GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: לא, רק שנייה, שנייה.
אורי מקלב: לכן יש כאן
אורי מקלב: גם מדינה בנוסף כי היא גם נותנת כסף.
אורי מקלב: היא גם רואה את הדברים במבט כולל כי בסופו של דבר מישהו צריך לתת את ההנחה, ואי אפשר לזרוק ממקום למקום - -
<חיים ביבס: מישהו גם צריך לשלם.
אורי מקלב: יש הדדיות בעניין הזה.
<חיים ביבס: גם אני לא רוצה לשלם מיסים ושום דבר, אבל אני חייב.
אורי מקלב: חיים, אני אשאל אותך שאלה מאתגרת.
אורי מקלב: אם זה יהיה לא בחיוב, אלא במידה שהעירייה מסכימה.
דוד אמסלם: אורי, תודה רבה.
אורי מקלב: מבחן התוצאה נכשל מאוד בפרמטר הזה.
אורי מקלב: עמותה למען החתול תקבל את ההנחה, אבל להבדיל זק"א ואיחוד הצלה בירושלים לא מקבלים הקלה בארנונה כי מישהו בדק באינטרנט והחליט – ואני לא יודע איך הוא החליט – לפי מספר הגופות שהם טיפלו בהם במשך השנה?
אורי מקלב: לפי מספר האירועים שהיו?
אורי מקלב: לפי מה הם קבעו?
אורי מקלב: אבל קבעו שזה לא למען התושבים.
אורי מקלב: ראשית זה לא נכון.
אורי מקלב: זאת קביעה שרירותית.
אורי מקלב: עצם הקביעה בהנחיה הזאת גורמת במהותה עוול בכלים למדידה.
אורי מקלב: קובעים פרמטר של תושבי העיר, ואין הכלים האמתיים למדוד את זה.
אורי מקלב: זה בשרירות ולפי ראות עיניו של פקיד כזה או אחר שאני מאוד מעריך אותו, אבל הוא בוודאי רוצה לשמור על המערכת.
אורי מקלב: לא זאת אף זאת - -
דוד אמסלם: יש לי עשר דקות לגמור את כל הדיון.
אורי מקלב: לזק"א ולאיחוד והצלה יש בסך הכול מאתיים וחמישים-שלוש מאות מטר בירושלים, כולל מחסנים שלהם.
אורי מקלב: וכי מישהו יחשוב שבשביל הפעילות שלהם רק בירושלים לבד היא לא פעילות מספקת?
אורי מקלב: כאן נוצר העוול מעבר לתועלת.
דוד אמסלם: אבל, אורי, אתה חייב להצטמצם בזמן.
אורי מקלב: אוקיי, משפט אחרון.
אורי מקלב: מה הם מועילים לעיר העמותות האלה?
אורי מקלב: אתה נותן להם חינוך?
אורי מקלב: אתה נותן להם גני משחקים?
אורי מקלב: אתה נותן להם אשפה?
אורי מקלב: שום דבר.
<איתי חוטר: לא נכנסים לדיון הזה בכלל.
אורי מקלב: מה הם כן נותנים לך לעיר הזאת?
אורי מקלב: הם מעסיקים לך עובדים, מוסיפים לך דברים ערכיים רבים לעיר הזאת בלי שאתה מוציא עליהם.
אורי מקלב: אז מה הם מבקשים מכם, לא פטור מלא?
דוד אמסלם: עורך הדין מנחם מושקוביץ, בבקשה.
<מנחם מושקוביץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
<מנחם מושקוביץ: אני מייצג את לשכת עורכי הדין.
<מנחם מושקוביץ: אני מכהן כסגן ראש לשכת עורכי הדין בישראל.
<מנחם מושקוביץ: לשכת עורכי הדין תומכת בתיקון הזה.
<מנחם מושקוביץ: ממה שאני שומע כעת הדיון הזה נהפך על עצם החוק או חוזר המנכ"ל משנת 99'.
<מנחם מושקוביץ: מי אמור לשאת בזה?
<מנחם מושקוביץ: האם הרשויות המקומיות או המדינה שזאת סוגיה חשובה בפני עצמה?
