GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אליאור דיין: עדיין אני מחכה לתשובה.
<דוד דיין: יותר מחצי שנה.
<אליאור דיין: ואני עדיין מחכה לתשובה ואין שום תשובה ואני מנסה להתקשר וכשאני מתקשר לשם עונים לי כאילו ב – תשחרר אותנו, מי אתה בכלל, ופשוט כאילו נותנים לך הרגשה לא נעימה כזאת.
<אליאור דיין: אחים שלי כשהתגייסו לשב"ס ולמשטרה, עשו להם את אותו דבר וכיום, שניהם מצטיינים של פלגות צפון.
<אליאור דיין: אחותי קיבלה לא מזמן מצטיינת בשב"ס, ביחידת נחשון ואותו דבר אחי ישראל, הוא בבילוש של תחנת כרמיאל.
<אליאור דיין: הם שניהם כיום מצטיינים ועשו להם את אותו דבר באותם מבחנים.
נאוה בוקר: בדקתם אם אין העדפה מתקנת ליוצאי משפחות שכולות?
נאוה בוקר: אני יודעת שדוד דיין, האב, דיבר בנושא.
נאוה בוקר: אני אשמח לשמוע אותך.
<דוד דיין: צר לי שאנחנו צריכים לשים בקדמת הבמה את נושא השכול, אבל לצערי, חשבנו, כמו שאתם רואים אותו, הוא לא ילד נכה.
<דוד דיין: אפילו הנציב בפגישה איתו שאל אותו מאיפה הבאת את הכושר הזה, מה אתה אוכל.
<דוד דיין: שמעון לייני נמצא פה, איילת נמצאת פה.
<דוד דיין: אני לא אומר סתם דברים.
<דוד דיין: אני אומר את הדברים כהווייתם, כמו שהם היו.
<דוד דיין: מה שמציק לי, שאחר כך, הדברים שנאמרו, למה לא מגייסים אותו?
<דוד דיין: כשאני פניתי לנציב באנדרטה לאסון הכרמל ביום הזיכרון, הוא אומר ליושב ראש יד לבנים – הוא לא עבר אפילו את ריצת 2,000.
<דוד דיין: אמרתי לו הנציב, עמדנו אצלך במשרד, ישבנו אצלך במשרד – איך אתה אומר דבר כזה כשלידי, ליד הקצינים שלך אתה שאלת אותו מה אתה אוכל שיש לך כושר כזה.
<דוד דיין: כמו שהוא אמר, לא יכול להיות שבעשר דקות יכולים לקבוע אישיות של בן אדם.
<דוד דיין: ועובדה, עברנו את אותן תלאות עם שני הילדים שלי, הבן הגדול והבת.
<דוד דיין: כמו שהוא אמר, אחת היא מצטיינת, קיבלה לפני שבוע מפלגת צפון, גדוד נחשון, והשני נמצא ביחידת אורגן בתחנת כרמיאל.
<דוד דיין: עכשיו אני שם את השכול שלי בקדמת הבמה.
<דוד דיין: אני מבקש, אני חושב שמן הראוי, הילדים האלה, במיוחד הוא, שהוא נגדע באיבו של האסון, הוא הלך לגיבוש של שייטת 13, באמצע השכול שלנו.
<דוד דיין: למה לא עושים איזה שהוא משהו הכי קטן?
<דוד דיין: למה יש איפה ואיפה?
<דוד דיין: יש כאלה שגויסו בלי מבחנים.
<דוד דיין: בלי שום דבר.
נאוה בוקר: בלי מבחנים?
<דוד דיין: גויסו ללא מבחנים.
<דוד דיין: ללא שום דבר.
נאוה בוקר: אני לא שמעתי על כך.
<דוד דיין: אני לא רוצה לציין את השמות.
<דוד דיין: הם מכירים את השמות שלהם.
<דוד דיין: למה?
<דוד דיין: אסון הכרמל במיוחד הוזנח לחלוטין.
<דוד דיין: הילדים של אסון הכרמל מוזנחים לחלוטין.
<דוד דיין: אני לא הבאתי נכה שהתגייס לכבאות, לא הבאתי איזה - - -
נאוה בוקר: אנחנו מבינים שהוא כשיר.
<דוד דיין: סליחה, לא חלילה שאני אומר משהו נגד נכים, חלילה.
<דוד דיין: שאני לא אשמע.
<דוד דיין: פשוט הוא לא מוגבל במשהו.
<דוד דיין: אדרבא, יש לו אמביציה ברמות גדולות.
<דוד דיין: פשוט נפנפו אותנו כאילו כלום.
<דוד דיין: אני אכניס את כל החדר הזה, וצר לי לכולם, התשובה שניתנה על ידי מר שחר איילון ביום הזיכרון של חללי אסון הכרמל באנדרטה, התשובה שלו לשתי אימהות שכולות – אני לא חייב לכן כלום.
<דוד דיין: אני לא הרגתי אותם.
נאוה בוקר: שחר לא כאן להגן על עצמו.
<דוד דיין: שיעבירו לו את זה.
נאוה בוקר: אז אנחנו לא נעסוק בכך.
<דוד דיין: אמרתי לו, אדון שחר איילון, תתבייש לך אם ככה אתה מדבר עם אם שכולה.
נאוה בוקר: טוב, בוא נעבור הלאה.
<דוד דיין: אז אני מבקש, אין שום מניעה לגייס את הילד הזה.
<דוד דיין: אין שום מניעה.
<דוד דיין: אין לו קומבינות.
