GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דני קייזר: יש לנצל את פוטנציאל הבניה מתחת לכיכר כדי לאפשר פתרון של בעיות החניה בתחום הכיכר, לשחרר את המדרכות של רובע המגורים מסביב מחניית מכוניות לטובת הולכי הרגל, לאנשים צעירים שירצו ויוכלו לבוא ולגור באזור, ולהסתובב בבטחה עם עגלות ילדים על המדרכות שלא יחנו עליהם, וניתן יהיה להפעיל מדיניות אכיפה של הורדת מכוניות מהמדרכות אל החניון.
דני קייזר: החניון יהיה פתוח בשעות הלילה לתושבי הסביבה ללא תמורה או בתמורה מינימלית כדי שיוכלו לחנות אותם אנשים ברדיוס של 500 מטר.
דני קייזר: כמו כן – יהיו חללים לשימוש הקהילה.
דני קייזר: כל זה במגמה לעצור את העזיבה ואת ההזדקנות של השכונה.
דני קייזר: לפניכם מספר תמונות שמראות את הסיטואציה בסביבה כאן.
דני קייזר: תראו איך נראות המדרכות, איזו סביבה מקבל הולך הרגל, התושב התל אביבי.
דני קייזר: זו המצוקה שאנו חיים אתה, והמציאות שאנחנו רוצים לשנות על ידי זה שנספק מצאי גדול של חניה, ושאנשים שרוצים וצריכים לבוא ולעבוד כאן יוכלו לעשות את זה.
גילה הרץ: זו פשוט בושה - -
דני קייזר: הכיכר גם צריכה לתפקד כחלל המרכזי הפתוח של האנשים שגרים כאן.
דני קייזר: היום זה לא בדיוק קורה.
דני קייזר: כאשר אנחנו מדברים על הכיכר עצמה – הנקודות הכחולות שלפני
דני קייזר: כם באות לשרטט את הבניה של אותם אלמנטים שיאפשרו עליה מהחניון למעלה.
דני קייזר: תחומי הטיפול בכיכר הם הרחובות המסומנים באדום.
דני קייזר: אלה הם התחומים שכלולים בתוכנית.
דני קייזר: הכניסות והיציאות בחניונים כפי שמופיע בנספח של התוכנית, נראים בסימנים הכחולים.
דני קייזר: אלה הם סימון מצרפי של כל האפשרויות.
דני קייזר: יישארו מהם, בסיכומו של דבר, רק שלושה.
דני קייזר: אני רוצה להציג כאן דוגמה נוספת למחשבות שהיו כאשר מהנדס העיר, היושב מולי חשב שנכון שיהיה לתל אביב מודל.
דני קייזר: הוא הציע מודל בגובה של כ- 12 מטר - -
ישראל גודוביץ': אני מבקש סליחה – על זה דובר בישיבה הקודמת.
ישראל גודוביץ': הוא פשוט משקר.
דני קייזר: לדבר הזה ישנה חוברת שנמצאת כאן, בחתימת קרן תל אביב, שמציגה את הנושא הזה, ונערכה על ידי מי שהיה באותו זמן גם יועץ למהנדס העיר.
דני קייזר: מי שרואה את הדבר הזה יכול לראות את הדברים.
ישראל גודוביץ': מי זה היועץ הזה?
דני קייזר: גיורא רוטמן.
דני קייזר: סיימתי את המצגת.
דני קייזר: יש לי מספר דברים להעמיד על דיוקם.
דני קייזר: נפגשנו עם חבר הכנסת איתן כבל, וניסינו להסביר, ככל שאנחנו יכולים, את מה שעומד להתבצע.
דני קייזר: בשלב מסוים, כאשר ראינו שאנחנו לא מתקדמים עם הנושא, פניתי אל יושב ראש הוועדה בטלפון וביקשתי שנוזמן לישיבת הוועדה.
דני קייזר: יושב ראש הוועדה אמר שהוא רוצה לבדוק עם חבר הכנסת כבל.
דני קייזר: לא קיבלנו שום זימון ולא ידענו מה קורה, והמשכנו עם המהלך של הליכה לוועדה המחוזית.
דני קייזר: לעניין הבניה על פני הקרקע.
דני קייזר: אנחנו התכוונו שתבואו אתנו למטה, על מנת שנראה לכם את פני הדברים, בשטח.
דני קייזר: בכל אופן – המשטח שאתם רואים כאן, כפני הכיכר, שהמדרגות עולות אליו, משמש כקירוי לשני דברים: הוא מקרה את המשך רחוב בלוך לכיוון שדרות בן גוריון, ומשטח חניה שנמצא מדרום לו.
דני קייזר: זה משטח חניה גדול.
דני קייזר: הדרך תמשיך ותהיה שם.
דני קייזר: במשטח החניה לא יהיה צורך, כי יהיה לנו חניון.
דני קייזר: היום, אדם שרוצה להגיע לעיריה על מנת לקבל שירותים עירוניים, צריך לעלות 22 מדרגות כדי להגיע למעלה.
דני קייזר: אם הוא נכה, והמצב הביטחוני מאפשר את זה, פותחים לו פשפש בקומת הקרקע, והוא עובר במסדרון לא ממש נעים, עולה במעלית ללובי, שנמצא כ- 6 מטר מעל למפלס הרחוב, כדי לקבל תעודת תושב, לרשום את ילדו לגן, ועוד שלל שירותים עירוניים.
