GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שמואל מורן: עם כל הכבוד להכשרה המעשית, אם לא בונים את זה על בסיס, בסיס רחב, בסיס של ידע והבנה, אנשים לא יודעים מה עושים.
דוד אמסלם: ברור, אל תדאג, את הקטע שלך אנחנו לא נזניח, אל תדאג.
דוד אמסלם: אלון, אתם מציעים שהסטאז' יהיה 60 שעות?
<אלון זס"ק: מעשיות.
<קריאות: זה כלום.
<קריאות: זה גם כלום, וגם איך?
<קריאות: מה זה "מעשי"?
דוד אמסלם: רבותי, הבנתי.
אלי כהן: מדברים פה בבטיחות הציבור, שבוע ימים להכניס מדביר לדירות – פה טמונה סכנה.
אלי כהן: אני חושב שצריך לעשות פה שנה סטאז' ואז שיכנס.
אבי (אברהם) גבאי: אלי, תגיד לי, איך אתה מסתדר עם העובדה שאתה היום מכניס בן אדם אחרי קורס עזרה ראשונה לבית?
אבי (אברהם) גבאי: זה נראה לכם בסדר?
<חיה ארז: לא, זה לא נראה לנו בסדר.
<בועז קיסרמן: לא בסדר, אף אחד לא אמר שזה בסדר.
<חיה ארז: זה לא בסדר, לכן אנחנו בעד החוק הזה.
דוד אמסלם: רבותי, תודה רבה.
דוד אמסלם: אני מבקש להגדיל את הסיפור המעשי ל-120 שעות, בואו נתקדם.
<חיה ארז: 120 שעות זה עדיין - - -
דוד אמסלם: גברת, שמעתי, אני לא נכנס לזה.
אבי (אברהם) גבאי: זה קצת יותר מדי, לא?
<קריאות: זה לא יקרה בפועל.
<קריאות: זה שבועיים עבודה.
<חיה ארז: יש לי הערה.
דוד אמסלם: רבותי, תנו לי להתקדם.
<חיה ארז: לא לגבי מספר השעות.
דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם ואני כבר חתכתי את העניין הזה.
<קריאה: צריך גם להגדיר בעונה את השעות האלה, כי בחורף אין שעות עבודה.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על 120 שעות ב-4 חודשים שאמרתם לי.
אבי (אברהם) גבאי: לא, לא, דודי, 120 שעות עבודה.
<איתי ארנון: כבוד השר, זה רק שבועיים עבודה, זה הכול.
<קריאות: אתם מדברים על בטיחות ואתם מכשירים בן אדם ב-120 שעות?
<קריאות: הכתובת על הקיר.
דוד אמסלם: בסופו של עניין יש תקופת הדברה.
אבי (אברהם) גבאי: דודי, 120 שעות הכשרה מעשית, אם במקרה ימצאו לקוחות בקיץ – ימצאו לקוחות בקיץ.
דוד אמסלם: רוב תקופת ההכשרה היא באותם 4 חודשים, אבל בואו נתקדם.
<אלון זס"ק: חשוב להדגיש שההכשרה המעשית הזאת של אותם 120 שעות היא הכשרה שנעשית במסגרת הרישוי והקורס שאנחנו מבצעים.
<ערן פורת: הפתח שאתם פותחים פה בסופו של דבר יגרום לאנשים שיעבדו בזה כמקצוע משלים.
<ערן פורת: מה שיקרה הוא שכל מיני שוטרים וכבאים, שעובדים במשמרות, יפתחו עסקים וזה יכניס המון כסף שחור לתוך המערכת.
<ערן פורת: יוצא שמדינת ישראל נותנת יד להקמת עסק שחור בעצם ומשמעותית, עסק להשלמת הכנסה.
<ערן פורת: כבר היום שוטרים, כבאים, בכמויות, מוציאים אישורים, מוציאים רישיונות ועושים מזה עסק משלים והכול נעשה בשחור.
דוד אמסלם: אני כרגע לא דן במסגרת רשות המסים, רבותי.
<ערן פורת: צריך לתת לזה איזשהו ביטוי.
דוד אמסלם: תודה, אני רוצה להתקדם.
