GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<לירון מינקה: (א) בפרק זה – "חרקים" – חרקים המנויים בתוספת הראשונה ובתוספת השניה; "מכרסמים" – מכרסמים המנויים בתוספת הראשונה ובתוספת השנייה; "תקנות הדברת מזיקים" – תקנות רישוי עסקים(הדברת מזיקים), התשל"ה–1975, כנוסחן ערב יום התחילה.
<לירון מינקה: (א) מי שערב יום התחילה, היה בידו היתר לפי תקנות הדברת מזיקים כמפורט בפסקאות שלהלן, יראו אותו כבעל רישיון מדביר המנוי לצד אותו היתר, עד תום תקופת ההיתר שבידו או עד תום שנתיים מיום התחילה, לפי המאוחר, אלא אם כן הרישיון בוטל או הותלה קודם לכן לפי הוראות חוק זה: (1) היתר קטילת חרקים בלבד – רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח המוגבל להדברת מזיקים שהם חרקים; (2) היתר קטילת מכרסמים בלבד – בעל רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח המוגבל להדברת מזיקים שהם מכרסמים; (3) היתר קטילת חרקים והיתר קטילת מכרסמים – בעל רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח; (4) היתר איוד – בעל רישיון מדביר באיוד.
<לירון מינקה: (ב) על חידוש רישיון של מי שרואים אותו כבעל רישיון מדביר לפי הוראות סעיף קטן (א), יחולו ההוראות לפי חוק זה; ואולם, חידוש הרישיון של מי שרואים אותו כבעל רישיון מדביר כאמור בפסקאות (1) או (2) שבסעיף קטן (א) יהיה רק לרישיונות כמפורט באותן פסקאות, לפי העניין, אלא אם כן התקיימו במבקש חידוש הרישיון התנאים לפי חוק זה לקבלת רישיון אחר.
<לירון מינקה: הוראות מעבר לעניין סיוע בביצוע הדברה 52 .
<לירון מינקה: (א) על אף הוראות האמור בסעיפים 3 ו- 6 , עובד הדברה כהגדרתו בתקנות הדברת מזיקים (בפרק זה: "עובד הדברה") רשאי לסייע למדביר בביצוע הדברה ומדביר רשאי להסתייע בעובד הדברה כאמור, גם אם לא מתקיימים התנאים שבסעיף 6, עד תום שנתיים מיום התחילה, ויחולו לגבי עובד ההדברה בתקופה האמורה כל אלה: (1) הרשם והמנהל יהיו רשאים להפעיל כלפי עובד ההדברה כל סמכות שניתנה להם לפי חוק זה כאילו היה מדביר, בשינויים המחויבים ולפי העניין; (2) הוראות סימן ה' לפרק ג' בתקנות הדברת מזיקים, בשינויים המחויבים ובשינוי זה: הסמכויות הנתונות למנהל לפי תקנה 40 יהיו נתונות לרשם לאחר התייעצות עם הוועדה המייעצת.
<לירון מינקה: (ב) על אף האמור בסעיף 7 (א)(5)(א), הרשם רשאי להכיר בתקופת עבודה של עובד הדברה לעניין עיסוק בפועל בהדברה כאילו היה בידו רישיון, ובלבד שהוכיח, להנחת דעתו של הרשם, כי עבד כדין ערב יום התחילה במשך חמש שנים לפחות, באופן מקצועי מספק.
<לירון מינקה: (ג) (1) על אף האמור בסעיפים 3 ו- 6 , מי שהועסק ערב יום התחילה ברשות מקומית כעובד הדברה במשך עשר שנים לפחות, יהיה הרשם רשאי לתת לו היתר מיוחד לביצוע פעולות הדברה מסוימות במסגרת עבודתו ברשות המקומית, גם אם לא מתקיימים התנאים שבסעיף 6 ובלבד שהתקיימו כל אלה: (א) פעולות ההדברה הן פעולות בעלות סיכון נמוך לציבור ולסביבה, הנעשות על ידי הרשות המקומית לשם מילוי תפקידיה על פי דין והכל כפי שקבע השר בצו לעניין זה; (ב) הוא הגיש לרשם בתוך שנה מיום התחילה בקשה לאישור עבודה כאמור, שתכלול מידע ומסמכים המעידים על עבודתו וניסיונו בביצוע הפעולות, ורשאי הרשם לבחון את בקיאותו בביצוע עבודות כאמור טרם מתן ההיתר המיוחד; (ג) הוא מקבל הנחיות לביצוע העבודות ממדביר בעל רישיון מתאים לפי חוק זה.
<לירון מינקה: (2) הרשם ירשום במירשם המדבירים עובד הדברה שניתן לו היתר מיוחד לפי סעיף זה.
<לירון מינקה: (3) הרשם יהיה רשאי להתנות את ההיתר המיוחד בתנאים.
<לירון מינקה: (4) הרשם והמנהל יהיו רשאים להפעיל כלפי עובד ההדברה כל סמכות שניתנה להם לפי חוק זה כאילו היה מדביר, בשינויים המחויבים ולפי העניין ובשינוי זה: בכל מקום בחוק שבו כתוב "רישיון" יקראו "היתר מיוחד".
דוד אמסלם: זה התיקון שעשינו בעקבות הבקשה של הרשויות – יש פה מישהו מהרשויות?
דוד אמסלם: עירית ירושלים פה?
