GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עוז כץ: כשהלכנו וניתחנו את התחזיות קדימה לעשור הקרוב, ראינו שהצפון לא רק שהוא מתמודד עם הידרדרות מאסיבית כמעט בכל ההיבטים הכלכליים חברתיים, אנחנו ראינו שלצפון יכנסו היקפים מאד גדולים משוק העבודה, בעיקר מהמגזר הערבי.
<עוז כץ: ניתחנו את זה לפי סוגי אוכלוסיות ולפי מיקומים וראינו שבעשור הקרוב, עד 2025, אנחנו צריכים לייצר בצפון עוד 160,000 מקומות עבודה.
<עוז כץ: כדי להדביק את הכניסה לשוק העבודה ואת יעדי אקשטיין – מי שמכיר, זה יעדים של תעסוקה שהממשלה הגדירה לעצמה לפני מספר שנים.
<עוז כץ: כשאנחנו מסתכלים על הצפון ואנחנו אומרים מגמות של היחלשות, מגמה של שחיקה של המערכת הכלכלית, בנוסף לאתגר של כניסה מאסיבית של צעירים לשוק העבודה, מצב העניינים הוא שהמערכת הכלכלית מתכווצת, שהיא לא מייצרת הזדמנויות תעסוקה, שהשכר נמוך.
<עוז כץ: עם התחזיות שאנחנו רואים, זאת אומרת הצפון נכנס לאיזה שהוא משבר הייתי אומר, שהוא מדרון חלקלק, שאם לא נעצור את זה עכשיו כממשלה ולא נפתח את הצפון למקורות תעסוקה ולא נייצר הזדמנויות, אנחנו צפויים לראות בעשור הקרוב ממש הידרדרות מאסיבית בצפון.
<עוז כץ: צריך להגיד, 55% מאוכלוסיית הצפון היא לא יהודית, 45% יהודים ואין אינטגרציה בין הכלכלות.
<עוז כץ: מדובר על שתי כלכלות שעובדות כמעט באופן נפרד.
רחל עזריה: אחרי התחזית הקשה, יש לך משהו לספר?
<עוז כץ: אנחנו יזמנו לפני חצי שנה, זה עבר בממשלה למעשה, בהערכת המצב הלאומית כשהצגנו את זה במשרד ראש הממשלה, עברה החלטת ממשלה שמחייבת את הממשלה להביא תכנית אסטרטגית כלכלית לפיתוח הצפון.
<עוז כץ: זאת אומרת זה עבר בממשלה - כל מה שתיארתי עכשיו - הצגנו את זה בכל הזירות שצריך והעברנו את זה ביולי בממשלה.
<עוז כץ: עכשיו אנחנו עובדים על הכנת התכנית הזאת מספר חודשים בשיתוף עם משרד ראש הממשלה, משרד הנגב והגליל, המשרדים הכלכליים הרלבנטיים, כדי להדביק את אותם אתגרים שדיברנו עליהם.
<עוז כץ: אנחנו עובדים בצוותי עבודה.
רחל עזריה: מה כוללת התכנית?
<עוז כץ: התכנית מסתכלת על הצפון במספר היבטים.
<עוז כץ: אני מדבר פה רגע על הווקטור הכלכלי כרגע, אני לא מדבר על היבטים אחרים של ביטחון, תחבורה.
רחל עזריה: רק הכלכלי.
רחל עזריה: רק התעסוקה, זה מה שמעניין אותנו כרגע.
<עוז כץ: יפה.
<עוז כץ: אז התכנית עומדת על כמה רגליים.
<עוז כץ: רגל אחת זה הרגל של התעשייה.
<עוז כץ: זאת אומרת ראינו שבצפון, אם בשאר הארץ כ-10% מהעובדים הם בתעשייה, בצפון כמעט 20% ויש שיעור גבוה מאד של מפעלים.
<עוז כץ: יש מעל 60 אזורי תעשייה בצפון – כדי להבין את המאסה של אזורי התעשייה, שהמשרד תומך, ויש עוד 25 שהם בקיבוצים שהמשרד תומך.
<עוז כץ: זאת אומרת יש מאסה של אזורי תעשייה בצפון.
<עוז כץ: אחד הדברים שהתכנית באה להסתכל עליהם, זה בעצם על תתי אזוריות.
<עוז כץ: זאת אומרת ללכת ולראות איך אפשר לייצר יתרון לגודל.
<עוז כץ: זה מתחבר פה למרחבים וזה מגמה עולמית, אגב, שככל שיש יתרון לגודל, זה נקרא תהליך אגלומרציה, שיש יותר עסקים שמתחברים אחד לשני ויותר עובדים, זה מייצר שכר יותר גבוה, זה מייצר הזדמנויות.
<עוז כץ: ניתחנו את הצפון וזיהינו כ-10 מקומות, אזורי תעשייה, שאנחנו מזהים אותם כיתרון לגדול.
<עוז כץ: ודיברנו פה על סל הטבות שהוזכר פה בנועם.
<עוז כץ: אנחנו מדברים על איזה שהוא סל הטבות שיכול לתת את אותם תנאים בצפון, באותם אזורי תעשייה מרחביים, כדי בעצם לשדרג את היכולות של אזורי התעשייה ולמשוך עוד חברות, כשהמהלך הזה תלוי, ועידו ציין כאן, זה תלוי גם כן בשיתוף של רשויות נוספות.
