GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואב בן צור: להתרחב מבחינת היכולות שלה לתת מענה לדברים נוספים ושנדע שזה הגוף שיושב שם שהוא יהיה אחראי גם לפיתוח, גם לשוטף וגם על הכול.
יואב בן צור: יכול להיות שזה הפתרון ואולי לזה צריך ללכת.
יואב בן צור: אולי לכיוון הזה צריך ללכת.
יואב בן צור: אם נלך לכיוון הזה, אני חושב, שבסופו של הליך גם הגופים שנותנים היום שירותים כמו פמ"י וכל הדברים האלה, אנחנו יודעים שהם בעצם נותנים שירות לחברה לפיתוח הרובע.
יואב בן צור: צריך ליצור את הסנכרון.
יואב בן צור: אפשר ליצור אותו, אבל עם אחראי אחד שאליו נבוא בטענות.
יואב בן צור: אני לא גומר עם זה.
יואב בן צור: אני מקווה, אני אומר את זה בזהירות, אני מקווה שאצליח להביא גם את ראש העיר לישיבה הבאה.
<אביר נשיא: צריכים, צריכים.
יואב בן צור: אני מקווה.
יואב בן צור: גם את השר לענייני ירושלים וגם ראש העיר, נביא אותם ואולי נגיע בוועדה הזאת לפתרון.
מיקי לוי: מישהו מכם מוכן לעשות שתי ישיבות על הישיבה.
מיקי לוי: לעשות איזה תאום ציפיות?
רחל עזריה: מתי תתקיים ישיבת ההמשך, תוך כמה זמן?
יואב בן צור: אני מקווה שתוך חודש נעשה ישיבת נוספת.
בצלאל סמוטריץ': שלום לכולם.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו מתכבדים לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה, בנושא תיקון הכרזה על חלק משמורת טבע הר הכרמל – גן תעשיות צומת יקנעם, לפי תכנית ג/ ב/ 245.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו רוצים לראות את זה ואני גם רוצה להבין למה הגדלתם את זה תיקון טכני.
בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת זה לא תיקון טכני.
בצלאל סמוטריץ': תיקון טכני זה כאילו הייתה טעות בהכרזה ורק מתקנים.
בצלאל סמוטריץ': זה לא טכני.
בצלאל סמוטריץ': זה חלק מהשמורה ואנחנו רוצים - - -
<יסמין טלמון: ההכרזה לא הייתה טעות, אבל - - -
בצלאל סמוטריץ': אז אני אומר, למיטב שיפוטי זה לא נקרא טכני.
בצלאל סמוטריץ': זה יש שמורה ואנחנו רוצים לעשות תכנית, או אושרה כבר תכנית שחופפת לשטח ואנחנו מבקשים לגרוע חלק מהשמורה.
בצלאל סמוטריץ': תיקון טכני זה אומר שנפלה טעות ורק מתקנים את הטעות הטכנית.
בצלאל סמוטריץ': אני הבנתי.
<קריאה: זה כבר בנוי.
בצלאל סמוטריץ': אה, זה כבר בנוי?
בצלאל סמוטריץ': זה עוד דבר שתסבירו.
בצלאל סמוטריץ': חשבתי לתומי שרק אצל בני הדודים זה ככה.
בצלאל סמוטריץ': זה לא טכני בעיני.
בצלאל סמוטריץ': תתקן אותי אם אני טועה.
בצלאל סמוטריץ': גורעים זה לא טכני ואני אשמח לדעת למה בשביל כביש שעובר לבית העלמין, צריך לגרוע אותו מהשטח.
בצלאל סמוטריץ': מה איכפת לי שכביש יעבור בתוך השטח אל הגן, אם - - -
<קריאה: זה בית עלמין.
בצלאל סמוטריץ': בית העלמין זה גם בתוך הגן, כי פה כתבתם כביש.
<יסמין טלמון: לא, בית העלמין לא בתוך הגן, חלק קטן קטן קטן ממנו הוועדה הזאת כבר אישרה לפני אני לא זוכרת, שנתיים, שלוש, ארבע, משהו כזה והוא נגרע, אבל חתיכה ממש קטנה.
בצלאל סמוטריץ': ואז אישרו את בית העלמין וחשבו להגיע עם מסוק?
<יסמין טלמון: כן, משהו כזה.
<יסמין טלמון: לא, לא, לא.
בצלאל סמוטריץ': לא, אני לא יורד עליכם, זה לא אתם הרי.
בצלאל סמוטריץ': טוב, תסבירו.
<יסמין טלמון: על הכבישים תסבירו, אבל קודם תציגו להם.
בצלאל סמוטריץ': בבקשה.
<יסמין טלמון: מה שאנחנו רואים פה בקו כחול, זה את תחום השיפוט של יקנעם עילית, כאשר בעיגול, אם אתם רואים, יש בקטן קטן את השלושה וחצי דונם שעליהם אנחנו מבקשים, בדיעבד, גריעה מגן לאומי הר הכרמל.
בצלאל סמוטריץ': איפה אנחנו רואים את גבולות הגן הלאומי?
<יסמין טלמון: אנחנו תיכף נראה אותו בגדול.
<יסמין טלמון: זה המקום, אזור תעשייה של יקנעם.
<יסמין טלמון: אנחנו יכולים לראות איפה אנחנו נמצאים פה בגדול – צומת יקנעם, תל יקנעם והמושבה ואזור התעשייה שאני מניחה שכולם מכירים.