דני קייזר: חשבנו לנכון שאותו משטח חניה, שלא נזדקק לו כקודם, יוכל לשמש כלובי עירוני כזה שנותן שירותי דלפק מידיים לכל אזרח בנגישות וזמינות מיידית, ולא יותר מזה, ואולי גם להציג שם מודל של העיר.
דני קייזר: המשטח הזה לא מופיע.
דני קייזר: שטחו כ- 5,000 מ"ר לא מופיע בתוכניות בניין העיר.
דני קייזר: כשבנו את הבניין הזה הלכו לוועדה המחוזית עם היתר ובנו.
דני קייזר: כך נהגו בשנות ה- 60, וזה היה די יעיל.
דני קייזר: היום לא עושים כך.
דני קייזר: היום צריכים לעשות תוכנית בניין עיר.
דני קייזר: כאשר אני עושה תוכנית כזו אני חייב לאשר את הדבר הזה, כי מבחינת תוכנית בניין עיר הוא לא קיים.
דני קייזר: כמסמך סטטוטורי הוא לא קיים, וצריך לאשר אותו.
דני קייזר: לא מדובר במסעדה, או סניף של מקדונלד'ס, לא בית קפה או שום דבר שדומה לזה.
דני קייזר: מדובר בפונקציה לטובת התושבים – מעין שלוחה של הלובי שנמצא 6 מטר מעל רח' אבן גבירול.
משה גפני: אני מודה למהנדס העיר על הסקירה המפורטת.
משה גפני: יש לי כמה שאלות אל יחזקאל לביא, ממשרד הפנים, לאור הדברים.
משה גפני: אני מבקש גם, אם לא תוכל להשיב עכשיו, שתבדוק את הנתונים הללו.
משה גפני: אני מבין שנציגת הוועדה המחוזית לא יכולה להשתתף כאן.
יחזקאל לביא: יושב ראש הוועדה המחוזית ומתכננת המחוז לא יכולים להופיע.
משה גפני: כן, משום שזה עומד להיות נדון בישיבה ושם יצטרכו לשמוע גם את ההתנגדויות.
משה גפני: יכול להיות שאתם צודקים בעניין.
יחזקאל לביא: אל תשכח שהוועדה המחוזית פועלת כגוף סטטוטורי.
יחזקאל לביא: יש לה בעיה, מבחינה משפטית, להופיע פה.
משה גפני: אני רוצה לדעת כמה דברים שצריכים, לדעתי, להישאל, וצריכים לקבל עליהם תשובות.
משה גפני: אחד הדברים שעלו הם שלעיריה יש עניין לעשות חניון במקום, כיוון שהיא רוצה לספק חניה לעובדיה, שחלקם אינם תושבי המקום.
משה גפני: אני לא מביע עמדה, אלא מנסה לברר את העניין, כדי לקבל, בסופו של דבר, גם החלטה.
משה גפני: הולכים להקים פה חניון, ואולי אפשר היה להקים אותו במקום אחר, גם במרכז תל אביב.
משה גפני: האם כאשר נשקלה האפשרות של מציאת מקומות חניה נבדקו גם מקומות אחרים שמתאימים לעניין הזה?
משה גפני: יכול להיות שיש מקומות אחרים לכך.
משה גפני: האם כאשר התוכניות מגיעות אליכם אתם בודקים את העניין מדוע זה נעשה דווקא כאן ולא במקום אחר?
משה גפני: הדבר הנוסף שחשוב לנו מאד לדעת, ואני לא יודע מי יכול לתת לנו את התשובות לכך – יכול להיות, באמת, שלא ייבנה מעל לכיכר שום דבר, וכל מה שייבנה זה מה שפירט דני קייזר.
משה גפני: השאלה היא – כמה זמן תיערך הבניה הזו?
משה גפני: האם יש לכם את הכלים לדעת?
יחזקאל לביא: אני יכול להשיב על חלק מהדברים.
יחזקאל לביא: קודם כל – ועדה מחוזית לתכנון ובניה בודקת תוכניות על כל היבטיהן.
יחזקאל לביא: בין השאר היא גם שוקלת שיקולים אורבניים אחרים סביב התוכנית עצמה.
יחזקאל לביא: זה תהליך קבוע ומוסדר, גם מבחינה חוקית וגם מבחינת הנהלים של עבודת הוועדה.
יחזקאל לביא: על כן, סביר להניח, ויותר מכך – די בוודאות, שהוועדה המחוזית אכן פנתה ושאלה לפני שהיא החליטה, האם התוכנית הזו צריכה, לפני הפקדתה, לחזור לוועדה המקומית כדי להביא לשינויים בה.
משה גפני: אני מבין שזה עדיין לא הופקד.
יחזקאל לביא: הוחלט על הפקדה.
דני קייזר: בפועל זה לא הופקד.
דני קייזר: הוועדה החליטה על הפקדה.
דני קייזר: עכשיו צריך לספק מסמכים להפקדה, מתוקנים על פי ההערות.
יחזקאל לביא: זה תהליך סטטוטורי מקובל.
יחזקאל לביא: אני רוצה להעיר הערה אחרת, שאם שוקלים מקומות אחרים צריכים להביא בחשבון היכן המקום היותר זמין, מול מקום שהוא פחות זמין, ומה העלות שתיגרם בבניית חניה תת קרקעית במקומות אחרים שהם אזורים מבונים.
