GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גלי קרן: יש את ההיבט כפי שעופר התייחס של משטרת ישראל, היבט של מאבטחים שהוקנו להם סמכויות ופעלו בצורה בלתי הולמת.
<גלי קרן: שוב, אם זה גובל בפלילים יש את הנוהל שהוא תיאר מפורטות.
<גלי קרן: אם מדובר בהתנהגות בלתי הולמת, אפשר לפנות.
<גלי קרן: זאת אומרת, יש כתובת.
<גלי קרן: אין מנגנון ייחודי לתחום ואנחנו סבורים שאין בו צורך.
<רעות בינג: כפי שצוין ליחידה לרישוי חוקרים פרטיים ושירותי שמירה לא הגיעו תלונות בנושא הזה, כך שלא ברור לנו בדיוק מה היקף התופעה.
<רעות בינג: על זה אולי המשטרה תוכל יותר להרחיב.
<רעות בינג: אנחנו מכירים בצורך בפיקוח על מאבטחים כמובן.
<רעות בינג: - - -
יואב בן צור: המשטרה אומרת שהיא עושה את זה.
<רעות בינג: בדיוק.
<רעות בינג: אין מחלוקת על זה שיש צורך וזה נעשה כפי שהמשטרה מציינת.
<רעות בינג: בתזכיר חוק שהופץ, עם המעבר של כל הנושא הזה למשרד לביטחון פנים ההסדרה תהייה עוד יותר הדוקה ורחבה.
<רעות בינג: במסגרת התזכיר מוקנות גם סמכויות פיקוח למפקחים של המשרד לביטחון פנים.
<רעות בינג: גם זה ייתן עוד איזשהו פיקוח הדוק יותר על התחום.
יואב בן צור: את רוצה להוסיף?
<אן סוצ'יו: כן.
<אן סוצ'יו: זה פשוט מדהים אותי ההתעלמות הזאת.
<אן סוצ'יו: אנחנו חוזרים אחורה כאילו שלא דנו עם המשרד לביטחון פנים, עם המשטרה.
<אן סוצ'יו: כבר שנים אנחנו בהתנהלות, היינו לפני שנה בדיוק בפגישה עם סמנכ"ל בכיר לתפעול ופיקוח, מר יואל לוי, עם הצוות שלו ועם גורמים מהמשטרה.
<אן סוצ'יו: נאמר לנו - -
יואב בן צור: לכם יש נתונים של כמה תלונות מוגשות בשנה?
<אן סוצ'יו: אין, אין גורם.
<אן סוצ'יו: אנחנו במשך השנים ניסנו להגיש שוב ושוב תלונות על העדר ענידת תג, על הפלייה של מאבטחים ועל הרבה מאוד דברים וכל פעם נתקלו באותו סיפור.
<אן סוצ'יו: אם זה פלילי, לכו למשטרה, אבל זה לא פלילי.
<אן סוצ'יו: אם זה לא פלילי משרד המשפטים לא מטפל, אין שום קשר.
<אן סוצ'יו: המשרד לביטחון פנים גם לא מטפל.
<אן סוצ'יו: מהיחידה לפניות הציבור של משרד המשפטים קיבלנו שוב ושוב תשובות שאם זה לא פלילי אין לו מה לעשות עם זה ושנפנה לחברת האבטחה.
<אן סוצ'יו: זאת תמיד התשובה, שחברת האבטחה תטפל.
<אן סוצ'יו: סליחה, יש כאן רישיון ציבורי שהגורם שנתן את הרישיון שיטפל.
<אן סוצ'יו: יש לי תשובה.
<אן סוצ'יו: יש לי כאן סיכום של פגישה משנה שעברה עם סמנכ"ל בכיר לתפעול ופיקוח שאחראי בדיוק על הנושא הזה במשרד לביטחון פנים.
<אן סוצ'יו: הוא אומר בפירוש: "מאבטח שמעורב בפלילים בטיפול משטרת ישראל.
<אן סוצ'יו: מאבטח שמעורב בבעיות בתחום הנשק – אגף כלי ירייה", אין לנו בעיה עם זה, "מאבטח שלא מתנהג כמצופה ממנו – בפועל הנושא אינו מוסדר כראוי".
<אן סוצ'יו: ולסיכום: "המטרה המוסכמת על כולנו הינה כי בסופו של יום תהייה כתובת לפנייתו של האזרח לעניין חריגה מסמכות שהוענקה למאבטח על ידי השר לביטחון פנים".
<אן סוצ'יו: אז פתאום, שנה אחרי אף אחד לא יודע על מה מדובר.
<אן סוצ'יו: זה פשוט מדהים.
<אן סוצ'יו: מדהים.
<גלי קרן: אני אתייחס - - -
<אן סוצ'יו: רגע, רגע.
<אן סוצ'יו: עוד דבר אחד.
<אן סוצ'יו: - - -
<גלי קרן: רק שנייה, אני רק אתייחס למה שאמרת.
<גלי קרן: שום דבר ממה שאמרת לא עומד בסתירה למה שאני אמרתי.
<גלי קרן: הצורך בפיקוח, רעות ממשרד המשפטים התייחסה, אין מחלוקת - - -
<אן סוצ'יו: אמרת שיש תשובה.
<אן סוצ'יו: אמרת שיש תשובה, נכון?
<גלי קרן: אין מחלוקת לגביו.
