GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יורם רפאלי: אמרו: נגמר התקציב.
יורם רפאלי: חשבנו שיתקצבו אותנו בשנת 2002, לא תיקצבו אותנו.
יורם רפאלי: בינתיים המשפחות האלה נשארו קרחות מכאן ומכאן.
יורם רפאלי: אני יודע שאנשים לקחו הלוואות על מנת לעשות אזכרות.
יורם רפאלי: למה כל זה?
אבי כהן: רציתי לומר שהתקשרתי לגברת גולדברג והיא ענתה לי באדיבות שהכסף אכן נגמר.
אבי כהן: היא הוסיפה שגם אם צריך סיוע, הכסף לאזכרות יקוזז מהסיוע שנקבל.
אבי כהן: זאת אומרת, אם הוצאתי כבר 20 אלף שקל אז מדובר ב-80 אלף שקל סיוע לי ולמשפחתי.
אבי כהן: ההבדל בין המצוי לרצוי זה הכסף וכסף נשפך הרבה מאוד על ידי החלטת ממשלה באסון הכלכלי שקרה לפני כשלושה שבועות בבנק למסחר.
אבי כהן: אתם יודעים מה?
אבי כהן: אני מצדיע למדינה נאורה כזאת, שמטפלת באזרחים מסכנים.
משה גפני: אתם עושים טעות כל הזמן עם זה.
אבי כהן: אנחנו לא עושים טעות.
אבי כהן: אם אתה חושב שאנחנו עושים טעות, אני לא אדבר על זה.
משה גפני: אל תדבר על זה כי האנשים האלה כאובים והם לא יקבלו את הכסף הרבה זמן.
משה גפני: יש שם אנשים מסכנים וחולים שגנבו אותם והם לא יקבלו את הכסף הרבה זמן.
יורם רפאלי: אנחנו לא מדברים על המסכנים, אנחנו מדברים על הגנבים.
משה גפני: הגנבים יישבו בבתי הסוהר.
יורם רפאלי: הגנבים אלה ראשי הבנק, ראשי האוצר והאחראי על הבנקים.
יורם רפאלי: הכל קומבינה אחת.
שלמה בניזרי: אני מרגיש שאנחנו טוחנים וטוחנים.
שלמה בניזרי: אתם צודקים במה שאתם אומרים.
שלמה בניזרי: 2 המיליון נגמרו.
שלמה בניזרי: הם לא יקוזזו לכם מהפול הגדול שהוחלט עליו בוועדה.
שלמה בניזרי: אנחנו באנו לפה כדי לראות אם אתם מוכנים לקבל את המסקנות שגיבש הצוות.
שלמה בניזרי: אם אתם לא מעוניינים ויש לכם השגות, תדברו על ההשגות.
שלמה בניזרי: אל תדברו עכשיו על הבנק למסחר.
יורם רפאלי: הרב בניזרי, אנחנו מופלים לרעה.
יורם רפאלי: אני חושב שזו אפליה עדתית.
ציון דרור: אתם הייתם צריכים להפיל את הממשלה.
אילן הרטוב: נאמר כאן בחוצפה שהכסף צריך להגיע לעמותה.
אילן הרטוב: אני ועוד כמה אנשים לא חברים בעמותה.
אילן הרטוב: הכסף לא יגיע לעמותה.
משה גפני: הוא לא יגיע לעמותה.
משה גפני: חבל להעיר על זה.
נסים זאב: החוק לא מאפשר את העברת הכספים.
משה גפני: עו"ד פוזנר, אתה מייצג כ-170 נפגעים.
משה גפני: אתה מכיר את החוק.
משה גפני: אתה יודע מה שר העבודה והרווחה הגיש היום לוועדה.
משה גפני: אני מבקש את ההערות שלך.
משה גפני: אתם רוצים אני אעשה דיון נפרד על הנושא הפילוסופי של העניין ועל הכאב העצום שתאמין לי אני יודע מהו.
משה גפני: אני לא יכול לבוא במקומכם, אבל אני יכול להזדהות אתכם.
משה גפני: עשיתי מה שאני יכול על מנת שהעניין הזה יגיע מהר בתנאים הנוכחיים.
משה גפני: אני מבקש רק התייחסות מקצועית, מה ההשגות שלך על תכנית העבודה של השר.
אסף פוזנר: ההשגות שלי למעשה נוגעות למספר נקודות.
אסף פוזנר: הדבר הראשון, והוא דבר בעייתי מול אמות המידה בעניין הנכות.
אסף פוזנר: הרי חלק גדול מהסיוע נקצב על פי בסיס של אחוזי נכות.
אסף פוזנר: הרעיון הוא שהסיוע יהיה מהיר כי הוא נועד בין היתר כדי לבוא ולפתור בעיות שהן בעיות אקוטיות מאוד.
אסף פוזנר: כאשר מפנים אותנו לביטוח הלאומי, לוועדות הרפואיות, יש בעיה שקוראים לה נכות זמנית ונכות צמיתה.
אסף פוזנר: אם מדברים בהקשר הזה שהאחוזים שייקבעו יהיו על פי נכות צמיתה, אנחנו יכולים לעמוד במצב שאנשים שהנכות שלהם היא גבוהה, הם יקבלו סיוע לאחר חודשים ושנים.