יחזקאל לביא: יש עם זה בעיה.
יחזקאל לביא: לגבי בניה מעל הכיכר – הדבר לא הובא לוועדה, לא הוצג בפניה, ועל כן אין לי שום יכולת להתייחס, ואם ישאלו אותי האם אנחנו צריכים להתייחס, אומר שלא.
משה גפני: זאת אומרת שלפי מה שאתם יודעים – אין בניה מעל לכיכר.
יחזקאל לביא: לפי התוכנית שהוצגה בפני הוועדה והועברה על ידה להפקדה – אין, למעט המבנים שהוזכרו כאן.
גילה הרץ: ומה שטחם?
משה גפני: אני מבקש לפתוח את הדיון, אני מבקש מהדוברים להצטמצם.
משה גפני: ראשון הדוברים – נתן זך.
משה גפני: אני מבין שאתה גר כאן, והמרפסת שלך פונה אל הכיכר.
משה גפני: מדבריו של דני קייזר הבנתי שמה שעומדים לעשות הוא לטובתך וטובת הדיירים באזור.
נתן זך: אני הייתי בישיבה בירושלים ואמרתי שכל הדבר הזה שכאילו הדבר נעשה לרווחת תושבי האזור הוא שקר גמור.
נתן זך: בכל תל אביב יש הרי בעיות חניה, ממש כמו שיש בירושלים.
נתן זך: בעיות החניה הרי לא נולדו כאן.
נתן זך: אמרתי גם שכל התוכנית התחילה מאיומים של ועד עובדי עירית תל אביב לשרוף את הבניין אם לא יבנו להם חניה.
נתן זך: חיפשתי ומצאתי את הראיון עם יושב ראש ועד העובדים.
נתן זך: אני רוצה להגיש את הראיון מהעיתון.
נתן זך: מכאן זה נולד, מכאן זה התחיל.
נתן זך: אנחנו גם צריכים לזכור שמחצית מעובדי עירית תל אביב אינם תושבי העיר.
נתן זך: זה דבר נדיר בערים בישראל.
נתן זך: בחיפה, למשל, רק 12 אחוז מהעובדים בעיריה אינם תושבי חיפה.
נתן זך: כאן, 50 אחוז מהעובדים אינם תושבי העיר.
נתן זך: והנה, מאיימים לשרוף את בניין העיריה אם לא יסדרו להם חניה.
נתן זך: אני שומע מחברי מועצה, שבתוכנית שאושרה מדובר על 7,500 מטר של בניה מעל לקרקע.
משה גפני: אני רוצה שנתקדם – לגבי הבניה מעל לקרקע, אני שוכנעתי, נכון לרגע זה, שאין תוכנית לבנות מעל לקרקע.
משה גפני: – משום שמה שקובע זה מה שהופקד, ואם אומר נציג משרד הפנים שזה לא הופקד, אז כרגע זה לא קיים.
משה גפני: אם יש תוכניות כאלה – זה דבר כזה.
נתן זך: אתה אדם מנוסה, וכבר שמעת על דברים והיפוכם.
נתן זך: מהנדס העיר אומר שלא הופקד, ונציג משרד הפנים אומר כן הופקד אבל לא - -
יחזקאל לביא: לא אמרתי כזה דבר.
משה גפני: אני רוצה לחזור ולומר מדוע, לדעתי, הדיון כבר לא יכול להתמקד בשאלת הבניה מעל לכיכר.
משה גפני: הדיון צריך להתמקד במה צריך לקרות עכשיו עם החניון.
משה גפני: נציג משרד הפנים לא עומד להתערב בבעיות הפנימיות של עירית תל אביב, ואוי לחייהם אם הם ישקרו את הוועדה.
משה גפני: אין להם גם סיבה לעשות את זה.
משה גפני: גם דני קייזר וגם יחזקאל לביא אמרו שהחלטת הוועדה המחוזית היא להפקיד את התוכנית.
משה גפני: היא עדיין לא הופקדה כי לא ניתנו עדיין כל המסמכים, ולכן היא לא יכולה להיות מופקדת.
נתן זך: אבל מה כן הופקד?
משה גפני: מה שהובא לוועדה המחוזית זה החניון לא מעל לכיכר.
משה גפני: מעל לכיכר לא עומדים לבנות, נכון לרגע זה, לפחות מבחינת התוכניות.
נתן זך: אבל את החניון כן עומדים לבנות.
משה גפני: ולכן, אני מבקש ממך לעזוב כרגע את הבניה מעל לכיכר.
משה גפני: תתרכז במה שעומד לקרות, להערכתך, בשנים הללו של בניית החניון התת קרקעי.
נתן זך: לעניין בעיות החניה – יש לנו למה לומר, והבאתי את קטע העיתון.
נתן זך: דבר שני הוא העניין הלאומי, שהוא עניין אל מפלגתי.
נתן זך: לא רק מפלגה אחת מפגינה כאן.
נתן זך: היו כאן שני קווים אדומים, והראו לנו אותם מהר מידי.
נתן זך: הם מבטאים את היחס בין הכיכר – השטח מעל לחניון, לבין הבתים, בהם האנשים גרים.
נתן זך: קודם כל, שמחתי לשמוע שאם ערך הנכסים יעלה יבואו אנשים צעירים.
נתן זך: אני לתומי, או לטמטומי, חשבתי ההפך.
