GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: אבו עראר, אתה דיברת יותר ממה שהיית צריך, בגלל שאני מכבד אותך.
דוד אמסלם: אז מספיק.
חיים ילין: אני מציע שהנשק הזה, שהוא מסכן את כולם, את כולם, את כולם.
חיים ילין: אני לא מקבל גם את האמירות הקיצוניות שיש פה.
חיים ילין: את כולם הוא מסכן.
חיים ילין: נשק פלילי הופך להיות מחר נשק טרור.
חיים ילין: ככה צריך להסתכל על זה.
חיים ילין: הוא מסכן את כל מדינת ישראל, לא מבחינת החיים, גם מבחינת תחושת הביטחון.
חיים ילין: מה שקורה עכשיו בתל אביב, אנשים מתבלבלים – מה ההבדל בין ביטחון לבין תחושת הביטחון.
חיים ילין: הרי תביאו את כל צה"ל בתוך תל אביב, יהיה המון ביטחון, אבל תושבים מרגישים תחושת ביטחון נמוכה מאד.
חיים ילין: את זה אנשים לא מבינים.
חיים ילין: ולכן ברגע שיתחילו להילחם מול נשק פלילי, גם תחושת הביטחון של התושבים תעלה, כי יבינו שיש פה שינוי במדיניות.
חיים ילין: גם בשנת 2012, תסתכל בגוגל, תכתוב נשק בלתי חוקי, אתה תראה – ראש הממשלה - - - את אותם דיונים שהיו פה בכנסת.
חיים ילין: לא קרה כלום.
גלעד ארדן: קרה.
גלעד ארדן: לא היית.
גלעד ארדן: היית פה באיחור.
גלעד ארדן: כמה תיקים אמרתי שנפתחו בשנים 2014-2015?
חיים ילין: רגע, שנייה, כבוד השר, אני לא הגעתי באיחור.
חיים ילין: אתה הגעת באיחור.
חיים ילין: הגעת אחרי, אל-.
חיים ילין: אני תמיד מגיע מוקדם.
חיים ילין: אני אומר לך שלא קרה כלום.
גלעד ארדן: אתה אומר.
גלעד ארדן: אז מה אם אתה אומר.
חיים ילין: אני אומר לך.
גלעד ארדן: אתה היית אופוזיציה, אז אתה אומר, אבל יש נתונים.
דוד אמסלם: רק שנייה, כבוד השר, תן לו לסיים.
חיים ילין: ידידי, הרי אין בעיה, כבוד השר.
חיים ילין: הרי כל הזמן אתם מרגישים מותקפים.
חיים ילין: אני לא תקפתי אף אחד.
חיים ילין: אני אומר לך עכשיו - - -
גלעד ארדן: גם כשאתה - - -
חיים ילין: לא, אני לא.
חיים ילין: אני אומר לך את זה עכשיו כמו שזה, גם אם נפתחו בנגב תחנות, כי היה ברור שכשסוגרים את גבול מצרים הפשיעה בתוך מדינת ישראל, כי אין הברחות, תגדל ופתחו את התחנות.
חיים ילין: אני אומר לך, עדיין מפלס הפשיעה והנשק הבלתי חוקי, גם אם תראה את הסטטיסטיקה, לא ירד.
חיים ילין: לא ירד.
חיים ילין: ותחושת הביטחון - - -
דוד אמסלם: לא, לא, חיים.
דוד אמסלם: אתה דיברת יותר מאשר היית צריך כבר.
דוד אמסלם: קח משפט אחרון.
דוד אמסלם: אוקיי, קח משפט אחרון.
חיים ילין: אני רוצה - - -
<קריאה: כמה דקות צריך?
דוד אמסלם: 3 דקות.
<קריאה: אחמד קיבל 10 דקות.
אחמד טיבי: אל תשווה.
דוד אמסלם: אני לא משווה.
חיים ילין: כבוד השר, אני אומר לך עכשיו אמירה מאד מאד אישית.
חיים ילין: התפקיד של תחושת הביטחון של התושבים נמצא בידיים שלך ונמצא בידי מפכ"ל המשטרה.
חיים ילין: המשטרה זה לא השב"כ.
חיים ילין: חיים לבוא ולהביא מסרים חיוביים לתושבים כדי שתחושת הביטחון תעלה, אחרת נשק אחד - - -
דוד ביטן: זאת אומרת - - - חיוביים - - -
דוד אמסלם: חיים, משפט אחרון.
דוד אמסלם: לא הרצאה, משפט אחרון.
חיים ילין: באמת לא ראיתי דבר כזה.
דוד אמסלם: אז תגיד משפט אחרון.
חיים ילין: אני לא הפרעתי לך.
חיים ילין: תחושת הביטחון, שאני קצת מבין בזה, אני אומר לך שאני קצת מבין בזה - - -
גלעד ארדן: גם אני לא ראיתי.
גלעד ארדן: מדברים על נשק בלתי חוקי, ואתה מנצל את זה לאלף נושאים ביקורתיים אחרים.
דוד אמסלם: כבוד השר - - -
חיים ילין: מה אתה?
גלעד ארדן: מה אתה?
גלעד ארדן: אתה לא רגיל שעונים לך?
חיים ילין: לא, כשעונה לי שר ככה אני לא רגיל.
גלעד ארדן: אז גם אני לא רגיל שחבר כנסת שהיה ראש רשות, צריך לדבר על נשק בלתי חוקי ומנצל את הבמה לבזבז את הזמן על נושאים אחרים, לא רלבנטיים.