אלי כהן: יש לי שאלה לאלון זקס: מדביר הדירות על פי החוק הקיים מוגבל במזיקים בתוך הדירה, אני יכול לדעת לאיזה מזיקים הוא מוגבל?
<בועז קיסרמן: הילדות בירושלים מתו מפסוקאים, זה מה שהרג אותן, חבל שלא עושים כלום.
דוד אמסלם: בועז, כשאני לא נותן לך את רשות הדיבור אל תדבר, ואם אתה רוצה לדבר אז תצא החוצה.
דוד אמסלם: אני מבקש, אני רוצה להתקדם, אם אתם רוצים לדבר עם אלון, תשבו אתו עכשיו בחדר שלי כמה שאתם רוצים.
אלי כהן: לא מצליחים.
דוד אמסלם: לא להרים ידיים.
<חיה ארז: שניה, יש כאן משהו שמתפספס.
דוד אמסלם: לא, גברת, לא.
דוד אמסלם: אני אומר, אם אתם רוצים לדבר אתו על הצד המקצועי אני מבקש לדבר.
דוד אמסלם: אלון, תזמן אותם אליך, ביקשתי.
<אלון זס"ק: עם שני הארגונים ישבנו שבוע שעבר, אבל אין בעיה, בשמחה.
<חיה ארז: זו היתה שיחת מסדרון, סליחה, הוא לא ישב.
דוד אמסלם: גברתי, אם את לא מקבלת זכות דיבור, גם אם את רוצה לדבר, את לא תדברי.
דוד אמסלם: אני אומר, אלון, תזמין אותם, הם ישבו אצלי קודם במשרד, שמעתי אותם.
דוד אמסלם: אני מבקש ממך, יש להם צדדים מקצועיים שאני לא רוצה לדון בהם פה, בפורום הזה.
דוד אמסלם: זה לא מעלה ולא מוריד, אין לי מה להוסיף להם, חבל על הזמן של כל החבר'ה פה.
דוד אמסלם: אז אני מבקש, שב אתם, בסך הכול הם אנשים טובים, יש להם מה להגיד גם בצד המקצועי, תשמע אותם גם מצד הפרנסה, שזה גם חשוב, ותגיע אתם להבנה.
דוד אמסלם: כל הבנה שתגיע אתם עושה לי אושר, אז תזמין אותם.
<בועז קיסרמן: הבעיה שהם לא מקשיבים כבר 4 שנים.
דוד אמסלם: אמרתי, חבר'ה, בלי בעיה, תתחילו בלי תנאים מוקדמים.
אלי כהן: אני חושב שהשר גבאי פתח את דבריו ואמר שאין לו יד ורגל בחוק הזה, אני חושב שהוא קיבל את זה ירושה והוא קיבל ירושה לא טובה, לכן אני כן מבקש ממך, כבוד השר, תיכנס לרזולוציות של בטיחות הציבור.
דוד אמסלם: אתה לא מוסיף שום דבר לעניין.
אבי (אברהם) גבאי: קראתי.
אבי (אברהם) גבאי: זה שאמרתי שלא אני המצאתי את החוק הזה לא אומר שלא קראתי אותו, אישרתי אותו, דנו בו במשרד, פגשתי את הארגון ואני מכיר אותו מצוין, אז תנוח דעתך.
דוד אמסלם: דרך אגב, השר גבאי לא דוחף שום חוק שהוא לא קורא אותו וגם מאמין בו, אם לא הוא היה מוריד אותו.
דוד אמסלם: אלון, אני רוצה עוד דבר אחד לפני שאנחנו מתקדמים, יכול להיות שאת הפרק הבא כבר לא נמשיך היום, נמשיך בפעם הבאה.
דוד אמסלם: עלתה בפני הבוקר עוד סוגיה שחשוב שתיתן עליה את הדעת, אנחנו בעצם עשינו את המדביר הביתי, מדביר דירות, יש לנו מדביר מוסמך, "מדביר על" נקרא לו, ואני הבנתי שברשויות יש היום עובדים שעוסקים בהדברה.
דוד אמסלם: מה הם מדבירים?
דוד אמסלם: הם מדבירים בעיקר מנולים וכו', אנשים שעושים את זה הרבה מאוד שנים.
דוד אמסלם: חלקם בני 60, 58, 50, 65.