<ציון שטרית: כן.
דוד אמסלם: מה המצב, ציון?
דוד אמסלם: זו הערה של משה, שקיבלנו אותה.
<לירון מינקה: ממשיכה בקריאה: הוראת מעבר לעניין בחינות 53 .
<לירון מינקה: (א) על אף האמור בסעיף 7(א)(4): (1) עד תום שישה חודשים מיום התחילה, רשאי הרשם לתת רישיון מדביר למבקש אף אם לא קיבל הכשרה כאמור בסעיף7(א)(4) ובלבד שעמד בבחינות שערך הרשם, כמפורט להלן: (א) רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח המוגבל להדברת מזיקים שהם חרקים בלבד – מי שעמד בבחינות שנערכו לפי הוראות תקנה 22 לתקנות הדברת מזיקים והתוספת השנייה לאותן תקנות; (ב) רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח המוגבל להדברת מזיקים שהם מכרסמים בלבד – מי שעמד בבחינות שנערכו לפי הוראות תקנה 22 לתקנות הדברת מזיקים והתוספת השלישית לאותן תקנות; (ג) רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח – מי שעמד בבחינות שנערכו לפי הוראות תקנה 22 לתקנות הדברת מזיקים, התוספת השנייה והתוספת השלישית לאותן תקנות; (ד) רישיון מדביר באיוד – מי שעמד בבחינות שנערכו לפי הוראות תקנה 22 לתקנות הדברת מזיקים והתוספת הרביעית לאותן תקנות; (2) כל עוד לא הותקנו תקנות לפי סעיף 7(א)(4), אך לא יאוחר מתום שנתיים מיום התחילה, רשאי הרשם לתת רישיון מדביר למבקש אף אם לא קיבל הכשרה כאמור בסעיף 7(א)4), ובלבד שעמד בבחינות שערך הרשם...." בלי המילים "או מי מטעמו".
<לירון מינקה: צריך למחוק אותן – "...
<לירון מינקה: ובלבד שעמד בבחינות שערך הרשם לעניין הרישיון שביקש, בהתאם לרשימת נושאי הבחינות ומתכונתן שיפרסם הרשם באתר האינטרנט של המשרד, ואשר יועמדו לעיון הציבור במשרד לא יאוחר מ..." כאן המשרד צריך להגיד לנו כמה זמן מראש יועמדו נושאי הבחינות באינטרנט.
<לירון מינקה: רק אסיים את הסעיף: הודעה על פרסום הרשימה תפורסם ברשומות.
דוד אמסלם: מה אתה אומר, אלון?
<אלון זסק: 4 חודשים.
<אלון זסק: 120 יום מיום התחילה.
<לירון מינקה: ממשיכה בקריאה: (ב) כל עוד לא הותקנו תקנות לפי סעיף ] 42 [, תשולם אגרה עבור השתתפות בבחינות כמפורט להלן: - (1) עבור בחינות לרישיון מדביר בדירות ולרישיון מדביר צבאי – 150 שקלים חדשים; (2) עבור בחינות לרישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח ולרישיון מדביר באיוד – 300 שקלים חדשים.
<לירון מינקה: (ג) מי שקיבל רישיון לאחר שעמד בבחינות לפי פסקאות משנה (א) או (ב) שבסעיף קטן (א)(1) וביקש לחדש את רישיונו, יחודש רישיונו כמפורט באותן פסקאות משנה, לפי העניין, אלא אם כן התקיימו בו התנאים לפי חוק זה לקבלת רישיון אחר.
<לירון מינקה: הוראות מעבר לעניין הגשת בקשה ואגרות 53 א.
<לירון מינקה: (א) כל עוד לא הותקנו תקנות לפי סעיף 7(ב), אך לא יאוחר מתום שנתיים מיום התחילה, בקשה לרישיון מדביר או לחידושו תוגש לרשם, בטופס בקשה שיפרסם הרשם באתר האינטרנט של המשרד ואשר יועמד לרשות הציבור גם בלשכות משרדים המחוזיות של המשרד; הבקשה תוגש בשני עותקים ויצורפו אליה כל המסמכים הנדרשים.
<לירון מינקה: (ב) כל עוד לא הותקנו תקנות לפי סעיף 42 עבור הגשת בקשה למתן רישיון או לחידושו, תשולם אגרה כמפורט להלן: - (1) עבור רישיון מדביר בדירות ורישיון מדביר צבאי – 250 שקלים חדשים; (2) עבור רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח ורישיון מדביר באיוד - 500 שקלים חדשים.
<לירון מינקה: שמירת תוקף תקנות הדברת מזיקים 54 .
<לירון מינקה: (א) החובות, ההגבלות והתנאים שנקבעו בתקנות 6 עד 13 ו- 14 (א) עד (ג) ו-(ו), 41, 42 ו- 44 לתקנות הדברת מזיקים כנוסחן ערב יום התחילה, יראו אותם, בשינויים המחויבים, לעניין חוק זה, לרבות לעניין פרקים ו' וז', כחובות, הגבלות ותנאים החלים על מדביר ועל מפעיל שנקבעו לפי סעיף 13(א) לחוק זה, כל עוד לא שונו או בוטלו לפי חוק זה, אך לא יאוחר מתום שנתיים מיום התחילה.
