GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אביר נשיא: אדוני היושב ראש, כל מפלגה שבאה לשם נותנת לנהל ככה את העניינים, לא מאשים, אני מבין.
<אביר נשיא: אני יודע איך היה בית רוטשילד, בני עקיבא וכל אחד מקבל.
<אביר נשיא: כל אחד שבא לשם יושב שם בתור מנכ"ל וחביבי, אנשי שלומו - - -
מיקי לוי: אתה יכול להתרכז בבעיה.
מיקי לוי: , הרי לא תפתור את בעיות העבר.
<אביר נשיא: לא.
<אביר נשיא: אני רק נותן דוגמאות.
<אביר נשיא: אדוני היושב ראש, אנחנו רוצים אבא ואימא.
<אביר נשיא: אני רוצה לדעת איך אני מקבל פרנסה.
<אביר נשיא: אני רוצה לתת רק דוגמה, ככה סתם לתת לכם שתראו.
<אביר נשיא: אני רוצה שתהייה בעיר העתיקה משטרה, שילבשו כמו בחיל הים בלבן ושיהיה להם כאן אות של מלחים ויהיה כתוב באנגלית May I help you?
<אביר נשיא: לכל התיירים.
<אביר נשיא: אני רוצה שכל ערבי וכל יהודי יהיה לו רישיון עסק על המקום שלו בפתח הדלת.
<אביר נשיא: שיצבעו את הדלתות בצבעים שונים, שיהיה רענן, שיהיה יפה.
מיקי לוי: אני שואל את ארז אדוני היושב ראש, בזמני הקמתי משטרת תיירות.
מיקי לוי: 20 שוטרים שאליהם צרפתי עוד 40 מתנדבים ששולטים בכל השפות" סינית, אנגלית, יפנית, הכל, והם טיפלו בתיירים בירושלים ובעיר העתיקה.
מיקי לוי: אני שואל אתכם למה חיסלתם את היחידה הזאת.
יואב בן צור: מיקי, אתה כזה יעיל, נחזיר אותך להיות מפקד מחוז בסוף.
<אביר נשיא: לסיום אדוני היושב ראש, אני רוצה להיות אתך בקשר ולהיפגש מידי פעם מחוץ לישיבה - -
יואב בן צור: בשמחה רבה.
<אביר נשיא: להראות לך מה קורה שם.
<אביר נשיא: יש לי הרבה מאוד חומר.
<אביר נשיא: אני לא רוצה לגזול את זמן הוועדה, אבל יש דברים שצריך לעקור אותם מהשורש.
<אביר נשיא: זה כספי ציבור שנגנבים וננגזלים.
<אתי ירדן: אדוני, המנכ"ל אומר לך שיש שחיתויות, אז למה אתה שותק?
<אביר נשיא: אני לא שותק, אני מדבר.
יואב בן צור: גברתי, לא קיבלת את זכות הדיבור.
יואב בן צור: אביר, הדיון פה לא ביניכם.
יואב בן צור: גברתי אני מבקש ממך.
יואב בן צור: אני מדבר בעדינות ואם זה לא יסתדר אז אצטרך להוציא אותך.
יואב בן צור: בבקשה סגן נציב ארז תבור סגן מפקד מרחב.
<ארז תבור: נכון.
<ארז תבור: אני סגן מרחב דוד בעיר העתיקה.
<ארז תבור: בעברי הייתי גם קצין המבצעים של העיר העתיקה, גם קצין האג"מ (אגף מטה) מפקד יחידת המקומות הקדושים.
<ארז תבור: מספר תפקידים בעיר העתיקה.
<ארז תבור: נמצא שם, אומנם לא כמוך או אנשים אחרים, אבל באמת נמצא שם הרבה מאוד שנים.
<ארז תבור: העיר העתיקה, לי באופן אישי כמו גם למשטרת ישראל יקרה מאוד.
<ארז תבור: יקרה מאוד מאוד, אני אדגיש את העניין הזה ואומר כמה דברים כלליים ואכנס לנקודות עצמן.
<ארז תבור: קודם כל, המצב ברובע היהודי מבחינת המשטרה – אנחנו מפעילים ברובע היהודי מש"ק שהוא מש"ק של הרובע היהודי, יחד איתו צוות סיור שנמצא שם באופן קבוע.
<ארז תבור: לפני שנה - - -
יואב בן צור: כמה שוטרים בבקשה.
<אביר נשיא: אדוני, אתה הוזה?
מיקי לוי: הוא נציג והוא פקיד נבחר ומתייחסים אליו - - -
יואב בן צור: מיקי, עזוב, הוא לא צריך.
יואב בן צור: אדוני אביר, אני מבקש ממך, אם אתה לא יכול להתאפק אז תתכבד ותצא.
יואב בן צור: אדוני הנכבד, שמענו אותך בקשב רב זמן רב.
יואב בן צור: אני מבקש לא להפריע לסגן נציב ארז.
<אביר נשיא: סליחה.
<ארז תבור: ברובע מופעל מש"ק ועוד זוג שוטרים.
<ארז תבור: ההצבות שלנו הם בזוגות.
<ארז תבור: לפני כשנה וחצי הוקמה יחידה בהר ציון, בקבר דוד.
<ארז תבור: יחידה שלמה שאמונה ואחראית על האזור הזה.
<ארז תבור: הם לא נכנסים לאזור של הרובע, אבל הם הורידו נתח משמעותי מאוד מאותו צוות סיור שנתן מענה גם לרובע היהודי וגם להר ציון.