אסף פוזנר: לעתים הביטוח הלאומי קובע נכויות זמניות בינתיים, כאשר אלה דברים שנוגעים לביטוח הלאומי, לפעמים אפילו מאה אחוזי נכות זמנית, אבל עד שהמצב מתייצב בצורה סופית הוא לא קובע נכות צמיתה.
אסף פוזנר: אם הרעיון הוא שהבסיס יהיה על פי אחוזי נכות סופיים, על פי נכות צמיתה, יש לנו בעיה קשה מאוד, שאנשים שללא ספק זכאים לסיוע, יכולים לא לקבל את הסיוע או לקבל את הסיוע אחרי שנים.
אסף פוזנר: אני חושב שזו לא היתה מטרת הוועדה, ודאי לא מטרת הוועדה הזאת.
תומר מוסקוביץ: יש לי פתרון.
תומר מוסקוביץ: הוועדות שיבדקו אותנו, יתנו את הנכות הצמיתה הבטוחה שתהיה להם.
תומר מוסקוביץ: ואז זו תהיה תוספת.
אסף פוזנר: אין דבר כזה נכות צמיתה בטוחה.
אסף פוזנר: עובדה, היום הביטוח הלאומי, בניגוד לשנים קודמות, מזמין אנשים עם נכות צמיתה לבדיקות חוזרות.
משה גפני: אבל כאן אנחנו מדברים על מקרה חריג.
תומר מוסקוביץ: הבעיה פה היא שזה תשלום חד-פעמי.
תומר מוסקוביץ: אם אתן לו נכות זמנית של מאה אחוז ואחרי חודש הוא יורד ל-10% אז הוא יחזיר לי?
אסף פוזנר: מה זה אחרי חודש?
אסף פוזנר: אנחנו נמצאים כבר אחרי שנה.
אסף פוזנר: יש חסרונות ויש יתרונות בזה.
תומר מוסקוביץ: אז שכנע את הוועדה שזו נכות קבועה.
אסף פוזנר: דבר שני, כבוד השר אמר שלא תהיה בעיה אם יהיו שינויים.
אסף פוזנר: הכאב של המשפחות הוא כאב שנובע גם מההצטברות.
אסף פוזנר: אנחנו ממש סובבים את יום השנה והאנשים פה הולכים מאזכרה לאזכרה.
אסף פוזנר: זה מה שמלווה אותם בזמן האחרון.
אסף פוזנר: אני צריך לבוא ולהגיד: כן, גם העניין של בנק למסחר.
אסף פוזנר: שלחתי לכבוד השר מכתב עם העתק לכבוד יושב-ראש הוועדה בעניין הזה.
אסף פוזנר: אנחנו ערים לזה שגם בבנק למסחר יש אנשים מסכנים מאוד.
אסף פוזנר: אם כבוד יושב-ראש הוועדה התייחס לניצולת שואה, אנחנו בהחלט מבינים שאלה אנשים מסכנים מאוד.
אסף פוזנר: אבל כמו שאצלנו בהמלצות באו ואמרו שלאנשים מסכנים מאוד נותנים סיוע, זאת אומרת נתנו על בסיס של 1,400 שקל לחודש כאשר זה מאה אחוזי נכות, שם לא בדקו על פי בסיס של סיוע.
אסף פוזנר: גם אני רוצה לבוא ולהגיד, מי שהיה לו חיסכון של 4 מיליון שקל והוא הולך לקבל על פי ההחלטה מאה אחוז, הוא לא אדם מסכן מאוד.
אסף פוזנר: הוא לא בקטגוריה שלי.
אסף פוזנר: כיוון שכל העניין של מבנה החוק הוא מבנה של המלצות, הוועדה יכולה לעשות "רה-שאפל".
אסף פוזנר: אני רוצה לומר משהו נוסף בעניין בדיקת הנוכחות באירוע, שגם נמצא בתכנית פה.
אסף פוזנר: נדמה לי שבדיקת הנוכחות באירוע זה קצת, עם כל הכבוד, התאנות לאנשים מהסיבה הפשוטה.
אסף פוזנר: האנשים שזכאים לסיוע על פי דו"ח ועדת לרון הם אנשים עם נכויות משמעותיות, מ-10% ומעלה.
אסף פוזנר: זאת אומרת, לאנשים עד 10% נכות, לא נתנו סיוע ואני חושב שגם זה בעייתי מאוד.
אסף פוזנר: עוד מעט אתייחס לעניין הזה.
אסף פוזנר: באותו לילה קשה, כל האנשים שכיום יש להם נכויות מעל 10% היו בבתי חולים.
אסף פוזנר: זאת אומרת, היכולת לעשות את הבדיקה היא יכולת קלה מאוד.
אסף פוזנר: לעומת זאת, באים פה ואומרים תבואו ותחתימו שני עדים.
אסף פוזנר: אני מפנה לסעיף 2 בתכנית.
אסף פוזנר: דבר אחרון, בעניין אחוזי הנכות.
אסף פוזנר: ועדת לרון באה ואמרה: אנשים שיש להם נכות צמיתה עד 10% או אנשים שאין להם נכות צמיתה לא יוכלו לקבל סיוע.
אסף פוזנר: הדבר הזה מתעלם מהרעיון של הסיוע כיוון שיכול להיות שלאנשים האלה היתה נכות תקופה ארוכה אבל היא לא נכות צמיתה.
אסף פוזנר: הסיוע הזה לא נועד לפתור את הבעיה באופן סופי.
אסף פוזנר: יכול להיות שהאנשים האלה שכבו בבית במשך חודשים או שכבו בבית חולים.