<עוז כץ: זאת אומרת אנחנו מדברים פה על מהלך שהוא כמובן - - -
רחל עזריה: אבל מה הבשורה?
רחל עזריה: זה נשמע לי מאד דומה למה שיש.
רחל עזריה: מה המיוחד?
רחל עזריה: בעצם אתה מדבר על זה שהולך להיות משבר גדול בצפון ואתה משתמש באותם כלי התערבות שאנחנו שומעים שמשתמשים בכל מקום בפריפריה.
<עוז כץ: לא, השוני הוא בכמה היבטים.
<עוז כץ: היבט אחד, אנחנו אומרים שבאותם אזורים שאנחנו רואים שיש להם יתרון לגדול, אנחנו נוכל לאפשר ארגז כלים הרבה יותר גדול, שהוא כולל סט של ארגז כלים – אפשר לפרוש אותם כאן, אבל מדובר על חלק מהדברים שצוינו פה באזור התעשייה נועם ובעוד דברים נוספים.
<עוז כץ: השוני הנוסף, בגלל שאזורי התעשייה נמצאים במספר רשויות מצומצם בדרך כלל, אנחנו הולכים להרחיב את ההשתתפות של יישובים נוספים בתוך אזורי התעשייה, שיוכלו להנות גם כן מהכנסת ארנונה מתוך הצמיחה הזאת.
<עוז כץ: על זה מדובר בעצם, על סט כלים וחבילות ייעודיות, פלוס חלוקת ארנונה לגבי אזורי תעשייה ספציפיים.
<עוז כץ: זו נקודה אחת, שזה מהותי בתפיסה.
רחל עזריה: וזה שונה בצורה מהותית ממה שנעשה עד היום?
<עוז כץ: בהחלט.
<עוז כץ: היום משרד הכלכלה תומך באופן רוחבי בעזרת החוק לעידוד השקעות הון ובעזרת סבסוד קרקע לאזורי תעשייה.
<עוז כץ: שני צירים מאד חשובים, אבל אנחנו מדברים פה על ארגז כלים הרבה יותר עשיר.
<עוז כץ: אבל לפרוט אותו, אבל הוא מורכב מכמה היבטים, גם היבטים של חיזוק היכולות של אזור התעשייה מבחינת המנהלת, שהיא יודעת למשוך חברות, גם להכניס כלים של משרד הכלכלה פנימה, כמו הכשרה מקצועית והיבטים של המדען הראשי ומעונות יום.
<עוז כץ: כמו סל כלים ייעודי.
<עוז כץ: זאת אומרת חבילה שאנחנו כרגע דנים בה.
<עוז כץ: זה אומר שאנחנו גם נרצה, וזה בשיתוף פעולה עם שר הפנים ומשרד הפנים, אני מקווה שנוכל לעשות את זה, זה יאפשר חלוקת ארנונה גם כן לגבי תעשייה נוספת שנכנסת.
<עוז כץ: זאת אומרת בדלתא.
<עוז כץ: זה שוני מהותית, כי אנחנו לא מדברים כרגע, לקיים את הפרויקט של שפרעם וכל מיני הקמת פארקים חדשים.
<עוז כץ: אנחנו לא אומרים שאנחנו לא הולכים לקדם את זה, אבל כרגע זה בבחינה.
<עוז כץ: התפיסה של התכנית היא לייצר יתרון לגודל למה שקיים.
<עוז כץ: זאת אומרת יש התחלות חזקות מאד, צריך לראות איך אפשר למנף אותן - - -
רחל עזריה: כן, כי אתה אומר ש-20% מהמועסקים באזור הצפון הם בתעשייה.
<עוז כץ: נכון.
רחל עזריה: זאת אומרת הבעיות הן אחרות כנראה.
<עוז כץ: הנקודה השנייה שאנחנו מסתכלים עליה, זה בעצם גיוון תעסוקתי.
<עוז כץ: זאת אומרת, אם גדלת בצפון ולמדת עולמות תוכן של תכנה או הייטק ושירותי מחשוב או מו"פ, כנראה שלא תמצא מקומות תעסוקה בצפון.
<עוז כץ: יש קצת ביקנעם, גם בחיפה, אבל עולם התכנה והמו"פ נמצא בלב תל אביב – מנתניה דרומה עד קריית גת.
רחל עזריה: כן, מוכר.
<עוז כץ: אנחנו מנסים - - -
רחל עזריה: פשוט יש לנו עוד חמש דקות לסיום ויש עוד כמה דוברים.
<עוז כץ: אנחנו מנסים לייצר שלושה מוקדים של הקמת מרכזי תכנה ומו"פ במרכז, אחד בצפון.
<עוז כץ: אנחנו מזהים אותו עוד פעם, לפי האימפקט האזורי – במרכז הגליל, באזור נצרת, באזור הגליל העליון, מרכז הגליל באזור כרמיאל, כדי לנסות לשמור את אותן אוכלוסיות ולמשוך חברות רב לאומיות בעולמות התכנה.
<עוז כץ: וזה לאו דווקא במכרז הארץ, אלא זה מהעולם.
<עוז כץ: אנחנו מנסים להגדיל את העוגה ולא דווקא להעביר ממרכז הארץ.