חיים ילין: איזה נושאים?
חיים ילין: אני מדבר על - - -
חיים ילין: אני מספר לך מה המשמעות.
חיים ילין: אני אסכם את זה.
חיים ילין: נשק בלתי חוקי שמופנה לטרור, פוגע בתחושת הביטחון של כל התושבים.
חיים ילין: מה שקרה בתל אביב, למרות שהוא נשק חוקי, או מה שקורה בכל מקום במדינת ישראל, ואל תפריע לי, קיש - - -
יואב קיש: לא, אבל אל תפנה את זה למפכ"ל שדיבר או לא דיבר.
חיים ילין: אני מציע לכם לטפל בתחושת הביטחון.
חיים ילין: אני מציע לכם לטפל לא רק בנשק אלא בתוצאות הנשק הבלתי חוקי, שזה תחושת הביטחון שצריך לכבד את התושבים ולהסביר להם - - -
דוד אמסלם: חיים, תודה רבה.
חיים ילין: ומי שלא מבין את ההקשר וחושב שזה התלהמות, אז הוא לא מבין מה אמרתי.
דוד אמסלם: תודה, בסדר, תודה רבה.
דוד אמסלם: חברה', זה לא מכובד.
דוד אמסלם: כשאני מבקש ממישהו שידבר שלוש דקות – שלוש דקות.
דוד אמסלם: אני לא בגן ילדים פה.
דוד אמסלם: רק שנייה חיים, גם אם אפשרו לך, אתה לוקח עוד פעם שלושה משפטים ובזה סוגר את העניין.
דוד אמסלם: בבקשה, חברת הכנסת נאוה בוקר.
נאוה בוקר: לא, אני רוצה באמת להגיד.
נאוה בוקר: לחברי הכנסת יש שיטה.
נאוה בוקר: כל הזמן המשטרה אשמה, תוקפים את המשטרה.
נאוה בוקר: במקום לתת גיבוי בתקופה כל כך קשה למדינת ישראל, באמת.
נאוה בוקר: שוטרי משטרת ישראל עושים עבודת קודש.
נאוה בוקר: אנחנו צריכים להעריך אותם ולא להתנהג כלפיהם בצורה כזאת.
נאוה בוקר: לגבות אותם.
נאוה בוקר: ואם הם היו זוכים לקצת גיבוי מכם, אולי הדברים היו נראים אחרת היום.
נאוה בוקר: כי אתם מדברים על הציבור הערבי שלכם, ואם אתם מדברים על הסתה, אז אתם המסיתים ולא ראש הממשלה.
נאוה בוקר: כי ראש הממשלה התכוון שלא יהיה למגזר הערבי דין אחר, אלא באמת שוויון מלא לכל אזרחי מדינת ישראל.
באסל גטאס: מי לוקח את - - -
דוד אמסלם: חברה', חברה'.
נאוה בוקר: אני לא הפרעתי לכם.
נאוה בוקר: כל האזרחים שווים בפני החוק.
נאוה בוקר: מה קרה?
נאוה בוקר: לכם מותר להגיד מה שאתם רוצים ולי אסור?
דוד אמסלם: רק שנייה, חברה'.
נאוה בוקר: הסתה, הסתה, כל הזמן הסתה.
נאוה בוקר: יש פה אנשים שלא ישנים בלילות בחודשים האחרונים.
נאוה בוקר: זה בלתי אפשרי.
דוד אמסלם: דקה, נאוה.
דוד אמסלם: אני מבקש רבותי, אף אחד לא מפריע לדובר.
דוד אמסלם: גם אם לא מתאים לו, שירשום בצד.
דוד אמסלם: מי שיפריע לי אני אוציא אותו במיידי.
נאוה בוקר: 10 דקות אחמד דיבר ולא צייצתי, לא הפרעתי לו.
נאוה בוקר: למה אתה מפריע לי?
דוד אמסלם: אתה לא תפריע.
טלב אבו עראר: אבל היא רוצה - - -
דוד אמסלם: גם אם היא רוצה, אתה לא תפריע.
נאוה בוקר: אחמד דיבר דברים שצרמו לאוזן שלי.
נאוה בוקר: אני הפסקתי אותו על משהו?
דוד אמסלם: שנייה, נאוה.
דוד אמסלם: אני מבקש לכבד.
דוד אמסלם: אני לא אאפשר לאף אחד להפריע לחברו.
דוד אמסלם: שתי דקות.
נאוה בוקר: אני רוצה לברך את השר לביטחון הפנים, את גלעד ארדן, על ההחלטה שלו להביא, וזה מזווית אחרת - להביא להקלות נוספות בתנאים לקבלת הרישיון לנשיאת נשק.
נאוה בוקר: אין מה לעשות, צריך להתמודד עם גל הטרור הזה ואני יש לי הצעה.
נאוה בוקר: אני חושבת - - -
טלב אבו עראר: זה הפתרון.
טלב אבו עראר: לחמש את היהודים.
דוד אמסלם: אבו עראר, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.
דוד אמסלם: אם אתה רוצה לצאת, דרך אגב, אתה לא צריך להכריח אותך להוציא אותך.
טלב אבו עראר: לא, אבל מה - - -
דוד אמסלם: אז אל תפריע.
דוד אמסלם: אתה דיברת, הרבה גם, ולא נתתי לאף אחד להפריע.