<מנחם מושקוביץ: מה שמציג פה יושב-ראש השלטון המקומי, למה הרשויות המקומיות צריכות לשאת בנטל - -
<חיים ביבס: לא צריכות לשאת בנטל.
<חיים ביבס: שלא תתבלבל.
<חיים ביבס: אתה עורך דין, אתה לא אומר דברים סתם.
<מנחם מושקוביץ: אני לא מתבלבל.
<מנחם מושקוביץ: אני אשאל את אדוני כמה רווחה זה חוסך בשירותים שהוא מקבל - -
<חיים ביבס: אני אשאל אותך שאלה אחרת - -
דוד אמסלם: חיים - -
<חיים ביבס: הרי אתה מקבל כסף מהמדינה.
<חיים ביבס: אתה עורך דין - - - גוזרים את הקופונים.
<חיים ביבס: בקופון הזה תשלם גם את הארנונה.
דוד אמסלם: חיים, סליחה.
<נעמי מורביה: לא כל העמותות מקבלות תקציבים מהמדינה.
דוד אמסלם: בבקשה, מנחם.
<מנחם מושקוביץ: התיקון המוצע לא מדבר על הכנסת עמותות או על הפרמטרים שלהן, אלא בא למנוע עוול שהעמותות שעושות את מעשה החסד שלהן, ונותנות גם לעניים ולנצרכים מהעיר השכנה נענשות.
<מנחם מושקוביץ: כלומר אם הן יהיו עמותות מקומיות הן עומדות בכללי חוזר מנכ"ל משרד הפנים, אבל אם הן נותנות לעיר השכנה הן מקבלות עונש.
<מנחם מושקוביץ: לדוגמה ארגון זק"א בתאונת הדרכים הקטלנית שהייתה בשבוע שעבר בכביש מס' 1, אם הוא טיפל שם – הוא לא זכאי.
דוד אמסלם: אני אגיד לך משהו, מנחם, אנחנו מחדדים את השפיץ כל הזמן.
דוד אמסלם: זאת הצעה שאני הגשתי אז ברור לך שאני מבין מה עשינו.
דוד אמסלם: אז בשניים שלושה משפטים תגידו.
<מנחם מושקוביץ: אנחנו תומכים בתיקון הזה.
<מנחם מושקוביץ: זה פותר עוול או הענשה של אותן עמותות.
דוד אמסלם: יש ארגון שרוצה לדבר לפני האוצר?
<ליאור פינקל-פרל: תודה רבה.
<ליאור פינקל-פרל: שמי ליאור פינקל, אני מנכ"לית עמותת מנהיגות אזרחית שהיא ארגון הגג של העמותות והמגזר השלישי בארץ.
<ליאור פינקל-פרל: אנחנו תומכים בתיקון החקיקה.
<ליאור פינקל-פרל: התיקון מגיע באמת כדי לתקן עוולה שנעשתה בקריטריונים.
<ליאור פינקל-פרל: יתרה מכך אני רוצה לתת דוגמה נוספת שלא נאמרה כאן כדי לא לחזור על דברי חברי – אם יש עמותה שיש לה סניפים רבים בארץ שמשרתים את תושבי אותה עיר, הם זכאים; סניף המטה שמתכלל את כל העבודה ואת כל העשייה אינו זכאי.
<ליאור פינקל-פרל: מדוע?
<ליאור פינקל-פרל: חקיקה כזאת תתקן את העיוות הזה ועיוותים אחרים שנאמרו כאן.
<ליאור פינקל-פרל: אנחנו תומכים מאוד.
דוד אמסלם: עיריית תל-אביב, בבקשה.
<משה גילצר: אני גזבר עיריית תל-אביב.
<משה גילצר: מעבר למה שאמר חיים יש פה קצת אי הבנה.
<משה גילצר: עמותות החסד והצדקה בתיקון של החוק הזה זה אחוז קטן מאוד מהעמותות שעשויות ליהנות – במירכאות – מהחוק הזה.
<משה גילצר: אני מבין שהתיקון הזה בא מתוך מצוקה; אבל סתם לקחתי את הדחויים שלנו על רקע הקריטריון, ואני לא חושב שמישהו התכוון לוועד הפועל של ההסתדרות - -
<חיים ביבס: מישהו התכוון - - -
<משה גילצר: - - ומפעל הפיס שקיבלו לפני שנה חברה לטובת הציבור, וגם הם בזה או החברה להגנת הטבע או המכון הישראלי לייצור.