משה גפני: אילן הרטוב, בבקשה.
אילן הרטוב: אני שוב מוחה שלא הוזמנו לוועדה.
אילן הרטוב: עו"ד פוזנר דיבר על הנכים.
אילן הרטוב: אין לי הערות על כך מפני שאצלי יש רק בת הרוגה עם שלושה יתומים.
אילן הרטוב: בסעיף ה3 נאמר: פקיד התביעות יקבע את גובה הסיוע.
אילן הרטוב: הרי כל המטרה בגובה הסיוע היתה להתחשב בכל מיני דברים.
אילן הרטוב: אני פניתי לחבר-הכנסת מילוא, שעכשיו הוא שר, שיזם את החוק ובפירוש נאמר שמכיוון שאין שום אפשרות לתביעה אזרחית לגבי הפושעים שבגללם נרצחה הבת שלנו, משום שאין להם שום כסף, אפילו למשפחה אחת, ושום דבר לא יעזור, הוועדה תתחשב בנושא כפי שמתחשבים בחוק תאונות דרכים וכך הלאה, וזה כמה יכלה הבת להשתכר שיש לה שלושה יתומים, יש לה בעל שמוכרח לעבוד מאז רק חצי יום ויש שלוש מטפלות.
אילן הרטוב: כאן נאמר: פקיד התביעות יקבע.
אילן הרטוב: אין שום קריטריונים להתחשב בדברים שמתחשבים בהם.
אבי כהן: אני מייצג כעשר משפחות נספים אשר ניתנו להם לכיסוי הוצאות אישיות, הנצחות וקיום אזכרות 80 אלף שקל.
אבי כהן: לעג לרש.
אבי כהן: אני מבקש רק זיכוי לקנות נרות לנשמה לי ולבני משפחה מקרבה ראשונה עד יום מותנו.
אבי כהן: זה מה שאני מבקש.
משה גפני: קודם כל, אני מעריך את אנשי משרד העבודה והרווחה שעשו את העבודה מהר.
משה גפני: האמת היא שבתוך תוכי חששתי שזה יקח זמן.
משה גפני: במשרדי הממשלה יש ביורוקרטיה ארוכת זמן וזה היה יכול לקחת יותר זמן.
משה גפני: אני שמח שהשר הביע כאן נכונות, הוא אמר את זה במפורש.
משה גפני: יש השגות גם מקצועיות וגם רגשיות על תכנית העבודה של המשרד ועל ההמלצות של הוועדה הציבורית.
משה גפני: גם אליה נפנה.
משה גפני: אנחנו קיבלנו את הדו"ח.
משה גפני: אנחנו מבקשים להתחיל בביצוע.
מרים הרטוב: קודם כל, אנחנו רוצים לראות את הדו"ח.
משה גפני: אני מבקש להתחיל לשלוח את הטפסים לאנשים, לא לחכות זמן נוסף.
משה גפני: במקביל, כל ההשגות שיש מבחינה מקצועית ורגשית, השר הודיע שאתם פונים למשרד והם לוקחים את העניין הזה בחשבון.
משה גפני: אם הם יוכלו לענות בחיוב, הם יענו בחיוב.
משה גפני: אנחנו מסמיכים, עד כמה שיש לנו סמכות חוקית בחוק הזה, על פי הודעת השר, את משרד העבודה והרווחה להיענות בחיוב לבקשות שחלק מהן הועלו כאן ויכול להיות שחלק לא עלו כאן.
שלמה בניזרי: צריך רק להדגיש שיש סיכום עם האוצר שהם מוכנים ללכת על פי הדו"ח הזה.
שלמה בניזרי: יש אישור תקציבי.
שלמה בניזרי: אני גם ביקשתי מהם שיעשו את זה באופן מזורז ביותר.
שלמה בניזרי: אם יוכנסו שינויים נוספים, מבחינתי זה כפוף להסכמת האוצר.
משה גפני: נטשה, אני מבקש שתהיו גמישים בעניין הזה.
משה גפני: אם יהיו טענות הגיוניות, אני מבקש להתחשב בהן.
משה גפני: אני מקווה שלא מדובר על דברים חריגים באופן מיוחד.
משה גפני: לגבי המלצות ועדת לרון, אני לא יודע אם הוועדה הציבורית יכולה לשנות את ההמלצות שלה מבחינה חוקית.
תומר מוסקוביץ: היא לא יכולה לשנות את ההמלצות, אבל אנחנו לא חייבים לפעול לפי ההמלצות שלה.
משה גפני: את ההשגות האלה גם כן תעבירו לגברת גולדברג.
משה גפני: אם יש לכם טענות, אני עומד לרשותכם כדי לנסות ולפתור את הבעיה כמה שאנחנו יכולים.
אבי כהן: על כל סיוע של שקל אנחנו אומרים תודה כי הכנסת לא חייבת לנו כלום.
מרים הרטוב: אנחנו לא אומרים תודה על כלום.
מרים הרטוב: לא קיבלנו שום מתנה.
אבי כהן: אבל היא לא חייבת לנו על פי חוקי המדינה.
משה גפני: גברת גולדברג, מעבר לכל הדברים הללו, מכיוון שעלו כאן השגות, למשל מה שהזוג הנכבד הזה העלה, אם את יכולה לקבל אותם ולשמוע את הטענות שלהם.
משה גפני: חלק מהם שמעו, חלק מהם לא שמעו.