<תומר רוזנר: וכאן אנחנו נוסיף את הסעיף שביקש יושב ראש הוועדה, לגבי תקנות ראשונות, כרגע עד שנתיים ממועד התחילה, יותקנו תקנות ראשונות לפי סעיף 13 בנושאי בטיחות, ציוד ובנושאים האחרים.
יעל כהן-פארן: לא עד שנתיים ממועד התחילה.
יעל כהן-פארן: צריך לראות מתי מועד התחילה.
יעל כהן-פארן: כשפגות תוקף התקנות הקיימות - - -
<תומר רוזנר: במועד שיפוגו התקנות הקיימות.
דוד אמסלם: הוראות מעבר זה בעצם שנתיים ואנחנו סיכמנו שנעשה את זה שלוש שנים, כדי לתת להם, בכל מקרה - - - אמרנו, אנחנו צריכים לעשות את ה compromise - - -
<תומר רוזנר: אז נשנה בכל המקומות.
דוד אמסלם: כדי שבעצם גם המדבירים עצמם יתארגנו על עצמם בעניין הזה.
<אלון זסק: זה אומר שגם זה ייכנס – עד שלוש.
<תומר רוזנר: אז בכל הסעיפים, עד 55 – שיהיה הנושא של התקנות החדשות, אז נשנה ובכל מקום שמופיע שנתיים יהיה – שלוש שנים.
דוד אמסלם: נשמע את ההערות.
דוד אמסלם: קצר, ולא לחזור על הדברים.
<אוה יצחקי: סעיף 52 בעניין תקופת המעבר – אנחנו מבקשים יותר משלוש שנים לתת להם להתארגן.
<אוה יצחקי: חמש שנים.
<אוה יצחקי: דבר נוסף – אנחנו מבקשים להקל עליהם ובמקום שיהיו להם שני מבחנים, של מדביר דירות ולאחר מכן מדביר מוסמך, מאחר וחלקם נמצאים כבר המון שנים בתחום, ועוסקים כבר בכל התחומים, שיעשו להם מבחן אחד מרוכז, קורס אחד מרוכז, שיחריגו אותם מכלל העובדים החדשים שייכנסו לתחום, ויעשו את זה בצורה מסודרת.
<אוה יצחקי: למה הם צריכים לעבור את כל המסלול הזה מחדש?
<נטע דרורי: מה שאנחנו הכנסנו בעקבות ההערה הזו, זה את סעיף 52(ב), שמאפשר לוותר על תקופת ההמתנה של שנה בין שני הקורסים, מה שמאפשר גם אם מישהו ירצה לעשות קורס שהוא ייעודי לעובדים האלה, ולקבל הכרה לשני הקורסים ביחד, ולאחד את הבחינות - זה גם יהיה אפשרי.
<אוה יצחקי: אבל למה לא לעשות להם קורס אחד, אחיד, שיכיל את כל החומר?
<נטע דרורי: זה יהיה - - -
<אוה יצחקי: היא אומרת שני קורסים במקביל.
<אוה יצחקי: יש הבדל.
<אוה יצחקי: זה בכל זאת אנשים שכבר עובדים, חלקם – אנשים עם משפחות.
<אוה יצחקי: להוציא אותם ללימודים זה לא פשוט.
<נטע דרורי: מה שאנחנו אומרים זה שבכל מקרה, המתכונת של הקורס תאפשר להם, אם מישהו ירצה לעשות קורס ייעודי לעובדים האלה, אפשר יהיה לאחד את התכנים ולעשות אותם בקורס אחד.
<אוה יצחקי: אז אני מבקשת שיהיה סעיף בתוך תקופת המעבר - - -
דוד אמסלם: הם נתנו תשובה שמספקת אותנו.
דוד אמסלם: בסופו של דבר זה פרטים.
דוד אמסלם: מי שיציע מתכונת כמו שאת מציעה, אז הם יאשרו את זה, פשוט.
אלי כהן: אנחנו, בדיונים, דיברנו על המדביר הצבאי – כן יהיה-לא יהיה, בסופו של יום אני רואה שכן יהיה המדביר הצבאי, וכן תהיה הכשרה גם לעובד של הרשויות, עם סמכויות של הרשם.
אלי כהן: למה למדבירים מוסמכים, בעלי חברות לא יהיה את הסמכות הזו גם כן, עם החרגה בנושא של עובדי הדברה?
אלי כהן: למה איפה ואיפה?
דוד אמסלם: יש לנו מדביר מוסמך ויש מדביר בסיסי.
דוד אמסלם: זה בעצם החוק.
דוד אמסלם: לגבי המדביר הצבאי, מעולם לא חשבנו שלא יהיה מדביר צבאי, זה חייל שצריך להעביר אותו קורס, לא הבנתי איפה - - -
אלי כהן: כן, אבל עובד הדברה ברשויות - - -
דוד אמסלם: עשינו איזושהי החרגה של הרשויות כרגע.
דוד אמסלם: – לרשות יש איזשהו מדביר, שהוא עושה עבודה מאוד ספציפית.
דוד אמסלם: זה לא במבנים, זה בעיקר בנושא של תוואי התהלוכה, בנושא של קצת - - - ברחובות, אז יש כאן עבודה שהיא שונה, טיפה.
דוד אמסלם: היות ואלה אנשים שהם כבר הרבה שנים במקצוע הזה.
דוד אמסלם: לכן ביקשנו להחריג אותם בנושא של הרישיון.