<ארז תבור: הזוג הזה נמצא באופן קבוע ברובע היהודי.
<ארז תבור: אתה יכול להנהן, זה בסדר גמור.
<ארז תבור: למעט הזוג הזה כמובן שיש לנו את שאר השוטרים שנמצאים בפנים.
<ארז תבור: אני אומר את זה פה, שיתוף הפעולה בין המשטרה לשאר הגופים שנמצאים ופועלים בתוך העיר העתיקה הוא שיתוף פעולה שלדעתי הוא מצוין גם עם המנהלת.
<ארז תבור: גם עם העירייה, גם הרל"י יש שיתוף פעולה מצוין, של המש"ק, גם של ראש לשכת הסיור, גם קצינת המתנדבים שפועלת.
<ארז תבור: רוב המתנדבים שלנו פועלים באזור הרובע היהודי.
<ארז תבור: כמובן גם עם פמ"י (פיתוח מזרח ירושלים), והרל"י ופרויקטים גדולים בכל העיר העתיקה ולא רק ברובע היהודי, אבל גם ברובע היהודי.
<ארז תבור: אני רוצה להתייחס לבעיה עצמה וגם להתייחס לנקודה של האכיפה.
<ארז תבור: קודם כל אני מסכים עם אביר על הנושא של כניסת רכבים, כניסת אופנועים.
<ארז תבור: אני מסכים עם הנקודה הזאת ואני לא באשמה לכולם.
<ארז תבור: אני חושב שיש לכולנו מה לעשות כולל למשטרת ישראל, כולל השוטרים שלנו וכולל למשרד הסיור שנמצא במרחב עצמו.
<ארז תבור: אבל, אני לא חושב שזאת הבעיה.
<ארז תבור: הבעיה בסופו של דבר זה הנושא של הסנכרון.
<ארז תבור: הבעיה בסופו של דבר היא מי האחראי, והסוגיה של ריבוי גופים.
<ארז תבור: הנה, אפילו פה בוועדה עצמה לא ידענו, עכשיו נאמר על ידי איתי בצלאל שהם אחראים רק על הניקיון והתחזוקה והעירייה אחראית.
<ארז תבור: זאת אומרת, לא ברור המצב ברובע היהודי, מי אחראי על מה, מתי ובאילו מועדים.
<ארז תבור: אני חושב שיש שם יותר מדי סימני שאלה ולדעתי זאת הבעיה.
<ארז תבור: זאת אומרת, ברגע שיש לך בנאדם אחד שהוא אחראי ואליו אתה פונה ואיתו אתה עובד, אז - - -
יואב בן צור: זה מה שצריך לעשות שם.
<ארז תבור: בסופו של דבר זה מה שפותר לטעמי את כל הבעיות.
<ארז תבור: אני רוצה להגיד משהו אחד.
<ארז תבור: משטרת ישראל עובדת על נושא מתן שירות לאזרחים.
<ארז תבור: יש אזרחים שהם אזרחים נורמטיביים ויש אזרחים שהם אזרחים בעייתיים שעוברים על החוק.
<ארז תבור: ההצעה פה היא לבוא לקחת, משטרת ישראל יודעת לעבוד עם הרבה כוח והיא עושה ומוכיחה את זה.
<ארז תבור: שמציעים פה אנשים זה לבוא להיכנס בפנים ולהתחיל לתת דוחות לכל התושבים האלה.
<ארז תבור: חבר'ה, אלה אנשים נורמטיביים.
<ארז תבור: זאת אומרת, לבוא עם הפתרון הזה, איתי, להיכנס פנימה ולהתחיל לחלק דוחות, אני חושב שזה לא נכון.
<ארז תבור: אני חושב שמה שהגדיר המפכ"ל החדש בנושא של מניעה מצבית, אני חושב שזה בדיוק מה שצריך לעשות.
<ארז תבור: זו בדיוק המטרה של המחסום הזה.
<ארז תבור: זו בדיוק המטרה של המחסום.
<ארז תבור: למה הכניס את אותו אזרח, את אותו תושב, למה להכניס אותו לתוך הבעיה הזאת, למה לאפשר לו את הכניסה לתוך הרובע ואז לבוא עם הפיקוח העירוני או המשטרה ותת לו דוח?
<ארז תבור: תראו איזה משאבים זה מצריך.
<ארז תבור: זה מצריך לאתר אותו, זה מצריך להחזיק את המש"ק ואת הצוות ואת הזה, לרשום דוחות ואותו אזרח צריך ללכת ומשפט.
<ארז תבור: למה, למה אם אפשר למנוע את זה מבעוד מועד, מראש?
<ארז תבור: בסדר, זה מנגנון מאוד פשוט כי הרי הכניסה לתוך הרובע, יש כניסה דרך רחוב דוד, נכון שזה משהו שאפשר למנוע אותו.
<ארז תבור: אבל הכניסה לתוך הרובע, רוב הרכבים, האופנועים נכנסים מתוך החנייה עצמה של הרובע.
<אביר נשיא: רוב האופנועים, נכון ודרך רחוב - - -
<ארז תבור: אני מדבר על רכבים.
<ארז תבור: ההפרעה הכי גדולה היא של רכבים שנמצאים, רכבים שם של אותם אנשים שבאים ומתאמים.