<משה גילצר: - - חבר הכנסת צודק – יש עוד שנים עשר קריטריונים אחרים, אבל אני מדבר על אגודות או על חברות לטובת הציבור שעומדות בקריטריונים.
דוד אמסלם: אני אשאל אותך שאלה.
דוד אמסלם: חיים, אל תתערב בעניין.
דוד אמסלם: מבחינתך כעיריית תל-אביב אתה מבין את הנושא של עמותות החסד והצדקה?
דוד אמסלם: תענה לי כן או לא.
<משה גילצר: אפריורית כן.
<משה גילצר: אדוני היושב-ראש, אני יכול להגיד לך שעמותות חסד וצדקה שלא עומדות במוסד מתנדב עדיין יש לנו מנגנון של ועדת תמיכות, ושם אנחנו נותנים גם לגופים ארציים.
<משה גילצר: לעזרה במרפא בבני-ברק יש משרדים בתל-אביב.
<משה גילצר: אז מקבלים אצלנו כל מיני גופים שהם לא תל-אביביים אפילו.
<משה גילצר: מוסד מתנדב זה הסמכות של משרד הפנים כי לרשויות יש רק סמכות המלצה – הקריטריון העיקרי שמהווה סכר שלא תהיה הצפה של כל הגופים שאני לא חושב שאתם - - -
דוד אמסלם: אל תחזור על זה.
דוד אמסלם: אלי זיטוק, גזבר עיריית ירושלים, בבקשה.
<אלי זיטוק: בירושלים יש כאלף מאתיים עמותות, מתוכן כשש מאות זכאיות לפי הקריטריונים של משרד הפנים.
<אלי זיטוק: המשמעות היא עשרות אלפי שקלים שהעירייה לא גובה ארנונה.
<אלי זיטוק: המשמעות של הפתיחה הזאת היא השפעה של 40%-30% על היתרה של העמותות.
<אלי זיטוק: המשמעות היא עוד הטלה של כעשרים מיליון שקל על העיר ירושלים.
<אלי זיטוק: ירושלים היא עיר ענייה, כולם יודעים.
<אלי זיטוק: עיריית ירושלים זוחלת פעם בשנה בפני משרד האוצר - -
אורי מקלב: אלי, כמה כסף הם נותנים לעירייה - - -
אורי מקלב: - - זאת כפיות טובה - - -
דוד אמסלם: אורי, אל תפריע לי.
אורי מקלב: - - - במקום שהעירייה תיתן הם נותנים את זה.
אורי מקלב: - - - מאכילים את העניים של ירושלים - - - אתה אומר שלא ייקחו להם מארנונה?
אורי מקלב: - - - אנשים רעבים פה.
<חיים ביבס: אין בן אדם יותר טוב מזיטוק בשלטון המקומי.
<חיים ביבס: אתה צועק על הבן אדם הלא נכון.
אורי מקלב: אני לא צועק עליו.
אורי מקלב: אני צועק על העניין.
דוד אמסלם: אורי, אני לא מוכן להתנהלות הזאת.
דוד אמסלם: תאמין לי, גם לי יש מה לומר הכי הרבה.
דוד אמסלם: אבל אני לא אומר.
<אלי זיטוק: ידידי אורי, יש עוד עמותות אחרות שאני לא אגיד את שמן - - -
דוד אמסלם: אלי, אתה מדבר רק אלי.
דוד אמסלם: בדיונים פה מדברים רק אלי.
אורי מקלב: - - - משרד הפנים, לא אתה.
דוד אמסלם: אורי, מספיק.
דוד אמסלם: דבר אליי.
<אלי זיטוק: יש עוד עמותות שאני בכוונה לא רוצה לציין את שמן לפרוטוקול כי אני אקפיץ את אורי, שאינן בסטייל של זק"א.
<אלי זיטוק: המשמעות היא שאני אצטרך לזחול כל שנה על עוד ארבעים, חמישים מיליון שקל.
<אלי זיטוק: אני לא יכול להתקיים בלי הכסף הזה.
דוד אמסלם: יש עוד עמותה שרוצה לחדד משהו?