<יסמין טלמון: מעל העיגול האדום שאתם רואים, רואים את בית העלמין, שהוא קיים.
<יסמין טלמון: הקו הכחול שאתם רואים זה הקו הכחול שראינו קודם, שהוא מקיף את תחום השיפוט של יקנעם.
בצלאל סמוטריץ': רגע, אז אם אני מבין נכון, הגריעה היא לא בשביל הכביש, הגריעה היא בשביל אזור התעשייה.
<יסמין טלמון: היא בשביל הכביש ותיכף אנחנו נראה את זה.
<יסמין טלמון: הכתם הירוק זה הגן הלאומי.
בצלאל סמוטריץ': הבנתי.
<יסמין טלמון: אנחנו רואים בגדול, בתמונה הקטנה שהופיעה בצד, את כל תחום הגן הלאומי ולמטה אנחנו רואים את אותו קו כחול של תחום השיפוט, כשנקודת המגע שלהם זה ממש בפינה הימנית למטה, אנחנו נראה.
<יסמין טלמון: זאת התכנית ג/ב/ת 245, שאושרה בשנת 1995.
בצלאל סמוטריץ': הכוונה היא, הבלון הזה שיוצא שמאלה הוא כבר נגרע מהגן הלאומי?
<יסמין טלמון: בלון שיוצא שמאלה?
בצלאל סמוטריץ': יש אצבע כזאת שיוצאת שמאלה בקו הכחול.
<יסמין טלמון: זה לא נגרע מהגן הלאומי, כי הגן הלאומי, אם נחזור אחורה, הוא נמצא מעבר לקו הכחול.
<יסמין טלמון: זה הכתם הירוק.
בצלאל סמוטריץ': אין לי את כל הקו.
<יסמין טלמון: כאן אנחנו רואים בכתם ירוק את הגן הלאומי, אז בית הקברות, שהוא מעבר לעיגול האדום, לא היה בגן הלאומי.
<יסמין טלמון: בסדר?
בצלאל סמוטריץ': וגם אזור התעשייה, רק הכביש.
<יסמין טלמון: וגם אזור התעשייה הוא מחוץ לגן הלאומי.
<יסמין טלמון: יש כאן קטע של מגע, של חפיפה, רק של הדרך שהיא בתחום התכנית הזאת, שהיא תכנית ישנה, מאושרת.
<יסמין טלמון: לא היינו מודעים לעניין הזה עד שלא באו והתחילו לתכנן, מה שהיום בהתהוות תכנית מתאר כוללת ליישוב יקנעם, שבעצם לא אמורה להביא דברים חדשים, אלא אמורה לקחת את כל התכניות הקטנות שהיו קיימות קודם, מאושרות ולהציג את התמונה הכוללת.
<יסמין טלמון: ובמסגרת הזאת גילינו את החפיפה הזאת, תיכף נראה אותה - - -
בצלאל סמוטריץ': אז יכול להיות שזה באמת כן טכני וזה רק בגלל שכשסימנו עם היד על מפות זה דבר אחד וההכרזה הזאת, כשעושים דיגיטציה ו-TIS ושמים את הכל, אז - - -
<יסמין טלמון: אז בסוף הדיון תגידו לנו אם אפשר היה לקרוא לזה טכני או לא.
<יסמין טלמון: אם אתם רואים, מה שמודגש בצהוב, הקו המקווקו, זה בעצם החפיפה של ה-3.5 דונם, שהיא רק על הדרך ואת זה אנחנו באים לבקש את הוועדה שתאשר לנו לגרוע, כדי שיהיה סדר בדברים.
בצלאל סמוטריץ': אני שאלתי קודם וזה לא קשור לדיון הזה, אבל אני כן רואה שהאצבע הזאת שראינו שמאלה היא כן חופפת על הגן הלאומי.
<יסמין טלמון: ספר לי מה זה האצבע.
<יסמין טלמון: אני לא מצליחה להבין.
בצלאל סמוטריץ': תחזרי לקו הכחול עם החץ למטה.
<יסמין טלמון: לחזור לקו הכחול.
<יסמין טלמון: זה?
בצלאל סמוטריץ': עוד אחד.
בצלאל סמוטריץ': עוד אחת.
בצלאל סמוטריץ': כאן, לכיוון איפה שכתוב שמורת קרן - - -
<יסמין טלמון: שמורת קרן כרמל.
<יסמין טלמון: זה האצבע?
בצלאל סמוטריץ': יש שם מן אצבע כזאת והיא בתוך הגן הלאומי.
<רחל בצ'ינסקי: זה בכלל מתחם של - - -
בצלאל סמוטריץ': רגע, רק לפרוטוקול אנחנו צריכים לדעת מי מדבר.
<רחל בצ'ינסקי: רחל בצ'ינסקי, מרכזת הוועדה, נציגת יקנעם.
<רחל בצ'ינסקי: זה איזה שהוא משהו ביטחוני - - -
<יסמין טלמון: מתקן צבאי.
<רחל בצ'ינסקי: שקשור לסולתם.
<רחל בצ'ינסקי: מתקן צבאי שנמצא שם כבר - - -
בצלאל סמוטריץ': הבנתי, שאותו אנחנו לא גורעים, הוא נשאר בתוך הגן ולצה"ל מותר.
<יסמין טלמון: אז זאת האצבע.