<ארז תבור: דרך אגב, בשלט הכניסה עצמו כתוב: "אין כניסה למעט מורשים".
<ארז תבור: מי יודע מי מורשה ומי לא מורשה?
<ארז תבור: בסופו של דבר המנהלת או אותו גוף אחראי, אותו גוף אחד - - -
יואב בן צור: מישהו צריך לתת הוראות ברורות.
<ארז תבור: בוודאי, מי נכנס ומי יוצא וגם לפקח על העניין הזה.
<ארז תבור: כמובן שמשטרת ישראל לא אמונה על זה וגם לא צריכה להיות אמונה על זה.
<ארז תבור: לנקודה הזאת יש לתת את הדעת.
<ארז תבור: יש נקודה נוספת, יש 370 מקומות חנייה באזור של הרובע - - -
יואב בן צור: כמה בתי אב יש?
<ארז תבור: יש אישורים, תווי חנייה בפועל 700.
<ארז תבור: זאת אומרת, מראש אתה נמצא בבעיה.
<ארז תבור: מראש אתה נמצא בבעיה, מראש יש יותר מדי.
<ארז תבור: יש גם את הסוגיה של המשפחות שגרות שם, יש את הקרבה הראשונה של המשפחות ויש את הקרבה מעבר לזה.
<ארז תבור: אני מבין את הלחץ, יש לחץ של התושבים - - -
יואב בן צור: אני מבין שיש כאלה שמזדמנים ויש כאלה קבועים.
יואב בן צור: לא כולם חונים כל היום כל הזמן.
<ארז תבור: אבל יש בני משפחה של אותם אנשים שיש להם תווי חנייה ובגלל זה הגענו למספרים האלה.
<ארז תבור: צריך גם לטפל בעניין של תווי החנייה.
מיקי לוי: ארז תודה רבה.
מיקי לוי: אני אבקש אדוני היושב ראש לנצל את זכותי.
מיקי לוי: חברים, אני מתרשם שאין תאום בין כל הכוחות שעובדים ברובע.
מיקי לוי: אני מודיע לכם, כשאני הייתי מפקד מחוז וגם ב-1982 כשהייתי מפקד העיר העתיקה, אני בכל חודשיים יזמתי שולחן עגול אצלי "במחכמה", ישבו כולם ממנהלת הרובע, מהסוחרים ומהתושבים.
מיקי לוי: אתם יודעים, גם נציגים מרובע הנוצרי ובהתחלה היו מהמוסלמי שאחר כך עזבו.
מיקי לוי: בבקשה, אתם חייבים ליזום שולחן עגול כל חודשיים כדי לשמוע אותם.
יואב בן צור: צריך לפתור את הבעיה מהשורש.
יואב בן צור: צריך לשים גוף אחד שיהיה אחראי - - -
מיקי לוי: עד שנקיים.
<ארז תבור: אני חייב להגיב מיקי כי זה קורה.
<ארז תבור: זה קורה, יש ישיבות, אני לא אגיד כל חודשיים.
<ארז תבור: יש ישיבות עם הגופים.
<ארז תבור: מיקי, אני אומר שהבעיה היא יותר שורשית.
<ארז תבור: היושב ראש צודק, הבעיה היא יותר שורשית גם כשאתה מעלה את זה.
<ארז תבור: תראה, מנכ"ל העירייה היה, התקבלו החלטות, החברה לפיתוח הרובע יושבת ואנחנו גם יושבים ביחד, גם החברה וגם העירייה.
<ארז תבור: בסופו של דבר - - -
יואב בן צור: בבקשה דניאל עוד דקה ואחר כך אני אגיד מה אני רוצה.
יואב בן צור: לא מקובל עלינו, לא מקובל עלי שבישיבה כל כך חשובה מנכ"ל העירייה לא נמצא פה, מינימום.
יואב בן צור: אנחנו ניזום ישיבה נוספת ונחייב את מנכ"ל העירייה להגיע לפה.
<אתי ירדן: בצו.
יואב בן צור: יש דרכים אחרות.
<אתי ירדן: זה לא נראה אחרת.
מיקי לוי: יש 400 מיליון שקל.
יואב בן צור: בבקשה דניאל.
<דניאל שוקרון: קודם כל יישר כוח לחבר הכנסת לוי על מה שהוא אמר.
<דניאל שוקרון: אני הייתי שם וגם לדעתי ארז היה, לפני שבע שנים או קצת יותר, בתקופתו של מנכ"ל העירייה הקודם, איתן מאיר, היה שולחן עגול שהתכנס אחת לחודש עם כל הגורמים וראשיהם, מנכ"לים, בין אם זה היה גופי התיירות הגדולים כמו הקרן, עיר דוד, החברה לפיתוח הרובע, משטרת ישראל, העירייה וכל הגורמים.
<דניאל שוקרון: ראש העיר, אחד הדברים שהוא שעשה זה לפרק את השולחן העגול הזה.
<דניאל שוקרון: 'אני ואין בלתי', זה מה שהוא עשה - - -
מיקי לוי: אין לי בעיה שיעשה, אבל הוא לא עושה, ראש העיר.
<דניאל שוקרון: אם מותר לעשות אז להבין את ההפרדה הדיכוטומית, והיא קיימת, מה זה החברה לפיתוח הרובע ומה זה העירייה.
<דניאל שוקרון: החברה לפיתוח הרובע היא חברה ממשלתית שבשנת 1968 ממשלת ישראל הקימה אותה והחכירה לא המקרקעין של הרובע היהודי.