<גלי קרן: אנחנו חושבים, וזה לא סותר את מה שהקראת עכשיו מהסיכום וגם אני מכירה את הסיכום הזה, ברגע שכל הנושא יעבור לאחריות המשרד לביטחון הפנים כשיקודם "תזכיר חוק שירותי אבטחה", מן הסתם תיווצר כתובת מרכזית יותר לטיפול בנושא הזה וגם ללא צורך בהקמת מנגנון ייחודי לנושא הזה.
<גלי קרן: לכן, אין סתירה בין הדברים - - -
יואב בן צור: גברתי יודעת איפה עומד הנושא של תזכיר החוק במשרד המשפטים?
<גלי קרן: כן, אני יודעת שהופץ תזכיר החוק די מזמן - - -
<פנחס שיף: הוא אחרי הערות כבר, הוא מוכן לחקיקה.
יואב בן צור: הוא מוכן לחקיקה?
יואב בן צור: אז תביאו אותו, אנחנו נקדם אותו.
<אן סוצ'יו: אבל הוא לא כולל את זה.
<גלי קרן: רגע.
<גלי קרן: הוא כולל, פניתם ונעניתם שמבחינתנו אין מקום - - -
<אן סוצ'יו: אבל בינתיים אתם לא מקדמים את התזכיר הזה.
יואב בן צור: רגע, למה הוא תקוע?
<גלי קרן: התזכיר אכן לא מקודם כרגע בשל סוגיות משאבים בתוך משרדי הממשלה.
יואב בן צור: איזה משאב זה צריך?
<גלי קרן: במסגרת התזכיר מוצע בין היתר לבדוק הרבה יותר טוב, ממה שנעשה כיום, את חברות האבטחה לצורך מתן רישיון.
<גלי קרן: לכן, זה מצריך בין היתר תקינה ויש איזה נושאים לא פתורים, שנמסר לי, בהיבטים התקציביים ושם זה תקוע.
<גלי קרן: כשיפתרו - - -
<אן סוצ'יו: בקיצור הוא פשוט תקוע ובינתיים אין מנגנון.
יואב בן צור: אם אפשר אני רוצה לקבל אלינו ממשרד המשפטים או מכם לוועדה את תזכיר.
יואב בן צור: אנחנו רוצים לראות התזכיר - - -
<גלי קרן: זה רק תזכיר.
יואב בן צור: אנחנו רוצים.
יואב בן צור: תן לנו גם לפני שעבר בממשלה, יש לנו מה לומר.
יואב בן צור: לא ביקשנו שנעביר אותו כאן בוועדה את החוק.
יואב בן צור: זה לא ככה.
יואב בן צור: הוא צריך לעבור וועדת שרים וכדומה.
יואב בן צור: נראה אותו ונראה איפה הבעיות, אולי נצא המפשרים בין לבין.
יואב בן צור: ננסה.
<אן סוצ'יו: השאלה מה בינתיים.
<אן סוצ'יו: עד שהתזכיר מוקדם.
<אן סוצ'יו: הוא לא יקודם בקרוב, אנחנו שומעים שיש הרבה בעיות.
<אן סוצ'יו: מה בינתיים?
<גלי קרן: כרגע אין פתרון.
יואב בן צור: דקה.
יואב בן צור: אני חושב כרגע, זה מה שהיה לנו בישיבה הקודמת.
יואב בן צור: כשיש הרבה גופים מטפלים בדבר בסוף אף אחד לא מטפל.
יואב בן צור: יכול להיות שעכשיו, אפילו כעת כהערת ביניים, אני אומר למשרד לביטחון פנים.
יואב בן צור: יכול להיות שעכשיו כן תנסו לקבל תלונות שיש על נהלים פשוטים שיש אצל מאבטחים.
יואב בן צור: יכול להיות שגם בתקופת הביניים הזאת ואחר כך תזכיר החוק שהוא יותר מקיף ויותר רחב ונוגע ביותר דברים.
יואב בן צור: בסדר, שהוא יקודם בעזרת ה'.
יואב בן צור: אבל יכול להיות שכזמן ביניים תקבלו אתם, זה לא מצריך מנגנון גדול כי אני לא מתאר לעצמי שהתלונות כל כך רבות.
יואב בן צור: אפשר לקבל בשלב הזה בינתיים את התלונות ואז יבואו כולם יגיעו על סיפוקם.
יואב בן צור: כשיהיה תזכיר החוק בוודאי שזה יהיה יותר רחב ויותר מסודר.
יואב בן צור: כך אני חושב לעת עתה.
יואב בן צור: אני חושב שזה פתרון ביניים, פתרון זמני שיכול לבוא בחשבון.
<גלי קרן: אני רק אציין שבעת הזאת, טרם עבר החוק, שוב, למשרד אין מניעה והוא מקבל תלונות בהיבטים שנמצאים באחריותו.
<גלי קרן: השר לביטחון פנים, משטרת ישראל זה בהיבטים של הקניית סמכויות.
<גלי קרן: אם זה בנושא של רישוי כלי ירייה, מאבטחים שעושים שימוש בנשק - - -
יואב בן צור: אבל אם זה נהלים?
<גלי קרן: ברשות רישוי חברות ומאבטחים, כן זה עדיין באחריות הגוף שבמשרד המשפטים.
<גלי קרן: לכן אני לא רוצה, אני - - -
יואב בן צור: משרד המשפטים, אז תעבירו כבר, מה אתם צריכים את זה אצלכם.
<רעות בינג: אין לנו בעיה, התהליכים קורים.