<יסמין טלמון: עכשיו אני מבינה גם את הדימוי.
<רחל בצ'ינסקי: כן, היא קצת מוזרה.
<יסמין טלמון: אז בצהוב אנחנו רואים את הקטע של ה-3.5 דונם שעליו אנחנו מדברים.
<יסמין טלמון: זה חלק מהתכנית כמו שהיא נראית היום.
<יסמין טלמון: היא עוד יכולה לעבור שינויים.
<יסמין טלמון: התכנית הכוללת, שמציגה את תכנית המתאר הכוללת.
<יסמין טלמון: אפשר לראות ששטחים אחרים שהם בחפיפה עם הגן הלאומי, שטחים מאד קטנים, ארוכים כאלה, הם מסומנים כגן לאומי בתכנית החדשה.
<יסמין טלמון: המקום היחידי שיש ממש חפיפה עם שטח בנוי, זה המקום הזה של הכביש שעליו אנחנו מדברים.
<יסמין טלמון: זאת התכנית כולה, כמו שהיא כרגע נראית ובזה נגמר הסרט להיום.
בצלאל סמוטריץ': טוב, נראה הגיוני מאד.
בצלאל סמוטריץ': מנחם, מה יש לך להוסיף לנו, להחכים אותנו?
<מנחם זלוצקי: קודם כל לגבי התכנית הזאת, שיסמין אמרה, אנחנו מדברים כאן על תיקון מאד מינורי, שלמעשה אפשר לקרוא לו תיקון טכני, כי הוא בעיקר נובע מהעובדה שפעם כל המקום שורטטו ביד, בקנה מידה של 1 ל-100,000.
<מנחם זלוצקי: היום כשעושים הכל בדיגיטציה וגם בקנה מידה של 1 ל-5,000, אז אפשר לראות בדיוק איפה עובר הגבול ואם יש כאן איזו שהיא חפיפה.
<מנחם זלוצקי: אבל הנושא הזה, שהוא כביכול שולי, מעלה כאן נושא שהוא הרבה יותר עקרוני, והוא חפיפה בין שמורות הטבע או הגנים הלאומיים או השטחים המוגנים באשר הם, כי יש גם יערים, ובין יישובים ובין אזורי פיתוח.
<מנחם זלוצקי: וכאן יש ממשק כזה, שהרבה פעמים אלף גם בגלל בעיות הסימון, כפי שאמרתי קודם, אנחנו מוצאים את עצמנו עם גלישה וצורך בגריעה כזו או אחרת.
<מנחם זלוצקי: היה לנו בפקיעין לדוגמא משהו מאד דומה, שהיינו כאן לפני.
<מנחם זלוצקי: אתה שאלת למה זה, אבל זה דברים מאד מיוחדים.
בצלאל סמוטריץ': שם זה לא היה דיגיטציה, אבל זה כן היה משהו ש - - -
<מנחם זלוצקי: נכון, אבל העניין הוא - - -
<יסמין טלמון: שם זה היה תכנית חדשה.
<מנחם זלוצקי: העניין העקרוני זה באמת, כשיש תכנית לפיתוח של יישוב, האם נכון ממש בשולי הקו הכחול של היישוב, וראינו כאן מקודם את הקו הכחול של יקנעם, באמת לאשר תכניות לשמורות טבע או גנים לאומיים ואחר כך להכריז עליהם, ואנחנו באים לכאן בגלל הצורך למעשה לגרוע כתוצאה מההכרזה, כי התהליך - - -
בצלאל סמוטריץ': אתה אומר אם לא ניתן את האפשרות לגרוע, אז יפחדו להכריז מלכתחילה, אז בואו נגדיר.
בצלאל סמוטריץ': אתם יודעים שבמשנה מסכת גיטין קודמת למסכת קידושין.
בצלאל סמוטריץ': רואים את זה הרבה פעמים - - - שיש אפשרות לפרק את החבילה, אז אל תיבהל, תתחתן, הכל בסדר.
בצלאל סמוטריץ': אפשר גם לפרק את החבילה אם זה לא עובד.
<מנחם זלוצקי: נכון, למרות שזה ויה דה לרוזה כזה, אבל כאן יש.
<מנחם זלוצקי: תראו, היו מקרים שבהם היו באמת בעיות.
<מנחם זלוצקי: היינו כאן פעם עם אשקלון, היה כאן דיון שבנו שכונה שלמה, עיריית אשקלון, בתוך הגן הלאומי של אשקלון, כי רשות הגנים הלאומיים בזמנו, נתנה את זה לתפעול של עיריית אשקלון והיא בנתה שכונה בתוך הגן הלאומי.
<מנחם זלוצקי: זה היה באמת מקרה חריג שאני לא נתקלתי בו.
<מנחם זלוצקי: אבל כל הדברים שאנחנו כרגע מביאים, או לפחות שבאו לכאן, זה דברים מאד מינוריים שהם נובעים-.
<מנחם זלוצקי: ויש כאן דעות לכאן ולכאן.
<מנחם זלוצקי: יש כאלה שאומרים מסביב ליישוב בוא ניתן מרווח לא עם ייעוד של שמורת טבע או של גן לאומי, אלא איזה שהוא באפר כזה בין הפיתוח לבין השטח שמוגדר כשטח פתוח מוגן, ושהוא לא יהיה - - -
בצלאל סמוטריץ': פתאום עכשיו באה תכנית של דלית אל כרמל.