דוד אמסלם: הם הגיעו לעסק הזה בגלל שיש להם יכולות מסוימות.
דוד אמסלם: אותו בחור יודע לעשות את העבודה שלו פיקס, הוא עושה אותה 30 שנה, אבל אם ניקח אותו לקורס – אולי תחשבו ברשויות לעשות איזושהי התמחות ספציפית לאותם עובדים.
דוד אמסלם: הם לא ידבירו דירות, הם לא ידבירו מפעלים אבל את המנולים שלהם - - -
<איתי ארנון: בתעשייה בכלל?
דוד אמסלם: אני אומר, עזוב את התעשייה, אני לא מדבר על התעשייה.
דוד אמסלם: אני אומר, באופן בסיסי יש אנשים שעוסקים בהדברה היום כעובדים – אחרת ישחררו אותם הביתה – שהם עושים את עבודתם נאמנה וגם עושים אותה טוב, הם נמצאים בדרג מאוד מאוד נמוך.
דוד אמסלם: אני מציע שאולי כדאי שתוסיפו עוד הגדרה למטה בעיקר בנושא של הרשויות המקומיות, כמו שאמרתי, על מנת לתת פתרון בעניין הזה, כדי שלא יקרה מצב שאותם אנשים ילכו הביתה או שיצמידו להם מישהו.
דוד אמסלם: אתה יודע מה יהיה בסוף ברשות – ייקחו עוד מדביר ויצמידו לו את המדביר הזה ושני מדבירים ילכו.
דוד אמסלם: אתה יודע, כשזה עולה למדינה או לרשות – אין בעיה.
<אלון זס"ק: אנחנו נחשוב על זה, אני רק אומר שצריכים לקחת בחשבון שאותו מדביר שעושה את המנולים הוא גם המדביר שעושה את גני הילדים באותה רשות, הוא זה שעושה את הפארקים באותה רשות.
דוד אמסלם: לא, לכן אמרתי, היות ובשירות הציבורי – אני הייתי שם – לרוב הם לא עושים את ההדברה שם.
דוד אמסלם: לכן אני אומר שיש שם משהו מאוד ספציפי.
<תומר רוזנר: תלוי באיזו רשות, יש רשויות שעושים גם את זה וגם את זה.
דוד אמסלם: יכול להיות, ברור שאני לא מתכוון שעל הדרך נגיד לו: אתה יודע מה?
דוד אמסלם: גם תתחיל להדביר את כל העירייה.
דוד אמסלם: אבל אם יש משהו ספציפי, נקודתי, קטן, שאתם חושבים שהוא לא דורש את ההכשרה וחבל אז בואו תסייגו את זה, בסדר?
<אלון זס"ק: בסדר גמור.
<בועז קיסרמן: אדוני השר, אנחנו צריכים עובדי הדברה בענף שלנו, כל הענף הזה מבוסס על עובדי הדברה, יש מאות ואלפי עובדי הדברה שנותנים שירותים - - -
דוד אמסלם: אני עניתי לכם בפעם הקודמת.
דוד אמסלם: תראו, מדביר לא צריך בדרך כלל לבוא עם 30 אנשים שהוא נותן להם הוראות, זה לא עובד כך.
דוד אמסלם: המדביר הוא המנהל של עצמו והוא מדביר, הוא סוחב את הציוד והוא הכול.
<בועז קיסרמן: זה לא נכון, אתה טועה.
דוד אמסלם: אני מדבר לגבי המדביר הביתי.
<בועז קיסרמן: אז אם אני נותן פה שירות בכנסת אני צריך שניים-שלושה עובדים.
דוד אמסלם: אבל אני לא רוצה כרגע להפוך את זה לאיזשהו דיאלוג, תן לי להעיר שני משפטים.
דוד אמסלם: זו מהות החוק, זו בדיוק המהות.
דוד אמסלם: ברגע שאנחנו נאפשר לך – כל החוק עוקר, כולו עוקר.
<בועז קיסרמן: מה זה "עוקר"?
<בועז קיסרמן: אבל יש סיבה לזה, השוק צריך את השירות הזה.
דוד אמסלם: עזוב, אנחנו שמענו אתכם בפעם הקודמת, אני הבנתי את הרציונל, למדינה יש רציונל שהוא קצת שונה.