<דוד דיין: הוא לא נכה והוא לא שום דבר.
<דוד דיין: הוא כשיר הרבה יותר, וסליחה מהכבאים אם אני אפגע במישהו, הוא יותר כשיר מהרבה כבאים אחרים בתוך הכבאות.
<דוד דיין: תודה רבה.
חמד עמאר: גברתי יושבת הראש, לנושא של סדר הדיון הזה, אני יכול לקבל קודם כל את תהליך המבחנים שעוברים האנשים?
חמד עמאר: שנבין בדיוק.
חמד עמאר: שמעתי מאחד הנבחנים שעבר שלב ראשון, שלב שני.
חמד עמאר: שנשמע את התהליך ואז ניכנס לדיון, כדי שנבין בדיוק מה עוברים אותם אנשים שרוצים להתגייס.
חמד עמאר: איזה תהליך.
נאוה בוקר: סליחה, תחזור על השאלה.
חמד עמאר: אני רוצה להבין את הליך המיון של המתגייס.
חמד עמאר: שלב ראשון, שלב שני, שלב שלישי, שלב רביעי.
חמד עמאר: איזה שלבים הוא עובר ומה הוא כל שלב.
נאוה בוקר: חמד, אז אנחנו נגיע לזה כבר אחרי שנשמע עוד שתי דוגמאות קצרות.
חמד עמאר: קודם כל נבין את התהליך ואז נשמע אותם ונבין יותר.
חמד עמאר: כי אני שאלתי אותו איזה תהליך הוא עבר.
עבדאללה אבו מערוף: זה אותו דבר, אבל נמשיך לשמוע.
נאוה בוקר: חסין אברהים, בבקשה.
נאוה בוקר: מאיפה אתה?
<חסין אברהים: שלום לכולם.
<חסין אברהים: אני חסין אברהים, אני מבית ג'אן, בן 29.
<חסין אברהים: סרן משוחרר מצה"ל.
<חסין אברהים: בתפקידי האחרון הייתי מ"פ.
<חסין אברהים: ניגשתי למבחנים, התחלתי את התהליך גם בסוף ינואר.
<חסין אברהים: שנה של תהליך, עברתי את כל התהליכים.
<חסין אברהים: זה התחיל בבר אור, גיבוש ראשון.
<חסין אברהים: גיבוש שני זה היה דיונות עם מאמץ פיזי וטכני.
<חסין אברהים: לאחר מכן עשינו קינן שפי, גם שם עברתי בהצלחה.
נאוה בוקר: עברת את קינן שפי.
<חסין אברהים: עברתי והפסיכולוגית החליטה שאני מתאים למסגרת.
<חסין אברהים: לאחר מכן עשיתי גם ועדה רפואית, יצאתי כשיר, עד שהגעתי לוועדת בוחנים.
<חסין אברהים: עד היום אני לא מאמין ולא יודע למה לא עברתי.
<חסין אברהים: אחרי שעברתי את כל התהליכים, אני לא רואה שום סיבה שתעצור אותי שלא להתגייס.
<חסין אברהים: זה תהליך של שנה.
<חסין אברהים: תהליך ארוך מאד.
נאוה בוקר: אוקיי, נעבור לחמד.
נאוה בוקר: אתה שאלת את נציגי הכבאות.
נאוה בוקר: אני אשמח אם אחד מכם יסביר לנו את השלבים.
חמד עמאר: כל שלב ושלב, שנבין אותו ונבין איפה נופלים האנשים.
<שיקו בר דב: שלום לכולם.
<שיקו בר דב: אני אציג את כל התהליך בכללותו, איך הוא מגיע.
<שיקו בר דב: אני אעביר לכם קצת נתונים.
<דוד דיין: ואחר כך ברשותך תדבר על התהליך שאתה התקבלת.
<דוד דיין: אני אודה לך מאד.
נאוה בוקר: אני מבקשת לא לדבר ללא רשות.
<גבי גניש: אני חושב שאנחנו לא צריכים - - -
נאוה בוקר: סליחה, אין לך רשות דיבור.
נאוה בוקר: גבי, אני קוראת אותך לסדר.
נאוה בוקר: אתה לא תדבר כאן בלי רשות דיבור.
נאוה בוקר: תרשם לזכות דיבור, תקבל זכות דיבור.
נאוה בוקר: בבקשה, שיקו.
<שיקו בר דב: תהליך הקליטה של לוחמי האש מתחיל בשלב ראשון בפרסום פומבי בעיתונות, גם בשפה העברית וגם בשפה הערבית וגם באתרי האינטרנט.
<שיקו בר דב: אנשים ממלאים טפסים באינטרנט, נרשמים.
<שיקו בר דב: השלב הראשון זה שלב שבו אנחנו בוחנים את הטפסים לראות שאין רישום פלילי, עונים לתנאי הסף, 12 שנות לימוד, כל התהליכים שאנחנו נדרשים.
<שיקו בר דב: ואז אנשים באים, אחרי שעברו את השלב הזה, אנשים באים לשלב ראשון של שלב בר אור, שבהם רצים 2,000 מטר, כפיפות מרפקים, כל התהליכים לכושר גופני.
<שיקו בר דב: מי שעונה לתנאי הסף, עונה לציון 60, עובר לשלב הבא, ליום נוסף של גיבוש.
עבדאללה אבו מערוף: כמובן, אתם מבקשים אישור רפואי לפני זה.
<שיקו בר דב: כן, ברור, ברור.