נתן זך: שנית, אני קורא היום בעיתון שיש כוונה לבנות חניון בסוף רוטשילד.
נתן זך: לעיריה אין את הכסף לממן, ונתנו את זה לגורם פרטי.
נתן זך: בישיבה הקודמת אנחנו ביקשנו דיון ציבורי.
נתן זך: אולי צריך לשאול: האם התקיים דיון ציבורי פתוח?
נתן זך: אני חוזר לעניין שני הפסים האדומים שהראו לנו מהר.
נתן זך: תוכנית האב של תל אביב היה להתחיל שדרה באזור הים, ליד גימנסיה הרצליה, דרך שדרות רוטשילד, שעוקפות את "הבימה" וממשיכות בשדרות ח"ן, שממשיכות לזירה שבה אנחנו נמצאים, עם הדקלים היפים, שדרות מלכי ישראל.
נתן זך: זה מגיע לכיכר בן גוריון, בים.
נתן זך: חצי הקשת הזו נשברה במקום אחד, כאשר הקימו את "היכל התרבות", אבל עדיין יש איזשהו רצף.
נתן זך: את זה עומדים להוריד.
נתן זך: בתוכנית, זה ברור לגמרי, שם תהיינה הכניסות.
נתן זך: היתה אדריכלית, ולא מהארגון של ישראל גודוביץ', שאמרה – זה לא רק כניסות, אלא גם משפכים, לכניסת מכוניות.
נתן זך: גם אם בעוד 6-7 שנים תושלם העבודה הזו, הכיכר הזו לא תהיה זמינה להמוני העם, כמו שהיא זמינה היום.
נתן זך: קודם כל, המשפכים, המעליות – כל הדברים שנאמרו כאן כמעט בסוגריים, אלה הם הדברים שצריכים לחשוב עליהם.
נתן זך: איך תיראה הכיכר למעלה, כאשר תיגמר העבודה.
נתן זך: דבר שני – מה יקרה באותם שנים שבהם תתנהל העבודה התת קרקעית?
נתן זך: היכן יש עוד כיכר בתל אביב?
נתן זך: כיכר אתרים – איננה.
נתן זך: כיכר דיזינגוף – מורידים את התוכנית לשפץ.
נתן זך: כיכר המושבות היא צומת דרכים, ואין בה כיכר.
נתן זך: את כיכר המדינה מכרו ליזמים.
נתן זך: בעיר כל כך גדולה, היכן ייפגשו האנשים?
מרדכי וירשובסקי: לי יש שאלה גדולה, ואני מצטרף לשאלתו של נתן זך: איך תחייה הכיכר כאשר יהיה החניון הזה.
מרדכי וירשובסקי: האם הכיכר, כפי שהיא היום, תמשיך להתקיים אם 3,000 כלי רכב ייכנסו וייצאו ותהיה שם צפיפות גדולה?
מרדכי וירשובסקי: אני גם לא יודע מה יהיה מבחינת איכות האוויר, וכל הדברים האלה.
מרדכי וירשובסקי: כלומר, אני חושש שמה שקרה לכיכר דיזינגוף, שם עשו תוכנית מופלאה עם חזון, והיום רוצים לחזור אחורה, לימים של כיכר צינה דיזינגוף – יקרה גם פה, אבל אז כבר יהיה מאוחר, כי יהיה חניון עם 3,000 מקומות חניה.
דני קייזר: 2000 מקסימום.
מרדכי וירשובסקי: לא ממש משנה.
מרדכי וירשובסקי: החרדה שלי היא שאם עושים כאן משהו, והוא לא יצלח – הרסנו את הכיכר המרכזית והיחידה שיש.
מרדכי וירשובסקי: הבעתי את דעתי זו בכל מקום אפשרי.
מרדכי וירשובסקי: בהתחלה לא התנגדתי לעניין החניון, אבל כאשר התחלתי להבין מה החניון מחייב, מבחינת כניסות ויציאות, ומה היא מסה של 3000 כלי רכב – הבעתי את התנגדותי, גם בכנסת ציבורי מצומצם יותר, שהתקיים.
מרדכי וירשובסקי: על כל פנים, ההתנגדות שלי, או ההיסוס שלי, נובע מהעובדה שעומדים לעשות פה צעד בלתי הפיך, ויהרסו כיכר.
מרדכי וירשובסקי: לבעיה שצריך לפתור צריך למצוא פתרונות אחרים.
מרדכי וירשובסקי: המעניין הוא שרוב האנשים שדיברו בכנסת שהתקיים פה, בקומה ה- 12, אנשי ציבור שהוזמנו – אמרו שאם החניה מזיקה לכיכר, שלא תהיה חניה.
מרדכי וירשובסקי: זה היה הבסיס וזו גם עמדתי.
משה גפני: האם נמצא כאן הממונה על התחבורה?
משה גפני: – לא.
גילה הרץ: אני חברה במועצת העיר, ואני גם חברה בוועדת בנין ערים, על פי פסיקת בג"ץ.
גילה הרץ: הנקודה הכי חשובה היא שהיתה צריכה להיות כאן תוכנית.
גילה הרץ: אני מבינה שגם בישיבה הקודמת לא היתה תוכנית, וגם במה שהיה אמור להיות דיון ציבורי לא היתה תוכנית.
גילה הרץ: אנחנו מובילים דיון כבר כמעט שנה בלי תוכנית.