<דניאל שוקרון: מכוח זה היא מנהלת את המקרקעין ואת נכסי החברה ברובע היהודי לצד נכסי הלאום, לצד אתרי התיירות.
<דניאל שוקרון: כמו שהסביר המנכ"ל, לחברה לפיתוח הרובע אין נגיעה לא לתשתיות, לא לניקיון, לא לתחזוקה ולא לאכיפה מכל סוג שהיא.
<דניאל שוקרון: לא אכיפה על הפיקוח על הבנייה, לא על רישום עסקים.
<דניאל שוקרון: התחננו לעירייה, 'בואו נשתף פעולה, נעזור לכם'.
<דניאל שוקרון: לא רק זאת, אספר דוגמה קטנה, נדמה לי שסיפרתי אותה לאביר.
<דניאל שוקרון: לפני לא מעט זמן, ארבע שנים, באנו לעירייה ואמרנו: 'מצב פחי האשפה ברובע היהודי לא טוב - - -
<אביר נשיא: סירחון.
<דניאל שוקרון: לא נעים,
<אביר נשיא: לא מנקים.
<דניאל שוקרון: סליחה אביר.
<דניאל שוקרון: אמרנו: 'אנחנו החברה שליש כסף, אתם העירייה שליש כסף, נעשה פעולה עם הצוותים החברתיים, עם וועדי הבתים שיתנו גם הם, נשפץ, נעשה נקודות'.
<דניאל שוקרון: לא, אין עם מי לדבר.
<דניאל שוקרון: בעניין הזה אני חושב שיש כאן באמת אמירה.
<דניאל שוקרון: אז לבוא ולהגיד שלא עניינו ניקיון, אשפה, תשתיות – לא.
<דניאל שוקרון: אנחנו שמה, אנחנו דואגים לתושבים בהרבה נושאים אחרים.
יואב בן צור: תודה דניאל.
<נטלי רוז: אני מהמשרד לענייני ירושלים ומורשת.
<נטלי רוז: אני רוצה להתייחס להיבט של הניקיון והתחזוקה כי זה במסגרת האחריות שלנו והשיתוף הפעולה עם עיריית ירושלים.
<נטלי רוז: באמת עניין הניקיון והתחזוקה, אני רוצה לחזק, יושב כאן ישראל.
<נטלי רוז: למשרד לירושלים ומורשת יש חברה שהיא חברת פמ"י.
<נטלי רוז: בעצם היא זרוע הביצוע שלנו.
<נטלי רוז: כל תכליתה הוא בעצם לנקות ולתחזק את המרחב הציבורי בצורה המקסימאלית ביותר.
<נטלי רוז: אני מציינת את זה כי בשנת 2015 אנחנו יזמנו יחד עם עיריית ירושלים הסכם שבו הגדלנו את התקציבים שלנו לטובת ניקיון ותחזוקה.
<נטלי רוז: מעבר לזה, פמ"י גם יושבת ומקיימת פגישות על מנת לנהל את הניקיון והתחזוקה, שוב, כל הזמן.
<נטלי רוז: אם תרצו לשמוע את ישראל ואת הדברים שהם עושים בפועל ברובע, בשמחה.
<נטלי רוז: כן חשוב לי לחדד את הנקודה הזאת כי הרובע, אנחנו דואגים לו, זה לא משהו שאנחנו מזניחים.
<נטלי רוז: לשמוע מבחינתי שהוא לא נקי והתחזוקה לא טובה - - -
<אביר נשיא: פחי האשפה מסריחים ולא מטופלים וקטסטרופה.
יואב בן צור: אביר, אביר.
<נטלי רוז: שוב אני אומרת, אם תרצה לשמוע מפי ישראל - - -
יואב בן צור: כן, אני ארצה לשמוע את ישראל.
יואב בן צור: בבקשה ישראל.
<ישראל יפת: אני דווקא אתחיל עם חדרי האשפה כדי שנוריד את זה מסדר היום.
<ישראל יפת: בהתייחסות למה שדני אמר, אני אישית שמתי הצעה כולל מימון דרך המשרד לענייני ירושלים לגבי שישה חדרי אשפה שהיו קטסטרופה ברובע היהודי.
<ישראל יפת: אבל מה, אין לי סמכות להיכנס לחדר האשפה כי זה רכוש פרטי.
<ישראל יפת: פניתי למנהל הקהילתי, ביקשתי סיוע כסף מהרובע היהודי, היו מוכנים לתת 4,000 שקל לכל חדר אשפה.
<ישראל יפת: אני רוצה להגיד שעלות השיפוץ זה מאות אלפי שקלים.
<ישראל יפת: לצערי, התושבים שהם אחראים על החדר לא מוכנים לשתף פעולה ואני מבחינה חוקית לא יכול להיכנס להם חדרי האשפה - - -
יואב בן צור: למי שייכים חדרי האשפה, הם פרטיים?
<ישראל יפת: כן, זה של הבניין.
<ישראל יפת: החרבנו את ההצעה כולל זה שבאנו בדברים עם המנהל הקהילתי מתוך רצון לשדרג את חדרי האשפה האלה, לצערי לא הצלחתי כי התושבים עצמם לא משתפים פעולה.
<ארז תבור: היית משתף אותנו, היינו עוזרים לך - - -
יואב בן צור: אדוני, המשטרה מטפלת גם בזבל?