<עוז כץ: זה מהלך שגם אותו אנחנו מקדמים, עם חבילה ייעודית.
<עוז כץ: זה מהלך שהממשלה מנסה לקדם לטובת העניין הזה.
<עוז כץ: חוץ מזה אנחנו מדברים על היבטים של שיתוף פעולה עם הטכניון והמכללות המקומיות והקמת מכון לאומי לחדשנות תעשייתית, שזה משהו שהוא Game changer ברמה האזורית.
<עוז כץ: אנחנו מדברים על כלים שמדובר על חיבור.
<עוז כץ: אחד הקשיים הגדולים ביותר זה הנושא של ההכשרות וכוח אדם מימון.
<עוז כץ: אז אנחנו מדברים על כך ששם יש סט של כלים שאנחנו מדברים עליהם לשלב, תכנית לעסקים קטנים ובינוניים, מרכזי ערים.
<עוז כץ: זה מה שנמצא על השולחן.
<עוז כץ: שוב, אנחנו לקראת הגיבוש מול כל הגורמים השונים.
רחל עזריה: מתי זה ייצא לפועל?
<עוז כץ: כרגע מי שאמור להוציא את זה לפועל זה שר הפנים, אריה דרעי.
<עוז כץ: זה תלוי בלו"ז שלו.
<עוז כץ: ברגע שהוא אומר שהוא רוצה להוציא את זה, אנחנו מוכנים עם התכנית.
רחל עזריה: אוקיי, טוב.
רחל עזריה: אני מקווה שבשנה הבאה ביום הזה, נשמע כבר בשורות קצת יותר טובות לצפון.
רחל עזריה: זה מאד מטריד מה שתיארת.
<עוז כץ: מטריד.
רחל עזריה: מאד מטריד, כן.
רחל עזריה: אבל לפחות אנחנו יודעים את זה כשזה רק 20, מה אמרת, מה ההגירה?
רחל עזריה: 20% עזיבה של צעירים?
<עוז כץ: 21% מהצעירים היהודים עזבו את הצפון מבחינת המאזן והצפון הולך ומתדרדר.
<עוז כץ: זאת אומרת המצב הכלכלי מצטמצם.
רחל עזריה: טוב, אז אני מקווה שאנחנו נשמע בשורות טובות יותר בשנה הבאה שנעשה את הכינוס הזה.
רחל עזריה: קודם כל שהתכנית תצא לפועל.
<עוז כץ: צריך לעשות את זה.
<עוז כץ: זאת אומרת צריך לדרוש מכולנו.
רחל עזריה: נכון, נכון, אז אני אומרת שאני מקווה.
רחל עזריה: חבר הכנסת דב חנין ביקש לדבר.
דב חנין: לא, תודה גברתי.
דב חנין: אני בעיקר באתי להקשיב.
רחל עזריה: אז דוברת אחרונה ואני אסגור את הדיון.
רחל עזריה: ממש דקה.
<חדווה שקד: אני אעשה מאמץ.
רחל עזריה: לא, לא, ממש דקה.
רחל עזריה: יש לנו שלוש דקות לסיום.
<חדווה שקד: שמי חדווה שקד, אני הגעתי מהדרום, אני ממיתר.
<חדווה שקד: אני גם חברת מועצה במיתר וגם יושבת ראש ועדת כספים בלשכת המסחר והתעשייה ואני עצמאית.
<חדווה שקד: יש לי חברה לניהול ופיקוח בנייה.
<חדווה שקד: בעצם תחום גברי לחלוטין.
<חדווה שקד: אחד הדברים שאני רוצה לשים דגש זה באמת כל נושא התעסוקה בדרום.
<חדווה שקד: אני יודעת שבצפון יש בעיות חמורות גם, אבל הנושא העיקרי הוא – אחד, זה חברה צעירים שמסיימים באוניברסיטת בן גוריון את הלימודים ומחפשים תעסוקה.
<חדווה שקד: לא מקבלים אותם בגלל חוסר ניסיון.
<חדווה שקד: אי אפשר להתחיל מכלום ואז הם בורחים למרכז, ששם כן צריכים את כוח האדם.
<חדווה שקד: שתיים, נושא של נשים עצמאיות.
<חדווה שקד: הדרום, הצפון, הפריפריה, מאד מאד פרימיטיביים בצורת ההתייחסות שלהם.
<חדווה שקד: לאישה עצמאית מאד קשה לשרוד בכל תחום, מאדריכלית לתחום בנייה וכלה בחנות בגדים.
<חדווה שקד: חייבים לשים את הדגש איך אנחנו פותרים.
<חדווה שקד: נכון שמקימים אזורי תעסוקה ואני בעד אזורי תעסוקה וזה חשוב, אבל עדיין, איך פותרים את הבעיה והמצוקה.
<חדווה שקד: מדברים על עיר בה"דים, על אנשי קבע שרוצים לבוא לגור, אף אחד לא יבוא.
<חדווה שקד: אף אחד לא יבוא אם לא יתנו מענה של תעסוקה.
<חדווה שקד: זה בסדר שיש עיר בה"דים שאמורה לקבל המון-המון-המון אוכלוסיה ואוכלוסיה איכותית, אבל ללא תעסוקה - ובני יחזק אותי – אף קצין לא יבוא עם המשפחה שלו דרומה.