גילה הרץ: כשאני אומרת שיש 7,500 מ"ר מעל לקרקע, מה יותר קל היה לסתור את טענתי על ידי הבאת תוכנית?
משה גפני: גם אני הייתי חבר מועצת עיר.
משה גפני: למה את צריכה את התיווך שלנו?
משה גפני: את חברת המועצה, את יושבת ראש ועדת הביקורת של העיריה.
משה גפני: מה יותר קל מאשר ללכת אל מהנדס העיר, ולבקש את התוכנית?
גילה הרץ: אני מוכנה להראות לך אוסף של ניירות.
גילה הרץ: אנחנו לא מקבלים חומרים.
משה גפני: למה אתה לא נותן לה?
משה גפני: נמצא כאן מהנדס העיר והוא יוכל להשיב.
דני קייזר: קודם כל – היא לא ביקשה ממני.
דני קייזר: דבר שני – היא חברת ועדה, וראתה את מסמכי התוכנית.
דני קייזר: שלישית – המסמכים לרשותה.
דני קייזר: היא לא צריכה את מהנדס העיר.
דני קייזר: יש פקיד שאחראי על התיקייה, והוא יוכל לשלוח עם שליח את כל החומר שהיא תבקש.
משה גפני: אני מבקש לא להתעסק בזה כאן יותר.
משה גפני: אני מוכן להיות מתווך לעניין הזה.
משה גפני: אמר מהנדס העיר שתבקשי את התוכניות.
משה גפני: אם הוא לא ייתן לך את התוכניות, תגיד לי ואפנה אליו.
גילה הרץ: בסדר.
גילה הרץ: אנחנו ראינו שכאשר נשאלו על הבניה הסבירו שבעצם יש חניון ויש בניה שקיימת ללא אישור ותוכניות קודמות.
גילה הרץ: אני מניחה שאתה מתכוון לנושא של המרפסת, שהיא מצוינת בתוכניות קודמות, היא לא מהווה אחוזי בניה, ואתם לא יכולים לעשות מזה אחוזי בניה.
גילה הרץ: זה מין משטח שאינו מקורה, ואלה לא אחוזי בניה.
משה גפני: הוא לא מקרה?
גילה הרץ: הוא מקרה כביש.
גילה הרץ: זה אחוזי בניה?
דני קייזר: כדאי שתדעי את זה: זה שטחי שירות.
גילה הרץ: זה לא שטחי שירות.
גילה הרץ: לוקחים חניון קיים ומבטלים אותו.
גילה הרץ: סליחה שאני עונה בבוטות, ולא מתחמקת כמו שאתם עושים.
גילה הרץ: לוקחים חניון ומבטלים אותו, כי לא צריכים אותו, בונים חניון חדש.
גילה הרץ: מוסיפים 5,000 מ"ר, עכשיו נאמר לנו.
גילה הרץ: מה עם החניות למקום הזה?
גילה הרץ: הרי מה קורה פה בעיר?
גילה הרץ: – מוסיפים שטחי בניה בלי בקרה, בלי בכלל לקחת בחשבון מה יקרה בעוד כמה שנים.
גילה הרץ: כאשר עשו את החשבון של מקומות החניה, אני רוצה לדעת האם עשו לפי מצב בניה קיים או לפי מצב בניה כשכבר אושרו אחוזי בניה.
גילה הרץ: עכשיו, למשל, ברחוב נהרדעא, קרוב לפה, בונים מגדלים רבי קומות.
גילה הרץ: יוצרים מצב שהעיר הזו תתפוצץ, אבל לא בגלל חוסר החניה למקום הספציפי הזה.
גילה הרץ: הטענה שלי היא שפה, בכלל, יש קומבינה.
גילה הרץ: זאת אומרת: מחליטים לעשות חניון.
גילה הרץ: על סמך החניון הזה מוסיפים אחוזי בניה, מוסיפים שטחי בניה.
גילה הרץ: לשטחי הבניה האלה אומרים שלא צריכים חניה, כי יש חניון.
גילה הרץ: יש כאן מין סיבוב כזה, ומסובבים את כולם בכחש.
גילה הרץ: דובר כאן על בניה של ½ אחוז.
גילה הרץ: מאיזה שטח?
גילה הרץ: שטח הכיכר או שטח התוספות מסביב?
גילה הרץ: אני מפנה את השאלה למהנדס העיר: איפה מסומן הקו הכחול של התוכנית?
גילה הרץ: מה ההפרש בשטח של שטח הכיכר ומה שמסומן בקו הכחול?
גילה הרץ: אז, אולי, יבינו על מה אנחנו מדברים.
גילה הרץ: אני מבקשת לקבל תשובה.
משה גפני: אני רוצה לדעת ממר ישראל גודוביץ'- למה, כאשר היית מהנדס העיר, הרצת את התוכנית הזו?
פאר ויסנר: למה לא נותנים לחברי מועצה לומר דברים?
משה גפני: אני אתן, לפי הסדר.
פאר ויסנר: אני חבר המועצה מטעם סיעת הירוקים.
פאר ויסנר: יש באמתחתי מסמך שלמעשה יבהיר דברים בצורה חד משמעית.
פאר ויסנר: המסמך הוא תצהיר ואקרא ממנו.
פאר ויסנר: תפיסת העולם שהציג ראש העיר כאן בשנת 98 כשהוא עלה לראשות העיר היתה שהוא לא ייתן לרכבים להיכנס לתוך העיר, והוא מקים חניונים מחוץ לעיר.