<ארז תבור: לא, אבל אנחנו יודעים לדבר עם התושבים.
<ארז תבור: לבוא ולהסביר להם.
<ישראל יפת: ארז, ארז זה עניין משפטי כי אנחנו היינו בדו-שיח בין היועצת המשפטית שלנו בין יועץ המשפטי של המנהל הקהילתי כדי למצוא איזה הסכם שיאפשר לנו לעשות את זה ולא הצלחנו.
<ישראל יפת: יש לנו צוות קבוע שנמצא, בעיר העתיקה בכלל וברובע היהודי בפרט, שמטפל בכל פנייה, בתיקון כל ריצוף, כל דבר.
<ישראל יפת: אנחנו השקענו לאחרונה גם בנושא הבטיחות ברובע היהודי.
<ישראל יפת: לקחנו את ממונה הבטיחות של החברה, אני אישית עבדתי איתו.
<ישראל יפת: בכל מקום ברובע היהודי איפה שהייתה בעיית בטיחות, אם בגן התקומה, אם בתוך הרחובות.
<ישראל יפת: סיימנו עכשיו פרויקט של כל נושא הבטיחות.
<ישראל יפת: בכל מאחזי היד טיפלנו.
<ישראל יפת: אנחנו מטפלים ברובע היהודי, אני אומר לכם, ממש אחת לאחת בכל בעיה.
<ישראל יפת: יש לנו צוות של אנשים שמסתובב בשטח, איתי מכיר אותו.
<ישראל יפת: אני מסתובב אצל איתי, אני מסתובב גם בתוך הרובע.
יואב בן צור: תודה, הבנתי.
יואב בן צור: עידו לבנה ממשרד הפנים, דקה.
<עידו לבנה: יגיע אלינו נושא של פיקוח, אנחנו נטפל.
<עידו לבנה: כרגע זה פעם הראשונה שהנושא מגיע אלינו.
<עידו לבנה: יגיע למחוז - - -
יואב בן צור: עד עכשיו לא ידעתם שום דבר, אף אחד לא דיבר אתכם על הרובע באף מקום?
יואב בן צור: לא במחוז ולא באף מקום.
<עידו לבנה: אם תגיע אלינו פנייה מסודרת שמבקשת בנושא מסוים.
<עידו לבנה: מעבר לזה שזה נושא בין משרדי כי נמצא פה המשרד לענייני ירושלים והתפוצות, כולם שייכים לחברות.
<עידו לבנה: מה שמגיע למחוז מטופל.
<עידו לבנה: כרגע אין לנו פנייה ספציפית.
<אביר נשיא: אדוני רק משפט אחד, אני חייב.
<אביר נשיא: אם אתה לא רוצה לקבל התקף לב תן לי לדבר.
יואב בן צור: בוא, בוא, יש לנו רופא טוב פה.
<אביר נשיא: משפט אחד.
<אביר נשיא: אני חי ברובע היהודי.
<אביר נשיא: כבוד היושב ראש, אני זה שמתפרנס מהרובע היהודי.
<אביר נשיא: כל אלה נותנים את כל השירותים וכו' וכו', אני משלים המיסים.
<אביר נשיא: כל מי שיושב פה עובד בשבילי.
<אביר נשיא: יש - - - -
יואב בן צור: אף אחד לא אמר שעושים לך טובה.
<אביר נשיא: יש שחיתויות בעיר העתיקה, צריך לחקור אותן.
<אביר נשיא: הרובע, אני רוצה שבחברה לשיקום יחקרו את הדבר הזה- - -
<אתי ירדן: תגיש תלונה.
<אביר נשיא: למי להגיש תלונה?
<אתי ירדן: למשטרה.
<אביר נשיא: אני באתי לוועדת הפנים של הכנסת כדי שהם יחקרו את זה.
<אתי ירדן: זה לא יעזור.
<אביר נשיא: כמה ידיים יש כאן לרובע היהודי?
<אביר נשיא: כמה הורים יש פה?
<אביר נשיא: יד ימין לא יודעת מיד שמאל.
<אביר נשיא: איזה ביטחון, נכנסים - - -
יואב בן צור: יעל מזרחי בבקשה.
יואב בן צור: יעל מזרחי ממשרד התיירות, שלום וברכה, כן.
יואב בן צור: רוצים לשמוע אותך, תגידי משהו.
יואב בן צור: מה משרד התיירות עושה לטובת הדברים הללו?
<יעל מזרחי: כל הנושא הזה חדש לי מהבוקר.
<יעל מזרחי: לא ידעתי כולם ממה שקורה ברובע היהודי.
<יעל מזרחי: <קריאה:> מה?!
יואב בן צור: כשהזמינו אותך לישיבה לא דיברו אתך כלום על זה?
<יעל מזרחי: לא ידעתי, ראיתי את הכותרת, זה הכול.
<יעל מזרחי: לא ידענו, לא מיידעים אותנו.
יואב בן צור: סרגיו בוקליס, חבר וועד בבקשה.
<סרגיו בוקליס: ישנה בעיה חמורה בקשר למשרד התיירות.
<סרגיו בוקליס: מורי דרך חפרים, מורי דרך שאין להם רישיונות עומדים בשער יפו מול משטרת ישראל כל יום.
<סרגיו בוקליס: הרי השער לעיר העתיקה זה שער יפו, מה אתה רואה שם?