בצלאל סמוטריץ': עשו מסביב שטח ירוק יפה, שהוא עדיין לקח מרחק טיפה מהשורה.
<מנחם זלוצקי: זה לא דלית אל כרמל, דיברנו על זה בדיוק בדיון הקודם, אתה לא היית, שביישובים הדרוזים וגם בהרבה יישובים יהודים אחרים, זה מאד בולט, כי בזמנו, כשהכריזו, לא לקחו בחשבון את הגידול והפיתוח.
<מנחם זלוצקי: ועוד דבר, שחלק גדול מההכרזות, זאת אומרת מהייעודים שמורות טבע וגנים לאומים נעשו על קרקעות פרטיות, וכמו שאנחנו יודעים, דווקא בעיקר במגזר המיעוטים, הבנייה היא באמת לקרקע ולכן יש גם הרבה מאד קונפליקטים והם יבואו לכאן.
בצלאל סמוטריץ': זה מזכיר שאני אמרתי - - -
<מנחם זלוצקי: התכנית של חורפיש היא לא עם 4 דונם.
<מנחם זלוצקי: שם אנחנו מדברים על 1,000 דונם ויש כאן באמת בעיות.
<מנחם זלוצקי: אבל אני רוצה להגיד עוד דבר אחד.
<מנחם זלוצקי: קודם כל אנחנו עכשיו עושים סדר.
<מנחם זלוצקי: כשאני אומר אנחנו, אנחנו בדרך כלל מופיעים כאן כ - - ולט, אבל מינהל התכנון, רשות הטבע והגנים ואני מייצג את מועצת גנים לאומיים ושמורות טבע, ומנסים לעשות סדר, מה שלא נעשה בעבר, כי הרבה פעמים קידמו תכניות, בלי שבאו למועצת גנים, מבלי שנדרשה קריאה וזה לא הגיע לכאן.
<מנחם זלוצקי: אז צריך לדעת.
<מנחם זלוצקי: עכשיו עוד מילה לגבי הכרמל.
<מנחם זלוצקי: הכרמל זה גן לאומי, בחלקו גם שמורת טבע, על שטח של קרוב ל-100,000 דונם.
<מנחם זלוצקי: עכשיו, עם הקמת המדינה, כבר בשנת 1951, למעשה הכינו את תכנית המתאר הראשונה לישראל, זו הייתה תכנית שרון.
<מנחם זלוצקי: גם כן, אריה שרון, לא אריק שרון, אלא אריה שרון, והוא קבע את שמורות הטבע ואת השטחים המוגנים הגדולים של ישראל – את הר מירון, כ-100,000 דונם, את הכרמל, הרי יהודה ועוד גם בשפלת יהודה וגם את הנחלים שחוצים את מישור החוף.
<מנחם זלוצקי: זה שטח באמת מאד גדול, שחלקו כמו שאמרתי או רובו גן לאומי, חלקו שמורת טבע וחלקו גם יער שבניהול של קק"ל.
<מנחם זלוצקי: אבל בתוך המרחב הזה, יש את כל היישובים – שני היישובים הדרוזים – דלית אל כרמל ועוספייה, ויש גם כמה יישובים יהודיים כמו שכולנו יודעים – ניר עציון, עין הוד, בית אורן ועכשיו גם בעקבות השריפה שהייתה לפני חמש שנים, בשנת 2010, למעשה אנחנו מקדמים מהלך של החייאה של מה שנקרא השמורה הביוספרית של הכרמל, או בעברית, בישראל זה נקרא המרחב הביוספרי של הכרמל.
<מנחם זלוצקי: ולמה הכוונה?
<מנחם זלוצקי: למעשה השטחים של הכרמל הם שמורות טבע וגנים לאומיים, מוכרזים שמנוהלים על ידי רשות הטבע והגנים, אבל יש שם גם קהילה, ואחת הדרכים באמת לשמור על הטבע ועל הנוף, זה לא רק שרשות הטבע, ואני אוהד שלהם ובעדם והכל, אבל כגוף מרכזי שעוסק באכיפה, יבוא ויגיד ככה, אלא לשתף את הקהילה.
<מנחם זלוצקי: שהקהילה תרגיש שהמרחב הזה הוא גם שלה, כי גם יקנעם זה המרחב שלה, זה הבית שלה.
בצלאל סמוטריץ': אבל הפרסומות שלה זה הירוק.
בצלאל סמוטריץ': חוץ מכביש 6.
<מנחם זלוצקי: זה אזורי הדופק שלה, ולכן פשוט רציתי להבהיר שאנחנו כרגע עובדים על תכנית כזאת, שדרך אגב גם מקבלת וקיבלה הכרה בינלאומית של אונסק"ו.
<מנחם זלוצקי: אני יודע שאונסק"ו לא כל כך אהודים, אבל יש את התכנית של שמורות ביוספריות ויש היום בישראל שתי שמורות ואנחנו בדרך למה שנקרא הכרזה, למרות שזה לא כרזה פורמאלית, אלא זה הכרה על ידי אונסק"ו באזורים האלה – כרמל, רמת מנשה ועכשיו הולכים לאזור מרחב נחל שיפון.
בצלאל סמוטריץ': המתח שבין שימור לפיתוח הוא המתח שכולנו חיים בו, בטח בתא שטח קטן ועשיר כמו שלנו.
בצלאל סמוטריץ': לא נפתור אותו עכשיו.