<שיקו בר דב: בשלב הבא באים ליום של גיבוש, שכמו שהחבר אמר, הגיבוש הוא מאד קשה ופיזי, שבעצם בוחן את היכולת של המועמד להתמודד עם עבודה של לוחם האש, הן בצד הטכני – בודקים שם יכולות טכניות.
<שיקו בר דב: מצד שני, הם יוצאים לתהליך עם שקי חול ואם אתם רוצים, יש לי פה סרטון שמציג את היום הזה, שבעצם בוחנים.
<שיקו בר דב: לוחם האש, כשהוא הולך לשריפה, הוא הולך אל הלא נודע.
<שיקו בר דב: הוא לא יודע מתי היא תתחיל ומתי היא תיגמר.
<שיקו בר דב: וככה הם יוצאים לאיזו שהיא דרך בסחיבה, שבוחנים אותם, כאשר מי שעושה את רוב הליכי המיון, זה לוחמי אש שהם בקורס קצינים, שאותם מועמדים שמחר ייקלטו לתהליך, הם מועמדים שהם יהיו הלוחמים שלהם, והם בוחנים אותם.
<שיקו בר דב: והם בוחנים אותם – טכני, מבחני אומץ, מבחן סוציומטרי הם עושים בתוך הקבוצה וזה היום השני.
<שיקו בר דב: היום השלישי, הם מוזמנים למכון קינן שפי, זה מכון השמה.
<שיקו בר דב: אני חייב להגיד שכל התהליך הזה נבנה עם יועצים ארגוניים מהטובים שיש במדינה.
<שיקו בר דב: אנחנו הגדרנו מה הציפיות שלנו מלוחם האש ואם תרצו אני יכול להגיד גם אותם.
<שיקו בר דב: מה אנחנו מצפים, מה התפקיד שלו, מה העיסוק שלו ובהתאם לזה נבנו המבחנים.
<שיקו בר דב: ואז הם באים לשלב שבו רוב העבודה שלנו היא עבודת צוות.
<שיקו בר דב: עבודת צוות ואז הם הופכים את הדינאמיקה.
<שיקו בר דב: נמצאת פה גם נציגת קינן שפי, הסמנכ"לית שבאה מציגה את התהליך ואחר כך יש מבחנים קוגניטיביים.
<שיקו בר דב: בודקים את התהליכים האלה.
<שיקו בר דב: בשלב הבא הם הולכים לבדיקות רפואיות.
<שיקו בר דב: בשלב האחרון יש מרכז ועדת קבלה, שזה השלב שבו יושבים מפקדי כבאות, הדרכה, משאבי אנוש, נציגים - - -
נאוה בוקר: כמה מגיעים לוועדת קבלה?
<שיקו בר דב: אני יכול להגיד לך מבחינת הנתונים - - -
עבדאללה אבו מערוף: כמה נושרים?
נאוה בוקר: כן, בדיוק, זו הכוונה.
עבדאללה אבו מערוף: בכל שלב ושלב.
<שיקו בר דב: אני אציג לכם את כל הנתונים, אין בעיה.
<שיקו בר דב: בגיוס הנוכחי אנחנו קלטנו כ-240 לוחמים.
נאוה בוקר: מתוך 8,000.
נאוה בוקר: מדהים.
<שיקו בר דב: אני אציג לכם את הכל.
<שיקו בר דב: תקשיבו עד הסוף, תאמינו לי שלא תהיינה לכם שאלות.
<שיקו בר דב: נרשמו 8,286.
<שיקו בר דב: אחרי השלב של הטפסים – 7,821.
<שיקו בר דב: התייצבו לחלק א', שזה אני אומר בוחן הבר אור והדברים האלה, 4,350.
<שיקו בר דב: עברו את שלב הבר אור – 1,735.
<שיקו בר דב: עברו את שלב המשימות – 1,327.
<שיקו בר דב: עברו למכון קינן שפי 553.
<שיקו בר דב: עברו את ועדת הבוחנים 244 ומשם אנחנו יוצאים.
<שיקו בר דב: עכשיו אני אומר תראו, אני בטוח שהבחורים שנמצאים פה וסיפרו את הסיפור שלהם, הם מעולים.
<שיקו בר דב: הם טובים.
<שיקו בר דב: אני בכלל אין לי ספק.
<שיקו בר דב: אין לי שום ספק בדברים האלה, אבל אין מה לעשות.
<שיקו בר דב: גם מכבי תל אביב, כל קבוצות הכדורסל, יש שם שחקנים טובים, אבל בחמישייה של מכבי תל אביב יש רק חמישה.
<שיקו בר דב: זה ההקצאות שיש לנו.
<שיקו בר דב: ואם ניגשים 8,200 איש ונבחרים בסוף רק 200, זה רק אנשים שעוברים את כל התהליך.
<קריאה: איזה קריטריונים בוועדה האחרונה?
<שיקו בר דב: אני לא רוצה שתעצרו אותי.
<שיקו בר דב: סליחה, תני לי לסיים.
נאוה בוקר: סליחה, לסגן השר יש שאלה אליך, שיקו.
<שיקו בר דב: רגע, אני רוצה עוד משפט אחד לסיים ואני אענה לכולם.
<שיקו בר דב: אני אומר, התהליך הוא תהליך מקצועי.
<שיקו בר דב: זה תהליך שאנחנו בוחנים את עצמנו, משפרים אותו לאורך כל הדרך, מתוך כוונה לקחת את הכי טובים.
<שיקו בר דב: את הכי טובים.