אלי כהן: מי משגיח על אותו עובד הדברה ברשות?
אלי כהן: המדביר המוסמך.
דוד אמסלם: יש מדביר מוסמך ברשות שתחתיו עובדים העובדים, שהם כבר עובדים ממילא, בזה, הרבה שנים.
אלי כהן: אותו הדבר גם אנחנו – בעלי חברות, שיש לנו עובדים כאלה - - -
דוד אמסלם: אם הייתי חושב שזה אותו הדבר בבתים וברשויות אז היית צודק.
אלי כהן: לא, את אותן החרגות תיתן לי.
<אוה יצחקי: יש משהו שאני - - -
<אוה יצחקי: אבל משהו שלא הבנתם.
<אוה יצחקי: רציתי להיות בטוחה שהבנו את זה.
<איתי ארנון: אני מארגון המדבירים.
<איתי ארנון: לגבי עובד ברשויות, הוא ממש לא עוסק רק בתוואי ועוד משהו ספציפי.
<איתי ארנון: הוא עוסק במבנים, הוא נכנס לבתי ספר, לגני ילדים, הוא עוסק בהכל.
דוד אמסלם: אז הסברתי.
דוד אמסלם: אתה מדבר אתי על המדביר הבסיסי?
<איתי ארנון: המדביר, העובד שנמצא ברשות.
דוד אמסלם: הנושא של הרשויות יעסוק רק בנושא של ההדברה, לא במבנים, ולא בזה - - - רק במנולים, בחוץ, תגדירו לו את זה בדיוק את הנושאים הבסיסיים – תוואי התהלוכה וכן הלאה.
דוד אמסלם: לא יעסוק בנושא מבנים.
<קריאות: זה כתוב.
<בועז קיסרמן: מה עם חברת הדברה שנותנת שירות לעיריה?
<בועז קיסרמן: היא יכולה להעסיק עובדי הדברה?
<בועז קיסרמן: למה לא?
<בועז קיסרמן: מה ההבדל בין זה ובין זה?
<תומר רוזנר: קיבלנו את ההערה הזו, ויש הבדלים גדולים בין עובדים שהם עובדי השירות הציבורי, שחלים עליהם דיני משמעת, יש עליהם פיקוח ציבורי, יש עליהם כללים של המשפט הציבורי שחלים עליהם, יש עליהם דיני רשויות מקומיות, ויש עליהם גם פיקוח של מדביר, לפי הנוסח כאן.
<תומר רוזנר: חברת הדברה שעובדת בשוק הפרטי, אין עליה פיקוח ציבורי, למעט הפיקוח שיוטל במסגרת החוק הזה, כמובן, והאבחנה היא אבחנה בין שונים ולא אפליה בין שווים.
<תומר רוזנר: לכן נחה דעתנו שהאפליה הזו היא מותרת ויש מקום להתיר אותה.
<תומר רוזנר: אנחנו ערים לכך שיש אבחנה, אבל אנחנו סבורים שהאבחנה היא אבחנה מותרת.
<דני יגר: האיפה והאיפה הזו גלויה מעל פני השטח - - - מה שמשרד הגנת הסביבה טען, שלרשויות המקומיות יש את הצורך, גם לנו יש את הצורך.
דוד אמסלם: זה מה שתומר רוזנר הסביר, אני קיבלתי את ההסבר שלו ומתקדמים.
דוד אמסלם: אין טעם לחזור על זה.
<חיה ארז: דבר ראשון, בנושא של הוראת המעבר, עם השנתיים.
<חיה ארז: אני חושבת שכשמדובר כאן בקבוצה של עובדים שלא יהיה לה פשוט, והיא צריכה את תקופת המעבר- - -
דוד אמסלם: אני הארכתי את זה, בעקבות זה.
דוד אמסלם: שלוש שנים.
<חיה ארז: גם שלוש שנים, לא בטוח שזה מספיק.
<חיה ארז: בהמשך לדברים של אווה יצחקי, נאמר פה שמי שירצה לתת קורס משולב, יעשה את זה, אבל אין שום סיבה, שום תמריץ לקורס משולב כזה, כי ככה אתה מרוויח על שני קורסים, וככה אתה מרוויח על קורס אחד, אז למה שהמשרד לא ידאג לזה שזה יהיה, לגבי עובדי ההדברה?
<חיה ארז: אני חוזרת לשנתיים ולשלוש – עדיין, לפחות לגבי עובדים מבוגרים יותר, בעיקר לגבי עובדים שהם לקראת יציאה לפנסיה, אני חושבת שצריך להאריך את זה לפחות לחמש שנים.
<חיה ארז: אדם בן 60 לא יתחיל עכשיו עם הקורס הזה, וכו'.
<חיה ארז: יש עוד נושא – אני חושבת שיש פה פגיעה שהיא לא מדתית לגבי חופש העיסוק של עובדי הדברה.
<חיה ארז: דבר נוסף, לגבי סעיף 53(2), שמדבר על זה שכל עוד לא הותקנו התקנות הרשם רשאי לתת רישיון, וכו' - ואז זה ה-4 חודשים, או ה- 120 יום, ששאלתם את אלון.
<חיה ארז: המידע הזה יועמד לעיון הציבור.
<חיה ארז: השאלה היא למה גם לא יהיה שימוע בעניין הזה, כי שוב – זה דבר שהוא מקצועי, ונוגע למדבירים, השאלה אם אין כאן מקום לפרסם את זה להערות לפני שזה נקבע כדבר סגור.