משה גפני: מי שהוועדה הציבורית לא שמעה, אם את יכולה לקבל אותם לשיחה ולשמוע את ההשגות שלהם.
משה גפני: על סדר היום הצעת חוק חופי הים התיכון, התשס"ב-2002.
משה גפני: השר לאיכות הסביבה נמצא כאן ואני מברך אותו על בואו.
משה גפני: יהיה חשוב לנו לדעת בהמשך את עמדת המשרד לאיכות הסביבה, ואולי את עמדת הממשלה.
משה גפני: אולי התעלומה הזאת תיפתר בסופו של דבר.
משה גפני: שאלתי אותו אם הוא רוצה לדבר בהתחלה אבל הוא מעדיף לשמוע את החברים.
זוהר לביא: בישיבה הקודמת אמרת שבעוד שבועיים הוועדה מתכנסת כדי לתת לממשלה ארכה נוספת של שנה-שנתיים לגבי הצעת החוק הממשלתית.
זוהר לביא: מאוד הייתי רוצה לשמוע באופן פומבי מה קורה לגבי הצעת החוק הממשלתית - האם היא נדונה בוועדת שרים או לא נדונה?
זוהר לביא: האם היא תידון בוועדת שרים?
זוהר לביא: - כדי להחליט איך להתייחס בהמשך לחוק הזה.
משה גפני: בהמשך השר לאיכות הסביבה יביע את דעתו.
משה גפני: הוא האיש הבכיר ביותר כאן.
צבי צילקר: בישיבות הקודמות סוכם שמרכז השלטון המקומי יקבל תמונה מצבית על מה שנעשה לאורך חופי הים התיכון.
משה גפני: הסיכום לא היה כזה.
משה גפני: הסיכום היה שאתם תביאו תמונה מצבית.
נועה בן-אריה: הסיכום היה שלחוק תתווסף מפה מצבית.
משה גפני: זה נכון, אבל אני ישבתי באופן לא פורמלי עם ראשי הרשויות מפורום ערי החוף ודובר שאתם תביאו תמונה מצבית.
אבי רבינוביץ: מי שמכין את התכניות, יגיש אותן.
משה גפני: נמצא דרך להתגבר על זה.
משה גפני: אני עדיין לא יודע איך.
ישראל גודוביץ: מר צילקר, המפה פה.
צבי צילקר: צילום לוויין מועיל יותר.
ישראל גודוביץ: אם תתקרב תראה למה התכוונתי.
ישראל גודוביץ: אני מבקש שלפחות הממצאים המופיעים במפה הזאת ידונו פה.
ישראל גודוביץ: לדעתי עד היום הם לא נדונו.
ישראל גודוביץ: אגיד לכם בשתי מלים מה כתוב שם.
ישראל גודוביץ: על-פי הממצאים של חוף הים התיכון, אורך החוף של מדינת ישראל הוא 180 קילומטרים שמתחלקים ל-3 קבוצות.
משה גפני: מר גודוביץ, כנראה לא היית בישיבה הקודמת.
משה גפני: האם אתה רוצה שהחוק הזה יעבור?
ישראל גודוביץ: החוק הזה כמו שהוא, גם אם הוא יעבור הוא לא ריאלי.
ישראל גודוביץ: מה שאמר מר צילקר הוא נכון.
ישראל גודוביץ: חוק זה מלים.
ישראל גודוביץ: עובדה שבישיבה לפני הקודמת התווכחו על המלה "בר-קיימא" (sustainable) חצי מזמן.
ישראל גודוביץ: מה שוות מלים לעומת מפה?
ישראל גודוביץ: מהמפה הזאת נובעים דברים שלדעתי כדאי שהחברים היושבים כאן יידעו.
ישראל גודוביץ: בייחוד אם נמצא כאן שר בממשלה, שיידע מה בעצם הבעיה.
קריאה: זה 80 קילומטרים.
קריאה: יש נתונים בדוח מסודר שהוגש לשר.
קריאה: למה סתם לזרוק פה מלים?
ישראל גודוביץ: זה לא חשוב כרגע.
ישראל גודוביץ: 60 קילומטר, שליש, זה קרקע פנויה, שלגביה אפשר לדבר על חוק; ו-60 קילומטרים נוספים זה מתקנים שהם או נמלים, או צבא, או התפלה, או חברת חשמל וכדומה, שהממשלה תצטרך לפנות אותם.
ישראל גודוביץ: בגדול, החוק בכל צורה שהיא מתייחס רק לשליש.
ישראל גודוביץ: הוא לא יכול להתייחס לשום דבר אחר.
אורן סונין: למה ברוב מדינות אירופה החוק מתייחס לכל שטח החוף ואילו אצלנו הוא צריך להתייחס רק לשליש?
ישראל גודוביץ: אתה יכול להתייחס לכל, רק תבין את הבעיה.
ישראל גודוביץ: אל תתרגז, תבין שבסך הכל נשאר לך שליש, 60 קילומטרים שאתה יכול לדבר עליהם.
ישראל גודוביץ: על זה תדבר.
ישראל גודוביץ: איפה השליש שמוחזק על-ידי הממשלה או מוסדות אחרים?
ליאת בלום: פרק ו' הוראות כלליות סעיף 21 - שמורות טבע ימיות
שרית שפיגלשטיין: חוק גנים לאומיים קובע מה היא "שמורת טבע".
שרית שפיגלשטיין: בין היתר הוא גם מתייחס למים ונוף.