<שיקו בר דב: צר לי מאד שאני מנהל פה דיון בכנסת על אירועים פרטניים.
נאוה בוקר: זה לא אירועים פרטניים.
נאוה בוקר: אני מקבלת מאות פניות.
נאוה בוקר: לא רק אני.
<שיקו בר דב: לא, אני לא חושב שזה נכון.
<שיקו בר דב: אנחנו ארגון מקצועי.
<שיקו בר דב: אנחנו פועלים בצורה מקצועית.
<שיקו בר דב: מי שחושב שמשהו בתהליך שלנו לא מקצועי, שיבוא ויגיד.
<שיקו בר דב: אמר כאן האבא, ואני מכבד אותו מאד, אנשים נכנסו בלי מבחנים.
<שיקו בר דב: אמר את זה קבל עם ועדה.
<שיקו בר דב: שיראה לי אחד כזה שנכנס בלי מבחנים.
<שיקו בר דב: אחד.
<שיקו בר דב: אני מחר מוריד את הדרגות שלי ושם אותן פה.
<דוד דיין: סליחה אדוני, אז אני לא רוצה להעמיד אותך במצב הזה.
<דוד דיין: אני לא רוצה להגיד.
<דוד דיין: לא שם אחד.
<דוד דיין: אני אתן לך עשרה שמות אם אתה רוצה.
<דוד דיין: אני לא רוצה להעמיד אותך במצב הזה.
<דוד דיין: פשוט מאד.
<דוד דיין: אני מתנצל אם אני צריך להעמיד אותך במצב הזה בסוף.
נאוה בוקר: בבקשה, סגן השר איוב קרא.
<דוד דיין: למשפחת השכול אפשר לתת אולי איזה משהו, ועוד למשפחת השכול של אסון הכרמל במיוחד.
<דוד דיין: במיוחד.
<דוד דיין: הרי הם לא הולכים לקורס טיס.
<דוד דיין: הם לא הולכים לאיזה שהוא משהו שאני לא יודע מה.
<דוד דיין: אם הוא היה מועמד להיות בשייטת 13, אז הוא יכול להיות בכיבוי אש.
<דוד דיין: הוא יכול להיות כבאי אש.
איוב קרא: דוד, זה לא דיון אישי.
איוב קרא: אני חייב לעזור ליושבת הראש וגם לשיקו.
איוב קרא: אבל מה שכן, צריך לומר בעניין המשפחות השכולות, אני כבן למשפחה שכולה, שני אחי נהרגו בצה"ל, אני רגיש מאד לעניין הזה.
איוב קרא: זה קבוע בכל ארגון כמעט, שיש העדפה מתקנת לגביהם.
איוב קרא: צריך לשקול את הדבר הזה גם אצלכם.
נאוה בוקר: זה לא קיים בכבאות?
איוב קרא: זה חייב להיות אצלכם גם בכבאות, לדעתי.
נאוה בוקר: חמור מאד.
איוב קרא: עכשיו שיקו, לגבי הוועדה - - -
נאוה בוקר: אין רמקולים.
איוב קרא: לבני משפחה שכולה בכל ארגון יש העדפה מתקנת.
<שיקו בר דב: סליחה, סגן השר, עוד פעם, אתם אומרים אמירות שאני מכבד פה את כל הנוכחים.
<שיקו בר דב: אין שום החלטת ממשלה לגבי - - -
<קריאה: אין החלטת ממשלה.
נאוה בוקר: זה אומר שצריך לדאוג לכך שתהיה העדפה מתקנת למשפחות שכולות.
<קריאה: אין חוק שמחייב.
איוב קרא: שיקו ,עם כל הכבוד, אני חושב שצריכה להיות רגישות בתוך הארגון לזה, ולא חייב לחכות להחלטה.
איוב קרא: אני יכול להביא לך החלטה מחר.
איוב קרא: לדעתי צריך להיות מובן העניין הזה.
נאוה בוקר: זו רק שאלה של רצון.
איוב קרא: לגבי הוועדה האחרונה שדיברת עליה, מה הקריטריונים בוועדה האחרונה, שמגיעים דווקא 240 ולא האחרים.
איוב קרא: אני מבין את מה שאתה מחדד ואת מה שאתה מדבר.
איוב קרא: שם עקב אכילס.
<שיקו בר דב: אני אענה לזה.
<שיקו בר דב: בוועדה האחרונה יושבים חמישה-שישה מפקדים.
<שיקו בר דב: מגיע מועמד, שואלים אותו את כל השאלות.
<שיקו בר דב: וכמו שיש בכל דפי המכרזים של שירות המדינה, אותם כללים.
<שיקו בר דב: אותם שישה שבעה סעיפים שהם צריכים לדרג אותם לפי הכללים של שירות המדינה, בכל מכרז את אותם כללים.
<שיקו בר דב: יושבים, שואלים מאיפה הוא בא, מה עשה, למה הוא מתאים.
<שיקו בר דב: כל התהליכים הרגילים של ועדה רגילה.
<שיקו בר דב: הם יושבים.
<שיקו בר דב: הם מנקדים.
<שיקו בר דב: גם תראו, אני אגיד לכם, יש גם עוד כל מיני אלמנטים של אנשים, שאתה יודע, שחלק בתהליך אתה פתאום עולה עליהם במהלך הוועדה, שהם עושים, לא עושים.
<שיקו בר דב: יש עוד תהליך.
<שיקו בר דב: אחרי שהוא נכנס, זה לא בטוח שיהיה לו חמש.