דוד אמסלם: למשרד יש התייחסות לעניין?
דוד אמסלם: אני מניח שהפרסום הוא כדי לקבל את התגובות.
<חיה ארז: לא, זה יידוע.
<חיה ארז: יועמד לעיון הציבור.
דוד אמסלם: תראי, בסופו של עניין, אין לזה נפקא מינא.
דוד אמסלם: אני מניח שזה יפורסם.
דוד אמסלם: אתם תעירו את ההערות שלכם, המשרד יקבל את ההערות, במידה והוא יחליט שזה רלבנטי.
דוד אמסלם: במידה ולא – אז הוא ידחה.
דוד אמסלם: לכן, גם אם נעשה שימוע, זה יהיה אותו תהליך, רק יקראו לזה "שימוע".
<חיה ארז: לא, כי כאן זה רק לעיון.
<חיה ארז: לעיון ולא להערות.
דוד אמסלם: תרשום שתכניסו שם שכל התקנות יפורסמו, תנו פרק זמן לקבל את ההערות, ותתייחסו.
<תומר רוזנר: אני רוצה להעיר לדברים שאמרה עורכת הדין ארז.
<תומר רוזנר: לפחות מהתרשמות שלנו, וכך פעלנו בנושא – המשרד שם לפניו באופן מובהק את נושא חופש העיסוק וניסה לעשות כאן איזון עדין בין הרצון לשנות את המצב הקיים, לבין הרצון לשמור על חופש העיסוק של אנשים.
<תומר רוזנר: מדובר בהסדרה שנעשית לתכלית ראויה, ולדעתנו, אני מניח שגם לדעת המשרד, הפגיעה בחופש העיסוק, ככל שהיא קיימת, אינה במידה שעולה על הנדרש.
<תומר רוזנר: אנחנו שמנו לנגד עינינו, כמובן, את כל האיזונים העדינים שנדרשים.
<תומר רוזנר: כפי שאתם רואים יש פה 5 או 6 הוראות מעבר שבאות לטפל בכל הנושא הזה של קביעת אותם איזונים עדינים בין הרצון להסדרה לבין ההתחשבות בקיומם של אנשים שעוסקים בתחום הזה.
<בועז קיסרמן: ועל הדרך פגעתם בחופש העיסוק של מאות עובדים, מאות חברות הדברה שעובדות בשטח, ועוד שנתיים לא יהיו להם עובדי הדברה ולא יהיו להם - - -
דוד אמסלם: קיבלת את רשות הדיבור?
דוד אמסלם: אז למה אתה מתפרץ, אתה רוצה שאני אוציא אותך?
דוד אמסלם: אם אתה רוצה להתפרץ, תקום ותצא לבד.
<אלעד אורי: אני רק מבקש שההכשרה תהיה על ידי המשרד לאיכות הסביבה, שאין לו אינטרס כלכלי, יש לו אינטרס של בריאות הציבור.
<אלעד אורי: זה ישפר את המצב בצורה משמעותית.
<אלעד אורי: לא כל אחד שיש לו כיתה ו-4 מזכירות מקים בית ספר ומלמד שטויות.
עבדאללה אבו מערוף: רצו לתת תשובה, בישיבה הקודמת.
<תומר רוזנר: לא, זו הכשרה פרטית.
<אלון זסק: המשרד הוא לא זה שעושה קורסים, אבל הוא זה שמפקח עליהם, קובע את תוכנית הלימוד, את התכנים שייכנסו, עושה את הבחינות וגם מפקח עליהן.
דוד אמסלם: כמו שהמדינה לא מלמדת את הנהגים לנהוג.
דוד אמסלם: היא דואגת לבחינה.
דוד אמסלם: אז הוא אומר – אנחנו דואגים, וזה נשמע לי מאוד סביר – לכל תוכן הקורס, אני מניח שיש להם כל מיני רגולציות לגבי מי יכול ללמד, מה הרמה, וכו', הם ידאגו גם לבחינות.
דוד אמסלם: זה נשמע לי סביר.
<אלעד אורי: אבל זה ממש לא ככה, אני עשיתי איזה 4 מבחנים - - -
דוד אמסלם: לא הבנת – אבל זה מה שהוא אומר.
<אלעד אורי: אז זה מה שאני מבקש – שהם יעשו את ההכשרה, שאין להם אינטרס כלכלי.
<נטע דרורי: במצב היום המשרד באמת לא מפקח על הקורסים ולא מכיר בקורסים, אחד השינויים בחוק הזה הם שהמשרד כן יעשה את הדברים האלה.
דוד אמסלם: אני אומר – בגדול, זה מוסדר, מהבחינה הזו, שכמו שהיא אמרה – עד היום זה לא ככה.
דוד אמסלם: הם הולכים להסדיר את המצב הזה.
<אלעד אורי: לא הבנתי מה הם הולכים להסדיר – שהם יעשו את המבחנים?
<קריאה: לא, הם יפקחו על התוכנית.
דוד אמסלם: רבותי, אנחנו רוצים להתקדם.
דוד אמסלם: לא חוזרים כל הזמן.