דוד אמסלם: יש את העניין לפתוח את השוק ואני מקבל את זה, יש לנו עניין רק לשמור על הבטיחות.
<איתי ארנון: זה מה שלא קורה פה, זה בדיוק מה שלא קורה.
אלי כהן: אנחנו מסכימים אתך לגבי בטיחות הציבור.
אלי כהן: בוא ניקח את אותו דבר של עובדי העירייה, קח גם את עובדי ההדברה ובוא נרים אותם, תן להם קורס עם 12 מפגשים ונוצא אתם לשטח.
דוד אמסלם: רבותי, בדיון הקודם עסקנו בזה, אני מבקש לנעול את הדיון.
דוד אמסלם: יש לך משפט חשוב לומר לפני שאני נועל?
<אווה יצחקי: רציתי לשאול לגבי תקופת המעבר.
דוד אמסלם: אנחנו עוד לא שם, לא היום, יש פרק גדול על הנושא הזה ואנחנו נדבר עליו בדיון הבא.
<תומר רוזנר: לגבי סדרי הדיון – חברי הכנסת לא נמצאים כאן, אני מבקש ממנהלת הוועדה למסור להם את זה בכתב – ההסתייגויות או הצעות לשינוי הנוסח שמבקשים חברי הכנסת להציע יתקבלו עד ליום חמישי, 31 בדצמבר, כי הדיון הבא קבוע ל-4 בינואר, שאז אני מניח שיתקיימו גם ההצבעות.
<תומר רוזנר: לכן, הצעות לשינוי הנוסח יתקבלו עד 31 לדצמבר בשעה 14:00.
דוד אמסלם: תודה רבה, רבותי, ישיבה זו נעולה.
יואב בן צור: מי שמעוניין להשתתף בדיון, בבקשה לשבת.
יואב בן צור: אנחנו פותחים את הדיון, והנושא הוא כוונת מינהל התכנון ושרי האוצר והבינוי לקדם תכניות בהר חרת, שטח המיועד לגן לאומי, בקשה לדיון מהיר של חברי הכנסת מיקי לוי, אראל מרגלית, דב חנין ותמר זנדברג.
יואב בן צור: זכרתי בעל פה, ויפה שלפחות אחד מחברי הכנסת נמצא פה.
יואב בן צור: אני מקווה שהשאר יגיעו בהמשך.
מיקי לוי: אני ראשון, אם לא הייתי מגיע - - -
יואב בן צור: כל הזמן אתה ראשון.
יואב בן צור: כל הזמן אתה מספר אחת פה.
יואב בן צור: אין שאלה.
יואב בן צור: מה שאני רוצה לגבי אנשי המקצוע שנמצאים פה, מי שיקבל את רשות הדיבור לשים לב, אם מישהו אמר משהו לפניו לא לחזור, כדי לא לבזבז את הזמן של הוועדה על דברים שנאמרו כבר.
יואב בן צור: אנחנו נפתח קודם כל עם חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.
מיקי לוי: אני רק רוצה לוודא שאנשי הותמ"ל ואנשי האוצר פה?
יואב בן צור: האוצר אמר שמינהל התכנון והרשות למקרקעי ישראל הם הנציגים שלו פה.
<אהובה פלג: אני ממינהל התכנון, אבל לא מהותמ"ל.
יואב בן צור: אולי נעשה סבב לראות מי נמצא פה.
יואב בן צור: מינהל התכנון פה.
מיקי לוי: כן, אבל הותמ"ל לא פה.
יואב בן צור: משרד הפנים – פה.
יואב בן צור: המשרד להגנת הסביבה – פה.
יואב בן צור: משרד הבינוי – פה.
יואב בן צור: רשות מקרקעי ישראל – פה.
יואב בן צור: קרן קיימת – פה.
יואב בן צור: רשות הטבע והגנים?
מיקי לוי: אין אף אחד מהותמ"ל?
יואב בן צור: עיריית ירושלים אנחנו רואים.
יואב בן צור: מועצה אזורית מטה יהודה – פה.
מיקי לוי: תאמין לי, הדיון מיותר לחלוטין, אדוני, כי האשמים המרכזיים לא פה.