<שיקו בר דב: הוא בא לקורס.
<שיקו בר דב: גם בקורס נופלים עוד אנשים.
<שיקו בר דב: יש קורס של שלושה חודשים, שאנשים נמצאים ועוברים, מתאמנים - - -
חמד עמאר: כמה אחוז נופלים בדרך כלל?
<שיקו בר דב: אחוז הנופלים עומד על 5%, 4%.
<שיקו בר דב: אני אומר, נופלים מעט.
<שיקו בר דב: מתחילים 100 – חמישה חברה נופלים, ארבעה חברה נופלים, אבל עדיין יש הליך של מיון.
<שיקו בר דב: אחר כך הם באים גם לשנתיים של תקופת ניסיון.
<שיקו בר דב: גם בתקופה הזאת, אחרי שהוא בא לתחנה, מתחיל לעבוד, עדיין יש אנשים שנופלים.
<שיקו בר דב: אני אומר עוד פעם, מקצוע לוחם האש זה מקצוע קשה, מקצועי, מסכן חיים ולא כל אחד מתאים לדברים האלה.
<שיקו בר דב: באמת, יכול לבוא הבן אדם הכי טוב בעולם.
<שיקו בר דב: אני ראיתי שם אנשים בריונים, חזקים, רצים כמו ספידי גונזלס.
<שיקו בר דב: אני מזכיר לכם את אותו אירוע שהיה סגן אלוף הארץ בקרב 10 שלא עבר.
<שיקו בר דב: עלה לסולם ורץ ולא עבר.
<שיקו בר דב: פרסמו את זה בתקשורת.
איוב קרא: תודה שיקו.
איוב קרא: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף ביקש את רשות הדיבור.
איוב קרא: אחריו חבר הכנסת חמד עמאר.
עבדאללה אבו מערוף: אני חבר ועדת המשנה לכבאות בראשותה של חברת הכנסת נאוה בוקר שעושה עבודה מצוינת, לא בגלל ההיבט האישי.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו כאן כמובן שלא בעניין פרטי וזה לא דיון פרטי של אף אחד.
עבדאללה אבו מערוף: זה דיון מקצועי לחלוטין.
עבדאללה אבו מערוף: פנו אלי הרבה אנשים.
עבדאללה אבו מערוף: אמרתי להם שזה משהו מקצועי.
עבדאללה אבו מערוף: היו גם מקרים אישיים שקרובים.
עבדאללה אבו מערוף: ולכן בכלל הדיון לא אישי.
עבדאללה אבו מערוף: אני כאן מתייחס לעניין המקצועי, הספציפי הבריאותי, שלפי הדרישות של מערכת הכבאות אני מבין שהעבודה קשה מאד מכל הבחינות, לא רק כושר גופני.
עבדאללה אבו מערוף: לכן כדאי לבדוק אם הנושא הועלה מבחינתנו ומבחינת
עבדאללה אבו מערוף: כם, הוא לא הועלה במקרה, אז אולי באיזה שהן תחנות יש לכם OVER דרישות, מה שנקרא.
עבדאללה אבו מערוף: מבחינה רפואית, היבטים פסיכולוגיים, היבטים אחרים, נפשיים.
עבדאללה אבו מערוף: צריך לבדוק אותם, לראות כמה נשירות יש לכם בכל תחנה, בכל המבחנים.
עבדאללה אבו מערוף: את הנשירות אחרי שהוא התקבל לקורס אחרי שנתיים, אני מבין.
עבדאללה אבו מערוף: זו כבר פרקטיקה וזה כבר לא קשור.
עבדאללה אבו מערוף: אני מבין את זה שיכול להיות שהוא כבר לא יכול להתמודד בפרקטיקה עם מה שיש.
עבדאללה אבו מערוף: היה לו פעם שריפה, פעמיים, שלוש, ולכן זה עניין אחר.
עבדאללה אבו מערוף: לכן אני פונה אליכם לבדוק איפה יש יותר נשירה.
עבדאללה אבו מערוף: מאותם 8,200 נשארו 244.
עבדאללה אבו מערוף: האם חסרים לכם תקנים או לא חסרים?
עבדאללה אבו מערוף: אתם רציתם לקבל 244 ורק אותם?
עבדאללה אבו מערוף: העניין שיש לבדוק את התחנות האלה ואיפה יש יותר מכשול, יש לבדוק למה.
עבדאללה אבו מערוף: יכול להיות שהם יצליחו.
עבדאללה אבו מערוף: אני לא אומר מבחינה מקצועית לעשות מה שנקרא הטלות.
עבדאללה אבו מערוף: אפשר לבדוק.
עבדאללה אבו מערוף: זה לא מתמטיקה ואני חושב שכדאי לבדוק.
עבדאללה אבו מערוף: הדבר השני, אני מבקש שתיקחו בחשבון בגיוסים, שבן המקום מכיר את הסביבה.
עבדאללה אבו מערוף: גם זה חשוב.
עבדאללה אבו מערוף: מכיר את המקום, מכיר את הסביבה, מכיר את הטופוגרפיה, את הגיאוגרפיה, את המקומות, את הדרכים, את הכל.
עבדאללה אבו מערוף: בכל זאת, זה אולי קשור לוועדה האחרונה, לא בוועדת הכושר הגופי, שגם תיקח בחשבון ואני חושב שיהיה אפשר למצוא דרך שאכן נהיה אובייקטיביים יותר ומקצועיים יותר.