שרית שפיגלשטיין: אם "שמורת טבע ימית" נכללת בגדר "שמורת טבע" בחוק גנים לאומיים לא ברור למה צריך לחזור ולדון בזה בהצעת החוק שלפנינו.
ניר פפאי: אין ספק שהכי טוב זה שמורה מוכרזת.
ניר פפאי: זה ההגנה הכי טובה.
ניר פפאי: המצב היום, שכל השמורות הימיות הן שמורות מוצעות שאין להן שום מעמד סטטוטורי.
ניר פפאי: זה מגן עליהן במידה מסוימת עד שלב ההכרזה.
ניר פפאי: יש 14 שמורות מוצהרות.
משה גפני: הטענה היא שלולא הסעיף הזה, זה לא מוגן.
שרית שפיגלשטיין: אני חושבת שזה כן מוגן.
ניר פפאי: לא, היום אין שום מעמד.
יהודית נאות: תקראי את עמדת ועדת השרים לחקיקה לגבי ההכרזה על שמורות טבע.
משה גפני: האם ההתנגדות שלך בעניין הזה היא עקרונית, או שאת רק טוענת שזה מיותר?
שרית שפיגלשטיין: אני טוענת שזה מיותר.
אמיר ילינק: ההערה שלי היא שאין פה התייעצות עם משרדי הממשלה שיש להם נגיעה לעניין, למשל לענייני התפלה.
אמיר ילינק: יש דברים שהם מאוד רלוונטיים ולכן צריך התייעצות עם משרדי הממשלה.
אמיר ילינק: צריך להכין את הרשימה הזאת בהתייעצות עם משרדי הממשלה.
יהודית נאות: איזה רשימה?
יהודית נאות: של השמורות?
יהודית נאות: לא יכולה להיות הכרזה על שמורה בלי התייעצות עם משרדי ממשלה.
יהודית נאות: הובהר בחוק איך מכריזים על שמורה.
צבי צילקר: באשדוד זכינו ש-500 מטר מקו המים נמצאים בתחום השיפוט והתכנון של העיר.
צבי צילקר: זה נוגע להרבה מאוד מקומות.
צבי צילקר: פה זה חד-צדדי, הם מכריזים ונגמר העסק.
צבי צילקר: איפה ההתייעצות עם הרשות המקומית, איפה זכות ההגנה שלנו, לבוא ולערער בפני מישהו?
צבי צילקר: זה לא קיים.
צבי צילקר: אחר-כך אני אהיה אחראי אם אנשים יטבעו שם.
שרית שפיגלשטיין: קיימת מועצה מייעצת כזאת בחוק הגנים הלאומיים.
משה גפני: למה נאמר "מספר המקומות שימנו ברשימה לא יפחת מחמישה"?
אלי בן-ארי: קודם כל השאלה היא למה בכלל.
משה גפני: לגבי "למה בכלל" - הגענו למסקנה שיש ויכוח משפטי.
אלי בן-ארי: מדינת ישראל מחויבת, גם על-פי אמנת ברצלונה, להכריז על שטחים מוגנים ימיים.
אלי בן-ארי: בפועל זה לא נעשה, בגלל לחצים, ויכוחים וכן הלאה.
אלי בן-ארי: זה אחת הסיבות לכך שבכלל צריך חוק חופים.
משה גפני: האם אין שמורת טבע ימית?
אלי בן-ארי: מוכרזת?
אלי בן-ארי: יש רק בים.
אלי בן-ארי: יש מעל 10 מקומות מוצעים שברור ללא ספק שהם עונים לקריטריונים ובכל זאת, בגלל כל מיני לחצים, הם לא הוכרזו.
אלי בן-ארי: למה 5?
אלי בן-ארי: זה יכול היה להיות גם 10.
אלי בן-ארי: לדעתנו הגוף שבידו אמורה להיות הביקורת על כל מה שקורה בחוף הוא הוועדה למי החופים.
אלי בן-ארי: נאמר פה שאין התייעצות ושזה שיקול דעת בלעדי אבל הוועדה למי חופים, שיש בה נציגות מאוד רחבה, כמו שנראה בהמשך, יכולה להוציא את זה.
אלי בן-ארי: חבל להכניס פה את המועצה הארצית ועוד כל מיני גופים.
זוהר לביא: איפה אתה רואה את זה?
זוהר לביא: מה שהוא אמר איננו נכון.
רונן אלקלעי: האם הסעיף הזה כפוף לסעיף 10(א) שמדבר על איסור גבייה של דמי כניסה?
משה גפני: אין לזה קשר.
רונן אלקלעי: אני מציע שיהיה קשר, שגם בחופים של שמורות טבע לא תהיה גביית דמי כניסה.
ראובן אורטל: הבעיה המרכזית היא שההכרזה על כל השמורות הימיות, חוץ מהבעיות הרגילות של שמורות ויבשה יש גם את הבעיה של קביעת שטחי טאבו בים.
ראובן אורטל: כל הדברים הללו גרמו לכך שחוץ מהאיים אין לנו בעצם עד היום שום שמורה ימית, אחרי יותר מ-25 שנה של טיפול בנושא.
ראובן אורטל: בינתיים הרשימה מצטמצמת.
ראובן אורטל: בשנת 1973 היו כ-20, זה ירד אחרי זה ל-18, ל-16 ועכשיו יש 14 שמורות ימיות ברשימה ועוד 20 שמורות חופיות, אבל אף אחת מהשמורות הימיות איננה מוכרזת.