פאר ויסנר: 300 אנשים מתים מזיהום אוויר מידי שנה, ותפיסת העולם של הוועדה המחוזית היתה צריכה להיות מה קורה כאשר עוד 2,500 כלי רכב נכנסים וחונים.
פאר ויסנר: אני מתגורר בסמיכות לכאן, ברחוב גליצנשטיין.
פאר ויסנר: אין לנו בעיות של חניה.
פאר ויסנר: מי שיסתכל על המטרז' ייראה את זה.
פאר ויסנר: מה קורה?
פאר ויסנר: – יש אינטרסים.
פאר ויסנר: אני קורא מהתצהיר: "אני הח"מ גדי צוקרמן, בעל תעודת זהות מספר 08027849 מתל אביב, לאחר שהוזהרתי כי עלי לומר את האמת וכי אהיה צפוי לעונשים הקבועים בחוק אם לא אעשה כן מצהיר בזה בכתב כדלקמן..." - -
משה גפני: למה אתה צריך להקריא את זה כאשר גדי צוקרמן בעצמו נמצא כאן?
פאר ויסנר: הוא אכן נמצא, אך אני מקריא את התצהיר הזה כי כאשר ראש העיר קיבל אותו הוא קם ועזב את החדר, על מנת ללכת לאנשי התקשורת שלו כדי לדעת איך להתמודד עם הפצצה הזו שאומרת שכל נושא החניונים בעיר היא בניה של קומבינציה אחת שלמה שנועדה להעביר כספים לאנשי שלומם, על מנת להמשיך עוד קדנציה נוספת.
פאר ויסנר: אני מצטער מאד להגיד את זה.
פאר ויסנר: אני נבחר ציבור.
פאר ויסנר: הציבור בחר בנו על מנת לחשוף את האמת.
פאר ויסנר: אנחנו חושפים את האמת כאן יום ולילה.
פאר ויסנר: לא שומעים לנו.
פאר ויסנר: חושבים שאנחנו הוזים.
פאר ויסנר: יש פה סוף סוף תצהיר של אחד האנשים שהיו פעם אנשי שלומו של ראש העיר, ואני מבקש ממך להמשיך ולקרוא אותו.
פאר ויסנר: אני ממשיך בקריאה: "1.
פאר ויסנר: אני מכיר את רון חולדאי, ראש עירית תל אביב-יפו, מזה 16 שנים, עוד בתקופת שירותו בצה"ל.
פאר ויסנר: 2.
פאר ויסנר: היינו ידידים קרובים וסייעתי לרון חולדאי במערכת הבחירות שלו כשרץ בפריימריס של מפלגת העבודה, בשנת 96, על מנת שייבחר במקום השני, כמועמד לכנסת מאזור תל אביב.
פאר ויסנר: 3.
פאר ויסנר: כמו כן עזרתי לרון חולדאי במערכת הבחירות לראשות עירית תל אביב – יפו, ואני מרשה לעצמי לומר כי הייתי בין הגורמים המכריעים לבחירתו.
פאר ויסנר: 4.
פאר ויסנר: בסוף דצמבר 1998, כחודש לאחר כניסתו של רון חולדאי לתפקיד, פנה אלי עורך הדין יגאל שפירא מת"א, המשמש עד היום כיועצו של רון חולדאי, והציע לי להיכנס לשותפות עסקית אתו ועם מר ראובן גרוס, להקמת וניהול ארבעה חניונים בת"א.
פאר ויסנר: הוא אמר לי שתפקידי יהיה לגייס את המימון בארצות הברית, וכאשר הכסף מגוייס בחו"ל לא יהיה צורך להשתתף במכרזים לגבי החניונים המוזכרים.
פאר ויסנר: לשאלתי לגבי פרטים טכניים הקשורים בחניונים, הוא הציע שאפגש עם מר גרוס, שלא הכרתי לפני כן, ואולם פגשתי בו פעם אחת בראשית ינואר 1999.
פאר ויסנר: פגשתי את מר גרוס במשרדו, והוא מסר לי את הפרטים בעל פה.
פאר ויסנר: ביקשתי ממנו להכין לי בכתב פרטים ראשוניים ורשימת החניונים.
פאר ויסנר: חניון כיכר מלכי ישראל – כיכר רבין, חניון החשמל, היכל התרבות וגן לונדון" – עם כל החניונים האלה, אגב, התמודדנו.
פאר ויסנר: כל החניונים האלה הם במהלך של עשייה.
פאר ויסנר: אני ממשיך: "5.
פאר ויסנר: ביום 12.1.99 העביר לי מר גרוס פקס ובו פרטים כאמור.
פאר ויסנר: 6.
פאר ויסנר: מאחר ומר גודוביץ' נכנס באותם ימים לתפקידו כמהנדס העיר, פניתי אליו כדי לבדוק את הרלבנטיות של הנושא, ותשובתו היתה חד משמעית כי לאף אחד מהמקומות אין תוכניות בתוקף".
פאר ויסנר: אני זוכר בדיוק את הרצף של אישור הדברים, כי אני משמש גם כחבר בוועדת בניין עיר.
פאר ויסנר: "..
פאר ויסנר: לגבי כיכר רבין והיכל התרבות אין גם תב"ע והם שטחים ציבוריים פתוחים.
פאר ויסנר: 7.
