווי שקיים היום בבנייה בלתי חוקית לא חל כאשר המבנה נהרס בסופו של דבר.
נסים זאב: כשרוצים להכשיר בדיעבד נכס שנבנה ללא היתר, בית המשפט מחייב.
נסים זאב: אני מקווה שבסעיף הזה אין החלטה, מעבר להחלטת בית המשפט, לגבי כפל קנס גם אם זה נהרס.
נועה בן-אריה: יש פה חיוב כספי בנוסף לכל קנס.
נועה בן-אריה: גם אם לא קוראים לילד בשמו, אפשר לקרוא לזה בנוסף לכל קנס ולהתאים את ההיטל הכספי באופן שהוא יגיע לגובה הכפל.
נועה בן-אריה: זה לא הנושא, הנושא הוא האפשרות לצמצם את הקנס הכספי על-ידי היזם בעצמו - האם הוא יכול לשלם את הקנס, או להשיב את המצב לקדמותו ולא לשלם עד גובה כפל הקנס או עד כל גובה מעבר לקנס שהוטל.
נסים זאב: דבר נוסף, לכל הנושא של כפל שווי אין שום היגיון.
משה גפני: אבל הוא קיים היום.
נסים זאב: אבל אתה לא חייב להחיל את זה גם בנושא הזה.
נסים זאב: השיקול הוא של בית המשפט.
יהודית נאות: עדיין לא מדברים על כפל שווי.
יהודית נאות: זה לא מופיע בחוק הזה.
יהודית נאות: החוק הזה מדבר על קנס שמוטל על עבריין שהורשע, שהוא צריך להחזיר מצב לקדמותו.
יהודית נאות: הבעיה אם הוא צריך לשלם או שאנחנו מחייבים אותו להחזיר את המצב לקדמותו.
עופר חוגי: בסעיף (ח), למה אתם רוצים לתת ליושב ראש הוועדה למי החופין אותו מעמד כמו יושב ראש ועדה מקומית?
אלי בן-ארי: זה בדיוק הרעיון - הוועדה המקומית לא ממלאת את התפקיד שלה.
אלי בן-ארי: עובדה שיש מקרים שלמרות הוועדה המקומית והוועדה המחוזית, לא מקיימים את החוק.
משה גפני: אני מבקש למסור כמה הודעות.
משה גפני: קודם כל, בהפסקה דיברנו עם חברי ממשלה.
משה גפני: גם השר לאיכות הסביבה וגם סגנית שר התשתיות אמרו לי שהם מתכוונים להביא הצעת חוק ממשלתית.
משה גפני: אמרה לי סגנית שר התשתיות שמחר היא מקיימת ישיבה גדולה בעניין הזה.
משה גפני: אמר לי השר לאיכות הסביבה שהולכים לקיים דיון גם במשרד לאיכות הסביבה.
משה גפני: הם מבקשים ממני - כל אחד לפי נוסחו, ויש הבדלים גדולים בנוסחאות בין משרדי הממשלה - לשלב את זה.
יהודית נאות: כמה זמן נתת להם?
משה גפני: לא התנדבתי לשום דבר, רק לפי המצב שלנו אנחנו קבענו שהסעיף של הקרן יעבור לאחר סעיף 20.
משה גפני: זאת אומרת, שעכשיו אנחנו צריכים לדון על הקרן.
משה גפני: אנחנו צריכים לדון על ההוראות הכלליות - שמורות טבע ימיות, עונשין, ביצוע תקנות, חוקי עזר, הוראות מעבר, תחילה, תיקון חוק המקרקעין ומה נשאר עד סוף החוק.
נועה בן-אריה: גם את הרכב הוועדה למימי חופין השארנו לאחר כך.
משה גפני: אני לא יודע אם נמשיך את הדיון במליאת הוועדה, יש כמה דברים שאנחנו צריכים למצות, יכול להיות שנצטרך להקים ועדת משנה כדי לפתור את הבעיות.
משה גפני: יש הרבה בעיות טכניות, בעיות של ניסוח ובעיות משפטיות, מעבר לעניין העקרוני על מה חל החוק, שלגבי זה בוודאי נצטרך לקבל החלטה כאן.
משה גפני: אני מקווה שתובא הצעת חוק ממשלתית.
משה גפני: אם לא תובא הצעת חוק ממשלתית, תימשך החקיקה הזאת.
משה גפני: אנחנו נרכז את הנושאים הללו, נחליט אם נעשה את זה בוועדת משנה או במליאת הוועדה.
משה גפני: אני מבקש מנציגי המשרדים, ואני פונה לכולם, לבוא עם הצעת חוק תוך שבועיים.
משה גפני: אנחנו מדברים על הכנה לקריאה ראשונה, אנחנו לא מדברים על הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
משה גפני: אם לא תספיקו תוך שבועיים, יהיה שבועיים וחצי אבל לא להגזים עם העניין הזה.
יהודית נאות: יש הצעת חוק ממשלתית מגובשת, רק לא הגיעו להסכמות בין השרים על מילים בודדות.
נירה לאמעי: זה הדיון הראשון שאני משתתפת בו בחוק הזה, מאחר שנציבות הדורות הבאים, שאותה אני מייצגת, התחילה לפעול רק אחרי שנעשו מספר דיונים, כך שפרטנית אני לא יכולה כרגע להגיש חוות דעת למרות שאדוני בוודאי קיבל פנייה מיושב ראש הכנסת.