ראובן אורטל: ישנה גם בעיה בהרשאה.
ראובן אורטל: כל האתרים הללו נמצאים בדיונים במערכת, בתוך הוועדות המקומיות והמחוזיות.
ראובן אורטל: הראשונה שבהן ממתינה גם זמן מה אצל שר הפנים לחתימה.
ראובן אורטל: המעמד הזה של הרשימה נועד לסייע לקדם את העניין.
צחי הנגבי: איזה שמורה נמצאת אצל שר הפנים לחתימה?
ראובן אורטל: ים דרובונין(?), היא הראשונה שהצליחה לעבור אחרי 25 שנים, אבל גם אין שום מגבלה שהיא תמשיך להמתין שם.
יהודית נאות: זאת הסיבה להצעת החוק, כי שר הפנים לא מכריז.
יהודית נאות: אדוני השר לאיכות הסביבה, רציתי ששר הפנים יעביר אליך את הסמכות אך הוא לא מוכן.
יהודית נאות: זה הוויכוח.
זוהר לביא: זה מקו הרטיבות מערבה?
ראובן אורטל: כן.
ראובן אורטל: אם יטילו גם על הרכבת הרשימה עוד מחסומים זה יגרום לדבר אחד, שכאשר יגיעו לסוף הדרך לא יהיה עם מה.
ראובן אורטל: הוזכר כאן גם הנושא של אמנת רמסה ואמנת ברצלונה.
ראובן אורטל: לפי שתי האמנות האלה אנחנו צריכים להכריז גם על שמורות ימיות.
ראובן אורטל: מאחר ואין טעם להכריז, כפי שנעשה ביוון, לפני שניתן המעמד הסטטוטורי במדינה אז יווצר מצב שמכריזים שטח לפי אמנה בינלאומית אך אין כלים לשמור אותו.
ראובן אורטל: אנחנו נגיע לבמה הבינלאומית, כי יש חובה להכרזת שטחים לפי האמנות הללו, כשאנחנו מקבלים ביקורת, נקודות שחורות, כי אנחנו לא מסוגלים לממש את השמירה על זה.
יהודית נאות: בקיצור, זה כדי לענות על התנאים של אמנת ברצלונה.
זוהר לביא: יש לי שהצעה שאולי כולכם תוכלו להתלכד סביבה.
משה גפני: אני מציע שלא לציין את מספר המקומות.
משה גפני: מה שצריך להכריז - יכריזו.
משה גפני: מה שלא צריך להכריז - לא יכריזו.
משה גפני: לכן גם נבטל את סעיף קטן (ב).
משה גפני: חובת ההתייעצות תכלול את השר לאיכות הסביבה, שר הפנים, שר התשתיות הלאומיות והרשות המקומית שבתחומה מכריזים על אותה שמורת טבע ימית.
אסתר אורן: לא לשכוח גם את שר התחבורה.
משה גפני: לא נוסיף גם את שר התחבורה.
צחי הנגבי: אני מקבל את ההצעה.
אורן סונין: אני ממשרד החקלאות.
אורן סונין: כיוון שחלק נרחב מ---
משה גפני: אם אתה הולך להציע שנצרף גם את שר החקלאות, אני מוכן לצרף את חבר הכנסת שלום שמחון ולא את שר החקלאות ...
משה גפני: לא מצרפים אף אחד נוסף.
משה גפני: אנחנו הולכים ומסתבכים עם החוק הזה כל הזמן, וגם עם חוקים דומים, כמו חוק מפרץ אילת.
משה גפני: זה חוק באמת גדול שיש בו הרבה בעיות והרבה התנגשויות בין אינטרסים.
משה גפני: עכשיו אני מבין למה חברי הכנסת המציעים - שבראשם השר לביטחון פנים, שהיום לא יכול לעמוד מאחורי החוק, על אף שכל יום הוא מדבר איתי ושואל למה אני לא מסיים את הליכי החקיקה - הכינו את זה בלי להתייעץ עם אף אחד.
משה גפני: אם אנחנו נציע התייעצות עם שר אחד, מייד נראה את כל הממשלה בפנים, ואולי אפילו בצדק.
יהודית נאות: מרוב ששרים מטפלים, לא קורה כלום במדינה.
יהודית נאות: כמה שמורות הוכרזו עד היום?
יהודית נאות: ואלה דברים שאין עליהם מחלוקת.
משה גפני: העמדה שלי היא שיש לקחת את המספר הכי מצומצם של השרים הרלוונטיים שהכי נוגעים בדבר.
משה גפני: לשר התחבורה או לשר החקלאות יש חברים בתוך הוועדה הזאת.
משה גפני: דרך אגב למשרד החקלאות יש נציגות גם ברשות לשמירת הטבע והגנים.
משה גפני: קודם מציעים להכריז על מקום שבו יש שמורת טבע ימית, לאחר מכן זה מגיע להתייעצות עם 3 שרים שהם הכי רלוונטיים לעניין והשר יכול להשפיע עליהם, יש גם את הרשות המקומית - ואני לא יכול שלא לקבל את ההצעה של מר צילקר.
יהודית נאות: זה מובן לכולם.
יהודית נאות: הרי אחרת יגידו שגם לשר התיירות יש נגיעה ולשרים אחרים.
יהודית נאות: צריך לחתוך.
משה גפני: אם אתם רוצים לומר את דעתכם, אני כמובן אאפשר לכם אבל אני אומר מראש שאני לא אקבל אותה.