פאר ויסנר: בשיחה עם עורך הדין יגאל שפירא, זמן קצר לאחר מכן, לגבי נושא המכרז הוא חזר ואמר שמאחר והכסף יגיע מחו"ל, אין צורך במכרז.
פאר ויסנר: 8.
פאר ויסנר: באותה שיחה שאלתי גם לגבי האפשרות ש "החברה הצרפתית" שעליה שמעתי, תבנה את החניונים, ועל זה ענה לי עורך הדין שפירא: "אל תדאג, יהיה בסדר, אנחנו נסדר זאת".
משה גפני: אין צורך להמשיך, העניין הזה הולך לבית המשפט.
משה גפני: אני קיבלתי את התצהיר הזה כאן, בפתיחת הישיבה.
משה גפני: אין זה מענייננו.
משה גפני: אנחנו לא מהווים רשות של אכיפת החוק.
משה גפני: מה שצריך לעשות, או מה שצריך גדי צוקרמן לעשות, זה לפנות לרשויות לאכיפת החוק, קרי- משטרת ישראל, במקרה הזה.
משה גפני: אני לא מבין לצורך מה הוגש התצהיר הזה.
פאר ויסנר: אנחנו פונים למשטרה, והיא אומרת שזה לא רלבנטי לציבור.
משה גפני: אני מאד מצטער.
משה גפני: אני רוצה להזכיר לכולנו שהדיון כאן הוא דיון ציבורי לגבי הנושא של כיכר רבין והחניון, הבניה מעל ומתחת.
משה גפני: תצהיר כזה צריך להיות מוגש למשטרה, כי על פניו מדובר כאן בעבירה פלילית, פר אקסלנס.
משה גפני: אנחנו לא הפכנו להיות רשות לאכיפת החוק.
משה גפני: אנחנו הרשות המחוקקת, ויש את הרשות המבצעת.
משה גפני: במקרה הנוכחי – זה נושא למשטרה.
משה גפני: אם המשטרה לא תתייחס לעניין אתה יכול לפנות אלי, כיושב ראש ועדת הפנים, שבין היתר צריכה לפקח על עבודת המשטרה.
משה גפני: אנחנו דנים רק על הנושא הציבורי של כיכר רבין.
פאר ויסנר: הובטח לנו, לחברי המועצה, ובכלל – פורסם בעיתונות, שיהיה דיון ציבורי.
פאר ויסנר: על מנת לעקוף את זה הקימו פורום מועצה.
פאר ויסנר: הגיע מספר מאד מצומצם של אנשים.
פאר ויסנר: אזכיר לידידי, מרדכי וירשובסקי, וגם לדני קייזר, שהובטח לנו שיהיה דיון ציבורי פתוח, על מנת שהציבור יגיד מה הוא רוצה.
פאר ויסנר: זה היה סיכום הישיבה שהיתה כאן, בקומה ה- 12.
פאר ויסנר: הדיון הזה לא היה ולמרות זאת, עירית תל אביב לקחה את התוכניות ורוצה להפקיד אותן ולעצור את הדיון הציבורי.
פאר ויסנר: אנחנו בטוחים שהדיון הציבורי יגיד חד משמעית שאנחנו לא רוצים שייגעו בכיכר ושלא יזיזו אבן אחת.
פאר ויסנר: שישאירו הכל איך שהוא, ככה טוב לנו.
יחזקאל לביא: ממה שאמרת כרגע הבנתי, בין השיטין, שהפורום הזה בא במקום ההתנגדויות.
מרדכי וירשובסקי: לא, לא.
קריאות: זה גם לא אפשרי, מבחינה ציבורית.
משה גפני: אני רוצה לשאול את ישראל גודוביץ'- אתה דבק בעמדתך שמה שאמר דני קייזר ביחס לדברים הללו פשוט אינו נכון.
ישראל גודוביץ': הוא דיבר על איזה - -
דני קייזר: לא, על סיכומי ישיבות שבהן קידמת את התכנון.
ישראל גודוביץ': קודם כל – התוכנית הוגשה לוועדה לאחר התפטרותי, אבל זה לא שייך לעניין.
ישראל גודוביץ': קידום התוכניות נעשה לבקשתו המפורשת של ראש העיר, ומה שדובר בארבע עיניים, היות ואני לא יכול להוכיח, אבל היום מכיוון שקראתי את המכתב הזה, התחיל להסתדר לי משהו בראש.
ישראל גודוביץ': בין היתר – גם דברים שאמר לי מיכאל רועה, לגבי מערכת הקשרים בין גרוס וחולדאי.
ישראל גודוביץ': חולדאי, אגב, הכחיש את הדברים מכל וכל.
ישראל גודוביץ': השאלה היא במישור האפור שבין תפקידו של מהנדס עיר לבין נאמנות לראש עיר שמינה אותו.
גילה הרץ: אנחנו צריכים להיות גם נאמנים לציבור.
ישראל גודוביץ': נכון.
ישראל גודוביץ': היות וגם לא הייתי מהנדס העיר בתקופה ההיא, אני בסך הכל ממליץ ומייעץ לוועדה.
ישראל גודוביץ': מה שהיה לי לומר – אמרתי שם.
שלמה גורי: אני תושב האזור, וברור שיקרה לי כיכר רבין כמו לכל אחד שיושב פה.
שלמה גורי: החניה שהם הזכירו, מתחת לגגון, ליד הכביש, היא חניה סגורה.