<חדווה שקד: אין סיכוי שהם יעזבו את אזור הנוחות שלהם במרכז, ובצדק.
<חדווה שקד: אני לא כועסת עליהם.
<חדווה שקד: עדיין, גם נושא ההייטק וגם כל ההתפתחות והסייבר, לא מספיק בדרום.
רחל עזריה: טוב, תודה.
רחל עזריה: אני רוצה לסכם את הדיון הזה, שבעיני היה דיון מאד חשוב.
רחל עזריה: אני רוצה להודות לכל מי שהגיע.
רחל עזריה: שני דברים שחשוב לומר לסיכום: הסיפור של הצפון מטריד מאד.
רחל עזריה: אני מקווה שהתכנית תצא לפועל כמה שיותר מהר.
רחל עזריה: אם יש משהו שאפשר לסייע בעניין הזה, נשמח.
רחל עזריה: אולי נעשה ישיבת מעקב לראות מה קורה עם תכנית התעסוקה בצפון.
רחל עזריה: אני באה מעיריית ירושלים ואני יודעת מה זה כשצעירים עוזבים וכמה צריך להתאמץ כדי לשנות את המפה הזאת.
רחל עזריה: הדבר השני, זה התעסוקה.
רחל עזריה: כשהשוק החופשי הוא זה שקובע, אז תמיד התעסוקה תלך למרכז, שם הכל קורה, שם באופן טבעי עסקים ירצו להיפתח, כי שם יש את הקצב המהיר והרבה מאד אנשים נוהרים למרכז.
רחל עזריה: ובעצם זה המבחן שלנו כמדינה.
רחל עזריה: זה המבחן שלנו כממשלה.
רחל עזריה: האחריות הכי גדולה שלנו בעיני, מלבד הוזלת מחירי הדיור, האחריות הכי גדולה היא לדאוג לזה שתהיה תעסוקה בכל רחבי המדינה וזה לא משהו שיקרה באופן טבעי.
רחל עזריה: זאת אומרת זה יקרה רק באיזה שהוא אופן של התערבות.
רחל עזריה: אני כן רוצה להתייחס לנקודה אחת חשובה בנושא של התעסוקה, שבעיני הנושא של עסקים קטנים, לקחת את התושבים במקום ולעזור להם לייצר עסקים קטנים, זה לא מספיק קיים ולא רק שזה לא מספיק קיים, אלא בעצם העסקים הקטנים הם אחת החוליות הכי חלשות היום במשק הישראלי.
רחל עזריה: ולכן, אפילו שיש אנשים מאד מוכשרים שיכולים לעשות עבודה מצוינת שנמצאים ברחבי הארץ, כי בכל מקום בארץ יש אנשים מוכשרים, אנחנו בעצם לא מצליחים למצות את הפוטנציאל שלהם, כי הם חייבים להגיע למרכז כדי לעשות את העבודה, ואם היינו יכולים לסייע בנושא של העסקים הקטנים, בעיני זה אחד המהלכים ההכרחיים.
רחל עזריה: אני רק אסיים ואומר, כמעט כל החקיקה בכל תפיסת העולם לגבי עסקים קטנים בישראל, מבוססת על שנות ה-50, כשמעמד הביניים היה הציבור השכיר וכמה עשירים היו עצמאים.
רחל עזריה: אנחנו בעצם צריכים לשנות לגמרי את התפיסה ולהבין שהיום מעמד הביניים הוא זה שפותח, העצמאיים, ובעצם לשנות הרבה מאד מהרגולציה בעניין הזה.
רחל עזריה: נראה לי שזה יכול להיות מפתח משמעותי גם לצפון וגם לדרום, כי אזור המרכז בנושא הזה מסתדר באופן עצמאי.
רחל עזריה: אני סוגרת את הדיון.
רחל עזריה: תודה רבה על ההשתתפות שלכם.
רחל עזריה: תמשיכו פה, יש עוד הרבה מאד דיונים מאד מעניינים.
דוד אמסלם: צהרים טובים לכולם.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא התמודדות מערכת אכיפת החוק עם האלימות המאורגנת בספורט, של חברי הכנסת יואל רזבוזוב, זוהיר בהלול, מסעוד גנאים ומירב בן ארי.
דוד אמסלם: זה בא במסגרת דיון מהיר.
דוד אמסלם: השרה הודיעה שהיא מגיעה, לכן חיכינו כמעט 10 דקות.
דוד אמסלם: אנחנו ממשיכים גם בלי השרה.
דוד אמסלם: בבקשה, יואל רזבוזוב.
יואל רזבוזוב: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אורחים נכבדים, נציגי המשטרה, תודה על הדיון.
יואל רזבוזוב: ביקשתי ליזום את הדיון בגלל שאנחנו רואים מקרי אלימות בספורט שמתרחשים כבר לא אך ורק במגרשי הספורט אלא גם בדרך אל אירועי הספורט ובדרך מהם.
יואל רזבוזוב: אני חושב שאסור לנו להיות תמימים.
יואל רזבוזוב: אותם האוהדים, כך הם קוראים לעצמם, קובעים להיפגש ולהילחם באוהדי הקבוצה היריבה אך ורק לשם האלימות והמלחמה.