<סרגיו בוקליס: את כל אלה שעומדים שם כדי לקחת את התיירים.
<סרגיו בוקליס: יש כל כך הרבה דברים בעיר העתיקה, אני בשוק שאני שומע פה בפעם הראשונה.
<סרגיו בוקליס: ומזה אני מתפלא לגבי תשתיות, אני מנהל חנות מול בית הכנסת החורבה.
<סרגיו בוקליס: בכל הדרך הזאת היו בורות שאנשים נפלו כל יום.
<סרגיו בוקליס: התלוננתי לעיריית ירושלים, רשמו מספר תמונה – איזה יופי, עוד פעם מספר תאונה.
<סרגיו בוקליס: בסופו של דבר אנחנו תיקנו את הבורות, עם הכסף שלנו הבאנו אנשים לתקן כי ראינו שכל יום - - -
יואב בן צור: ישראל, איך זה מסתדר עם מה שאמרת לי?
<ישראל יפת: אין דבר כזה.
<סרגיו בוקליס: מה זה אין דבר כזה?
<ישראל יפת: אני יכול להראות לך את כל הפניות של 106.
<ישראל יפת: כל בוקר יש מפקח מטעם פמ"י שמקבל את הפניות של היום הקודם.
<ישראל יפת: עובדים גם בלילות - - - <קריאה:> בוא אני אראה לך את זה בעיניים.
<ישראל יפת: סליחה, עובדים גם עבודת לילה במשגב לדך, במשמרות הכהונה.
<ישראל יפת: <קריאה:> אפשר לדעת מתי זה היה?
<ישראל יפת: באיזו תקופה.
<ישראל יפת: תשאל את יניב.
<ישראל יפת: אנחנו עכשיו השקענו - - -
יואב בן צור: אדוני, הבנו.
<סרגיו בוקליס: עם ישראל מגיע לכותל, תייר מגיע לעיר העתיקה, יורד לכותל במדרגות, מישהו ירד במדרגות לאחרונה?
<סרגיו בוקליס: מה רואים במדרגות האלה?
<סרגיו בוקליס: כל הקבצנים, הלכלוך - - -
רחל עזריה: גם על הריח אפשר לדבר.
<סרגיו בוקליס: גם על הביוב.
<סרגיו בוקליס: מורה הדרך עוצרים ליד התצפית וריח של ביוב - - -
רחל עזריה: זה נכון, אחר כך אומרים: 'ריח הקטרת' - - -
<אביר נשיא: זה מאפיין את העיר העתיקה, תראו את הרובע המוסלמי.
<אביר נשיא: בא תייר הוא - - -
יואב בן צור: אתה אדם מכובד, אני לא רוצה להוציא אותך.
<אביר נשיא: בוא לסיור, אני אראה לך את הבעיות שם.
יואב בן צור: איתי משגע אותי כבר הרבה זמן שאבוא לסיור.
<אביר נשיא: אהלן וסהלן, אני אקח לנוף, לא תשכח אותי בחיים.
<סרגיו בוקליס: רק דבר אחד.
<סרגיו בוקליס: יש לי מאות דוגמאות, אבל הנורא שבמדרגות, את מנורת הזהב הוציאו אותה, ניקו אותה איזה חודשיים בקיץ.
<סרגיו בוקליס: תשימו שלט: 'תייר נכבד, מבקר נכבד, עקב שיפוצים'.
<סרגיו בוקליס: שום דבר.
<סרגיו בוקליס: תיירים מגיעים לשם: 'איפה המנורה'?
<סרגיו בוקליס: זאת אומרת, יש כל כך הרבה דברים קטנים שבעיניי הם גדולים.
<סרגיו בוקליס: אני עובד בתיירות כבר יותר מעשרים שנה.
יואב בן צור: אביר, אתה מחזיר אותי לימים שלי כמורה.
יואב בן צור: באמת.
<אביר נשיא: אגב, היה לי מורה - - -
יואב בן צור: אל תגיד לי אגב.
יואב בן צור: עכשיו אין לי זמן לאגב.
יואב בן צור: כן בבקשה.
רחל עזריה: אני מאוד מברכת על הדיון הזה.
רחל עזריה: אני מבינה שזה יוזמה שלך - - -
יואב בן צור: יוזמה של מיקי, אבל יהיה דיון נוסף כי לא באו אנשים שיכולים מספיק לתת לנו תשובות.
<אתי ירדן: סליחה, אתה יכול להגדיר בבקשה לנו, לנוכחים כאן, שהתעוררו מוקדם בבוקר, למדו את החומר - - -
יואב בן צור: מי גברתי, סליחה?
<אתי ירדן: שמי אתי ירדן ואני מתכללת פרויקטים של התחדשות עירונית.
<אתי ירדן: אני בתחום כבר מ-2005 וירושלים יקרה לי מאוד.
<אתי ירדן: אני לא עובדת עירייה.
<אתי ירדן: אני רק רוצה לציין שאני עליתי לירושלים כדי לעבוד את ירושלים ולא בירושלים.
<אתי ירדן: אני מבקשת להדגיש את זה כי אני באמת באתי מעיר הקודש תל אביב לעיר החטאים ירושלים כדי לעבוד אותה.
<אתי ירדן: אני רוצה לציין, כשאדוני מציין שלדיון הבא יגיעו.
<אתי ירדן: אני מבקשת שיגיעו הגורמים האלה והאלה בירושלים, יציין את שמם, תפקידם וידרוש שהם יגיעו.