אורן סונין: מקובל עלי מה שאתה אומר.
אורן סונין: אומר רק הערת רקע.
אורן סונין: אני מחכה כבר 7 פגישות שנחזור לפרק ג', לסעיפים 7 ו-8, כי שם זה רלוונטי לגבי.
אורן סונין: ההצעה הזאת נכתבה באוריינטציה מאוד יבשתית ומאוד חופית.
אורן סונין: לא מוזכרים בהצעה הזאת המלים "דיִג" או דייָג".
אורן סונין: מכך נבעה ההערה שלי.
אסתר אורן: אני רוצה לחזור ולבקש את מעורבותו של שר התחבורה.
אסתר אורן: עוד לפני שנתיים, כשהנושא היה בטיפולו של חבר הכנסת אזולאי, כתבנו וביקשנו שבעניין סעיף 21 יצורף גם שר התחבורה.
אסתר אורן: אנחנו סבורים שיש לכך משמעות רבה מאוד.
אסתר אורן: כך לא נוכל לחזור הביתה.
אסתר אורן: ..
משה גפני: לא אמרתי שמשרד התחבורה לא יהיה מיוצג בסעיפי החוק השונים.
משה גפני: אנחנו מדברים על הכרזה על שמורת טבע ימית, שמכריזה עליה הרשות לשמירת הטבע והגנים.
זוהר לביא: היא אומרת שזה שטח מיועד להכרזה.
זוהר לביא: זה כאילו הערת אזהרה לפני הכרזה.
יהודית נאות: זה רק מופיע ברשומות.
יהודית נאות: כל שר שיש לו נגיעה בעניין יכול לראות ברשומות ולהתנגד.
יהודית נאות: המשמעות היא הודעה.
זוהר לביא: זה לא הכרזה.
זוהר לביא: זה הערת אזהרה תכנונית.
קריאה: זה מהומה מיותרת.
קריאה: אין פה אף מלה על הכרזה.
ראובן אורטל: אני מבקש להשאיר את סעיף קטן (ב) ולו מהסיבה, ואנחנו מכירים את זה בנושאים אחרים, שאחרת הרשימה תישאר תקועה.
יהודית נאות: אתה צודק, שאחרי הפרסום ברשומות אפשר יהיה להוסיף עוד.
משה גפני: אבל אין צורך, הרי אין הגבלה.
אלי בן-ארי: אתה מגביל לשנה אחת בלבד.
אלי בן-ארי: סעיף קטן (א) אומר שתוך שנה ייגמרו ה-5, כולל כל ההתייעצויות וכדומה.
אמיר ילינק: זה לא מונע לפרסם עוד רשימות אחר-כך.
משה גפני: שמורת טבע ימית שפתאום גילו אותה תעבור את ההליך החוקי.
משה גפני: תשב הרשות לשמירת הטבע והגנים, בהתייעצות עם השרים והרשות המקומית, ויבדקו את כל העניין.
משה גפני: למה זה צריך להיות תוך שנה?
אלי בן-ארי: בתוך שנה מינימום.
אלי בן-ארי: אחרת, יקרה מה שקרה עד היום, כל ההיוועצויות וכדומה.
אלי בן-ארי: למה הכניסו מספרי מינימום באמנת ברצלונה?
אלי בן-ארי: בדיוק בגלל זה, כי תוקעים את זה.
אלי בן-ארי: אחרת כלל לא היה בזה צורך.
משה גפני: אנחנו מסכמים לגבי הסעיף הזה ש"בתוך שנה מיום התחילה"; מורידים את ה"חמישה"; מצרפים 3 שרים: "התייעצות עם השר לאיכות הסביבה, שר הפנים, שר התשתיות הלאומיות", ועל-פי הצעת מר צילקר, שאני מקבל אותה, "הרשות המקומית שבתחומה חלה ההכרזה".
יהודית נאות: לא "רשות מקומית" אלא "רשויות מקומיות שבתחומן נמצאת השמורה".
יהודית נאות: במקרה שזה נושק לשתי רשויות, שלא יהיה ריב מי יהיה נציג הרשות.
שרית שפיגלשטיין: יחיד משמע רבים.
זוהר לביא: "רשות מקומית רלוונטית" - זה ברור.
זוהר לביא: הערה טכנית, ראוי שהרשימה לא תוכן רק על-ידי הרשות לשמירת הטבע והגנים אלא גם על-ידי משרדי הוועדה המקומית, הוועדה המחוזית והמועצה הארצית לתכנון ובנייה, כי בן אדם רגיל מגיע לגורמים האלה כדי לקבל מידע תכנוני.
יהודית נאות: אתה צודק.
יהודית נאות: "ומוסדות התכנון".
ליאת בלום: "(ב) הרשות תוכל להוסיף על הרשימה שלעיל גם בחלוף המועד הנקוב.
ליאת בלום: "
משה גפני: על-פי אותם כללים, כפי שהם קיימים בסעיף 21(א).
ליאת בלום: "(ג) פורסם מקום ברשומות כאמור, לא תומלץ להפקדה, תופקד או תאושר כל תכנית החלה במקום או העלולה לפגוע בערכי החוף המצויים בו, פרט לתכנית המייעדת אותו כשמורת טבע, אלא אם קבעה הועדה למי החופין והחוף כי מתקיימים בתכנית זו כל ארבעת התנאים הנקובים בסעיף 16(א).