יואל רזבוזוב: אלו הם קרבות רחוב מאורגנים, שכל מטרתם היא לפגוע ולהכאיב לאדם רק בגלל שהוא תומך בקבוצה שלובשת בגדים בצבע אחר.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזו חוליגניות לכל דבר ועניין.
יואל רזבוזוב: מבחינתם ניצחון או הפסד במשחק בכלל לא משנה.
יואל רזבוזוב: מה שמעניין אותם זה רק שיהיה כתוב בתקשורת שאוהדי הקבוצה היריבה הותקפו.
יואל רזבוזוב: כאשר העברתי בקדנציה הקודמת, בכנסת התשע-עשרה, את חוק הכוונת ענישה למקרי תקיפה בספורט היה לי ברור שזה רק תחילת הדרך.
יואל רזבוזוב: ראינו כתקדים את אותו אוהד המכונה פואד שיושב היום במאסר בעקבות החוק, אבל ידעתי שזה רק תחילת הדרך וזה לא כל הפתרון.
יואל רזבוזוב: לכן ביקשתי מהשר לביטחון פנים הקודם וגם מן השר הנוכחי, וגם התבטאתי בנושא לא פעם בתקשורת, להקים יחידת משטרה ייעודית לטיפול במניעה ומיגור אלימות בספורט.
יואל רזבוזוב: אני שמח שגם השר לביטחון פנים הנוכחי, גלעד ארדן, וגם שרת התרבות והספורט, מירי רגב, מאמצים את בקשתי והולכים באותו כיוון.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזה מהלך מבורך.
יואל רזבוזוב: בנוסף, הגשתי הצעת חוק שתוציא אל מחוץ לחוק את ארגוני האוהדים האלימים.
יואל רזבוזוב: הגשתי הצעת חוק להקמת בתי-משפט ייעודיים לספורט, ששופטים שמתמחים בספורט יקבלו הכשרה ויבינו על מה מדובר.
יואל רזבוזוב: כאשר אני מדבר עם שופט הוא אומר: מה אתה רוצה, אני אחרי שני תיקי רצח, בא אליי חוליגן שנתן למישהו מכות – מה אתה רוצה, שאני אכרות את היד שלו?
יואל רזבוזוב: זאת הייתה תשובה של שופט.
יואל רזבוזוב: אז אני כן רוצה ששופטים יתעמקו בנושא ויבינו עד כמה חמורים אותם אירועי אלימות במגרשי הספורט.
יואל רזבוזוב: הגשתי הצעת חוק נוספת, שתחייב התייצבות במשטרה למורחקים, שזה גם כן עונש משמעותי.
יואל רזבוזוב: אני לא בטוח שכולם רוצים לשבת 3-4 שעות בתחנת המשטרה הקרובה לביתם כי זה עונש.
יואל רזבוזוב: לכן אני מבקש שהדיון הזה יבהיר לנו, לחברי הכנסת, שאנחנו נבין מה הכלים שמשטרת ישראל צריכה, מה מצפים שמערכת המשפט תעשה כדי שנפתור את הבעיה.
יואל רזבוזוב: היו כבר הרבה ועדות, יותר מדי ועדות, ועכשיו יש ועדה אחרונה שמסכמת.
יואל רזבוזוב: זה בסדר, אבל אני רוצה צעדים קונקרטיים.
יואל רזבוזוב: כפי שהעברתי את הצעת החוק הקודמת, גם עכשיו יש לי כמה הצעות חוק בקנה.
יואל רזבוזוב: אם יאמצו אותן ואולי יעבירו הצעת חוק ממשלתית, לא משנה באיזו דרך: תקנות, כל דבר שהוא, אנחנו פשוט צריכים לפעול ולהראות שאין לנו זמן ואנחנו באמת רציניים ואנחנו באמת מתכוונים.
יואל רזבוזוב: אם כולנו כאן בשולחן נראה שאנחנו רציניים ומתכוונים, אנחנו נפתור.
דוד אמסלם: תודה רבה לחבר הכנסת רזבוזוב.
דוד אמסלם: מסעוד גנאים, בבקשה.
מסעוד גנאים: זאת לא הפעם הראשונה שאנחנו מתבקשים לעסוק בעניין האלימות בספורט, לצערי הרב.
מסעוד גנאים: יש עליית מדרגה מסוכנת במה שקורה.
מסעוד גנאים: כל הקטטות וכל הפורענות שהייתה ביציעים יוצאת עכשיו לרחוב.
מסעוד גנאים: גם קבוצות האוהדים – אני לא מכליל – מתנהגות כמו כנופיות פשע: עושים מארבים, משתכללים בכלים, גם משתכללים בקריאות ובקללות הגזעניות.
מסעוד גנאים: בעבר זו הייתה נחלתם של חלק מאוהדי ביתר ירושלים, קריאות כמו "מוות לערבים, שתישרפו, ש...".
מסעוד גנאים: עכשיו זה נחלתם גם של אוהדי מכבי תל-אביב וגם של השאר.
מסעוד גנאים: במשחק האחרון בין מכבי תל-אביב לסכנין אוהדי מכבי תל-אביב גידפו וקיללו, יידו אבנים, קראו "שיישרף לכם הכפר", למרות שאנחנו עיר.