יואב בן צור: אגב, עופר, אני הייתי שמח אם נקבל את הנתונים שיש אצלכם.
יואב בן צור: האגודה לזכויות האזרח, הייתי שמח שתעבירו לנו נתונים של כמה לדעת
יואב בן צור: כם הוגשו תלונות ולא התקבלו, או שניסו - - -
<אן סוצ'יו: אני יכולה להגיש את התלונות שהגיעו אלינו ולא הייתה להם כתובת.
<אן סוצ'יו: אין בעיה.
יואב בן צור: בסדר, אין בעיה תעבירי את התלונות שהגיעו אליכם, גם זה סוג של תלונה.
<אן סוצ'יו: או.
<אן סוצ'יו: קיי.
<פנחס שיף: אדוני מאמין שאם הייתה פה בעיה האגודה לזכויות האזרח לא הייתה מציגה פה עכשיו נתונים?
<פנחס שיף: אני כבר שומע פעם שנייה את הגברת סוצ'יו אומרת 'הוא לא ענד תג והוא לא ענד תג' תגידו על מה אנחנו מדברים, על איזה הקמת מנגנון כנגד זה שמישהו ענד תג או לא ענד תג?
<אן סוצ'יו: סליחה, מה זאת אומרת, החוק קובע שהוא צריך לענוד תג.
<אן סוצ'יו: מה הבעיה?
<פנחס שיף: תפקידו של המאבטח כל כך - - -
<אן סוצ'יו: ממה אתה חושש?
<אן סוצ'יו: אני לא מבינה.
<פנחס שיף: את מוכנה לא להפריע לי בבקשה?
<פנחס שיף: תפקידו של המאבטח כל כך מורכב, כל כך בעייתי.
<פנחס שיף: החיכוך שלו דווקא בתקופה הזאת, מחבלים מטווח אפס - - -
<אן סוצ'יו: זה לא בתקופה הזאת.
<אן סוצ'יו: מה הקשר - - -
<פנחס שיף: את מפריעה לי כבר בפעם הרביעית.
יואב בן צור: בקשתי, גברתי, גברתי.
<פנחס שיף: ולכן אני מבקש - -
יואב בן צור: גברתי, אני ביקשתי לא להתפרץ.
יואב בן צור: אני מבקש יפה.
יואב בן צור: אני לא רוצה להוציא מישהו.
<פנחס שיף: זו רק הערה.
<פנחס שיף: לכן אני מאוד מבקש מהאגודה לזכויות האזרח שייטלו קורה מבין עיניהם.
<פנחס שיף: שיסתכלו בפרופורציה על תפקידי האבטחה במדינת ישראל ולא יעלו בעיות מנגנון תלונות.
<פנחס שיף: אני אומר לך, אם היה להם הם היו מציגים פה מספרים של תלונות.
<פנחס שיף: אין להם כלום.
יואב בן צור: פיני - - -
<פנחס שיף: זה נבוב.
יואב בן צור: פיני, אני מבקש שתחזור ממך מהסגנון של הדיבור, לא מקובל עלי שידברו בצורה הזאת.
יואב בן צור: אני אומר שוב, יש להם אנשים שיש להם תלונות קטנות שמבחינתך הן קטנות ומבחינתם הן גדולות.
יואב בן צור: כל אחד וסוג התלונות שיש לו.
יואב בן צור: הרי אתם גוף ציבורי שנותן שירותים, כל גוף כזה יכול להיות מבוקר, יכול לקבל תלונות.
<פנחס שיף: אין שאלה.
יואב בן צור: אי אפשר למנוע מזכותו של האזרח להגיש תלונה כזאת או אחרת כשמשהו לא נראה לו.
יואב בן צור: התלונה תיבדק, יכול להיות שהתלונה היא באמת תלונת שווא, יכול להיות שהתלונה היא תלונה מזערית.
יואב בן צור: לכל אחד יש משהו שמציק לו.
יואב בן צור: האזרחים הם אזרחים שווי זכויות.
יואב בן צור: לכל אחד שיש לו את הצורך והרצון להגיש את התלונה הזאת, הוא יגיש אותה.
יואב בן צור: יצטרך להיות גוף שיטפל בנושא הזה.
יואב בן צור: ולכן גם לדברים האלה אני מקווה שנגיע לפתרון.
יואב בן צור: אנחנו נבדוק עוד פעם איזו אפשרות של פתרון ביניים.
יואב בן צור: אנחנו גם נבדוק את הנושא של תזכיר החוק.
יואב בן צור: אני מקווה שנעשה אותו ושנצליח להביא אותו כמה שיותר מהר.
יואב בן צור: אני מקווה שיבואו כולם על סיפוקם, יבוא שלום על ישראל ושנזדקק לכמה שפחות מאבטחים.
יואב בן צור: הדיון נעול.
יואב בן צור: אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
יואב בן צור: הנושא הוא: פטור מארנונה ממסגרות דיור לאנשים עם מוגבלויות בקהילה ותעסוקת אנשים עם מוגבלויות.
יואב בן צור: אני מבין שאנחנו מדברים על הנושא של הדיור לאנשים שגרים במקומות שהם באמצעות עמותות ודברים כאלה, כדי לנסות לקבל פטור מארנונה במקומות שהם גרים.
יואב בן צור: אין לנו פה נציגים של משרד הפנים.
<לאה קריכלי: הם לא הגיעו עדיין.
<לאה קריכלי: הם אמורים להיות.