בצלאל סמוטריץ': אני רק חוזר על מה שאמרנו באותו דיון של פקיעין, שטוב תעשו, או טוב נעשה כולנו, אם באמת נעשה את זה מסודר ולא טלאי על טלאי.
בצלאל סמוטריץ': אין ספק שיצטרכו לגרוע שטחים מההכרזות.
בצלאל סמוטריץ': היישובים הדרוזיים זה דוגמא קלאסית, אבל כנראה לא רק, והדבר הנכון הוא באמת לפרוש את כל המפה, להגדיר מראש מה נותנים ולא כל פעם לנגוס ביס.
בצלאל סמוטריץ': על פניו זה לא קשור לעניין שלפנינו, אבל אני בעד לאשר אותו.
בצלאל סמוטריץ': מכיוון שאני פה לבד אז אני אצביע עם עצמי, אבל אנחנו מאשרים לכם את זה.
בצלאל סמוטריץ': בעד – פה אחד התיקון אושר.
בצלאל סמוטריץ': חיזקו ואימצו.
דוד אמסלם: ברוכים הבאים.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא היערכות הרשויות המקומיות להתמודדות עם סופות ונזקי טבע.
דוד אמסלם: אני אתן איזה שהוא רקע קטן ואחרי זה נעביר את רשות הדיבור, ברשותכם, לראש עיריית אשקלון שיתאר לנו את המצב שקרה בסופה האחרונה.
דוד אמסלם: בעקבות הסופה האחרונה, שהייתה השנה השנייה, היה קודם כל במרכז הארץ אירוע נקודתי, אבל מאוד מאוד מרוכז.
דוד אמסלם: אני נסעתי לאשקלון לראות את זה ושם סיכמתי עם ראש העיר שנבוא לכאן ונקיים דיון בוועדה כדי לראות איך אנחנו מתקדמים קדימה, גם במתווה של הריכוז הממשלתי ברמת האופרציה האופרטיבית.
דוד אמסלם: לפעמים עיר עצמה לבד לא יכולה להתמודד עם נושא הזה, ברמת הכלים אפילו, עזבו כסף.
דוד אמסלם: הסוגיה השנייה זו הסוגיה הכספית, שהעיר מוצאת את עצמה פתאום מתמודדת עם איזה שהוא אירוע שהיא צריכה להתמודד בו לבד וזה בעייתי מבחינתה.
דוד אמסלם: לכן הייתי מציע שנעביר את רשות הדיבור לראש עיריית אשקלון, שיראה מצגת קטנה ואחרי זה ניכנס לדיון.
<איתמר שמעוני: ראשית אני מודה לך, אדוני היושב ראש, ולכל החברים בוועדה, לכל המשתתפים, שבאמת בפרק זמן כזה קצר אנחנו נמצאים פה.
<איתמר שמעוני: אני רוצה לומר לכם בפתיח של הדברים, אנחנו לא עיר של מסכנים ולא עיר של נזקקים, אנחנו היום מובילים בכל הפרמטרים, אנחנו ראשונים בארץ בהגירה חיובית, הגיעו אלינו למעלה מ-15,000 תושבים חדשים בשנתיים.
<איתמר שמעוני: מנתוני השמאי הממשלתי אשקלון גם בקצב עליית מחירי הדירות היא הגבוהה ביותר בארץ, 7% בממוצע, כאשר הממוצע במדינת ישראל הוא 3%, ולמרות זאת הדירות עדיין הן במחיר זול מאוד בעיר אשקלון.
<איתמר שמעוני: זה מבחינה כלכלית.
<איתמר שמעוני: מבחינת החוסן של העיר, עברנו את 'צוק איתן', חטפנו 285 טילים, גילינו עורף מדהים.
<איתמר שמעוני: העיר זכתה בעיר המתנדבת של ישראל, מלוכדים, מאוחדים, יש לנו תושבים מדהימים, אנחנו ערוכים לכל תרחיש שלא יהיה, ביטחוני, שאנחנו מכינים את העיר גם אליו.
<איתמר שמעוני: אבל פה קרה משהו שונה.
<איתמר שמעוני: כשמקבלים כמות משקעים של 100 מילימטרים של מים בשעה.
<איתמר שמעוני: העיר סופגת, אני עוד רגיל לעניינים הביטחוניים, מקבלת בברכה, בוא נאמר, בכל שלושה חודשים, כל רבעון, 90 מילימטר של מים.
<איתמר שמעוני: זה הקצב השנתי שלה, פה קיבלנו קצב רבעוני בשעה אחת.
<איתמר שמעוני: אי אפשר.
<איתמר שמעוני: גם אם היו לנו תשתיות ניקוז מדהימות, זה כמו שאתה נותן לאדם סעודה, תרכז את כל האוכל שלו בשלושה חודשים ותאמר לו בוא תאכל בשעה אחת, הקיבה לא יכולה להכיל.
<איתמר שמעוני: וזה מה שקרה לנו בעיר.
<איתמר שמעוני: אני רוצה להראות לכם בסרטון, בכמה תמונות, מה קרה, אבל לי חשובים שני דברים היום.
<איתמר שמעוני: האחד, 60 משפחות שנשארו ללא מענה, בין הפטיש לסדן, לא היה להם ביטוח לבית, לא ביטוח לרכב, הכול הוצף, הכול הלך, נזק כבד מאוד.