מסעוד גנאים: השאלה מה בסוף, מה יקרה.
מסעוד גנאים: עד שמישהו יירצח?
דוד אמסלם: למען ההגינות רק תספר לנו גם מה אומרים בסכנין עליהם, תן דוגמאות משני הצדדים.
מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, אנחנו גם יוצאים נגד אוהדים של סכנין שמקללים ושמגדפים.
מסעוד גנאים: חלק מהם, לא כולם.
מסעוד גנאים: כפי שאמרתי, אני לא מכליל.
מסעוד גנאים: לצערי הרב כאיש חינוך וכאבא אני שואל מה המסר היוצא ממגרשי הכדורגל?
מסעוד גנאים: מגרש כדורגל עכשיו רק משקף את הרע שיש בחברה, את האלימות, את הגזענות, את השנאה לאחר, ולא להיפך.
מסעוד גנאים: הוא אמור להיות מראה מתקנת משום שהספורט בפני עצמו צריך שייצא ממנו מסר חינוכי, מסר תרבותי ולא מסר גרוע של אלימות, של שנאה ושל גזענות.
מסעוד גנאים: אני מקווה שיהיו פתרונות לשרת התרבות והספורט, גם לאור דוח מבקר המדינה מ-2015 והדוחות של הרבה עמותות, שאומרים שהעניין הולך ונהפך קשה יותר ומסוכן יותר.
דוד אמסלם: תודה רבה חבר הכנסת מסעוד גנאים.
דוד אמסלם: מירב בן ארי לא נמצאת כאן, היא הייתה אחת מן היוזמים של הדיון הזה.
נאוה בוקר: אני רוצה לברך על היוזמה להקמת היחידה הזאת.
נאוה בוקר: אני חושבת שהענשת הקבוצות לא ממש מוכיחה את עצמה.
נאוה בוקר: רק בשבוע שעבר קבוצת הפועל תל-אביב קיבלה עונש על מה שהאוהדים עשו.
נאוה בוקר: צריך לשים לדבר הזה סוף.
נאוה בוקר: הציפייה שהקבוצות עצמן לבד יצליחו להתמודד עם האלימות הזאת לא הגיונית.
נאוה בוקר: רק באמצעות ענישה חמורה, דרך היחידה הזאת, נוכל להחזיר את הקהל ואת האוהדים.
נאוה בוקר: לא הוגן שרוב הקהל, שהוא לא אלים, יסבול בגלל קומץ של קהל אלים.
דוד אמסלם: תודה רבה חברת הכנסת בוקר.
טלב אבו עראר: למען האמת אני מסתכל על הספורט כאמצעי לקירוב לבבות, לאחווה ולשיתוף פעולה.
טלב אבו עראר: כך הבנתי כל חיי את הספורט- -
דוד אמסלם: אתה מבין נכון.
טלב אבו עראר: - -שרואים במגרשים משהו אחר, תרבות אחרת, סגנון אחר.
טלב אבו עראר: לא פלא שמי שמוביל את הגזענות זה כאן, מקור הגזענות הוא בכנסת.
טלב אבו עראר: כשהקהל וכשהשחקנים רואים את השרים ואת חברי הכנסת מובילים נתיב כזה, מסע כזה של הסתה ושל גזענות זה משליך על הקהל שבא לראות כדורגל.
טלב אבו עראר: במקום לבוא לראות וליהנות מן הכדורגל והספורט בכלל במגרשים ובמקומות אחרים הם ניזונים מן המסר הזה.
טלב אבו עראר: אנחנו בתקופה כל-כך רגישה וצריכים כולנו לשתף פעולה בהרגעת הרוחות, כך כולנו מקווים.
טלב אבו עראר: אני חושב שהגיע הזמן לאכוף את החוק ולהעניש, להעמיד לדין כל מי שצריך כדי להרגיע ולהחזיר את המצב לקדמותו, כדי שניהנה מכל תחומי הספורט.
דוד אמסלם: תודה חבר הכנסת טלב אבו עראר.
דוד אמסלם: חבר הכנסת חאג' יחיא, בבקשה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, אני מסתכל על הנושא הזה מכמה זוויות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אחת, מה קורה כשיש מפגשים בין קבוצות ערביות ליהודיות, למרות שהיום אתה כמעט לא מוצא קבוצה ערבית שאין גם שחקנים יהודיים בתוכה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא רק מאמנים אלא גם שחקנים, אפילו בליגות הנמוכות.
דוד אמסלם: וגם להיפך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: גם להיפך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ברוב הקבוצות, אפילו בליגת העל, יש שחקנים ערבים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כל גילויי הגזענות והתקיפות וכן הלאה, אני לא חושב שיש להם מקום.
עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין הגזעני הולך ונכנס לספורט.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה דבר אחד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: דבר שני, יש הרבה מקרים שחולפים, מה שנקרא, מתחת לרדאר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: התקשורת סוקרת את הקבוצות בליגות העליונות, ואילו קבוצות בליגות הנמוכות, שיש בהן הרבה גילויי גזענות, הרבה תקיפות והרבה אלימות כמעט לא רואים אותן.
נאוה בוקר: אתה מדבר גם על הגזענות שיש במגזר הערבי?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מדבר על הכול.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא אמרתי גזענות מאיזה צד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: דיברתי על גזענות.