<לאה קריכלי: כולם, משרד הפנים, משרד הרווחה - - -
יואב בן צור: לא משנה.
יואב בן צור: נתחיל לשמוע.
יואב בן צור: בני אתה מ"אקי"ם" תייצג בבקשה.
יואב בן צור: הם הגישו את הבקשה.
<בניהו אחרק: אני מדבר על סמך ניסיון של 38 שנה בתור דיור קהילתי.
<בניהו אחרק: לנו אין פנימיות, דיור קהילתי ולא עוד.
<בניהו אחרק: בעצם, במידה מסוימת אנחנו שבויים בידם של ראשי הערים.
<בניהו אחרק: יש נוהל, כל גוף או עמותה שרוצה להגיש בקשה לפטור מארנונה צריכה לעבור את התהליך הזה.
<בניהו אחרק: אני רוצה להגיד את הדברים על השולחן, לשים אותם - - -
יואב בן צור: בנושא של התעסוקה אין בעיה למרות שזה תעסוקה.
<בניהו אחרק: אדוני, יש לך ניסיון עצום, אני לא יכול להגיד לך שום דבר בעניין הזה.
<בניהו אחרק: זה בדיוק העניין ותכף נעשה הקש.
<בניהו אחרק: לצערי, אני אומר את זה בגילוי לב, מעטים ראשי הערים שבאמת ובתמים הם IN לעניין הזה, שבאמת פיהם וליבם שווים ומוכנים ללכת לצורך העניין - - -
יואב בן צור: כן, אבל אתה יודע שחלק ממסגרות התעסוקה הן באמצעות העיריות.
<בניהו אחרק: חלק ניכר לא.
<בניהו אחרק: קחו את "אלווין" - - -
יואב בן צור: "אלווין", ה"משקם", הקרן למפעל שיקום.
<בניהו אחרק: תראה' אם הטענה היא שבמסגרות התעסוקה, ויפה מה שקרה, שכל מסגרות התעסוקה, מרכזי היום הכול פטור.
<בניהו אחרק: וכי השילוב בקהילה והחינוך בתוך מסגרות הדיור הקהלתי הם לא הכשרה לחיים?
<בניהו אחרק: הם בהחלט הכשרה לחיים.
<בניהו אחרק: יש שלושה פרמטרים שהם הכשרה לחיים מבחינת האיש המוגבל שכלית שלנו: תחום התעסוקה, שעות הפנאי והדיור.
<בניהו אחרק: אי אפשר להפריד ביניהם.
<בניהו אחרק: לא להגיד אחד - - -
יואב בן צור: בני סליחה.
יואב בן צור: העמותות האלה שמפעילות את הדיור המוגן הזה.
יואב בן צור: הרי הן מקבלות מכסות, הן מקלות תשלום לדבר הזה.
<בניהו אחרק: של מה?
<בניהו אחרק: אנחנו בדקנו, לפחות בעמותות שלנו, זה לא מכסה כמו שצריך את זה, זה רחוק מהמציאות.
<בניהו אחרק: העדכון שלהם הוא גם delay, אם אתה מבקש עדכון זה delay ואתה תמיד רודף אחרי המשרד.
<בניהו אחרק: ממה נפשך?, אם אתה אדם רגיל שחי בקהילה, אדם בביתו יכול עם ה-75% מינימום של הנכות, הוא יכול לקבל 80%, אז על מה הוויכוח?
יואב בן צור: אתה אומר בהיגיון שבמקום כזה ישלמו ארנונה.
<בניהו אחרק: נכון.
יואב בן צור: היגיון נכון.
יואב בן צור: הבנו.
<אלי מרציאנו: אני רוצה להגיב על מה שאמרת שמקבלים את התמורה.
<אלי מרציאנו: במקרה הטוב, כי אף פעם אי אפשר להגיע לדיוק, אבל בתהליך שמקבלים אולי אולי, בקושי יש שליש שזה תעריף מיסים שבתוכו חלק ארנונה.
<אלי מרציאנו: האבסורד הוא שבתעריף יש שליש ומבקשים מאיתנו 100%, תשלום מלא של ארנונה לרשות המקומית.
יואב בן צור: שברוב המקרים אתם שוכרים את המבנים.
<אלי מרציאנו: ברוב המקרים.
<יוסף ברסקי: יוסי ברסקי, עלי שיח.
<יוסף ברסקי: אני רוצה לעשות סדר.
<יוסף ברסקי: יש לי הרגשה שאנשים פה עדיין לא מודעים להתפתחות של מה שקרה ממה שהיה עד 1992.
<יוסף ברסקי: בשנת 1992 יש חוק במדינת ישראל שעבר בחוק ההסדרים.
<יוסף ברסקי: הוא נתן פטור לדיור מוגן בקהילה באופן אחד וגורף.
<יוסף ברסקי: עד 1992 החוק הזה פעל, שום עירייה לא גבתה ולא קרה שום דבר.
<יוסף ברסקי: מה שקרה ב-1992, היה בית אבות, הספרדי בחיפה, הוא בעצם כל השנים לא שילם ארנונה מתוקף אותו חוק.
<יוסף ברסקי: יש חוק, החוק סייג מי לא ישלם ארנונה על אף כל ההסדרים שעשו שבמשך כמה שנים, כללו את כולם שכן ישלמו ארנונה.
<יוסף ברסקי: החריגו קבוצה של אנשים וארגונים שהם לא ישלמו ארנונה.