יואב בן צור: אנחנו נעביר להם.
מיקי לוי: אנשי הותמ"ל לא פה, ואם החטא הקדמון - - -
יואב בן צור: מועצה מקומית מבשרת ציון פה.
יואב בן צור: ארגונים סביבתיים – ענת אסל פה?
יואב בן צור: החברה להגנת הטבע פה.
יואב בן צור: אורי בר ששת פה?
<קריאה: נמסר לי על ידי הנציגה שלו שהוא כבר מגיע.
יואב בן צור: יוסי קמחי?
יואב בן צור: טוב.
יואב בן צור: רבותי נתחיל, מיקי לוי, בבקשה.
מיקי לוי: אני באמת אשאיר את רוב הזמן לאנשי המקצוע, אבל יזמתי יחד עם חברי ותמי הגיעה לכאן, כדי לנהל את הדיון הזה ולהוביל מאבק חסר פשרות, חד משמעי, הנה, גם אראל בא, הוא גם שותף שלנו, נגד הכוונה לבנות בהר חרת, הריאה הירוקה היחידה שנמצאת, או בין היחידות שנמצאת מסביב לירושלים.
מיקי לוי: התכנית שהובילו הייתה לבנייה של 3,000 יחידות דיור על הר חרת.
מיקי לוי: עם זאת, אני חייב לציין שהסעיף הזה בינתיים נעצר, אבל נידון בימים אלה בין משרדי הממשלה ושרי הממשלה, היושבים בקבינט הדיור במטרה לגייס רוב לאישור התכנית בישיבת הקבינט הקרובה.
מיקי לוי: יש סכנה ממשית, מוחשית, להר חרת.
מיקי לוי: לתפיסתי, קידומן של התכנית הזאת יביא כליה על הר חרת, כי בתחילת הדרך מדובר על 3,000 דירות, בעיני רוחי אני רואה, כשאני כבר אהיה במקום אחר, איך ילדי, ילדינו ונכדנו, סופגים את ה-60,000-80,000 - - -
יואב בן צור: למה אתה כזה פסימי?
מיקי לוי: אני ריאלי.
מיקי לוי: אני לא פוחד ממה שמחכה לי בקצה הדרך.
מיקי לוי: מה שהולכים לחסל את הר חרת ואת הריאה הירוקה, כאשר בתוך ירושלים, ונמצא כאן ידידי סגן ראש העיר וראש העיר מועצת מבשרת, שגם כן ניתן להם לדבר.
מיקי לוי: יש את האפשרות עדיין לבנות בירושלים סדרי גודל של כמה עשרות אלפים, אני לא רוצה ליפול בלשוני.
מיקי לוי: עדיין מוקדם, עד 2040 - - -
יואב בן צור: זה שייך לשטח המוניציפאלי של ירושלים?
מיקי לוי: לא, אבל מה יקרה אדוני?
מיקי לוי: מה שיקרה שהכוחות החזקים של אלה שיהיה להם ויתאפשר להם, יברחו לנו מירושלים ונחליש עוד יותר את ירושלים, הרבה יותר ממה שהיא חלשה יותר.
מיקי לוי: ולכן ראוי שניזהר בהחלשתה של עיר בירתנו, כי אין לנו בירה אחרת.
מיקי לוי: לצערי הותמ"ל איננו פה.
מיקי לוי: הותמ"ל לא סופר לא את החברה להגנת הטבע, ולא סופר את חברי הכנסת ולא סופר את עיריית ירושלים ולא סופר אף אחד.
מיקי לוי: אני מודה בחטא הקדמון שלי ואני אומר את זה פעם נוספת, אם אני הייתי יודע שכדי לפתור בעיות דיור במדינת ישראל, ואני היה לי את החטא הקדמון וידי הורמה בהקמת הותמ"ל, אם אני יודע מה מצפה לי מעבר והנה תמי, אני מודה ועוזב ואולי ירוחם, אני לא יודע מה, זה החטא שלי בהקמת הותמ"ל.
מיקי לוי: הייתי שותף לזה.
מיקי לוי: לא הייתי נותן את ידי.
מיקי לוי: אבל גם משקם הותמ"ל - - -
יואב בן צור: אתה אומר שמה שהקמתם היה רק טוב.