שרית שפיגלשטיין: אני רוצה לציין שיש סעיפים דומים בחוק הגנים הלאומיים.
ליאת בלום: סעיף 22 - עונשין
ליאת בלום: (ב) חבר מוסד תכנון או עובד של רשות ציבורית כלשהי אשר אחראי ביודעין למתן היתר בנייה או רישיון אחר בניגוד לאמור בחוק זה - דינו שנה מאסר ומאה אלף ש"ח קנס.
משה גפני: לא יישאר מקום פנוי בבתי-הסוהר ...
שרית שפיגלשטיין: הסעיף הזה כללי מדי.
שרית שפיגלשטיין: לדעתנו צריך לפרט לאיזה הוראות בדיוק הוא מתייחס.
שרית שפיגלשטיין: אנחנו מציעים לחזור לסעיף הזה בסוף ואז לקבוע על איזה סעיפים הוא יחול.
צבי צילקר: אני מציע שעבירה מתמשכת תיחשב כעבירה חדשה.
צבי צילקר: לא "מדי יום" - כי זה לא רציני.
צבי צילקר: כמו כן, אני חושב שסעיף קטן (ב) הוא הרבה יותר חמור מסעיף קטן (א).
צבי צילקר: חבר ועדה שביודעין עובר עבירה ונותנים לו שנה מסר או 100,000 קנס - זה לא מספיק.
יהודית נאות: אני מסכימה איתך.
יהודית נאות: אנחנו נדאג להפוך את זה.
ליאת בלום: סעיף 23 - ביצוע ותקנות "השר ממונה על יישום ואכיפת חוק זה, והוא מוסמך להתקין תקנות בכל ענין הנוגע לביצועו".
יהודית נאות: ו"השר" הוא כאמור השר לאיכות הסביבה.
אסתר אורן: בסעיף 21 אני מבקשת שזה יהיה לפחות בהתייעצות עם שר התחבורה, אלא אם יחריגו את הנמלים מהחוק הזה, אז אני יורדת מהבקשה.
יהודית נאות: היא אומרת שאם לא יכניסו את שר התחבורה אז היא רוצה שיוציאו את כל הנמלים מהסיפור.
יהודית נאות: אנחנו מעדיפים את שר התחבורה בבִּיצה, ולא את הנמלים מחוץ לחוק.
משה גפני: אני עדיין לא בטוח לגבי העניין הזה.
יהודית נאות: בעניין של מפרץ אילת אנחנו עוברים אותו סיפור עם השרים.
יהודית נאות: אני מציעה שאנחנו נקבע שהמספר הוא כך וכך שרים ושהממשלה תחליט מי השרים.
יהודית נאות: למה אנחנו צריכים להיכנס לשאלה איזה שר רלוונטי ואיזה לא?
זוהר לביא: את זה אנחנו נגיד גם על קווי הגז הטבעי, על קווי הבזק וכדומה.
משה גפני: חברת הכנסת יהודית נאות, אני, בניגוד לך, לא סומך על הממשלה, זה הכל.
מאיר הלר: אני נציג של חברת קצא"א.
יהודית נאות: ומי השר הממונה עליכם?
מאיר הלר: שר האוצר.
מאיר הלר: לא שר התחבורה.
מאיר הלר: אנחנו כמובן מצדדים בעמדה שאת הנמלים, ובכלל זה את נמל קצא"א, יש להוציא מתחולת החוק.
מאיר הלר: רציתי להציג את העמדה הזאת וכן לצדד בעמדה שהציגה היועצת המשפטית של רשות הנמלים.
מאיר הלר: כמו כן, אם העמדה לא תתקבל, בכל מקרה לגבי כל מה שקשור לקצא"א - שפועלת מכוח חוק זיכיון צינור הנפט, חוק מיוחד שחל לגבי קצא"א בלבד, ולגבי נמל אשקלון שאורך קו החוף שלו הוא 2.6 קילומטרים - אנחנו מבקשים שלענין קצא"א תהיה התייעצות עם שר האוצר.
משה גפני: אבל שר האוצר מאוד עסוק.
משה גפני: האם יהיה לו זמן להתפנות לעניין?
ישראל גודוביץ: שר הפנים אפילו יותר עסוק.
יהודית נאות: יש מצב אבסורדי, שאתם באחריות שר האוצר.
יהודית נאות: אתם חושבים שאנחנו עוד ניתן לזה אסמכתה בחוק?
יהודית נאות: הרי לא סביר שקצא"א היא באחריות משרד האוצר.
מאיר הלר: היתה ועדה בשם ועדת מינגל-גרין שקבעה הליך תקינה לגבי תקנות שהמשרד לאיכות הסביבה קובע.
מאיר הלר: שם יש השתתפות של כל משרדי הממשלה.
מאיר הלר: אנחנו מבקשים שזה ייעשה לפי המלצות הוועדה.
מאיר הלר: שם נקבעו כל מיני הסדרים.
יהודית נאות: אבל למה לקבוע את זה בחוק?
משה גפני: כאשר השר לאיכות הסביבה צריך להתקין תקנות הוא מתייעץ עם השרים?
אלי בן-ארי: כן, יש לו נוהל קבוע כזה.
צחי הנגבי: עובדה שהנוהל הזה קיים למרות החוק.
צחי הנגבי: זה פשוט נוהל עבודה תקין.
יהודית נאות: השאלה היא מי אחראי, לא איך הוא עובד.