<איתמר שמעוני: כשיש אירוע ביטחוני אז מס רכוש אומר 'אני מטפל', וכשיש אירוע שאפשר לכסות אותו בביטוח המוניציפאלי אז אתה אומר שיש מי שיטפל, אבל פה לנו כרשות אסור לעזור, כי הם אזרחים פרטיים ומס רכוש אומר 'זה לא אירוע ביטחוני, אני גם לא יכול לעזור'.
<איתמר שמעוני: התושבים האלה נמצאים היום בין הפטיש לסדן ואני מאמין שזה קיים בכל הארץ.
<איתמר שמעוני: דבר שני, לפי התחזיות שאני שומע, שהחורפים הבאים עלינו לטובה במדינת ישראל, הם הרבה יותר קשים מהחורפים שהיו עד היום.
<איתמר שמעוני: אני חושב שיש פה בעיה מערכתית, האם תשתיות הניקוז בכל מדינת ישראל ערוכים לקלוט בשעה אחת שלושה חודשים של גשם.
<איתמר שמעוני: זו שאלה מערכתית, פה צריך לדבר עם תאגידי המים, עם משרד הפנים, עם ועדת הכספים, עם תקציב המדינה, האם אנחנו במדינת ישראל הולכים להיערך לתופעה אחרת של חורף בשנים הבאות.
<איתמר שמעוני: לכן אנחנו פה.
<איתמר שמעוני: אני מודה לכם על הזמן.
<איתמר שמעוני: אני אומר, למרות כל מה שאמרתי, אני חושב שסרטון אחד קצר שווה אלף מילים.
<איתמר שמעוני: בבקשה.
<איתמר שמעוני: (הקרנת סרטון).
<איתמר שמעוני: אתם יכולים לראות, זה היה כמעט בכל מקום בעיר.
<איתמר שמעוני: גם כבישים קרסו.
<איתמר שמעוני: אתם רואים את העיר, פשוט מוצפת מים בשעה אחת.
<איתמר שמעוני: אין פה איזה שהוא כשל של ניקוז, פשוט הכמות הייתה אדירה.
<איתמר שמעוני: אלו הבתים הפרטיים שהזכרתי.
<איתמר שמעוני: זה פחות או יותר סרטון קצר של מה שהתרחש אצלנו.
<איתמר שמעוני: אני יכול לומר לכם שלאחר מספר שעות אנחנו חזרנו לשגרה, זאת אומרת טיפלנו בכל מה שצריך, משאבות ביוב, כוחות ההצלה.
<איתמר שמעוני: אני רוצה לומר למשטרה, לכב"א, למד"א, באמת כולם נרתמו ונכנסו ביחד לעיר, המשטרה עשתה עבודה נהדרת, כב"א, מד"א.
<איתמר שמעוני: באמת כולנו נרתמנו, לאחר חצי יום העיר חזרה לשגרה.
<איתמר שמעוני: אני רק רוצה להראות לכם מספרים (מצגת).
<איתמר שמעוני: רק שלושה שקפים, תראו במה אנחנו היום מתמודדים.
<איתמר שמעוני: אתם רואים שאת תשתיות פני העיר, היה לנו נזק של מיליון וחצי שקל, תשתיות כבישים – 13 מיליון שקל, תשתיות במוסדות חינוך – כ-6 מיליון שקל.
<איתמר שמעוני: אתה צריך לתת מענה תוך מספר ימים ל-20 מיליון שקל שאתה לא מתקצב אותם ומשרד הפנים לא אישר אותם.
<איתמר שמעוני: אם משרד הפנים מגדיר זאת כאסון טבע, או המדינה מגדירה זאת כאסון טבע, אז הביטוח אומר רגע, זה אסון טבע, אנחנו לא מכירים.
<איתמר שמעוני: ואם אתה לא מגדיר זאת כאסון טבע ואתה מבקש מהביטוח, אז אף עיר במדינת ישראל לא יכולה להרשות לעצמה לבטח את תשתיות העיר בהיקף נזקים כאלה, כי אתה צריך את כל התקציב העירוני להפנות בסוף לביטוח.
<איתמר שמעוני: מעבר לזאת, הבתים שהראינו, הנזקים הישירים לבתים פרטיים, שהם בין מס רכוש, שאין להם ביטוח והם נמצאים בין הפטיש לסדן, זה מיליון שקלים לאותם 30 בתים.
<איתמר שמעוני: אני לא יודע לתת לזה פתרון.
<איתמר שמעוני: אין לי גם אישור חוקי.
<איתמר שמעוני: הייתי יכול לפנות מתקציב העירייה מיליון שקל, לקצץ במערכת החינוך ולהעביר, אבל אין לי אישור חוקי לעשות זאת.
<איתמר שמעוני: אני לא יכול להיכנס לבית פרטי ולומר 'אני עכשיו מתקן את המשאבות בבית'.
<איתמר שמעוני: מס רכוש, אני חוזר ואומר, אומר 'אי אפשר, זה לא גראד שנפל בעיר'.
<איתמר שמעוני: אני מאמין שתהיה פה אוזן קשבת.
<איתמר שמעוני: זו באמת מצוקה, אני - - -
אורי מקלב: כמה נזקים של התושבים?
אורי מקלב: יש לך הערכה?
<איתמר שמעוני: ההערכה של הבתים הפרטיים מיליון שקלים.
אורי מקלב: מיליון שקל זה כל הנזקים?
<איתמר שמעוני: זו ההערכה הראשונית.