<אוה יצחקי: משפט אחרון – אם הגענו והבנו שמי שאחראי, בעצם, על הסילבוס, והחומר הנלמד זה המשרד להגנת הסביבה, למה שהם לא יהיו אלה שיקבעו שיש קורס אחד מרוכז לאותם עובדי הדברה - - -
דוד אמסלם: את חוזרת על אותה הוראה שלך?
<אוה יצחקי: אבל אם הם קובעים את הקורסים - - -
דוד אמסלם: אבל אני הסברתי – יהיו קורסים שיהיו מופרדים, והם יאשרו גם קורסים שהם מאוחדים.
<אוה יצחקי: אבל ההחלטה לא תהיה אצל המכללות.
<אוה יצחקי: היא תהיה אצל המשרד להגנת הסביבה.
דוד אמסלם: אני לא נכנס לזה כרגע.
דוד אמסלם: אני מסביר בגדול - - -
אבי (אברהם) גבאי: בואו נשאיר את זה למשרד לקבל החלטות בעתיד.
<אוה יצחקי: אבל אם יש פה תקופת מעבר - - -
דוד אמסלם: אני עכשיו לא נכנס לזה.
דוד אמסלם: את רוצה שעכשיו אני אכנס גם לתוכן הקורס?
<אוה יצחקי: לא לתוכן.
<אוה יצחקי: רק החלטה שיהיה קורס כזה.
דוד אמסלם: אבל הסברתי – יש אופציה לקורס כזה.
<אוה יצחקי: יש הבדל בין אופציה להחלטה.
דוד אמסלם: הבנתי, נקודה.
דוד אמסלם: גמרנו, מתקדמים.
<דני יגר: עם כל הכבוד, דאגתם לכל הגופים – רשויות, צבא, שטחים פתוחים, בתים.
<דני יגר: לא דאגתם למדביר.
<דני יגר: המדביר הוא היום - - - חברות ההדברה, אפילו המדביר הבודד שעובד היום על קטנוע, אין לו אפשרות להעסיק שום עובד.
<דני יגר: תקרא לו איך שתקרא.
דוד אמסלם: הוא יכול.
<דני יגר: מה הוא יכול להעסיק?
דוד אמסלם: שייקח עובד, שירים לו את הדברים.
<דני יגר: לא, צריך עובד.
<דני יגר: שיעשה את בית הספר.
דוד אמסלם: תראה, המהות שלנו כאן זה להסדיר את אותו עובד.
<דני יגר: אני לא אוכל להפעיל אותו באופן מלא, רק בבתים.
דוד אמסלם: כמו שרופא, גם אם יש לו אסיסטנט אז הוא לא רופא, יש הרבה אנשים במדינת ישראל שהם יכולים לקחת עובד שיעזור להם, עד גבול מסוים, ומשם – בעל המקצוע נכנס לתמונה.
דוד אמסלם: כאן מותר לך לקחת איזה עובד שאתה רוצה, רק בתנאי אחד – שהוא, בסוף, לא יעשה את ההדברה.
דוד אמסלם: שירים לך, יקנה לך – מה שאתה רוצה, ינהג לך את האוטו, יסחוב לך סבלות – הכל.
<דני יגר: ומי יעשה את ההדברה?
דוד אמסלם: המדביר המקצועי.
דוד אמסלם: לכן אני אומר – זה בעצם בא להסדיר בדיוק את הסיפור הזה.
דוד אמסלם: זה בדיוק הסיפור, זה בעצם לב העניין של החוק.
דוד אמסלם: עד היום היו לך עובדים שעשו את ההדברה.
דוד אמסלם: מדינת ישראל החליטה – עד פה.
דוד אמסלם: העובד שעושה את ההדברה יהיה ברמה הבסיסית.
דוד אמסלם: אבל אתה מחזיר אותי אחורה, אני לא יודע אם היית לפני - - -
<דני יגר: הייתי בכל הפגישות, ואני רואה שסידרתם את הצבא, וסידרתם את הרשויות, ואותנו זרקתם לקנטים, זה הכל.
דוד אמסלם: דרך אגב, גם הצבא- אותו מדביר צבאי אמור לעשות את אותו הדבר, אותו קורס.
דוד אמסלם: רק הוא חייל.
דוד אמסלם: לכן אני לא מצליח להבין מה אתה אומר פה.
<איתי ארנון: בהמשך לדברים שלך, משהו קטן.
<איתי ארנון: אנחנו לא מסכימים שהמצב הקיים הוא בסדר, שלא יהיה פה ספק.
<איתי ארנון: הנוהל של היום לא תקין, צריך לעשות משהו, אבל בתוכנית החדשה נוצר פה איזשהו חלל שצריך לחשוב איך למלא אותו.
<איתי ארנון: אין פה חשיבה בנושא הזה.
עבדאללה אבו מערוף: אבל יש משך של שלוש שנים.
עבדאללה אבו מערוף: שלוש שנים זו תקופה לא קטנה.
<דוד זכריה: אני מדביר עצמאי, שעובד לבד.
<דוד זכריה: אני חושב שאי אפשר להעסיק מדבירים שיעשו פעולות הדברה ללא רישיון.
<דוד זכריה: אין דבר כזה שיעשו פעולות הדברה ללא הכשרה מקצועית - - -
דוד אמסלם: אתה אוהב את החוק.
<דוד זכריה: אני רוצה שהחוק הזה יכשיר רק מדבירים עם רישיונות.
<דוד זכריה: יש להם שלוש שנים זמן כדי להעביר אותם קורסים.