מיקי לוי: זה לא.
מיקי לוי: זה רע מאד שמשמש עכשיו.
מיקי לוי: אין מישהו שבולם כרגע את הותמ"ל.
מיקי לוי: הכוונה הייתה טובה, הביצוע גרוע מאד.
מיקי לוי: אגב, דיון שהתנהל ברשותך, הצלחנו לבלום את הבנייה במורדות ליפתא וזה ראוי לציון.
מיקי לוי: וגם כאן ראוי שנעצור את החטא הזה, את הפשע שהולך להתחולל בהר חרת.
יואב בן צור: תודה מיקי.
יואב בן צור: אראל מרגלית.
יואב בן צור: תמר סליחה, כי אראל צריך לצאת.
אראל מרגלית: אנחנו גם בין המציעים.
תמר זנדברג: גם אנחנו בין המציעים ועדיין אנחנו נותנים לך.
אראל מרגלית: תראו, חלק מאיתנו מעורבים בבנייה של ירושלים במשך הרבה שנים.
אראל מרגלית: הדבר הזה הוא חוסר הבנה מוחלט על איך לפתח את ירושלים.
אראל מרגלית: בתוך ירושלים עצמה יש אפשרות לבנות 60,000 יחידות דיור בתוך מרקם העיר האורבאני.
אראל מרגלית: מי שלא מבין שירושלים תקום או תיפול מזה שיהיה לה מרכז עיר שמשלב בין תעסוקה, בין מגורים – גם מגורים ברי השגה לצעירים ולגיל השלישי ואולי גם למחוסרי דיור, גם בשכונות ירושלים כמו קטמון ח', ט', כמו הרבה מאד מקומות אחרים.
אראל מרגלית: יושב פה סגן ראש העיר, תורג'מן, שעושה המון בשכונות האלה ומכיר את זה היטב וגם במקומות אחרים.
אראל מרגלית: לא מבין את הדינאמיקה של העיר.
אראל מרגלית: תקשיבו ותקשיבו טוב.
אראל מרגלית: אם ירושלים לא תחזק את המרכז שלה, זה כמו מישהו שמפתח שרירים וכל הקור שלו מתפרק ונפרץ לו הדיסק.
אראל מרגלית: ירושלים הולך להיפרץ לה דיסק.
אראל מרגלית: בצלאל עובר למרכז העיר.
אראל מרגלית: סביב המעבר של מרכז העיר זה דבר שעשינו וצריך להגיד פה ולתת גם איזו שהיא מחמאה, כי הדבר הזה של בצלאל, ההחלטה להעביר אותה למרכז העיר, זה בתקופה של אורי לופליאנסקי ואני שמח שהיום לא נתנו לו פסק דין שמכניס אותו לכלא, וגם כן מכבדים משהו מהבריאות שלו ומהדברים הטובים שהוא ניסה גם לעשות.
אראל מרגלית: ראש עיר חרדי שהסכמנו יחד איתו שבצלאל תעבור למרכז העיר.
אראל מרגלית: אנחנו רצינו את ז'ראר בכר, אבל בגלל שערי חסד הוא רצה שנעבור קצת יותר מזרחה, אז הסכמנו על מגרש הרוסים.
אראל מרגלית: עכשיו תקשיבו ותקשיבו טוב.
אראל מרגלית: תסתכלו מה קרה למחלקה לארכיטקטורה שחזרה לבצלאל הישן.
אראל מרגלית: תסתכלו כמה בתי קפה נפתחו שם באזור.
אראל מרגלית: תסתכלו כמה צעירים עברו למרכז העיר.
אראל מרגלית: עכשיו תקשיבו, 2,700 איש עוברים למרכז העיר כסטודנטים.
אראל מרגלית: תחשבו על הקמה של ירושלים היצירתית, גם ברמה הרוחנית, אבל גם ברמת פרסום, עצוב, אנימציה, תכשיטים, צילום, עם מוסררה, עם מכללת הדסה.
אראל מרגלית: עכשיו, תאר לך שלתוך כל החזון הזה, אנחנו עושים מה שנקרא שימושים מעורבים.
אראל מרגלית: אנחנו שמים גם צעירים לדיור בר השגה.