<יוסף ברסקי: אחד מהאנשים והארגונים שהיו פטורים מארנונה באופן גורף היה מעון יום כהגדרתו ב"חוק הפיקוח על המעונות 1965".
<יוסף ברסקי: מה שקרה, כשאנחנו הולכים ל"חוק הפיקוח על המעונות 1965", כתוב שם כהגדרה "מעון יום" לא כתוב מעון.
<יוסף ברסקי: בהגדרה של החוק כתוב "מעון" וכשמפנים אותך ל-1965 כתוב "מעון יום".
<יוסף ברסקי: העדה הספרדית, פתאום הגיעה עיריית חיפה והתחילה לגבת ממנה ארנונה כי היא אמרה שהמחוקק התכוון להפנות את החוק לא ל-1965 אלא ל"חוק המעונות" בכלל במקום אחר.
<יוסף ברסקי: אז הגיעו לבית המשפט המחוזי.
<יוסף ברסקי: בית המשפט המחוזי קרא את החוק ואמר: 'סליחה רבותיי, חברי הכנסת התכוונו במפורש לתת פטור לילדים פגועים, לבעלי צרכים מיוחדים, לזקנים ולכל הרשימה המופיע בחוק על הפיקוח על המעונות 1965" ואני משנה את החוק'.
<יוסף ברסקי: היא הלכה והוסיפה.
<יוסף ברסקי: היא אמרה שבמקום לכתוב "מעון יום" כהגדרתו היא אמרה: 'אני אכתוב "מעון יום" כהגדרתו בחוק הפיקוח" ואז לא תהייה הבעיה הזאת'.
<יוסף ברסקי: מה שקרה, משרד הפנים ועיריית חיפה פנו אל בג"צ.
<יוסף ברסקי: הם באו לבג"צ ואמרו לבג"צ: 'אנחנו לא מקבלים את האפשרות שבית משפט מחוזי מוסיף על חוקי הכנסת.
<יוסף ברסקי: אם רוצים לשנות שילכו לכנסת ישראל, שיוספו יום או יורידו יום.
<יוסף ברסקי: כך קרה שבית המשפט לא פסק שאנחנו צריכים להתחיל לשלם ארנונה.
<יוסף ברסקי: הוא פסק שאנחנו צריכים ללכת להסדיר את זה - - -
יואב בן צור: עד שלא יוסדר צריך לשלם.
<יוסף ברסקי: לא עד שלא יוסדר, הוא לא אמר את זה.
יואב בן צור: הוא לא אמר, אבל זה מטבע הדברים.
יואב בן צור: הרי גופים - - -
<יוסף ברסקי: דרך אגב, עיריית ירושלים הייתה היחידה שנתפסה לדבר הזה והתחילה לגבות ארנונה.
יואב בן צור: הרבה גופים עשו את זה אז.
<יוסף ברסקי: מה שקרה בעיריית ירושלים בסופו של דבר, עם עיריית ירושלים אנחנו נמצאים איתה היום בדיון.
<יוסף ברסקי: עיריית ירושלים לא גובה כרגע ארנונה, עשו לנו עיקולים, עשו לנו כל מיני דברים.
<יוסף ברסקי: האם אמרו: 'אנחנו מחכים', עכשיו יש חוק שעלה על ידי חברי הכנסת גפני, ליצמן וחברת הכנסת שאשא לשנות את התיקון הזה.
<יוסף ברסקי: הם אמרו שהם ממתינים עד לתיקון של הכנסת.
<יוסף ברסקי: אבל הסבירות וההיגיון אומר שלילדים האלה מגיע להם פטור מלא מארנונה.
<יוסף ברסקי: השליש שמדברים עליו זה כולל מיסים, ועד בית, זה כולל כל מיני הוצאות אחרות.
<יוסף ברסקי: גם כך התעריף הוא כל כך נמוך שהוא לא מכסה את העלות.
יואב בן צור: "אלווין".
<אלי מרציאנו: אני אמרתי קודם מה שאמרתי שבתעריף כמה מצוין.
<אלי מרציאנו: בתעריף בקושי אולי אולי שליש ארנונה ומבקשים מאיתנו לשלם את ה-100%.
<אלי מרציאנו: אני גם יודע שעבר החוק לפטור למפעלים מוגנים.
<אלי מרציאנו: אני באמת לא רואה שום הבדל, מה הבדל בין אוכלוסיית ענק, כמו שציין קודם בני, שאם הם היו הולכים באופן אישי הם היו מקבלים את ההנחה או הפטור - - -
יואב בן צור: זה הקטליזטור.
יואב בן צור: זה הדבר שיכול להוביל אותנו לנושא של הפטור.
יואב בן צור: בעצם אם אדם כזה היה יוצא לבית פרטי שלו הוא היה מקבל את מירב ההנחה.
<אלי מרציאנו: נכון, והאבסורד, כשהוא מגיע לארגון - - -
יואב בן צור: "אקי"ם" בבקשה.
יואב בן צור: בני דיבר כבר, אבל בסדר.
<בניהו אחרק: "אקי"ם" ישראל, זה בסדר.
<נתי בר נתן: אני מתנצל שוועדת חוץ וביטחון החזיקה אותי בוועדה השנייה – - –
יואב בן צור: אם תגיד את מה שבני אמר נפסיק אותך.
<נתי בר נתן: שלום רב.
<נתי בר נתן: שמי נתי בר-נתן, סמנכ"ל "אקי"ם" ישראל.