<דוד זכריה: הם היו צריכים לחשוב על זה לפני כן.
דוד אמסלם: הערה לפרוטוקול, ולתומר – בסופו של עניין, גם קיבלתי מכתב מאחד המדבירים, ופה אני מתחבר לעניין - שהמדביר הבסיסי – קודם כל נקרא לו "מדביר בסיסי", לא צריך לקרוא לו "מדביר ביתי" – וגם פה, שיהיה מדובר שמדובר בעיקר, שלא מדובר להחריג את כל נושא של מבני הציבור.
רויטל סויד: הגיע ראש עירית רעננה, זאב בילסקי.
דוד אמסלם: שזה לא יהיה גני ילדים וכו' וכו', אלא שיהיה מדובר במדביר שעוסק, באמת, בהדברה של בתים, ובהדברה של משרדים עד גודל מסוים.
<דוד זכריה: אני חושב שגם המדביר הבסיסי, הביתי הזה – אי אפשר להכניס אותו לטיפות חלב, לגני ילדים, קופות חולים - - -
<תומר רוזנר: בסעיף 4 אכן מופיע המדביר המכונה "מדביר בדירות".
<תומר רוזנר: המדביר בדירות מוסמך, באמת, לעשות רק שני מקומות - דירות מגורים ומשרדים עד 500 מטר.
<תומר רוזנר: דירות – ללא הגבלת שטח, לדעתי.
<דוד זכריה: מה קורה עם בתים פרטיים?
<קריאה: זה כל כך כללי.
<תומר רוזנר: רק בבניינים משותפים.
<קריאה: וב-510 מטר?
<תומר רוזנר: אז הוא לא יכול.
<קריאה: ומי יאכוף את זה?
דוד אמסלם: רבותי, לא הצלחתי להבין את ההערה שלך, כי כל דבר – נניח - מהירות 100, ו-101 מה?
דוד אמסלם: אז כל הגבלה יש לה עוד איזה צעד קטן.
<קריאה: ב-101 יש אכיפה.
<אלעד אורי: לפתור את הבעיה – לעשות הגבלה של אנשים.
<אלעד אורי: בבית ממוצע לא יהיה יותר מ-10, אלא אם כן זה מגזר מאוד ספציפי.
<אלעד אורי: אז לעשות עד מקומות שמכילים 20 אנשים בפרק זמן מסוים.
דוד אמסלם: קודם כל כאן, לגבי הנושא הזה - בסופו של עניין צריכה להיות התייחסות לגבי המשתמשים.
דוד אמסלם: בטענה פה יש משהו הגיוני.
דוד אמסלם: בסופו של עניין – גן ילדים, למשל, שיש בו 40 ילדים, גם אם הוא עד 30 מ', יש בעיה, כי יש שם הרבה ילדים.
דוד אמסלם: לכן, גם פה, אתם לדעתי גם תגבילו את זה לפי האנשים שמשתמשים.
דוד אמסלם: אז דירת מגורים, זו דירת מגורים – אנחנו יודעים.
דוד אמסלם: לגבי משרדים, אני לא יודע מה זה "משרדים".
דוד אמסלם: ואם זה משרד של 200 מ' שמתכנסים בו כל יום 300 איש?
דוד אמסלם: לכן אני אומר – דירת מגורים, הבנו.
<קריאה: אולי אפשר להגדיר את זה כ "מוסדות".
דוד אמסלם: לכן אני אומר – תעשו כאן איזה זום.
דוד אמסלם: דירות מגורים – מצוין.
דוד אמסלם: משרדים – אתם צריכים, לדעתי, להגביל – כמה אנשים יש פחות או יותר בשימוש הרגיל של אותו משרד.
דוד אמסלם: ככל שיש יותר אנשים זה ברור לנו שאנחנו רוצים מדביר יותר מוסמך, בעניין הזה.
<נטע דרורי: הכוונה ב "משרדים" היא לשימושים שדומים לשימוש ביתי, זאת אומרת - - -
<קריאה: תגבילו במספר האנשים.
<נטע דרורי: מספר האנשים הוא לא האלמנט המכריע, אלא סוג השימוש.
<נטע דרורי: אם זו לא חנות שיש בה מוצרי מזון, אם זו לא מרפאה שיש בה חולים, זה לא כל כך משנה.
<נטע דרורי: מה שמשנה זה באמת ה - - -
דוד אמסלם: עצם העניין שהגבלתם את המשרדים ל-500 מטר, אז אני מבין שלבד אתם הבנתם שצריך לעשות איזושהי הגבלה.
דוד אמסלם: אני מבקש להכניס עוד פרמטר, חוץ מהמטרז' גם מספר האנשים שיהיו באותו מתחם, פחות או יותר, בשימוש הרגיל.
<נטע דרורי: נחשוב על ניסוח.
דוד אמסלם: עד שנעלה לוועדת הכנסת ונרד – אז תחשבו על משהו.
<איתי ארנון: משהו שנוגע לזה בקצרה: הנושא של גני ילדים, ההפרדות האלה בין גני ילדים לדירות, לדוגמה.
<איתי ארנון: אם בדירה יש 10 ילדים – מקרה חריג?
<איתי ארנון: ואם בדירה יש משפחתון?
דוד אמסלם: רגע, עצור.
דוד אמסלם: קיבלת את רשות הדיבור, מספיק.
<איתי ארנון: אבל אין תשובה.