נאוה בוקר: אני חושבת שדווקא בתקופה הזאת, יש לי איזו שהיא הצעה לייעול.
נאוה בוקר: אני חושבת שישנם הרבה יוצאי יחידות קרביות, אני חושבת שאחת הסיבות שלא תפסו את המחבל, שלא נותנים להם אישורים לנשק.
נאוה בוקר: אני חושבת שצריך דווקא לאותם אנשים, שהם יוצאי יחידות מובחרות, יוצאי יחידות עילית בצה"ל, כמו שהם מקבלים נשק בהשאלה בזמן מילואים, יכולים לקבל מכוחות הביטחון, לזמן מוגבל, אישור נשיאת נשק.
דוד אמסלם: תודה רבה, נאוה.
איימן עודה: אדוני, אני רוצה לברך על קיום הדיון הזה, החשוב ביותר מבחינתנו.
איימן עודה: אני לא יודע כמה דיונים השתתפו בהם כל חברי הרשימה המשותפת, ללא יוצא מן הכלל, כי זה נושא כל כך כאוב, כל כך חשוב לכולנו.
איימן עודה: אבל אני רוצה להביע גם אכזבה וגם אכזבה מכבוד השר.
איימן עודה: אדוני, נושא כל כך חשוב לכולנו, אני לא יודע מה אתה אמרת בעצם.
איימן עודה: האם הצגת משהו?
איימן עודה: האם הצגת תכנית?
איימן עודה: ראינו מצגת מה התכנית שלך?
איימן עודה: ממש ממש כלום.
איימן עודה: ממש כלום.
איימן עודה: רק סיסמאות גדולות.
איימן עודה: יושבים פה אנשים מכובדים, אנשים מקצועיים ואני לא יודע עם מה אנחנו יוצאים מפה.
איימן עודה: זה לא פוליטי.
איימן עודה: זה לא משהו פופוליסטי.
איימן עודה: זה משהו מבחינתי כל כך ענייני, להבין.
איימן עודה: אנחנו יוצאים מפה עם מה?
איימן עודה: עם מה?
איימן עודה: יש תכנית?
דוד אמסלם: אני אתן לך את התשובה בקצרה.
גלעד ארדן: אתה רוצה את הכתובות איפה המשטרה ביקרו, כדי שתוכל לגבות אותה?
גלעד ארדן: זה מה שאתה רוצה?
גלעד ארדן: מה אתה רוצה בדיוק?
גלעד ארדן: תגיד.
דוד אמסלם: אני לא נוהג להפריע, אבל פה אני אתן לך תשובה ישירה.
דוד אמסלם: עשינו דיון כאן, כמו שאמרתי, לפני מספר חודשים.
דוד אמסלם: המשטרה הציגה, לא קשור לדיון הזה, לא קשור לנושא.
דוד אמסלם: המשטרה, בעצם השר הציג, כמו שאמרתי בפתיח, נתן שלושה דגשים למשטרת ישראל במהלך שנת העבודה 2016 והוא דאג לתקצב אותה.
דוד אמסלם: אחד מהם זה הגברת השיטור והביטחון ביישובים הערביים.
דוד אמסלם: אתם השתתפתם פה.
דוד אמסלם: עכשיו הוא גם אמר, בפתיח, אם אתה היית ואתה היית מההתחלה, שהוא הנחה את המפכ"ל החדש.
דוד אמסלם: המפכ"ל החדש כבר מכין תכנית, הוא אמור להביא את זה לאישור.
גלעד ארדן: שבוע הבא.
דוד אמסלם: שבוע הבא.
דוד אמסלם: אז אני מניח שאחרי שהוא יביא את זה לאישור, יכול להיות שנקיים עוד דיון כדי שיתנו לנו קצת יותר פרטים.
דוד אמסלם: בבקשה, זה הכיוונים.
איימן עודה: הדבר הקונקרטי היחידי שיצאנו מפה זה הקלה בנשיאת נשק, ואני חושב שפה הממשלה והמשטרה מעבירים את האחריות מהם לאזרחים עצמם וכך יהיה עוד יותר רצח.
איימן עודה: כך לא פותרים את הבעיה, נהפוך הוא.
איימן עודה: כך יהיה יותר רצח, כי מי שצריך לטפל זה המשטרה ולא האנשים עצמם.
איימן עודה: עכשיו, אדוני, יש רגישות בין כל מיעוט לאומי בתקופת מאבק למען זכויות, לבין הממשלה, וזרוע הממשלה העיקרית היא המשטרה.
איימן עודה: לכן יש רגישות בכל העולם בין קבוצות של מיעוט לבין המשטרה.
איימן עודה: יחד עם זאת, אנחנו פונים למשטרה, אומרים בזה אנחנו רוצים לתאם בינינו.
איימן עודה: בזה אנחנו רוצים תיאום מוחלט, כי זה נושא כל כך נוגע לנו.
איימן עודה: אנחנו הניזוקים העיקריים, וכמו שאמרו - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, אני רק רוצה לתקן אותך בדבר אחד.
דוד אמסלם: לדעתי, לפי התפיסה שלי, משטרת ישראל באה לטפל בנושאים האזרחיים, לא בפוליטיקה.
דוד אמסלם: היא באה לטפל - - -
איימן עודה: אדוני, אדוני - - -
דוד אמסלם: רק שנייה, אני שואל.
דוד אמסלם: אני רק אומר, אני לא רואה מתח, אתם מייצרים את המתח.