משה גפני: קיבלתי את הפנייה שלכם ליושב ראש הכנסת.
נירה לאמעי: על פי חוק אנחנו צריכים להעביר את הפניות ליושב ראש הכנסת.
נירה לאמעי: כמובן שהנציבות רואה אינטרס מובהק לדורות הבאים בהצעת חוק חופי הים התיכון, והיא בהחלט באה להגן על האינטרס של הדורות הבאים שמעוגן ולדעתי גם יחסית מאוזן.
נירה לאמעי: לאור העובדה שהולכת להיות מוגשת הצעת ממשלה, אני חושבת שכבר יהיה יעיל שנגיש חוות דעת מסודרת גם לאור הצעת הממשלה, ואז אולי נוכל להגיע להצעה משולבת.
ישעיהו שטראוס: החוק הזה או החוק הממשלתי, מבחינתנו הוא בנפשנו פשוטו כמשמעו, אני חושב שכך זה גם לגבי רשות הנמלים.
ישעיהו שטראוס: אדוני הציע שגופי ממשלה יקבלו העתק מהצעת החוק.
ישעיהו שטראוס: אני מבקש לראות אותנו לצורך זה כגוף ממשלתי.
משה גפני: עם כל הכבוד, יש הפרדת רשויות.
משה גפני: יש הרשות המבצעת שזאת הממשלה.
משה גפני: היא יכולה להגיש חוק, היא יכולה לא להגיש חוק, היא יכולה לעשות מה שהיא רוצה.
משה גפני: אנחנו הגוף המפקח עליהם ואנחנו הרשות המחוקקת.
משה גפני: אנחנו מחוקקים חוקים.
משה גפני: אם הממשלה תביא לפה חוק, התפקיד שלנו הוא לראות אם אנחנו בעד החוק או נגד החוק.
משה גפני: הפנייה שלכם צריכה להיות לממשלה.
משה גפני: פנייה דרכנו אין לה שום חשיבות, אני לא מתכוון לעשות את זה כי אני עוד לא בטוח מה הממשלה הולכת לעשות.
משה גפני: אני מציע שתפנו לסגנית השר שמופקדת עליכם ותאמרו את הדברים שאמרת עכשיו.
משה גפני: לפי השיחה שהיתה לי איתה בטלפון, היא גם חושבת שהדברים האלה הם חשובים מאוד.
משה גפני: אני מבקש מכל משרדי הממשלה לקדם את החוק הזה.
דן צפריר: אנחנו מקווים שתוך שבועיים זה יהיה בוועדת השרים.
חברי הוועדה: יגאל ביבי נסים זאב עופר חוגי מוסי רז
מוזמנים: יגאל גידרון אגף תקציבים, משרד האוצר אמנון דה-הרטוך,עו"ד משרד המשפטים ישראל שפיצר מנהל אגף כח אדם ושכר ברשויות המקומיות נועה וגנר,עו"ד לשכה משפטית, משרד העבודה והרווחה שלום בן אבי הסתדרות הפקידים נועה בן-אריה,עו"ד מרכז השלטון המקומי נתן נתנזון חבר המועצות הדתיות עודד וינר מנכ"ל הרבנות הראשית שמעון אולמן,עו"ד יועץ משפטי, הרבנות הראשית יורם עבודי אגף תכנון ופיתוח, מינהל מקרקעי ישראל ישראל נדיבי סמנכ"ל מרכז המועצות האזוריות זאב פרידמן, עו"ד המועצה הישראלית לצרכנות משה שיפמן
מנהלת הוועדה: הצעת חוק רשות שירותי הדת היהודיים, התשס"ב-2002.
משה גפני: על סדר היום: המשך הדיון בהצעת חוק רשות שירותי הדת היהודיים, התשס"ב-2002, של חבר הכנסת משה גפני.
משה גפני: אני מבין שאנחנו נמצאים בסעיף 27.
מירי פרנקל-שור: תפקידי המנהל 27(א) "המנהל ינהל את הרשות בהתאם לתפקידיה ולקווי הפעולה והנחיות המועצה, יהיה אחראי לביצוע החלטות המועצה וימלא כל תפקיד אחר שהמועצה תטיל עליו.
מירי פרנקל-שור: (ב) בכפוף להוראות חוק זה והחלטות המועצה, יהיו למנהל כל הסמכויות הדרושות לניהול הרשות ובכלל זה הסמכות לייצג את הרשות בכל תפקיד מתפקידיה ולחתום על הסכם או מסמך בשמה.
מירי פרנקל-שור: (ג) המנהל יהיה אחראי לקידום ויישום פעולות חסכון והתייעלות שתקבע המועצה.
נתן נתנזון: בסעיף 27(ב) כתוב "ולחתום על הסכם או מסמך בשמה.
נתן נתנזון: " האם הוא חותם יחידי?
נתן נתנזון: צריך שיהיה ברור שהוא לא חותם יחידי.
מירי פרנקל-שור: אצילת סמכויות 28.
מירי פרנקל-שור: "המנהל רשאי לאצול מסמכויותיו לעובד מעובדי הרשות וליפות את כוחו לחתום על כל הסכם או מסמך בשם הרשות, ובלבד שאצילת סמכות לייצג את הרשות בעסקאות ולחתום בשמה על מסמכים הנוגעים בהן טעונה אישור המועצה.
משה גפני: גם כאן הוא לא חותם יחיד.