<נתי בר נתן: קודם כל אנחנו מברכים על קיומו של המפגש והדיון המאוד מאוד חשוב בנושא.
<נתי בר נתן: "אקי"ם" כידוע, אני מקווה שלא נאמר, מייצגת 34,500 אנשים עם מוגבלות שכלית ובני משפחותיהם.
<נתי בר נתן: כאשר המוטיב שלנו כמובן להכליל את האוכלוסייה הזאת בחברה הישראלית עד כמה שניתן.
<נתי בר נתן: היום אנחנו פועלים יחד עם עמותות נוספות, במדיניות של משרד הרווחה, להכללתם של עוד כ-900 איש, הוצאתם ממעונות הפנימייה והכללתם בדיור הקהילתי.
<נתי בר נתן: כמו שאני מניח שנאמר גם על ידי אלי מ"אלווין" הסוגיה של הארנונה היא סוגיה מאוד מורכבת.
<נתי בר נתן: אנחנו מתמודדים איתה בכל רשות בצורה אחרת, בוועדות - - -
יואב בן צור: לכל רשות יש סוג אחר של טיפול בזה.
<נתי בר נתן: סוג אחר של טיפול, נכון מאוד.
<נתי בר נתן: זה מאוד מקשה.
<נתי בר נתן: למעשה אם האדם גר בביתו עם הוריו ומשפחתו, הוריו, זכאית לאיזה זכות של הנחה וזה יותר פשוט - - -
יואב בן צור: זה כבר נאמר.
<נתי בר נתן: אבל כשהוא מגיע לדיור עצמאי, אצלנו זה בהוסטלים או בדיור, ממש בדירות, אז ההתמודדות הזאת שאנחנו מבצעים אותה היא מאוד מאוד קשה.
יואב בן צור: אני אבקש מ"שק"ל"- שירותים קהילתיים לאנשים עם צרכים מיוחדים.
יואב בן צור: .
יואב בן צור: <קריאה:> אולי רק מילה על ההסדר שיש .
<נתי בר נתן: יש הסדר שקיים לנפגעי נפש.
<נתי בר נתן: התיקון ב-2010 בחוק ההסדרים נתן מענה לנושא.
<נתי בר נתן: אנחנו חושבים שאפשר לאמץ אותו גם לקבוצה שלנו, לאנשים עם מוגבלות שכלית - - -
יואב בן צור: צודק, צודק.
יואב בן צור: אין הבדל.
יואב בן צור: אתה צודק אין הבדל.
יואב בן צור: אדם שנמצא בתוך דיור מוגן, כשהוא כבר מגיע לשם הוא זכאי לזה, אז אין סיבה שיתייחסו אליו שונה.
יואב בן צור: משרד השיכון, בבקשה.
יואב בן צור: אין לך מה לומר?
יואב בן צור: טוב נסכם איתך את העניין וזהו.
יואב בן צור: משרד הפנים לא הגיעו.
יואב בן צור: יש פה עוד מישהו שרוצה להתבטא אן מאחד הגופים.
יואב בן צור: כן, בבקשה.
<יורם מאי: אני יורם ממרכז שלטון מקומי.
<יורם מאי: אני לא משרד הפנים, אבל- – -
יואב בן צור: קרוב.
<יורם מאי: כפי שאמרו, התעריף שמקבל הגוף כולל בתוכו מרכיב מיסים.
<יורם מאי: אם אתם חושבים שהתעריף אינו מספיק, זה דיון אחר שבו צריך אולי לבדוק את התעריף, אני לא יודע.
<יורם מאי: אני לא חושב שאנחנו חושבים שצריך לקבל גם בתעריף בצד ההוצאות את התשלום המיסים וגם לקבל הנחה.
<יורם מאי: לקבל את זה משני הצדדים.
יואב בן צור: צריך לעשות את השקלול.
יואב בן צור: צריך לעשות בתוך התעריף.
יואב בן צור: סליחה, בני, בני, אתה לא מדבר עם אף אחד.
יואב בן צור: הוא מדבר איתי, אני יכול לדבר איתו, אתה לא.
<יורם מאי: אני לא נכנס כרגע לגבי התעריף הזה כי לא זה הדיון - - -
יואב בן צור: הדיון הוא לא בתעריף, אבל גם נפגעי נפש מקבלים תעריף ובכל זאת הם פטורים מארנונה שווה לנפשך שהאדם הנכה הזה היה גר עכשיו בתוך בית שלו עם משפחתו, כתוצאה מהנכות שלו הוא היה בא לעירייה ומקבל את ההנחה.
יואב בן צור: מה ההבדל, יסביר לי כבודו.
<יורם מאי: כשאתה גר בבית אתה מקבל את ההנחה.
<יורם מאי: כשאתה גר בעמותה העמותה מקבלת את הכסף, את ההוצאות.
<יורם מאי: זה הבדל מהותי.
יואב בן צור: השאלה היא שאלה מהותית.
יואב בן צור: אני אבקש ממחלקת המחקר של הכנסת לעשות לי מחקר על הנושא של התעריף והאם בתעריף מגולם הסכום לצורך מיסים, האם הוא באמת מכסה.
יואב בן צור: אם כמו שאתה הוא מכסה, והוא מכסה באמת, אז באמת לא צריך תוספת.
יואב בן צור: אם הוא לא מכסה או שהוא מכסה בחלקו אז צריך למצוא את הפתרון או בהעלאת התעריף בגובה הארנונה שמשלמים או בהנחה בארנונה.