<איתמר שמעוני: תראו, לא באתי לפה - - -
אורי מקלב: זה נשמע לי מעט מדי.
זאב בנימין בגין: 60 משפחות, הוא אומר.
<איתמר שמעוני: מדובר כרגע על 60 משפחות, מדובר על תכולה.
אורי מקלב: אמרת רכבים שניזוקו.
אורי מקלב: מי ישלם?
<איתמר שמעוני: רכבים, יש רכבים שיש להם חברות ביטוח.
<איתמר שמעוני: יש תושבים שיש להם ביטוח מקיף, אבל אין להם ביטוח חובה.
<איתמר שמעוני: לא עשו ביטוח חובה לרכב, ואז אם הרכב הולך אז אין מי שיפצה - - -
<איתמר שמעוני: סליחה, עשו חובה, אבל לא עשו מקיף.
<איתמר שמעוני: ואז, בגלל שאילוצים כלכליים לא מאפשרים להם לעשות זאת, הם עושים ביטוח חובה ואז הלך הרכב.
<איתמר שמעוני: אם זה היה אירוע ביטחוני וחווינו אירועים כאלה בעיר, אז מס רכוש אומר 'אוקיי, אני מכיר ברכב, מכיר במה שקרה בבניין, בבית'.
<איתמר שמעוני: פה יש מיליון שקלים.
<איתמר שמעוני: אני יכול למצוא אותם, אבל אני לא יכול להוציא אותם.
אורי מקלב: אין לך סמכות להוציא אותם.
<איתמר שמעוני: ו-20 מיליון שקל, שפה זה כבר סכום, ראיתם, כבישים שקרסו, אני צריך לתקן אותם ואין לי את זה בתקציב.
<איתמר שמעוני: הדבר היותר מהותי, וזה חשיבה קדימה, אם כל התחזיות אכן יתממשו ובמדינת ישראל נהיה צפויים לחורפים קשים מאוד של קיבולת גשם כזו, אז אני חושב שיש פה בעיה מערכתית של להכין את מדינת ישראל לחורפים כאלה.
<איתמר שמעוני: לכן אנחנו נמצאים פה.
דוד אמסלם: תודה רבה, איתמר.
דוד אמסלם: הייתי רוצה, ברשותכם, להעביר את רשות הדיבור לחברי הכנסת ואחרי זה נעבור לאנשי המקצוע.
דוד אמסלם: בבקשה, חבר הכנסת בני בגין.
זאב בנימין בגין: בדרך כלל, אדוני היושב ראש, אני ממתין לשמיעת החברים האורחים, אבל אנחנו, חבר הכנסת מקלב ואנוכי, חבר הכנסת מקלב הוא יושב ראש ועדת המדע ובעוד שעה נפתח דיון בנזקי טבע אחרים בוועדה שלו, על נזקי רעידות אדמה, ואני ארצה לנדוד גם לשם, ברשותך.
זאב בנימין בגין: אני אדקדק מעט, ברשות ראש העיר.
זאב בנימין בגין: נדמה לי שאני מבין את הכוונה של המומחים, כשהם אומרים, אתה הבאת בניסוח מסוים, שהחורפים הבאים יהיו כאלה או יותר חמורים.
זאב בנימין בגין: אני חושב שהניסוח היותר מדויק הוא, והוא נכון כבר, זה דבר ראוי לציון, שהמדענים, אנשי תורת האקלים, חזו כבר לפני 20 ו-40 שנה את מה שאנחנו רואים עכשיו, ששינויי האקלים, שככל הנראה נגרמים על ידי פליטות של גזים לא רצויים לאטמוספרה, יביאו במקומות רבים בעולם לתופעה של ריבוי אירועים קיצוניים.
זאב בנימין בגין: אנחנו לא יודעים מה יהיה בחורף הבא, או לא יודעים מה יהיה בבא אחריו, ריבוי אירועים קיצוניים, יובש קיצוני מצד אחד, אנחנו רואים את זה למשל בקליפורניה, בדרום ספרד, בדרום איטליה, יובש קיצוני מצד אחד וסופות כמו קטרינה מלפני 10 שנים, ומדי פעם אנחנו שומעים שוב על סופה שכמוה לא נרשמה מאז שנרשמו סופות.
זאב בנימין בגין: אז באופן כללי מבחינה רעיונית לכך אנחנו צריכים להיערך.
זאב בנימין בגין: זו הערה ראשונה.
זאב בנימין בגין: הערתי השנייה נוגעת לעניין האחריות.
זאב בנימין בגין: אני חושב שזה ברור, אדוני היושב ראש, שנצטרך למצוא פתרונות, כפי שאמר ראש העיר, פתרונות עקרוניים, כלליים, ודיברנו על כך בעבר, אם צריך בחקיקה אז בחקיקה, למרות שיש לנו קצת יותר מדי חוקים בספר החוקים, אבל לפעמים בכל זאת דרוש.
זאב בנימין בגין: אני אזכיר אולי גם לייעוץ המשפטי פסק דין חשוב, עקרוני, בן כ-10 שנים, בבית המשפט העליון בהרכב בראשות כבוד השופטת אסתר חיות.
זאב בנימין בגין: הדבר נוגע לשיטפון קשה מאוד, כבד מאוד, רב נזקים, בחורף שהיה אז, החורף הגשום ביותר מזה עשרות שנים, החורף של 91'-92'.