דוד אמסלם: לכן הוא לא בא למקום הנכון.
דוד אמסלם: המשטרה מטפלת בסמים, מטפלת באלימות, תאונות דרכים.
דוד אמסלם: זה התפקיד המרכזי, שזה לא קשור ערבים, יהודים, אני מניח.
דוד אמסלם: וכאן בעצם אתם התלוננתם על כך שאין מספיק שיטור ואני הבנתי את זה.
דוד אמסלם: אני חשבתי שגם אתם צודקים.
דוד אמסלם: גם השר חשב, אז למה אתה לוקח את זה לשם?
איימן עודה: אני דיברתי שתי מילים על ההקשר, וזה חשוב להבין את ההקשר.
איימן עודה: ועכשיו אני ניגש לעיקר - לתיאום בינינו לבין המשטרה.
איימן עודה: אכן אנחנו רוצים את התיאום.
איימן עודה: עכשיו, במה אנחנו מאשימים.
איימן עודה: אנחנו מאשימים את המשטרה שבמידה והיא רוצה, אנחנו מאמינים שהיא כן יכולה.
איימן עודה: במידה והנשק הזה היה מופנה למשהו שהוא ביטחוני כזה, אנחנו כולנו בטוחים שהיא יכולה להגיע למקורות ולאסוף את הנשק.
איימן עודה: יחד עם זאת, אני מבין שלא יכולים להגיע לכל בן אדם.
איימן עודה: אני מבין את זה.
דוד אמסלם: מה עוזר המשפט שאמרת?
דוד אמסלם: מה הוא עוזר לנו היום?
דוד אמסלם: תסביר לי מה זה עוזר?
איימן עודה: למה אתה מדבר יותר ממני?
איימן עודה: בגלל שאתה יושב ראש?
דוד אמסלם: אלף, אני אסביר לך.
דוד אמסלם: בגלל שאני יושב הראש, כן.
איימן עודה: אז תן לי לדבר בבקשה.
דוד אמסלם: אני נותן לך.
איימן עודה: זה לא יכול להיות.
דוד אמסלם: לא, דרך אגב, בגלל שאני יושב ראש אני מדבר הכי הרבה פה, כן.
איימן עודה: תדבר יותר ממני, אבל אל תיכנס לאמצע דברי.
איימן עודה: אימן.
איימן עודה: אני מבקש ממך, תן לי לדבר.
דוד אמסלם: אל תלמד אותי איך לנהל את הישיבה, איימן.
אחמד טיבי: תן לו להמשיך.
דוד אמסלם: הוא ימשיך.
דוד אמסלם: חברה', אתם לא צריכים להגן עליו.
דוד אמסלם: אני פה יושב הראש, אני יודע מה אני עושה.
איימן עודה: אבל קטעת אותי 4 פעמים, זה לא יכול להיות.
דוד אמסלם: אה שאלת שאלה, עניתי לך תשובה.
איימן עודה: טוב.
איימן עודה: עכשיו, אתה דיברת, כבוד השר - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, יש לך עוד דקה.
איימן עודה: על זה שאנחנו יכולים להתנגד לפעולה מסוימת של המשטרה.
איימן עודה: אם זו פעולה קונקרטית לאיסוף הנשק, אנחנו נברך עליה, אבל אם זה, יחד עם הפעולה הזו, כמו שקרה למשפחת מלחם, באים לאסוף נשק והורגים בן אדם, אז אנחנו נצא נגדכם.
איימן עודה: לעומת זאת, אם הפעולה היא קונקרטית למטרה אזרחית, אנחנו נברך עליה.
דוד אמסלם: שנייה, מה מובן?
גלעד ארדן: אז אני אצרף חבר כנסת ערבי לכל פשיטה, ואתם תחליטו מי התנהג יותר יפה.
דוד אמסלם: לא, לא, לא זה.
גלעד ארדן: אם התנגדו באלימות, אלה שרוצים ל - - -
דוד אמסלם: לא זה, אני אומר כזה דבר.
גלעד ארדן: תגיד לי, ככה אתה חושב שמדינה עובדת?
גלעד ארדן: באיזו מדינה אתה יכול למצוא דבר כזה?
דוד אמסלם: קודם כל תודה על הדברים שלך, סיימת את רשות הדיבור.
איימן עודה: למה סיימתי?
דוד אמסלם: אני החלטתי שסיימת.
דוד אמסלם: אני החלטתי.
דוד אמסלם: אתה דיברת 4 דקות כולל ההפרעה שלי של דקה.
איימן עודה: אין לך בושה.
דוד אמסלם: תודה רבה, אין לי בושה.
דוד אמסלם: חבר הכנסת יעקב פרי, בבקשה.
יעקב פרי: אדוני יושב הראש, כבוד השר.
יעקב פרי: אני מאזין בשקט לדיון ואני רוצה ל ומר לכולנו, בטח לכבוד השר, שזה קודם כל דיון מאד חשוב וכדאי לנסות ולצאת ממנו עם איזה שהן החלטות אופרטיביות, עד כמה שזה ניתן.
יעקב פרי: אבל זאת תהיה טעות להפריד את בעיית הנשק הבלתי חוקי, מהבעיות הכלליות של המגזר הערבי, שכבוד השר התייחס לחלק מהן בדברי הפתיחה שלו.
יעקב פרי: ישנה בעיה של פרישה של תחנות, של נקודות, של שליטה משטרתית.