יואב בן צור: נכון שהארנונה חלה על כל הדירה ולא על פי דייר, אף על פי כן צריך לבדוק את זה.
יואב בן צור: אנחנו נבקש, גברתי מנהלת הוועדה לבקש מהממ"מ (מרכז מחקר ומידע) שיתנו לנו בבקשה את הנתונים הללו.
יואב בן צור: משרד הפנים לא הגיעו וזה היה הדבר המרכזי.
יואב בן צור: כן, בבקשה אדוני.
<דוד דהאן: תודה אדוני היושב ראש.
<דוד דהאן: אני רוצה קצת להאיר את עיני הוועדה.
<דוד דהאן: הנושא של ההוסטלים בקהילה ברשויות, הם הופרטו לקבלנים פרטיים.
<דוד דהאן: לפני כשש-שבע שנים היה הפיילוט הראשוני, בשנת 2009.
<דוד דהאן: היו ממש מקרים של משפחות שלמות עם ילדים שנתקעו עם המשכנתא ולמצבים קשים מאוד שנזרקו לרחוב.
<דוד דהאן: הביאו אותם לשם ואחר כך התחילו להתעלל בהם.
<דוד דהאן: אותם קבלנים פרטיים התחילו להביא אפילו קבוצות ממשפחות הפשע כדי לפנות את המשפחות עם הילדים לרחוב.
<דוד דהאן: זה הפיילוטים הראשונים עוד לפני הסיפור של רוטשילד שמשם צמחנו לתוך הכנסת.
<דוד דהאן: אני כן רוצה להאיר את עיני הוועדה שהמקרים האלה עדיין קיימים.
<דוד דהאן: אני רוצה שהוועדה תיתן את דעתה.
<דוד דהאן: גם אם זה לא הנושא, להכניס גם את הנושא הזה לסדר הדיון.
<זיו מגור: שמי זיו מגור, אני עורך דין, אני מנהל את האגף לקידום זכויות ב"אלו"ט" – האגודה הלאומית לילדים אוטיסטים.
<זיו מגור: ב-2012, אני לא יודע אם נציג האוצר נמצא פה.
<זיו מגור: ב-2012 הוגשה הצעת חוק פרטית למתן פטור לארנונה גם ל"בתים לחיים", להלן: הוסטלים וגם למרכזי תעסוקה.
<זיו מגור: בגלל התקציבי בעצם פוצלה הצעת החוק, כל הנושא של "בתים לחיים" ירד, נשארו מרכזי התעסוקה.
<זיו מגור: גם מרכזי התעסוקה, בעצם מרכזי היום לדוגמה פוצלו לשלוש הצעות חוק כדי שאף אחת מהן לא תעבור את 5.7 מיליון ושהיא תעבור ואז ניתן הפטור.
<זיו מגור: השאלה שלי עכשיו, מכיוון שאני לא רואה את הנציג האוצר, זו הצעת חוק תקציבית, צריך לתקן את הדבר הזה.
<זיו מגור: השאלה, זה היה המטרייה, איך ממשיכים משם?
יואב בן צור: אנחנו נבדוק גם באמצעות מ.מ.מ את הנושא של עלות הדבר הזה ונראה לאן זה מגיע.
יואב בן צור: ברור שמי שיצטרף לקבל פיצוי על זה, ביו אם זה על חשבון הרשויות אז הם בטח ידרשו פיצוי על זה.
יואב בן צור: בוא, נראה איך עושים.
<זיו מגור: סליחה, משפט אחרון.
<זיו מגור: מה שקרה כתוצאה מהצעת חוק שעברה, הצעה שפטרה את המעונות היום, בעצם זה נפל על הרשויות.
<זיו מגור: עכשיו, כמו שציינת, באותם מקומות כל רשות מתנהלת אחרת.
<זיו מגור: בעצם בכל רשות התחילו עכשיו, מאלה שלא גבו במרכזים, התחילו לגבות את הסכומים האלה.
יואב בן צור: תאמין לי שאני מכיר את זה.
יואב בן צור: בעברי הייתי מנהל גוף גדול כזה והיו לנו התמודדויות, במיוחד עם עיריית ירושלים, מאוד מאוד קשות.
יואב בן צור: הם רצו לומר שיש שטחים שבעצם הם לא בדיוק לתעסוקה, נמצאים שם משרדים.
יואב בן צור: היה אז ויכוח על המשרדים הראשיים האם מהם נגרעים מחלק ממרכזי התעסוקה.
יואב בן צור: הלכנו עד בית משפט, אני חושב שבסופו של הליך גם המשרד הראשי שישב במרכז תל אביב הוכר כחלק ממסגרת התעסוקתית.
יואב בן צור: בעצם, הוא המנגנון שמפעיל את כל המערכת הזאת.
יואב בן צור: להגיד מסגרות הדיור, על זה צריך לתת את הדעת, גם זו החרגה שלא ברורה כל כך גם שמקבלים תקציב, צריך לבדוק.
יואב בן צור: כמו שאמר נציג השלטון המקומי, לראות בעצם איפה הפער בין התעריף לבין ההוצאה בפועל.
יואב בן צור: לסיכום.
יואב בן צור: יש עוד מישהו שרוצה לומר משהו?
יואב בן צור: סליחה, כן גברתי, בבקשה.
<מרים בר ניר: אני מ"עוצמה" – פורום ארצי של משפחות נפגעי נפש.