עבדאללה אבו מערוף: אני מבין שהעבודה היא קשה מאד.
עבדאללה אבו מערוף: זה לוחמי אש.
עבדאללה אבו מערוף: זה לא עבודה קלה, אבל כדאי לבדוק את העניין בכל תחנה ותחנה.
נאוה בוקר: חבר הכנסת חמד עמאר.
חמד עמאר: קודם כל שלום לכולם.
חמד עמאר: אני מברך אותך על הוועדה.
חמד עמאר: פעם ראשונה שאני משתתף אצלך בדיון, כי ראיתי לנכון להגיע.
חמד עמאר: בקדנציה הקודמת השתתפתי בהרבה דיונים כאלה.
חמד עמאר: אני חושב שזה מבורך וזו תעודת כבוד לכיבוי אש, שמפרסמים שיש מכרז ומגיעים 8,200 איש להגיע ולהתגייס.
חמד עמאר: זה תעודת כבוד לכם ואני באמת מברך אתכם שהצלחתם להגיע למצב שאנשים רוצים להתגייס לכיבוי איש.
חמד עמאר: בואו לא נשכח, לפני חוק כיבוי אש שחוקקנו בכנסת ה-18, כיבוי אש היה שייך למועצות המקומיות ולרשויות המקומיות ואנחנו היום במקום אחר לגמרי.
חמד עמאר: אני גם שאלתי את זה בעבר ואני אשאל את זה עכשיו.
חמד עמאר: מגיעים 8,200 איש, נרשמים, ניגשים 7,200-7,300.
חמד עמאר: זה עלויות אדירות בדרך - - -
חמד עמאר: להגיע ל-240 זה עלויות לארגון, זה עלויות למדינה.
חמד עמאר: מגיעים לתחנה הסופית של 240.
חמד עמאר: להיפך מכולם, אני אומר שהדרישות צריכות להיות מאד מאד קשות ומי שרוצה להגיע, אם יש כזה מספר רב של אנשים שמגיע למקום הזה ורוצה להתגייס, בטח אני לא רוצה להגיע לוועדה הסופית עם אותו בחור צעיר, מוכשר כמו שדיבר כאן, עבר את כל השלבים ובשלב הסופי של הוועדה, אני לא חושב שמי שהצליח לעבור את הקושי בשלב הראשון, בשלב השני, את השלב של קינן שפי והגיע ועבר את הבדיקות הרפואיות ועבר את השלב האחרון, שם צריך להפיל אותו.
חמד עמאר: אני רוצה להגיע לשלב האחרון, ש-90% שהגיעו לשם, עברו.
חמד עמאר: וכאן לפי הנתונים שאתם נתתם, פחות מ-45% התקבלו.
חמד עמאר: כי אמרתם הגיעו לשם 500 ומשהו והתקבלו 240.
חמד עמאר: זה פחות מ-50%.
חמד עמאר: 44%.
חמד עמאר: אני לא רוצה להגיע לשם ואני מציע לכם – אל תגיעו לשם.
חמד עמאר: כי אותו בחור שהשקיע שנה שלמה מהעתיד שלו, מהחיים שלו, מלבנות את העתיד שלו בתוך כיבוי אש, הוא לא רוצה להגיע למצב כזה ששנה שלמה הוא סוחב ובסוף להגיד לו לך הביתה, ליותר מ-60%.
חמד עמאר: אתה מדבר על קרוב ל-300 איש שאתה אמרת להם עברתם שנה שלמה של כושר גופני, של מבחנים מאד קשים ואתם לא מתאימים.
חמד עמאר: ואני מבין שיש מוגבלות בנושא של המספר.
חמד עמאר: לכן הוועדה כאן, אני חושב, אתם צריכים לקחת את זה בחשבון.
חמד עמאר: 90% מגיעים לוועדה – צריכים לעבור.
חמד עמאר: לשם לא צריכים להגיע יותר מ-300 איש, 250 איש.
חמד עמאר: כשאתה רוצה 240 איש, אתה צריך להגיע עם 270 איש לשם.
חמד עמאר: אתה לא צריך להגיע עם 550 איש.
חמד עמאר: אסור לך להגיע לזה.
חמד עמאר: וזה טעות גדולה אם אתם מגיעים למספר כזה, ואחת הטעויות שאני חושב שאתם חייבים להסיק מסקנות בנושא הזה ולהוריד את המספר לאלה שמגיעים לשלב האחרון.
חמד עמאר: אני אישית אומר לכם, אני כבן העדה הדרוזית ואני כאן מייצג את העדה הדרוזית ובכל מקום, וחברי גם מייצגים את העדה הדרוזית והם יושבים איתי כאן.
חמד עמאר: אני קיבלתי - - -
עבדאללה אבו מערוף: את כלל האוכלוסייה בכלל.
עבדאללה אבו מערוף: לא רק.
חמד עמאר: אני לא, אני אומר לכם כנציג של העדה הדרוזית, כי לא פנה אלי האדון המכובד ואבא שלו לא פנו אלי.
חמד עמאר: אבל מהמשפחות הדרוזיות, מהחברה הדרוזים פנו אלי הרבה.
<קריאה: אתה נציג של כולם.
חמד עמאר: לא, אני אומר לך מי פנה אליך.
<קריאה: זה אנשים שמשרתים בצבא.
<קריאה: גם מהמגזר הבדואי - - -
חמד עמאר: אני מכבד את כולם.
חמד עמאר: מי שפנה אלי זה חברה דרוזים.