יעקב פרי: זה לא בעיה של הממשלה האחרונה.
יעקב פרי: כל ממשלות ישראל הזניחו את הטיפול במגזר הערבי, מכל מיני סיבות של סדרי עדיפויות וכיוצא בזה ואני לא מכניס ולו קמצוץ קטן של פוליטיקה.
יעקב פרי: יש לנו 20% מהאוכלוסייה שאנחנו לא משכילים לטפל בה, לא מבחינת תגבור, לא מבחינת נקודות משטרה.
יעקב פרי: בכפרים הערביים, בחלק מהכפרים הערביים והערים הערביות, אין חוק, אין סדר, יש פשיעה גואה, יש אבטלה.
יעקב פרי: כל אותם נושאים שהייתי אומר באופן השוואתי, במדינת ישראל שבה יש נוכחות משטרתית, נוכחות ממשלתית יותר גדולה, היא פחותה.
יעקב פרי: ופה צריך באמת להתעסק.
יעקב פרי: ועניין הנשק הבלתי חוקי הוא חלק מן העניין הזה.
יעקב פרי: הוא חלק גדול.
יעקב פרי: דבר שני שאני רוצה לומר, אני חושב שאנחנו צריכים לקבל בחיבוק את העובדה שחברי הכנסת הערבים, שחלק גדול מראשי הציבור הערבים, רוצים כן לשתף פעולה בנושא הזה.
יעקב פרי: אני מכיר את הבעיות של משטרת ישראל בלאתר נשק.
יעקב פרי: גם את כמות המאמץ, גם את ההשקעה המודיעינית הדרושה, ואם אנחנו נגיע למצב שראשי הציבור הערבי יסכימו לצאת יחד עם משטרת ישראל למבצעים יזומים שבהם מי שמוכן לשים את הנשק הבלתי חוקי שלו באותו קונטיינר, או בכיכר העיר, אז אני חושב שאנחנו צריכים לברך על זה.
יעקב פרי: צריכים לברך על זה ובוודאי לא לעשות מזה פוליטיקה או ויכוחים.
יעקב פרי: והדבר השלישי, אני חושב שבתקציב, אני מקווה שבסופו של דבר התקציב שממשלת ישראל החליטה עליו ביום רביעי האחרון כן יגיע למגזר הערבי, ואני חושב שחלקו הארי צריך ללכת לביטחון פנים והוא צריך ללכת למערכת המשפט.
יעקב פרי: הוא צריך ללכת לאותן מערכות שייטיבו עם החוק, עם הסדר ועם השליטה והסחר בנשק בלתי חוקי וכמויות הנשק הבלתי חוקי יקבלו את חלק מפתרונם, אם לא נגיע למאה אחוז, חלק מפתרונם במסגרת הטיפול הכללי ולא במסגרת פרטנית אחת.
דוד אמסלם: תודה רבה לך חבר הכנסת פרי.
דוד אמסלם: חבר הכנסת באסל גאטס, בבקשה.
באסל גטאס: אדוני השר, אדוני יושב הראש, חברי.
באסל גטאס: כהקדמה אני אומר לכם, ההיסטוריה של היחסים בין המשטרה לבין המיעוט הערבי לבין האוכלוסייה הערבית, היא היסטוריה שיש בה הרבה חשדות, יש בה דעות קדומות.
באסל גטאס: השופט אור בוועדת החקירה המפורסמת שלו, אחרי אירועי 2000 כתב המון על העניין הזה, ומאז לא השתנו הדברים.
באסל גטאס: עקרונית לא השתנו הדברים.
באסל גטאס: עדיין השוטרים והמשטרה תופסים את הערבים כאויבים ואנחנו תופסים את המשטרה כגורם עוין שבא לתקוף אותנו.
באסל גטאס: זה בבסיסו ומהותו וזה מה שניסה איימן להגיד, ואני חושב שזה משליך על כל העניין.
באסל גטאס: בנושא שקטעתי את השר ושאלתי מה הקשר בין אורגן לבין מספר תחנות, כתבתי לך, אדוני יושב הראש, זו שאלה עניינית.
באסל גטאס: אני אומר לכם, בשנות ה-70 וה-80, עד סוף שנות ה-80, שהייתה הרבה פחות נוכחות משטרתית, לא היה בכפרים שלמים חתיכת נשק אחת.
אחמד טיבי: יעני כלי נשק.
באסל גטאס: כלי נשק אחד לא היה.
באסל גטאס: היית חולם לראות אקדח.
באסל גטאס: איך פתאום גם נוכחות משטרה יותר גדולה ותחנות ואורגנים וכמות הנשק עולה וילדים יכולים לקנות.
באסל גטאס: אני שאלתי את השר אהרונוביץ, תראה, אין חבר כנסת ערבי, כל הנהגת הציבור, אתם מתפרצים לדלת פתוחה, בעניין הפשיעה, בעניין הנשק, מתפרצים לדלת פתוחה.
באסל גטאס: יש קונסנסוס ביישובים הערבים, בקרב האוכלוסייה הערבית על עניין המלחמה בפשיעה ויש לנו קצת אינטליגנציה.
באסל גטאס: העניין הוא לא איסוף הנשק החוקי - - -
דוד אמסלם: קצת הרבה, לא קצת.
באסל גטאס: העניין הוא לא איסוף הנשק, כבוד השר.
באסל גטאס: העניין הוא מניעת הנשק להגיע לשוק.