אוסאמה סעדי: אבל גזענות בצד הערבי לא כל-כך נפוצה, לא אומרים "מוות ליהודים".
חמד עמאר: למה אתם הופכים את זה לדיון פוליטי?
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על האלימות כאלימות ועל הגזענות כגזענות בספורט.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני זוכר תקופה כאשר קבוצת הפועל טייבה הייתה בליגה הלאומית, כאשר אז עוד לא הייתה ליגת העל.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שניהל את הקבוצה היה אח שלי זיכרונו לברכה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כשעלו מהליגה הארצית לליגה הלאומית, כך קראו לזה בזמנו, כשהיינו במגרשים של הקבוצות היהודיות ושמענו קריאות "מוות לערבים" זה היה כאילו מובן מאליו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל הייתה פעם באחד המשחקים שהאוהדים של טייבה קראו "מוות ליהודים" ועל זה הייתה כתבה.
אלי כהן: וזה שאומרים "חי בר, חי בר אל יהוד", מה זה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא אמרו את זה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז קמה צעקה גדולה: מה פתאום, איך אתם אומרים "מוות ליהודים"?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל "מוות לערבים" זה כאילו מובן מאליו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני בא גם נגד זה וגם נגד זה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו לא מתעמתים עכשיו מי אומר יותר ומי אומר פחות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו רוצים למגר את התופעה הזאת, זה כל העניין.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש מקרים, רק בסוף השבוע הזה קבוצת הנוער של טייבה הייתה בכפר יונה למשחק רגיל, משחק נוער.
עבד אל חכים חאג' יחיא: האוהדים נכנסו למגרש, תקפו את השחקנים ואת ההנהלה של קבוצת הנערים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: שני נערים אושפזו בגלל התקיפות האלה, והמנגינה הייתה "מוות לערבים".
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם לא תהיה החלטה, גם במשטרה וגם במשרד התרבות והספורט, אני חושב שזה ימשיך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: היום בכל העולם נלחמים בגילויי הגזענות בספורט.
עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה איפה אנחנו עומדים במדינת ישראל במלחמה בגזענות, כי זה תופעה בספורט, רואים אותה בכל מקום ונלחמים מולה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה אם אנחנו נלחמים דיינו.
דוד אמסלם: תודה רבה לחבר הכנסת חאג' יחיא.
דוד אמסלם: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.
חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאלימות היא אלימות.
חמד עמאר: זה לא ויכוח פוליטי ולא חשוב איזו קבוצה עושה את זה.
חמד עמאר: אנחנו צריכים להילחם בנושא הזה, להילחם בכל הכוח.
חמד עמאר: מי שרוצה להגיע למגרש כדורגל צריך להגיע כדי לבלות שם, לבילוי.
חמד עמאר: כאשר אני שולח את הבן שלי לראות משחק של מכבי חיפה או של כל קבוצה אחרת אני רוצה שילך לשם, ייהנה שם, לא ישמע קללות ויחזור הביתה עם מטען של קללות.
חמד עמאר: האלימות בספורט אפילו מתחילה להיות מסודרת – יש קבוצת אוהדים, יש ווטסאפ מסודר, יש פייסבוק מסודר, הם מתאמים ביחד, יוצאים ביחד, תוקפים ביחד, הכול מסודר.
חמד עמאר: אני חושב שלמשטרה יש תפקיד חשוב מאוד בנושא הזה.
דוד אמסלם: עוד מעט הם עוד ייצאו לסדרת אימונים ביחד...
<קריאה: הם מאורגנים.
חמד עמאר: אני בא מן הספורט, מענף הקראטה, שם אתה פוגע במתחרה שלך והוא פוגע בך בכל הכוח.
חמד עמאר: גם חבר הכנסת רזבוזוב בא מן הספורט, מענף הג'ודו.
חמד עמאר: אבל אני קד ליריב שלי קידה לפני שהקרב מתחיל ומסיימים את התחרות בקידה ולוחצים ידיים.
חמד עמאר: הנושא הזה חשוב מאוד.
חמד עמאר: צריך להיות שיתוף פעולה של המשטרה, שצריכה להיכנס לעובי הקורה.
חמד עמאר: שמענו גם מן השר לביטחון פנים וגם משרת התרבות והספורט שתוקם יחידה משותפת שתפקידה העיקרי הוא מלחמה באלימות בספורט.
חמד עמאר: זה דבר שיכול לעזור מאוד ויכול לקדם את העניין.
חמד עמאר: לכן אני חושב שהדיון הזה חשוב מאוד.
חמד עמאר: נשמע את המשטרה, נשמע על הענישה ועל השופטים – נגע בזה חבר הכנסת רזבוזוב לפניי, צריכה להיות החמרה בענישה כלפי אלימות בספורט ולהסתכל על זה כעל אלימות קשה.
חמד עמאר: כפי שאלימות במשפחה היא נושא כבד, נושא קשה, שבית-המשפט הבין שצריך להחמיר בענישה, גם כאן בית-המשפט צריך להבין שצריך להחמיר בכל הענישה כלפי האלימות בספורט.
דוד אמסלם: תודה רבה חבר הכנסת חמד עמאר.