זאב בנימין בגין: נגרמו נזקים, אני לא חושב שכל כך קשים כמו אצלכם, בעמק זבולון, בקריות והוצפו חנויות, נגרם להם נזק וחברות הביטוח נדרשו לשלם ושילמו.
זאב בנימין בגין: אבל הם תבעו את המדינה, בבית המשפט המחוזי, אחר כך זה הגיע לעליון, אני חושב שהמדינה ערערה לעליון, והם דרשו שיפוי מהמדינה.
זאב בנימין בגין: אז נבדקה בין השאר הכוננות, ההתכוננות, למשל של רשות ניקוז קישון, אני חושב, והסתבר באותו זמן שלא התכוננו להלכה.
זאב בנימין בגין: המדינה יצאה חייבת בדין, אם אפשר כך לומר, בית המשפט העליון חייב את המדינה לשפות את חברות הביטוח, כלומר המדינה, על פי בית המשפט העליון, לא יכולה הייתה, לפחות לאותו מקרה, להתנער מהאחריות לאירוע.
זאב בנימין בגין: אני חושב שניתן ללמוד, ברשותך, את הכלל העקרוני כאן, אבל הוא כפול.
זאב בנימין בגין: קודם כל אנחנו צריכים לבדוק בכל עת שהרשויות עשו את המוטל עליהן ופעלו כמיטב יכולתן.
זאב בנימין בגין: מה היא הבעיה בביטוי 'פעלו כמיטב יכולתן'?
זאב בנימין בגין: הדבר דומה לנושא רעידות האדמה במובן הזה.
זאב בנימין בגין: האם אנחנו, כלל האזרחים, ממשלות ישראל, צריכים להתכונן לאירוע החמור ביותר שמישהו יכול להעלות בדעתו לפניו או שוועדת חקירה תעלה בדעתה אחרי האירוע.
זאב בנימין בגין: עמדתי העקרונית רבת השנים היא שאי אפשר.
זאב בנימין בגין: הביטוי 'האירוע החמור ביותר' הוא כמעט חסר טעם, בייחוד על רקע ההתפתחות האקלימית, כפי שאנחנו מבינים אותה.
זאב בנימין בגין: כנראה שתמיד יהיה אירוע שהוא יותר חמור ממה שהשכלנו להעלות בדעתנו ובדמיוננו המוגבל.
זאב בנימין בגין: הדבר הזה מחייב, הגישה הזאת מחייבת עבודה, מחייבת הגדרה.
זאב בנימין בגין: אני לא חושב שזה סביר שיוקצה תקציב של מדינה או של עירייה כדי לקדם אירוע תיאורטי שתקופת החזרה שלו, לפחות באקלים הקודם, פעם ל-500 שנה.
זאב בנימין בגין: נהגו להתכונן לאירוע שסטטיסטית מתרחש פעם ב-50 שנה.
זאב בנימין בגין: אזכיר ששני אירועים שסטטיסטית היו אמורים, שהגדרתם הייתה 'אירוע של 50 שנה' קרו שנה אחרי שנה ב-91'-92' והציפו את נתיבי איילון.
זאב בנימין בגין: ובכל זאת אנחנו יכולים לעבוד רק באיזה מסגרת סבירה.
זאב בנימין בגין: לכן אני חושב שאין מנוס מנקיטת צעדים בביטוח.
זאב בנימין בגין: אני לא חושב שאפשר לחייב אזרחים לבטח, רק אומר בתור דוגמה שנהגתי בקשיחות מסוימת בהיותי חבר הממשלה, אחרי השריפה בכרמל, ואני הצעתי בממשלה, או כמעט דרשתי בממשלה, לחייב אנשים שלא ביטחו את ביתם בכיסוי הנזק.
זאב בנימין בגין: אדם צריך לדעת שהוא צריך לבטח את דירתו.
זאב בנימין בגין: לו אמרת לי, ואני יכול לתאר לעצמי, שיש משפחות שלא מסוגלות לעשות את זה, גם לזה צריך למצוא פתרון, אבל אנשים צריכים להבין שביטוח או בסך הכול ביטוחים מהסוג הזה הם לא יקרים, המפקח על הביטוח צריך לדאוג לכך שהפרמיה השנתית תהיה סבירה, שלא יחגגו על חשבוננו, צריך לבדוק את יכולתם להתבטח, חברות הביטוח בארץ, בביטוח משנה, swiss re או munich re, או אלה החברות.
זאב בנימין בגין: כל הטיפול הזה, אדוני היושב ראש, הוא באחריות הממשלה.
זאב בנימין בגין: צריך לקום גוף שיטפל ויכין את כולנו באופן הסביר ביותר, הנכון ביותר, לקראת הקשיים שכנראה צפויים לנו, או לכם, לצעירים שבכם, בעשרות השנים הבאות.
זאב בנימין בגין: אני כבר אהיה פטור מחלקם כנראה.
אורי מקלב: אני אקצר אחרי דברי הטעם של חבר הכנסת בגין והניסיון הרב שיש לו בתרחישים הצפויים, או תרחישים בלתי צפויים או תרחישי טבע, במקצוע שלו.
אורי מקלב: קודם כל גם אני מצטרף לברכה של ראש העיר אשקלון ליושב ראש, על ציר הזמן, כשגם הוועדה עמוסה, וגם על הציר שהיושב ראש עמוס, שמצא לנכון לפנות זמן של הוועדה לדיון כזה.