יואב בן צור: אני אדרוש ממנכ"ל עיריית ירושלים שיגיע לדיון.
<אתי ירדן: בדיון הקודם כבר העיר על כך שפשוט שמים פס על - - -
יואב בן צור: אני אדאג אישית שמנכ"ל עיריית ירושלים יגיע.
יואב בן צור: בבקשה חברת הכנסת רחל עזריה.
רחל עזריה: אני רוצה לברך על הוועדה.
רחל עזריה: יש כמה דברים שלדעתי, קודם כל הסכסוך המתמשך בין החברה לשיקום ופיתוח הרובע לבין עיריית ירושלים.
רחל עזריה: הבנתי - - -
יואב בן צור: דיברנו, דיברנו.
רחל עזריה: הוא נושא ארוך.
רחל עזריה: אני יודעת שלעירייה הייתה תכנית לסגור את החברה לשיקום ופיתוח הרובע - - -
יואב בן צור: אבל היא לא בעלת הבית של החברה.
מיקי לוי: מכאן מקור הסכסוך וההזנחה.
רחל עזריה: לכן חשוב לציין את זה עכשיו.
רחל עזריה: אני אגיד בכנות שאני לא מבינה למה צריך עדיין את החברה לשיקום ופיתוח הרובע כשבעצם שסיימנו לשקם ולפתח את הרובע ועכשיו זו בעצם חברה לניהול הרובע.
רחל עזריה: לא ברור למה, כי את הארנונה משלמים לעיריית ירושלים - - -
יואב בן צור: אם היית קודם היית שומעת מה תפקידה של החברה.
רחל עזריה: בסדר, אבל גם אם לא מבינים, אם אי אפשר לסגור אז צריך לעבוד ביחד.
רחל עזריה: בעיניי זה המצב שבו אנחנו נמצאים.
רחל עזריה: הסכסוך המתמשך הזה גורם שבעצם אנחנו לא נהנים מפנינה שלנו שהיא הרובע היהודי- - -
יואב בן צור: בהחלט, אין ספק.
רחל עזריה: וזה הסיפור.
רחל עזריה: אחת, איך אנחנו דואגים לזה שכמה שיותר אנשים בכלל וכמה שיותר יהודים בפרט נהנים ברובע היהודי.
רחל עזריה: זה אחת.
רחל עזריה: שתיים, איך אנחנו גורמים לזה שחיי היום-יום של תושבי הרובע היהודי הם מצוינים, כך שהם לא ינסו למנוע שהרבה תיירים יגיעו כי זה מה שמקשה עליהם ביום-יום.
רחל עזריה: זאת דעתי.
רחל עזריה: כל הזמן אומרים: 'מגיעים הרבה אנשים, זה מכביד לנו'.
רחל עזריה: אני חושבת שהסיפור הוא לא לצמצם, אלא לדאוג שבדברים אחרים החיים שם יהיו מאוד נוחים.
רחל עזריה: מה שלא קורה בטח לא בחנייה, לא בשירותים בסיסיים שילדים מקבלים, לא בטיפות חלב, לא בגני ילדים, לא בבתי ספר, לא, לא, לא, לא, בשום דבר השירותים לא ניתנים כמו שצריך.
רחל עזריה: אני חושבת שמה שצריך לעשות עכשיו זה שיתוף פעולה של העירייה והחברה לשיקום ופיתוח הרובע.
רחל עזריה: לשים מאחור את כל חילוקי הדעות ולראות איך עושים את שני המהלכים: אחת זה התיירות ושתיים זה התושבים.
<אביר נשיא: שרכבים לא יכנסו לרובע היהודי, אופנועים - - -
רחל עזריה: מחר לא ישתנה שום דבר.
רחל עזריה: אני אשמח שנעשה דיון נוסף.
יואב בן צור: אנחנו נעשה.
אורי מקלב: אני באמת מברך על הדיון.
אורי מקלב: אני חושב שכהתחלה, כדיון ראשון זה בסדר.
אורי מקלב: יכול להיות שהשולחן הזה צריך להיות איזה גורם מפשר ומתכלל בין כל הגופים מכיוון שאנחנו רואים שהעירייה לא תמיד יכולה לעשות את זה ויש מקרים שאנחנו יכולים לעשות.
אורי מקלב: ירושלים חשובה וחשובה לנו עוד יותר העיר העתיקה.
אורי מקלב: באמת צריך לציין את חברי הכנסת שהעלו על ראש שמחתנו את הנושא הזה גם בימים האלה.
אורי מקלב: שני היבטים: יש היבט אחד שזה נקרא תושבי הרובע ומוסדות הרובע שנמצאים ברובע, זה היבט אחד.
אורי מקלב: הצרכים שלהם הם צרכים מסוימים וצריך לחשוב מה הם צריכים, עם מה הם מתמודדים ומה הקשיים שלהם.
אורי מקלב: כשאני אומר 'תושבים' אני מתכוון גם לאלה שנותנים את השירותים לתושבים האלה, אלה שבאים לבקר אותם, מוסדות החינוך שיש מסביב לזה.
אורי מקלב: יש דבר אחר והוא המבקרים ומחזקים את המסחר, התיירים.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שהענף נחלש.
אורי מקלב: אתמול ציינו שאחרי תקופה כל כך ארוכה הגיעו עשרת אלפים איש לכותל המערבי, אנחנו צריכים לדעת שעשרת אלפים בכותל המערבי זה לא מספר שאנחנו היינו רגילים.