<משה טיטלבוים: אני מנכ"ל איחוד הצלה.
<משה טיטלבוים: ראשית אני מברך על היוזמה.
<משה טיטלבוים: אני רוצה רק לציין ולהדגיש שאין לנו היום תמיכה ממדינת ישראל.
<משה טיטלבוים: כל התקציב שלנו הוא אך ורק מתרומות.
<משה טיטלבוים: שמעתי פה שאנחנו מקבלים תמיכה, אז התשובה היא לא.
<משה טיטלבוים: אין ספק שהיום בגלל שאנחנו גם נותנים שירות דרך מטה איחוד הצלה לתושבי מבשרת אז בעצם אנחנו לא רשאים לקבל את ההנחה הזאת.
<משה טיטלבוים: יש לנו כיום כארבעים בתי מתנדב בכל הארץ, והסוגיה הזאת מאוד רלוונטית להמשך ההתפתחות של הארגון.
<משה טיטלבוים: לכן אנחנו מברכים על כך, ואנחנו חושבים שזה דבר שיקל עלינו מאוד וגם כמובן לזק"א.
יואב בן צור: - - - לא תעשה טובות.
דוד אמסלם: אבנר, בבקשה.
<אבנר עורקבי: אני יושב-ראש ארגון אהב"ה וחבר פורום הנכים.
<אבנר עורקבי: כל הכבוד לכם, אתם הבאתם עכשיו הנחה בארנונה לכל העמותות, ועכשיו תעבירו את החוק הזה, אבל מה עם הנכים?
אורי מקלב: זה גם עמותות לנכים.
<אבנר עורקבי: זה לא עמותות.
<אבנר עורקבי: הנכים עצמם.
<אבנר עורקבי: יש לנו נכים עם אלפיים שלוש מאות שקל.
דוד אמסלם: אבנר, זה לא הדיון עכשיו.
<אבנר עורקבי: אני יודע, אבל - - - על הגב של הנכים.
דוד אמסלם: אבנר, אני מכבד אותך, אתה יודע.
דוד אמסלם: אל תפריע לי בדיון.
<אבנר עורקבי: אתם עושים אותנו מסכנים.
דוד אמסלם: אבנר, תודה רבה.
דוד אמסלם: אריאל יוצר, אגף תקציבים, בבקשה.
<אריאל יוצר: צהריים טובים.
<אריאל יוצר: מאחר שאנחנו לא עושים דיון פרטני על נוסח החוק אז רק אמירה עקרונית: העמדה שלנו היא שמדיניות ההנחות בארנונה אמורה להיות מדיניות מצמצמת מכמה סיבות.
<תומר רוזנר: זאת עמדת ממשלה?
<אריאל יוצר: זאת עמדת אגף התקציבים.
<תומר רוזנר: - - - ועדת שרים לענייני חקיקה.
<אריאל יוצר: לא, אמרתי – אנחנו לא עושים דיון פרטני על החוק.
<אריאל יוצר: זה דיון בהצעת החוק.
דוד אמסלם: אריאל, אתה יודע שזה כבר עבר ועדת שרים.
<חיים ביבס: זאת אומרת עמדת הממשלה כבר הובעה, כולל האוצר.
<אריאל יוצר: הייתי שם, הבעתי את דעתי וועדת שרים הכריעה מה שהכריעה.
<תומר רוזנר: אז אתה מחויב.
<אריאל יוצר: לא אמרתי שלא, תומר.
<אריאל יוצר: רק אמרתי שאני אומר אמירה כללית, לא על נוסח החוק.
<חיים ביבס: - - - משרד ממשלתי זה גוף מתנדב.
אורי מקלב: - - - אתם מדברים.
אורי מקלב: מה - - - נותן לעיריית ירושלים?
<חיים ביבס: ליצמן רוצה להעביר את כל העמותות למועצות האזוריות.
<אריאל יוצר: אני רק אסביר את הרציונל.
<אריאל יוצר: לטעמנו, המדיניות אמורה להיות מדיניות מצמצמת מכיוון שההצעות האלה מגיעות בלי מקור תקציבי.