<מרים בר ניר: נכנסנו באיחור כי היינו בדיון אחר, גם כן בנושא דיור.
<מרים בר ניר: אולי דובר כאן על האם מדובר רק מיסוי שלא ארנונה או שאפשר גם לומר דברים אחרים?
<מרים בר ניר: אני לא יודעת אם אני יכולה, אולי כבר דיברו על זה כי נכנסתי מאוחר.
<מרים בר ניר: סליחה.
<מרים בר ניר: אני יודעת שיש הנחה במיסוי להוסטלים ולדיור שבו נמצא אדם שהוא בעל הדירה או ששכר דירה, כלומר יש הנחה.
<מרים בר ניר: אבל, כיוון שיש עשרות אלפי נכים שגרים עם המשפחות שלהם והדירה לא רשומה על שמם, והעלות של משפחה שמחזיקה עם אדם מוגבלות היא גדולה, האם ניתן לתת על חלק היחסי, נניח שבמשפחה יש ארבעה אנשים ומתוכם אחד עם מוגבלות, 25% הנחה בארנונה - - -
יואב בן צור: לא גברתי, אני חושב שאם מישהו נכה בבית, בזכות אותו נכה מקבלים את ההנחה, כל הבית מקבל את ההנחה.
<מרים בר ניר: לא, רק אם הנכס רשום על שמו.
<מרים בר ניר: בפירוש, יש לי ניסיון ואני יודעת שאמרו לי שרק אם אני רושמת את הדירה על שם הבת - - -
יואב בן צור: לא גברתי, לא.
<סיגל פרץ: אנחנו רושמים את השם של מי שגר ואז אפשר לקבל את ההנחה, את החלק היחסי.
<מרים בר ניר: אני נעניתי, אמרו לי שרק - - - <קריאה:> איזו עירייה?
<מרים בר ניר: ירושלים.
<מרים בר ניר: בירושלים אמרו לי - - -
יואב בן צור: בירושלים מכל הסיבות שבעולם יש הרבה בעיות בנושאים הללו.
יואב בן צור: <קריאה:> זה אפשר, עושים את זה.
יואב בן צור: את צריכה לברר יותר טוב.
יואב בן צור: הבנו גברתי, אנחנו נבדוק את הנושא הזה ונקבל תשובה על זה.
יואב בן צור: נחום, אתה רוצה לומר משהו אפילו שהגעת באיחור?
<נחום עידו: אני עוד לא יודע מה - - -
יואב בן צור: מה, אתה לא יודע לאן נכנסת?
<נחום עידו: כן.
יואב בן צור: אתה מנהל שירות דיור חוץ ביתי.
יואב בן צור: הנושא פה הוא ארנונה.
<נחום עידו: אנחנו כמשרד הרווחה נשמח מאוד אם יהיה פטור מארנונה.
יואב בן צור: אתם נותנים תעריף לדייר שנמצא.
יואב בן צור: אמרו פה שבתוך התעריף שליש זה גם למיסוי.
יואב בן צור: השאלה היא האם התעריף שאתם נותנים, שבתוכו מיסוי, מכסה את עלות הארנונה, זה הכול.
<נחום עידו: אנחנו מאמינים שהוא כן מכסה את עלות הארנונה.
<בניהו אחרק: אשרי המאמין.
יואב בן צור: אתה אומר את זה על סמך מה, על סמך בדיקה, הערכה?
<נחום עידו: אני אומר את זה על סמך, אנשי התעריפים שלנו שלא נמצאים פה, כשהם בנו את התעריף הם בנו את התעריף שהוא כולל את הנושאים האפשריים כולל את נושא הארנונה.
<נחום עידו: אני מסתכל פה על האנשים ואני יודע שהמפעילים הפרטיים למשל לא באים אלינו בטענות והם לא מפסידים כסף.
<נחום עידו: אם הם לא מפסידים כסף, יכול להיות שזה בא על חשבון זה שהם אולי חוסכים במקום אחר – - –
<סיגל פרץ: זה בא על חשבון – -
יואב בן צור: זאת אומרת, או שלא משפצים את הבית כמו שצריך.
יואב בן צור: פחות מקררים, נותנים פחות כוח אדם – -
<נחום עידו: לא.
<נחום עידו: הבתים, אני יכול להגיד לך שהבתים בקהילה הם בתים, כולם, הם בתים באיכות מאוד מאוד גבוהה ומשופצים.
<נחום עידו: דרך אגב, אנחנו עוזרים לעמותות לשפץ באמצעות קרן שלם ובאמצעות הביטוח הלאומי, גם הצטיידות אנחנו מאפשרים.
<נחום עידו: ברור לחלוטין שאם יהיה פטור מארנונה אז הכסף הזה יופנה לסיוע לאנשים, לטיפול באנשים, לתת להם טיפול הרבה יותר טוב, אין בכלל ספק.
יואב בן צור: נחום, תקשיב.
יואב בן צור: אמרתי גם קודם וגם אני אומר, אנחנו לא מדברים עכשיו על איזו תופסת תקציבית.
יואב בן צור: אלא אם אכן בתעריף, הכסף שמתקבל שם אמור להספיק גם לתשלומי ארנונה, את זה באמצעות מחלקת המחקר שלנו נבדוק ואין לנו מה לדבר.
יואב בן צור: אם זה לא כך, אז באמת יש מה לתקן, או בהגדלת התעריף או בפטור מהארנונה, אחת מהשתיים.