באסל גטאס: ואתם יודעים, כן, אני חושב.
באסל גטאס: אם אין לך מודיעין שיודע את הקשר בין הסמים, בין סוחרי הסמים לבין סוחרי הנשק ואם אתם לא יודעים מאיפה הנשק מגיע ומי הסוחרים שלו, אז אתם בבעיה.
באסל גטאס: כל המדינה בבעיה.
אחמד טיבי: תושבי טייבה רואים לפעמים חיילים מגיעים עם נשק, חוזרים עם מנה, בלי נשק.
באסל גטאס: אני חושב שקודם תתחיל בלייבש את המקורות, לפני שתתחיל לאסוף את הנשק מהאנשים.
באסל גטאס: לייבש את מקורות הנשק.
באסל גטאס: זה גם מופנה לסגל המשטרה.
באסל גטאס: אתם יכולים מחר בבוקר לקבל החלטה, מחר, הלילה.
באסל גטאס: אתה אומר אתה עוקב, היה פה באולם הזה לפני שנה, בא פיקוד סגל צפון, מחוז המשטרה, הראה לנו איך בשנה גדלה תפיסת הנשק הבלתי חוקי ב-35%.
באסל גטאס: כלומר, החלטה פנימית או תעדוף, נתנו עדיפות.
באסל גטאס: עובדה, אספו יותר.
באסל גטאס: אם אתה מקבל החלטה הערב, אני מייבש בכל האמצעים, אני מקדיש לזה את כל המשאבים.
באסל גטאס: אסור שיבוא נשק בלתי חוקי לשוק.
באסל גטאס: אתה יכול לעשות את זה?
באסל גטאס: אני לא אומר במאה אחוז.
באסל גטאס: אני אומר אולי ב-90%.
באסל גטאס: ב-80%.
באסל גטאס: ואז יש לך זמן ללכת לאסוף את הנשק מהבתים.
באסל גטאס: ואני חושב - - -
דוד אמסלם: באסל, קח משפט אחרון.
באסל גטאס: המבחן הוא לא הכוונות.
באסל גטאס: המבחן הוא לא הצהרות המדיניות, לא שלך ולא של ראש הממשלה.
באסל גטאס: המבחן בשבילנו הוא התוצאה והתוצאות – אורגנים יותר, כוחות משטרה יותר, תחנות יותר ונשק יותר ופשיעה גואה.
דוד ביטן: טוב, קודם כל צריך לאסוף את הנשק, מכיוון שזה לא רק אינטרס של הערבי, זה גם אינטרס שלו והדברים ברורים.
דוד ביטן: יחד עם זה, לשמוע את חברי הכנסת מהרשימה המשותפת מאשימים את המשטרה ואותנו בכל מה שקורה שם, אני חושב שזו צביעות ממדרגה ראשונה.
דוד ביטן: אנחנו לא אשמים שיש בנייה בלתי חוקית, אנחנו לא אשמים שיש שם נשקים.
דוד ביטן: אנחנו לא אשמים.
דוד ביטן: הכפרים הערבים הפכו להיות המערב הפרוע.
<קריאה: אז מי אשם?
דוד אמסלם: מסעוד, אתה מדבר אחריו.
מסעוד גנאים: מההתחלה אנחנו ביקשנו - - -
דוד אמסלם: אתה רוצה שאני אוריד לך את הזמן?
באסל גטאס: כבודו, אתה ביקשת שזה יהיה ענייני.
באסל גטאס: לא כולם - - -
נאוה בוקר: אבל הוא מדבר עניינית.
באסל גטאס: כל חברי הכנסת הערבים דיברו עניינית.
דוד אמסלם: חברה', אני רוצה להסביר.
דוד אמסלם: אתם מפריעים, בסוף אנחנו גם לא נגיע לשמוע את אנשי המקצוע.
דוד אמסלם: בשעה 11:00 הדיון נסגר, אז לכן אני מבקש תנו לדוד לסיים, באמת.
דוד אמסלם: בואו נהיה מכובדים.
דוד אמסלם: דוד אמר דבר מאד פשוט.
דוד אמסלם: בסוף, זה שבעצם עושה את הבעיה הוא הבעייתי.
דוד אמסלם: לא כולם אשמים.
דוד ביטן: הבעיה היא לא אצלנו.
דוד ביטן: הבעיה היא אצלכם.
דוד ביטן: אנחנו לא אשמים שהכפרים הערבים הפכו להיות המערב הפרוע, ועל מנת שהמשטרה תיכנס היא צריכה להיכנס עם שריוניות.
דוד ביטן: אנחנו לא אשמים בזה.
דוד ביטן: צריכים לפתור את הבעיה, אבל להעביר את האשמה אלינו, זו בושה וחרפה.
דוד ביטן: חברה מתוקנת, אתם איתי או לא?
דוד אמסלם: כן, בטח.
אחמד טיבי: ממש לא, בדברים שאמרת.
דוד אמסלם: אני איתך כל הזמן.
דוד ביטן: חברה מתוקנת מתבססת על זה שהחברה שומרת חוק.
דוד ביטן: הרי אם לא, אז היינו צריכים יותר שוטרים מאנשים.
דוד ביטן: וזה המצב.
דוד ביטן: בכפרים הערבים, לצערי הרב, לא שומרים חוק.
דוד ביטן: הם מצפצפים על החוק.
באסל גטאס: איזה הכללות.
באסל גטאס: זה הסתה.