חמד עמאר: פנו אלי יותר מ-10 חברה דרוזים שהגיעו לשלב האחרון, שבשלב האחרון נפלו.
חמד עמאר: רציתי לדעת – ואני חושבת שיש לך את הנתונים האלה – כמה דרוזים הגיעו לשלב האחרון, כמה עברו וכמה נפלו.
חמד עמאר: אם יש לכם את הנתון הזה, זה מאד יעזור לי.
נאוה בוקר: תשמע, אני יודעת שדווקא במקרה של הדרוזים, יש אפליה מתקנת.
נאוה בוקר: אז כך שיש הרבה יותר ביחס לאחוז שלהם באוכלוסייה.
חמד עמאר: לא אפליה, יש חוק.
חמד עמאר: אני לא חיכיתי לאפליה המתקנה.
חמד עמאר: אני חוקקתי חוק שמחייב.
חמד עמאר: אני לא חיכיתי לאפליה המתקנת, לטובה של מישהו.
חמד עמאר: ומה שאני רוצה להציע לך - - -
נאוה בוקר: לא טובה, אני יודעת שהתקבלו הרבה דרוזים.
חמד עמאר: אני רוצה להציע לך.
חמד עמאר: אנחנו דיברנו על משפחות שכולות שאני מאד מכבד ואני חושב שכולנו כאן
חמד עמאר: יש לנו חוב למשפחות השכולות כמדינה, כחברי כנסת, כמחוקקים.
חמד עמאר: אנחנו חייבים להוביל חוק, כמו שאני הובלתי חוק.
נאוה בוקר: סגור.
חמד עמאר: העדפה.
חמד עמאר: לא העדפה, ייצוג הולם לבני העדה הדרוזית.
חמד עמאר: בחברות ממשלתיות ובמשרדי ממשלה, צריך להוביל חוק ייצוג הולם והעדפה מתקנת למשפחות שכולות.
חמד עמאר: אנחנו רק בחוק נוכל לעשות את זה, כי אני לא רוצה לחכות לטובה של ארגון מסוים.
חמד עמאר: אני רוצה שאותו ארגון יבין שהוא חייב לקבל אחוז מסוים בתוכו ממשפחות שכולות, אם מגיעים ילדים של משפחות שכולות.
חמד עמאר: זו חובתנו לעשות את זה ואני מוכן לקחת את הניסיון של החוק שהעברתי, של ייצוג הולם לבני העדה הדרוזית, להפוך את זה, להוסיף לחוק הזה משפחות שכולות, וזה יכול לקדם משפחות שכולות.
חמד עמאר: אני מוכן ללכת איתך בהצעת החוק, עם החברה שלנו כאן, גם לקדם את הצעת החוק הזאת.
חמד עמאר: אבל אני רציתי לקבל את הנתונים שביקשתי.
חמד עמאר: אם אין לכם את זה, אני אשמח מאד לקבל את זה בכתב יותר מאוחר, אבל זו נקודה מאד חשובה.
חמד עמאר: כשאני מקבל יותר מ-10 פניות של אנשים שהגיעו לשלב האחרון, סימן שהרבה דרוזים הגיעו לשם.
נאוה בוקר: הגברת דיין, רצית לומר- - -
<דוד דיין: רק למה צריך חוק?
<דוד דיין: באמת.
<דוד דיין: בשביל להתחשב במשפחות שכולות או לעשות העדפה מתקנת, זה צריך לבוא מעצמו.
חמד עמאר: תשמע, אני לא רוצה טובה - - -
<דוד דיין: זה כואב לי.
חמד עמאר: אתה אמרת משפט מאד קשה שאני לא הייתי מציע לך לומר אותו על נציב הכבאות.
נאוה בוקר: הוא לא נמצא כאן.
חמד עמאר: אני לא רוצה לקבל מראש ארגון תשובות כאלה.
חמד עמאר: אני רוצה לחייב אותו שיקבל, שהוא יבין שהוא חייב לקבל את המשפחות השכולות.
<דוד דיין: זו התשובה קיבלתי קבל עם ועדה.
חמד עמאר: בשביל זה אני לא רוצה לשמוע דברים כאלה בוועדות כאן בכנסת.
חמד עמאר: אני רוצה לחוקק את זה בחוק ולהביא את זה למתחם של מפקדי ארגונים וראשי ארגונים ומנהלי חברות.
חמד עמאר: אם אין לכם את הנתונים, אני אשמח לקבל את זה בכתב או לשלוח את זה לוועדת המשנה וועדת המשנה תעביר לנו.
נאוה בוקר: אין בעיה.
נאוה בוקר: הגברת דיין, רצית לומר כמה מילים?
<עליזה דיין: אני רציתי להגיד, בדיוק השר דיבר על זה, שיש העדפה למשפחות שכולות ואני שמעתי את זה מיושב ראש יד לבנים, אלי בן שם, יושב ראש הארגון של משפחות שכולות, והוא אמר לי שיש העדפה למשפחות שכולות – 5%, אם נכשלים במבחנים.
<עליזה דיין: עכשיו, הבן שלי עבר את כל המבחנים הפיזיים הקשים.
<עליזה דיין: מה שאמר לי הנציב, שהכי חשוב זה המבחנים הפיזיים.
<עליזה דיין: שיעשה אימונים.
<עליזה דיין: שיעשה אימונים, זה הכי חשוב.
<עליזה דיין: ובמשך שנתיים עד שפרסמו את הגיוס, שנתיים מאז השחרור שלו הוא עושה רק אימונים ופיזיים ובאמת התאמן ועבר את זה בהצלחה.