<אריאל יוצר: זאת אומרת יש הנחה שבאה בחקיקה ראשית ככלל בלי לערב את ראש הרשות, ולכן הוא מקבל את זה כנתון ואמור להתמודד אחרי זה ולאזן את התקציב שלו בלי שהוא נערך; שנית - -
דוד אמסלם: אבל אריאל - -
יואב בן צור: היה עודף של 3.9 מיליארד בינואר.
דוד אמסלם: אבל כל הפטורים על-פי חוק.
<אריאל יוצר: חד-משמעית.
דוד אמסלם: ואתה יודע שכל הפטורים התקבלו בכנסת.
<אריאל יוצר: גם.
דוד אמסלם: על-ידי הממשלות.
<אריאל יוצר: על-ידי הכנסת.
דוד אמסלם: אבל אתה יודע שאם זה לא עובר את ועדת שרים זה כמעט נדיר מאוד.
דוד אמסלם: אז אני אומר לך שרוב הפטורים עברו על-ידי הממשלות.
דוד אמסלם: אני רוצה את ההתייחסות שלך איפה האוצר בעניין.
<אריאל יוצר: האוצר חושב שמדיניות ההנחות אמורה להיות מצמצמת.
דוד אמסלם: ולגבי הצעת החוק הספציפית הזאת, אני רוצה לדעת מה עמדתכם.
<אריאל יוצר: ועדת שרים לחקיקה הביעה עמדה חד-משמעית - -
דוד אמסלם: לא אמרתי לגבי זה.
דוד אמסלם: אתה לא להמן, אתה לא מהאו"ם.
אורי מקלב: מה עמדתך?
<אריאל יוצר: מה עמדתי הפרטית?
דוד אמסלם: עמדת אגף התקציבים בעניין.
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר רוב העמותות האלה או חלק גדול מהן נותנות שירותים שהמדינה צריכה לתת.
דוד אמסלם: המדינה צריכה לתת אותם בכסף מלא.
דוד אמסלם: כל דיון שאני עושה כאן יש אנשים טובים באמצע הדרך שנכנסים לוואקום שהמדינה לא עושה.
דוד אמסלם: אין לי מושג למה.
דוד אמסלם: בסופו של דבר הם נכנסים פנימה.
דוד אמסלם: חלקן מתוקצבות ככה, חלקן בכלל לא מתוקצבות וכו'.
דוד אמסלם: אנחנו באים להסדיר את סוגית הארנונה הספציפית הזאת לגבי אותם מוסדות.
דוד אמסלם: עזוב את התחולה שלהם, נדבר אחרי זה.
דוד אמסלם: אז אני מסכים עם עיריית תל-אביב.
דוד אמסלם: לא התכוונו לוועדה פה ולא למפעל הפיס.
דוד אמסלם: אנחנו אחרי זה נצמצם את זה.
דוד אמסלם: מה עמדת האוצר לגבי ההשתתפות שלו בעניין?
דוד אמסלם: הרי אתה לא מהאו"ם.
<אריאל יוצר: אתה צודק, אני לא מהאו"ם, אבל אני משתדל להתמקד במה שאני מבין בו ואחראי עליו.
<אריאל יוצר: אני אחראי על נושא השלטון המקומי באגף התקציבים.
<אריאל יוצר: אין שום בעיה לעשות דיון על מדיניות הרווחה, על השתתפות המדינה בתחום הזה, והאם היא נעשית במידה ראויה או לא.
<אריאל יוצר: אבל אני אחראי באגף התקציבים על תחום השלטון המקומי ועל תקציבי הרשויות המקומיות ובזה אני מבין.
<אריאל יוצר: העמדה שלי שאמרתי לפני רגע – אני עומד מאחוריה.
<אריאל יוצר: הגמישות של השלטון המקומי - -
דוד אמסלם: עד עכשיו לא הבנתי מה העמדה.
דוד אמסלם: אתה מדבר ומדבר - לא הבנתי.
דוד אמסלם: אתם שותפים או לא?
<אריאל יוצר: אני לא יכול להביע - - -
דוד אמסלם: אז תגיד לי שאתה לא יכול להגיד את התשובה.
דוד אמסלם: אין לך תשובה.
דוד אמסלם: חיים, אל תפריע לי.
<אריאל יוצר: אני לא יכול להתייחס לנושא הספציפי הזה מאחר שזה לא תחום אחריותי.