דוד אמסלם: לא כל דבר אני עונה.
דוד אמסלם: כשאני לא מקבל אני לא עונה.
דוד אמסלם: אנחנו רוצים להתקדם בעניין.
דוד אמסלם: לא הולכים אחורה.
דוד אמסלם: אנחנו לא מנהלים פה סימפוזיון.
דוד אמסלם: יש הערות קצרות ואני מתקדם.
אלי כהן: אבל הערה מקצועית.
דוד אמסלם: הכל מקצועי.
דוד אמסלם: אני חוזר וחוזר והולך וחוזר.
דוד אמסלם: כמה פעמים דיברת?
אלי כהן: אני לא סופר.
אלי כהן: אני שואל - האם למדביר דירות יש לו רישיון לעסק, היתר רעלים, מחסן רעלים?
דוד אמסלם: אני מבקש מכם – אל תבזבזו לי את הזמן, ואל תעכבו את העניין, כי אני לא אתן לדבר פה.
דוד אמסלם: אתה שאלת שאלה רלבנטית לגבי החוק הזה.
דוד אמסלם: אם יש חוקים אחרים אני לא מתייחסים אליהם כרגע.
אלי כהן: אני, כמדביר מוסמך - - -
דוד אמסלם: אחר כך תשאל מה כמדביר מוסמך אמור לעשות.
דוד אמסלם: אני מתייחס כרגע רק לחוק הספציפי הזה.
דוד אמסלם: חברה' אני מבקש.
דוד אמסלם: אני עושה דבר שאני לא עושה אותו אף פעם, אני חוזר והולך, רק בגלל שאני רואה שזה מדם ליבכם, ואתם באים מהזווית המקצועית של עצמכם.
דוד אמסלם: אז אני אעשה עוד סבב אחד אחרון, בקצרה.
דוד אמסלם: שאף אחד לא יחזור על מה שנאמר, ולא יחדד ולא יחזק, ואנחנו מתקדמים.
<רועי נעים: אני מדביר מוסמך, תואר שני בתחום – אני עסקתי עם הרבה אנשים, ובאמת, מדביר הוא מדביר.
<רועי נעים: מה שחשוב שיבינו פה כולם, שגם אם קוראים לו "מדביר בסיסי", או כל שם אחר, הוא עבר הכשרה כמו כל מדביר אחר, וכשמהנקודה הזו יוצאים, אז לא צריך לחשוב אם הוא עושה גן ילדים או לא עושה גן ילדים, או נכנס לפה או לא - כי זה לא רלבנטי, הוא מדביר לכל דבר.
<קריאה: אתה לא קראת את הצעת החוק.
<אלברט אביב: אני לא מבין למה ההגבלות – מדביר צריך להיות מדביר מוסמך, נקודה.
<אלברט אביב: למה ההגבלות של 500 מטר או רק בתים?
<אלברט אביב: מה - - -אנחנו רוצים להעלות את רמת השוק, לדאוג לביטחון הציבור, ולא לתת לכל אחד שעבר 150 שעות או 120 שעות לימוד לצאת ולקבל חומר הדברה.
<לאור אורשן: לעניין ההגבלה של השימוש – שיש הרבה אנשים או מספר המשתמשים - מספר המשתמשים לא רלבנטי כי מה שרלבנטי הוא עבודת ההדברה עצמה.
<לאור אורשן: גם במשרד, אם יש הרבה מאוד אנשים, אז כשעושים הדברה, האנשים האלה לא נמצאים, ולכן אין שום סיבה להגביל או להוסיף הכבדה לגבי מספר המשתמשים.
דוד אמסלם: דברו עם המשרד לאיכות הסביבה.
דוד אמסלם: אני אלך הפוך.
דוד אמסלם: ואל תעני לי.
דוד אמסלם: הרי אם זה היה בניין ללא משתמשים, לא איכפת לנו כלום.
דוד אמסלם: כך ההיגיון שלי אומר.
דוד אמסלם: אם אין בני אדם, לא חשוב לנו.
דוד אמסלם: אנחנו באים מהזווית של המשתמשים, דווקא.
דוד אמסלם: היות ואני לא מבין הרבה בנושא הדברה, אבל אני מבין שהדברה שזה מסוכן בעיקר לבני אדם, חיות – ולכן, ככל שיש יותר בני אדם או שיש יותר משתמשים, אני מניח שרמת הסיכון גבוהה יותר.
<תמר ברמן: אני רוצה להוסיף שהרבה פעמים בתווית חומרי הדברה אנחנו כותבים שבזמן היישום אנשים לא נמצאים.
<תמר ברמן: יש מה שנקרא באנגלית "reentry" - - זמן עד שאפשר להיכנס למבנה מחדש.
<תמר ברמן: זאת אומרת, זה לא מבנה שאין בו אנשים, זה מבנה שבזמן הריסוס אין אנשים, ואחרי 24 שעות, 6 שעות - - - אנחנו אומרים שלדעתנו אין טעם להגביל - - -
דוד אמסלם: דברו אתם.
דוד אמסלם: אם הם יחליטו שלא – אז אין בעיה.
דוד אמסלם: אני, בהיגיון שלי מבין, בראש שלי - שהסכנה היא בעיקר בזה שיש בני אדם או שיש חיות.
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר, אם הריסוס לא מסוכן לבני אדם או חיות, אז לא היה דיון כזה פה.