<עליזה דיין: אני לא מבינה.
<עליזה דיין: בגלל מבחן דינאמיקה קבוצתית יפילו אותו בשניות?
<עליזה דיין: עדיין לא מכירים אותו.
<עליזה דיין: לא יודעים מי הוא.
<עליזה דיין: אפילו לא אמרו לו להתקדם הלאה.
<עליזה דיין: זה ממש מקומם ומקומם אותי עוד יותר שאפילו בקטע של המשפחה השכולה, שזה פה אסון הכרמל, שמישהו מתוך אסון הכרמל, שזה קשור לכבאות, שם הם היו אמורים להתייחס יותר, ברגישות יותר ובצורה אחרת לגמרי.
<עליזה דיין: כי אני יודעת שהבן שלי, בגלל שהוא עבר את מה שהוא עבר במהלך כל השנים האלה, את הטראומה הזאת, שכשאח שלו איננו והוא נשרף, שם הוא רוצה לתת את מלוא עוצמתו בלהציל אנשים.
<עליזה דיין: והוא חושב רק על זה, איך להציל אנשים, כי אח שלו לא ניצל.
<עליזה דיין: אז שם היו אמורים להסתכל על זה, כמה מוטיבציה ורצון יש לו, לילד הזה, כדי להתגייס לכבאות.
<עליזה דיין: שם הם היו צריכים להסתכל.
נאוה בוקר: סגן השר, רצית לומר כמה מילים?
איוב קרא: כן, כן.
איוב קרא: אני רוצה להגיד לך, יושבת הראש, קודם כל לגבי משפחות שכולות.
איוב קרא: אני חושב שמובן מאליו, לא צריך חקיקה, זה צריך לבוא כמובן מאליו.
נאוה בוקר: אבל אנחנו רואים שזה לא קורה.
איוב קרא: זה צריך להיות בעניין הזה, בפנייה שלך לנציב, זה למסד את זה בתוך הארגון, לדעתי כחלק מההמלצה.
איוב קרא: אם לא, אז את יכולה להוביל עם חמד הצעת חוק שתחייב.
איוב קרא: זה אחד.
איוב קרא: במשפחות השכולות נמצאות משפחות בדואיות, דרוזיות וכו', לכולם.
איוב קרא: זה חשוב לכל עם ישראל.
איוב קרא: בעניין התאגידים.
איוב קרא: בזמנו הייתה החלטת בג"ץ שמחייבת בכל תאגיד של כיבוי להכניס דרוזים, בדואים וכל בני המיעוטים.
איוב קרא: אני חושב שהוא לא התייחס לזה, שיקו, כי אני טיפלתי בזה בתוך ה - - -
<שיקו בר דב: לא, אין תאגידים כבר.
איוב קרא: אתה מצלם את זה בהתאם למה שהיה בתאגיד באופן פרופורציוני.
איוב קרא: הכוונה אם קבעו שבכיבוי יהיו 10% בני מיעוטים, זה מה שנקבע בזמנו, ועל בסיס זה גם מומן הארגון וממשיך להיות ממומן, ולא בכדי ביהודה ושומרון יש חברה מהעדה הדרוזית ששולבו.
איוב קרא: לכן אתם צריכים לקחת בחשבון שבכל התאגידים יהיו דרוזים.
איוב קרא: הדבר שהכי מפליא אותי, אם מ"פ שהיה בצה"ל לא יכול להתקבל ככבאי, זו תעודת עניות לדעתי לארגון.
נאוה בוקר: אני יודעת על לוחמי שייטת, על כאלה שהיו במרמה שלא התקבלו.
איוב קרא: זה לא מסתדר לי, עם כל הכבוד.
איוב קרא: זה הדבר היחידי שחורה לי.
איוב קרא: סרן, ומ"פ.
איוב קרא: גם אני הייתי מ"פ ואני יכול להגיד לך שזה לא יכול להתקבל על הדעת.
איוב קרא: ולכן, צריך לדעתי בעניין של הוועדה הזאת, גברתי יושבת הראש, בוועדה הזאת האחרונה, צריך משהו להעביר אותה.
איוב קרא: מה זה להעביר אותה?
איוב קרא: לדעת איזה קריטריונים נקבעים שם ולמסד אותם, כי נראה לי שבוועדה הזאת כל המוקשים לכן צריך למסד את העניין הזה בוועדה.
נאוה בוקר: בדיוק.
נאוה בוקר: יושב ראש ארגון הכבאים, אבי אנקורי, בבקשה.
<אבי אנקורי: שלום לכולם.
<אבי אנקורי: אני רוצה לגעת ככה.
<אבי אנקורי: אני יושב ראש ארגון של יהודים ובדואים ודרוזים ואתיופים ורוסים וכולם.
<אבי אנקורי: באמת, אני לא מסתכל - - -
חמד עמאר: אתה יושב ראש ארגון.
<אבי אנקורי: אני יושב ראש ארגון.
<אבי אנקורי: יש כמה דברים באמת שאני באותה חשיבה כמו של שיקו ויש כמה דברים - - -
<קריאה: ונשים.
<אבי אנקורי: ונשים, כמובן.
נאוה בוקר: זה הדיון הבא.
<אבי אנקורי: וגם הקמתי ועדה לפני כמה ימים לקידום נשים במערך.
נאוה בוקר: זה לדיון הבא.
<אבי אנקורי: זה לדיון הבא.