דוד אמסלם: חברה'.
דוד אמסלם: גטאס.
מסעוד גנאים: זה שקר.
באסל גטאס: בושה וחרפה.
באסל גטאס: הוא עושה הכללות.
דוד אמסלם: גאטס, אתה - - -
דוד ביטן: רק אצלכם יש.
דוד אמסלם: דוד, כמו שביקשתי מאיימן אני מבקש גם ממך, תתמקד.
דוד אמסלם: חברה', בסוף אלה שצועקים אני לא אתן להם את זכות הדיבור.
דוד אמסלם: אני מבקש שתתמקד יותר בסיפור.
דוד ביטן: אני מתמקד.
דוד ביטן: ועל כן אני אומר שכמובן שצריך להגביר שם את השיטור כי אין ברירה.
דוד אמסלם: זה החשוב.
דוד ביטן: אבל אני רוצה גם להתייחס למה שאמרו חברי הכנסת על מה שראש הממשלה אמר.
דוד ביטן: רבותי, תראו, ראש הממשלה היה חייב להתייחס לעניין, לאור הפיגוע שהיה.
דוד ביטן: זה פיגוע, אין מה לעשות.
דוד אמסלם: לא לשאול אותו שאלות.
דוד אמסלם: תנו לו לדבר.
דוד ביטן: לא תתנו לי לדבר?
אחמד טיבי: עד עכשיו אף גורם רשמי לא אמר שזה פיגוע על רקע לאומני.
אחמד טיבי: עד עכשיו.
נאוה בוקר: אוי, נו באמת.
דוד אמסלם: אחמד, אחמד.
אחמד טיבי: לא המשטרה, לא השב"כ, לא - - -
דוד אמסלם: אחמד, אתה דיברת פה רבע שעה כמעט.
אחמד טיבי: אתה נסחף.
דוד אמסלם: אני לא נסחף.
דוד אמסלם: כשאתה מדבר אתם לא שם לב בגלל שאתה מתלהב מהדיבור - - -
אחמד טיבי: 13 דקות.
דוד אמסלם: אז אני אומר, תן לדוד לסיים, אחרת תבינו, אני לא מגיע לאנשי המקצוע.
דוד אמסלם: אתם רבים ביניכם, אנחנו לא נספיק.
אחמד טיבי: אנחנו רוצים לשמוע את יצחקי.
דוד ביטן: אם ההסתה תפעל במגזר הערבי בישראל, זמינות הנשק אצלם שתשפיע על הטרור היא מאד מאד בעייתית, ולכן ראש הממשלה חייב להתייחס עכשיו לעניין הזה ולהסביר שחייבים לאסוף.
דוד ביטן: כי אם יהיה טרור שבא משם, אז זמינות הנשק יוצרת מצב מאד בעייתי מבחינה ביטחונית.
דוד ביטן: ולכן אנחנו חייבים, היום יש לנו אינטרס מובהק לעשות את העבודה, גם אם זה ידרוש אלפי שוטרים שיכנסו גם עם שריוניות כדי לאסוף את הנשק.
דוד ביטן: ודרך אגב, לא שמעתי אתכם אף פעם.
דוד ביטן: אתם לא משתתפים באירועים משפחתיים שיורים?
דוד ביטן: לא ראיתי אתכם שאתם נגד.
אחמד טיבי: וואלק, אני עשיתי חוק נגד זה.
אחמד טיבי: יש לי חוק נגד ירי בחתונות.
אחמד טיבי: אנחנו עוזבים חתונות כשמתחילים לירות.
דוד אמסלם: אחמד, אחמד, זה לא ילך ככה.
דוד אמסלם: לא, זה לא ילך.
דוד אמסלם: אני אומר לכם, זה לא ילך.
דוד אמסלם: אני אוציא - - -
דוד אמסלם: אחמד - - -
אחמד טיבי: שליש מ - - -
דוד אמסלם: אחמד, אתה מפריע לו.
באסל גטאס: אולי המשטרה - - -
דוד אמסלם: גם אתה, גטאס, תקשיב.
רויטל סויד: אנחנו נכנסים - - -
דוד אמסלם: רויטל, רויטל.
באסל גטאס: מתי המשטרה נכנסה - - -
דוד אמסלם: גטאס, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.
דוד אמסלם: גטאס, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.
דוד אמסלם: רבותי, אני רוצה להגיד לכם משהו.
דוד אמסלם: תראו, אני מכבד כל אחד מכם פה, באמת.
דוד אמסלם: אני חוזר על הדברים שלי כל הזמן, אני מכבד כל אחד מכם.
דוד אמסלם: אז אני מבקש, זה לא - - -
דוד ביטן: אני אומר - - -
דוד אמסלם: אני מבקש לא להפריע, בגלל שמה שקורה אנחנו - - -
דוד ביטן: אז למה הם לא נכנסים?
דוד אמסלם: דוד, דוד, תן לי לסיים.
דוד אמסלם: אתה לא חייב לענות לו.
אחמד טיבי: אני יודע איך אפשר להרגיע.
אחמד טיבי: מיקי משליט חוק.
דוד ביטן: יום אחד אין פעילות, אז - - -
דוד אמסלם: אני מכבד אתכם, באמת.
דוד אמסלם: אני לא רוצה להוציא אתכם.
דוד אמסלם: אני לא רוצה להוציא החוצה כל אחד אחרי שהוא גמר לדבר.