דוד אמסלם: נעבור לדרג המקצועי, ברשותכם, לשמוע מה ההתפתחויות ומה הכיוונים.
דוד אמסלם: נתחיל עם ההתאחדות לכדורגל.
דוד אמסלם: תתייחס לעניין המקצועי, איך אתם רואים את זה, מה אתם עושים ומה הכיוונים שעליהם אתם ממליצים.
<שלומי ברזל: אני ראש מערך ההסברה של ההתאחדות לכדורגל.
<שלומי ברזל: בכל הקשור לאוהדים ולאירועים של אלימות מחוץ למגרשים, להתאחדות לכדורגל אין שום יכולת ושום סמכות לפעול נגד אותם אוהדים.
<שלומי ברזל: במקרה הזה, אגב, גם לא אפשרית שום ענישה קולקטיבית נגד הקבוצות.
דוד אמסלם: דרך אגב, ברשותך, אני רוצה להעיר איזו הערה.
דוד אמסלם: אני מצפה בדיון כזה, כשמדובר על אלימות בספורט – ואני לא מזלזל באף פקיד, אבל יש גם את עניין החשיבות, איך המערכת רואה את זה – לראות כאן את יושב-ראש ההתאחדות לכדורגל מוביל את הנושא.
<שלומי ברזל: הוא מוביל את הנושא.
דוד אמסלם: שיישב כאן, בגלל שיש לכך משמעות.
דוד אמסלם: גם אם הוא לא ידבר, גם אם אתה תדבר, יש משמעות לכך שהוא יושב כאן.
דוד אמסלם: זה לא איזה "עוד נושא".
<שלומי ברזל: עופר עייני לא מרגיש טוב, זו הסיבה היחידה שהוא נעדר מכאן היום.
<שלומי ברזל: יואל רזבוזוב ניסה למקד את הדיון לגבי אירועים אלימים שמתרחשים מחוץ למגרש.
<שלומי ברזל: בהקשר הזה להתאחדות לכדורגל אין הרבה מה לעשות.
<שלומי ברזל: זה עניין משטרתי גרידא מן הבחינה הזאת.
<שלומי ברזל: אבל יש משהו אחר.
<שלומי ברזל: אחד הדברים שצריך כמדינה להודות בהם, שאנחנו נמצאים כאן מול משהו שעל-פי כל פרמטר צריך להיות מוגדר כבר כמכת מדינה.
<שלומי ברזל: המדינה צריכה להיות ישרה כלפי עצמה וכלפי האזרחים שחיים בה ולשאול את עצמה מה היא עשתה ומה היא עושה.
<שלומי ברזל: מן הבחינה הזאת יש המון-המון דברים לעשות.
דוד אמסלם: ערכתם דיון עם המשטרה בנושא הזה?
<שלומי ברזל: ערכנו עשרות דיונים עם המשטרה בנושא.
<שלומי ברזל: אנחנו בקשר שוטף עם המשטרה.
דוד אמסלם: מה הם אומרים לכם?
<שלומי ברזל: הם מנסים כמיטב יכולתם.
<שלומי ברזל: לא תמיד זה מספיק.
דוד אמסלם: זו התשובה שלהם: "אנחנו מנסים"?
<שלומי ברזל: הם מנסים והם עושים, הם מנסים לעשות לא מעט דברים.
<שלומי ברזל: גם אנחנו כהתאחדות לכדורגל מנסים לעשות לא מעט דברים אבל בסופו של דבר כהתאחדות הכלים שלנו מוגבלים.
<שלומי ברזל: אנחנו יכולים לפעול, ואנחנו פועלים, במישור ההסברתי, במישור החינוכי ובמישור של האכיפה דרך בתי-הדין שלנו, אבל בתי-הדין שלנו הם בתי-דין שבדלתותיהם יכולים לבוא אך ורק שחקנים, מנהלים ועסקני ספורט, לא יכולים להגיע לשם אוהדים.
<שלומי ברזל: אין לנו שום סמכות שיפוטית כלפי אוהדים.
<שלומי ברזל: מן הבחינה הזאת אנחנו די אומללים.
<שלומי ברזל: רק הבוקר נאלצתי במסגרת תפקידי להתראיין לכתבה ב"ניוזוויק", המהדורה הלונדונית שלו, לקראת המשחק בין בני סכנין לביתר ירושלים.
<שלומי ברזל: מתברר שגם העולם מגלה עניין גדול מאוד במשחקים האלה כי הוא מעריך מראש שהם לא ייגמרו טוב.
<שלומי ברזל: אנחנו נמצאים בעיניי בסיטואציה קריטית, שבה אם המדינה לא תגדיר את האלימות בספורט כמכת מדינה ולא תבין שזה אחד מחלונות הראווה המרכזיים והבולטים ביותר שלה, אנחנו נמצא את עצמנו מול שבר מאוד-מאוד גדול.
<שלומי ברזל: אנחנו בפיגור עצום אחרי האוהדים ואחרי הקיצונים מן הבחינה הזאת.
דוד אמסלם: נציג ה"ספורטוטו" נמצא פה?
<איציק לארי: אני מן המועצה להסדר ההימורים בספורט, מנכ"ל הטוטו.
דוד אמסלם: איך אתם רואים את הדברים?
דוד אמסלם: הרי בסוף אתם מתפרנסים מזה.