אורי מקלב: הייתה לנו שמחה שאתמול ב"זאת חנוכה", היום האחרון של חנוכה, ציינו אותו בחדשות ובכל מיני אתרים שהגיעו יותר אנשים.
אורי מקלב: אני יודע את זה מהקרובים, אני יודע את זה מעצמי - - -
<אביר נשיא: אדוני, אחד לא הגיע לרובע היהודי.
<אביר נשיא: מה אתה מדבר?
אורי מקלב: אנחנו מדברים שזה לכותל המערבי, שזה נסיעה ישירה וחזרה ובקושי הגיעו.
אורי מקלב: בכל אופן לעיר העתיקה אנשים נמנעים.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שחלק מהאפשרות שהאנשים יגיעו.
אורי מקלב: תיירות, זה לא רק לתייר, זה לתחזק את המקום.
אורי מקלב: תיירים זה לא אלה שרק באים לתייר.
אורי מקלב: זה מחזק.
אורי מקלב: אנחנו יודעים כשרצו לסגור את עיר העתיקה, זה בתקופה של אולמרט, היו לנו ויכוחים האם סוגרים לרכב פרטי או לא.
אורי מקלב: חלק מהסיבות של ההתנגדות שלנו היו כי אנחנו רוצים את המעבר הזה.
אורי מקלב: המעבר הזה הוא לא רק לתיירים שעוברים.
אורי מקלב: זה לאיש שמגיע לעיר העתיקה, הוא חונה באמצע, הוא יוצא לטייל – זה חלק מחזק - - -
יואב בן צור: הוא יוצא, הוא מטייל, הוא אוכל.
אורי מקלב: הוא מטייל, אוכל הוא מביא.
אורי מקלב: אם מונעים ממנו כבר בכניסה לעיר העתיקה להיכנס, אז בעצם אתה מונע.
אורי מקלב: אני מקווה שאנחנו נמשיך את הדיונים.
<אביר נשיא: לא מכרתי בחצי שקל בחצי השנה האחרונה.
מיקי לוי: אביר, אנחנו רוצים להמשיך.
מיקי לוי: יכול להיות שבשנה שעברה עשינו חטא והעברנו 410 מיליון שקל ישירות לעיריית ירושלים.
מיקי לוי: השנה בא שר האוצר ואמר זה לשר לענייני ירושלים.
מיקי לוי: לכן אדוני אני מבקש שהשר לענייני ירושלים יופיע בדיונים הבאים כי זה נושא חשוב.
מיקי לוי: הרובע היהודי והכותל, אין יהודי בעולם שלא קרוב לליבו, אחת.
מיקי לוי: שתיים, אני מבקש עד שאנחנו נשב, שמישהו מכם יזום שולחן עגול.
מיקי לוי: עד שיושב ראש יזמן דיון נוסף שמישהו ירים את הכפפה הזאת.
מיקי לוי: חברים, תדברו, עכשיו אתם התחלתם פה לדבר פעם ראשונה.
מיקי לוי: שלוש, חברים תקשיבו טוב, אם אנחנו לא נעשה מעשה, אנחנו בידנו לגרום לכך שהרובע היהודי ייפול פעם נוספת!
מיקי לוי: אלפיים שנה לא היינו שם, החזרנו אותו אחרי מלחמת ששת הימים - - -
<אתי ירדן: מיקי, אנחנו לא ניתן לזה לקרות.
מיקי לוי: אם לא נעשה מעשה הרובע היהודי ייפול.
יואב בן צור: תודה לכולם שהגיעו.
יואב בן צור: אני רוצה לסכם בכמה מילים.
יואב בן צור: מכל הדברים שדיברו כל האנשים הנכבדים פה אני התרשמתי שיש פה בעיה אחת.
יואב בן צור: יש אמירה תלמודית נועדת: "דבר אחד לדור ולא שני דברים".
יואב בן צור: דבר מלשון דובר.
יואב בן צור: כשיש אדם אחד או גוף אחד שבצעם מנהל את כל ענייני הרובע גם בנושא של הפיתוח, גם בנושאי השוטף וגם בנושא של האכיפה, לא פיסית של האכיפה.
יואב בן צור: גוף שאנחנו יודעים שהוא עומד מול כל הגופים שצריכים לתת שירותים לעיר העתיקה.
יואב בן צור: אני חושב שברגע שיהיה גוף אחד כזה מצבנו יהיה הרבה יותר טוב כי בעצם נדע למי אנחנו מפנים את הטענות, מי נושא באחריות.
יואב בן צור: כשיש כל כך הרבה גופים שעובדים בתוך המערכת הזאת, כל כך הרבה סוגי גופים ותתי גופים, לא יודעים להחליט ותמיד זה נופל בין הכיסאות.
יואב בן צור: ההוא אחראי על החניון, אבל הוא לא אחראי על המחסום שנכנס לתוך הרובע.
יואב בן צור: הוא אחראי על השיפוץ של השבילים, הוא לא אחראי על חדרי אשפה, וזה התושבים.
יואב בן צור: זה גוף שיעמוד מול התושבים, שיעמוד מול המשטרה, שיעמוד מול העירייה ואנחנו יודעים שזה הגוף.
יואב בן צור: יכול להיות, יכול להיות שהחברה לפיתוח הרובע צריכה להתרחב.