באסל גטאס: לבדיחות הדעת.
באסל גטאס: אני הזמנתי את דודו אתמול לבוא לסיור בצפון - - -
דוד ביטן: נכון, אני מתכוון ללכת איתך.
באסל גטאס: להראות לו דברים.
באסל גטאס: כנראה הוא מעולם לא ביקר ביישוב ערבי.
דוד אמסלם: בסדר תודה.
באסל גטאס: שריוניות - - -
דוד אמסלם: גטאס, אבל תן לי להמשיך.
דוד ביטן: הרי למה הם לא נכנסים?
דוד ביטן: תשאל אותם.
אחמד טיבי: הם לא נכנסים?
דוד אמסלם: אחמד, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.
אחמד טיבי: זה כבוד לי, אדוני.
דוד אמסלם: לא, אבל אתה יודע מה, זה לא טוב לי.
דוד אמסלם: זה לא כבוד בשבילי.
דוד אמסלם: אז בבקשה.
דוד ביטן: אני אומר דבר מאד פשוט.
דוד ביטן: על מנת להיכנס ולאסוף, לצערי הרב, זה המצב בחברה הערבית, לאסוף את הנשקים, אולי צריך להיכנס עם שריוניות.
דוד ביטן: אתם צריכים להבין דבר אחד.
דוד ביטן: אתם צריכים לעזור בפתרון הבעיה ולא רק להגיד לנו תאספו.
דוד אמסלם: חבר הכנסת מסעוד גנאים.
מסעוד גנאים: אדוני יושב הראש, תחילה אני מברך על הדיון החשוב הזה, הוא חשוב מאד.
מסעוד גנאים: אתה רואה את הנוכחות הזאת של כל חברי הכנסת הערבים וגם לא הערבים, בגלל שלנו זו הנקודה החשובה ביותר.
מסעוד גנאים: כבוד השר יצא.
מסעוד גנאים: הישיבה הראשונה שהייתה לנו כרשימה משותפת, יש לנו צוות שהוא צוות שהוא צוות למלחמה באלימות בפשיעה בחברה הערבית.
מסעוד גנאים: הישיבה הראשונה שלנו הייתה עם השר לביטחון פנים.
מסעוד גנאים: זה היה במאי, לפני כשבעה חודשים ושם הוא אמר שיש לו תכנית – אני תוך ארבעה חודשים אציג תכנית.
מסעוד גנאים: תכנית אנחנו עדיין לא ראינו.
מסעוד גנאים: אני מקווה שתהיה לו תכנית.
מסעוד גנאים: מי שחוזר לפרוטוקולים של הכנסת מעשר שנים אולי, הוא ידע שעל הנושא הזה אנחנו דיברנו עליו בכנסת.
מסעוד גנאים: אנחנו ביקשנו מהממשלה שתעשה סדר, וראש הממשלה, בבקשה, שירים את הכפפה.
מסעוד גנאים: שירים את הכפפה.
מסעוד גנאים: אנחנו מאתגרים אותו.
מסעוד גנאים: בבקשה תיכנס, תשליט סדר, תאסוף את הנשק, תייבש את המקורות של הנשק הזה.
מסעוד גנאים: ובקשר לשיטור.
מסעוד גנאים: יש הרבה מקומות שיש בהם תחנות משטרה, אבל זה לא מנע לא את הפשיעה ולא את הנשק והנשק שם חוגג.
מסעוד גנאים: תוכיחו אחרת.
אחמד טיבי: אפשר אחר כך קצין משטרה?
זוהיר בהלול: אם יש למישהו תחושות קיפוח הוא יכול להביע אותן?
דוד אמסלם: אני הולך לפי הסדר רבותי, לפי מה שרשום לי פה.
זוהיר בהלול: הרישומים לא נכונים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד יושב הראש, קודם כל אני מצטער שהשר יצא, כי חשוב שהוא ישמע, אבל תעבירו לו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: קודם כל, לפני חצי שנה, הצעת אי האמון הראשונה שלי, הרשימה המשותפת, הייתה על הנושא הזה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: שנית, השר מדבר על זה - ואם נבוא אתם תהיו נגד, אתם לא תהיו נגד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר את זה במפורש – גם לאכוף חוק צריך להיות בצורה חוקית.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כי מה שהיה, גם - - -
דוד אמסלם: על זה אין מחלוקת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ואני אדגיש שני מקרים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: המקרה הראשון זה לפני יומיים, החיפוש בבית של הרופא הערבי בצפון תל אביב, ללא צו חיפוש.
עבד אל חכים חאג' יחיא: היו יכולים לכתר את הבית אם חשבו שהוא יקפוץ אולי מאיזה חלון או משהו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: היו יכולים לכתר את הבית, להביא את הצו ולהיכנס.
דוד אמסלם: חאג' יחיא, בוא לא ניכנס לנושאים הפרטיים.
דוד אמסלם: אני מסכים איתך בדבר אחד שכולם כפופים לחוק, גם אנשי כוחות הביטחון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, לא, אני רוצה להדגיש את הנקודה הזאת, כי קודם כל אני "שמח" שכולם מסכימים שיש בעיה שצריך לטפל בה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז לפחות יש תמימות דעים שצריך לאסוף את הנשק הזה וזה צעד ראשון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל יש להדגיש גם שיש חוק שגם המשטרה היא לא מעל החוק.
דוד אמסלם: בוודאי, בוודאי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ואני אתן את המקרה השני.