דוד אמסלם: אז מה תחום אחריותך פה?
<אריאל יוצר: השלטון המקומי.
דוד אמסלם: אני מדבר על השלטון המקומי.
<תומר רוזנר: עמדתך לגבי הצעת החוק.
<תומר רוזנר: זה מה שהוא שואל אותך.
<אריאל יוצר: עמדתי נקבעה בוועדת השרים.
<תומר רוזנר: מה העמדה?
<אריאל יוצר: העמדה שוועדת השרים תומכת, ולכן אני כפוף לה.
דוד אמסלם: אני מבקש לסכם.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, משרד ממשלתי ברמלה נותן שירותים לכל הסביבה ומשלם רק שליש.
אורי מקלב: תראה איך הם עומדים פה ולא מוכנים לעמותות אחרות - -
דוד אמסלם: אתה יודע מה אמא שלי אמרה לי על זה - -
אורי מקלב: איזה אבסורד, כמה צביעות.
דוד אמסלם: אז אני אספר לך.
דוד אמסלם: אמא שלי סיפרה לי שיום אחד חמור נפל לבור בשבת.
דוד אמסלם: באו לרב, ואמרו לו, כבוד הרב, מותר להוציא את החמור בשבת?
דוד אמסלם: אמר, מה פתאום, השתגעתם?
דוד אמסלם: אמרו לו, כבוד הרב, אבל זה חמור שלך.
דוד אמסלם: אז הוא אמר, צמוד לקיר ובשקט.
דוד אמסלם: זה אפרופו משרדי הממשלה.
דוד אמסלם: אני מרגיש לאור ההערות של יושב-ראש השלטון המקומי חברי חיים – ואתה חידדת אותם גם באזור תל-אביב – שאנחנו צריכים לעשות יותר זום על הנושא של סוג העמותות.
דוד אמסלם: אני מסכים שלא הרי זה כהרי זה, כי יש כנראה עמותות שלא צריכות להיות בפנים, ויכול להיות שזה גם הרוב.
דוד אמסלם: גם תלוי באיזו עיר.
דוד אמסלם: יש עיר שכל העמותות בה עושות גמילות חסדים, ויש כאלה שעוסקות בספורט ובכל מיני דברים, והן לא קשורות.
דוד אמסלם: זאת הצעת חוק שהגשתי, ואין לי ספק שזה בא לפתור אבסורד עצום.
דוד אמסלם: כשפנו אלי בנושא אני חשבתי שהכול הפוך.
דוד אמסלם: הרי ממה נולד הסיפור?
דוד אמסלם: התקשר אלי חבר שיש לו בית תמחוי.
דוד אמסלם: באה המדינה ואמרה, תחלק בכל הארץ.
דוד אמסלם: הוא הקים במועצה אזורית מפעל אריזה קטן, והוא שולח מנות על בסיס רשימות של משרד העבודה והרווחה.
דוד אמסלם: זה לא קמחא בפסחא – הוא מקבל רשימה של קשישים שלא יכולים לצאת מהבית.
דוד אמסלם: זה לא קשיש שיכול לבוא לאכול.
דוד אמסלם: אם אתה לא מביא את המנה הבן אדם לא יוצא – נחנק, מת.
דוד אמסלם: מדינת ישראל לא עושה את זה.
דוד אמסלם: בא יהודי באמצע הדרך, החליט לקחת את היוזמה.
דוד אמסלם: עשה את זה ארבע שנים, קרא לו ראש המועצה לפני כמה חודשים, אומר לו, תשמע, לא נעים לי, אני לא יודע איך להגיד לך – אני לא רוצה לגבות ממך ארנונה, אבל משרד הפנים מחייב אותי.
דוד אמסלם: הבחור סיפר לי.
דוד אמסלם: כמו הרבה דברים שקורים פה אני בהתחלה חושב שהוא טועה.
דוד אמסלם: ההיגיון שלי אומר שאם אתה מחלק רק לעיר שלך תקבל 50%, ואם אתה מחלק לכל המדינה אז נקרא לך להדליק משואה בהר הרצל וניתן לך 100%.
דוד אמסלם: מסתבר שפה הכול הפוך, הכול עקום.