שלמה גורי: אני לא יודע למי היא מיועדת – לאנשי ציבור או לאנשי העיריה.
שלמה גורי: אני לא יכול לחנות שם.
שלמה גורי: אני יכול לחנות רק בחניה של "גן העיר" וזה עולה הון תועפות.
שלמה גורי: אתן דוגמה אחת – כשבאתי לכאן היום בבוקר נתקעתי בפקק ותנועה של חניות, ולקח לי רבע שעה להסתדר.
שלמה גורי: זה פשוט לא נכון שאין בעיית חניה באזור.
שלמה גורי: יש כאן בעיה אדירה של חניה.
שלמה גורי: מבחינת עובדי העיריה – הם באים בשעה 7 בבוקר, והולכים בשעה 2 בצוהריים הביתה.
שלמה גורי: יש כאן שאלה של תושבים שמגיעים למקומות המגורים שלהם בשעות הערב, כך שאם עובדי העיריה תופסים להם מקום חניה, אני לא רואה כל התנגשות, כי מדובר על שעות אחרות.
משה גפני: אתה בעד התוכנית הזו.
שלמה גורי: אני מאד בעד.
מאיר מליניאק: אני תושב העיר.
מאיר מליניאק: אני גר כאן 8 שנים ומעולם לא היתה לי בעיה של חניה.
מאיר מליניאק: יכול להיות שביום העצמאות או בימים מיוחדים יש בעיה, אך בדרך כלל- אין לי בעיה של חניה.
מאיר מליניאק: דובר כאן על כל מיני סדנאות שהעיריה ערכה.
מאיר מליניאק: מעולם לא יידעו אותי על כך, ואני אזרח שהוא אולי קצת יותר צעיר מהגיל הממוצע כאן.
מאיר מליניאק: לא קיבלתי שום מידע מהעיריה.
מאיר מליניאק: התמונה שמצטיירת, כתוצאה משיחות שמה שהולך להיות פה הוא מצב של תעלת בלאומילך – פטישים, מקדחות, דחפורים שיעבדו פה יום ולילה, ויקלקלו בצורה מאד חריפה את איכות החיים כאן.
מאיר מליניאק: אני כבר לא מדבר על ירידה בערך הדירות שתהיה כאן.
מאיר מליניאק: אני לא מדבר על נושא של תושבים מבוגרים שלא יוכלו לעבור.
מאיר מליניאק: כל מי שיוכל – יעזוב פה את האזור.
משה גפני: אתה מתנגד לתוכנית?
מאיר מליניאק: כן.
מאיר מליניאק: התמונה שמצטיירת היא שחורה לחלוטין.
מאיר מליניאק: לגבי אותו חניון שלכאורה לא יכולים לחנות בו – אני חונה בו מידי ערב משעה 6.
מאיר מליניאק: אין בעיה של חניה.
מאיר מליניאק: חד משמעית.
גיורא מיוחס: אני ממרכז רבין לחקר ישראל.
גיורא מיוחס: אני מאד מודה לחבר הכנסת איתן כבל שהעלה את הנושא.
גיורא מיוחס: מבחינתו של מרכז רבין – אנחנו לא ניתן את דעתנו לגבי החניון, זו החלטה פנימית של העיריה.
גיורא מיוחס: אנחנו, כמוסד ממלכתי, לא מתערבים בנושא הזה.
גיורא מיוחס: לנו יש שני נושאים מאד חשובים, שאם תתבצע התוכנית חייבים לשמור עליהם, מבחינתנו.
גיורא מיוחס: האחד – שמירת צביונה של הכיכר, והשני – שתהיה המשכיות של כל השנים של עצרות הזיכרון לזכרו של יצחק רבין בסמוך ל- 4 בנובמבר, מידי שנה.
גיורא מיוחס: אלה הדברים שחשובים לנו.
גיורא מיוחס: אנחנו חוששים שאם תהיה הפסקה במסורת הזו זה עלול לפגום ברצף של האירועים להנצחתו של יצחק רבין.
סיגל נדיז'ינסקי: זו תוכנית שצריכים לברך עליה, כי אנחנו מאד רוצים בה.
סיגל נדיז'ינסקי: אני מתגוררת כאן וגם עובדת בסמוך לאזור כיכר רבין.
סיגל נדיז'ינסקי: בניגוד לתיאורים הציוריים ששמעתי כאן, שכביכול ניתן למצוא פה חניה בלי שום בעיה – זה בפירוש לא המצב.
סיגל נדיז'ינסקי: אנחנו מתכננים את חיינו לפי החניה.
סיגל נדיז'ינסקי: כאשר סוף סוף אנחנו מגיעים הביתה בערב ומוצאים חניה אחרי שעה ארוכה שחיכינו במכונית,
סיגל נדיז'ינסקי: לא נצא שוב, כי אנו יודעים שאם נחזור לא נמצא חניה בסביבה.
סיגל נדיז'ינסקי: כך גם בבוקר, אין חניה בסביבה.
סיגל נדיז'ינסקי: יש מצוקה גדולה מאד, אין ספונטניות.
סיגל נדיז'ינסקי: איכות החיים של התושבים בסביבה פשוט נפגמת.
משה גפני: ואת תומכת בתוכנית?
סיגל נדיז'ינסקי: כן.
משה זינגל: המשרד שלי נמצא כאן באזור וגדלתי פה.