אראל מרגלית: יש לעירייה שם שטחים.
אראל מרגלית: אנחנו שמים בנייה לגיל השלישי.
אראל מרגלית: אנחנו שמים מחוסרי דיור.
אראל מרגלית: אנחנו לוקחים את העיר הזאת ואומרים אנחנו נותנים לה חזון ואופי במרכזה.
אראל מרגלית: אני אסתובב איתך ואני אראה לך.
אראל מרגלית: תורג'מן, אתם צריכים אבל להזיז את הישבן שלכם.
אראל מרגלית: אתם תוקעים פה תכניות שנים.
אראל מרגלית: לא אתה.
אראל מרגלית: אתה עכשיו נכנסת לתוך הדבר הזה.
אראל מרגלית: ירושלים זו אחת הערים שמעבירה תכניות בניין עיר בצורה האיטית ביותר.
אראל מרגלית: יש תכנית שאתם לא אוהבים – תחסמו אותה.
אראל מרגלית: יש תכנית שאתם אוהבים – תקדמו אותה.
אראל מרגלית: תקשיבו, כל שנה שאין פה חזון.
אראל מרגלית: עכשיו, מה יש במרכז העיר ירושלים, אתם יודעים?
אראל מרגלית: בית כלא של מגרש הרוסים.
אראל מרגלית: אחד הבניינים הכי יפים, עם חצר פנימית.
אראל מרגלית: אם רוצים לשנות את ירושלים צריך לקחת את הסמל של בית הכלא ולהפוך אותו למעוז יצירתי.
אראל מרגלית: צריך לקחת ולבנות במרכז העיר.
אראל מרגלית: עכשיו, כל השטחים מסביב, ריבונו של עולם, מה יש לנו בעיר הזאת שאין לתל אביב?
אראל מרגלית: יש לנו טבע.
אראל מרגלית: יש לנו, אני כל בוקר מצלם לכם מהריצות שלי בהרים.
אראל מרגלית: יש לנו שם מקום מדהים.
אראל מרגלית: זה הריאה הירוקה.
אראל מרגלית: לשם באים אנשים.
אראל מרגלית: לשם אנחנו נוסעים באופניים.
אראל מרגלית: לשם אנחנו נוסעים לבר בהר לשתות אספרסו בשבע בבוקר, כשאנחנו עולים על אופניים בבר גיורא.
מיקי לוי: רצו לרוקן את הגשר בבית זית, כי כל שנה מישהו טובע.
מיקי לוי: אתה מבין את השטות הזאת?
מיקי לוי: לא יאומן.
אראל מרגלית: עכשיו אני אומר לכם, זה לא עניין של לעצור פיתוח.
אראל מרגלית: להיפך.
אראל מרגלית: ירושלים צריכה פיתוח.
אראל מרגלית: ירושלים צריכה בנייה, אבל ירושלים צריכה להזכיר לעצמה שבמרכז העיר הפרויקט האחרון הגדול שעשו, זה שהעירייה בנתה לעצמה בניין.
אראל מרגלית: חוץ מזה היא נראית כמו מדינת עולם שלישי.
אראל מרגלית: הגיע הזמן שיהיו פרויקטים של בינוי.
אראל מרגלית: שום דבר.
אראל מרגלית: לא עשו פה כלום.
אראל מרגלית: ניר ברקת רוצה לבנות גורדי שחקים בכניסה לעיר.
אראל מרגלית: אולי שילך כבר באמת לליכוד.
אראל מרגלית: חברה', מרכז העיר צריך פיתרון.
אראל מרגלית: מרכז העיר צריך פיתרון.
אראל מרגלית: השכונות בקטמון ח'-ט' צריכות פיתרון.
אראל מרגלית: השכונות במקומות אחרים צריכות פתרון.
אראל מרגלית: יש מקום במרכז העיר לבנות.
אראל מרגלית: תשאירו את הריאות הירוקות.
אראל מרגלית: זה נותן לנו את שאר הרוח, את איכות החיים, לא יודע, משהו אחר שיש לנו בעיר הזאת, שאין במקומות אחרים.
אראל מרגלית: ומי שרוצה, שייקח את המאבק הזה לא לעצירת בנייה, אלא פיתוח אורבאני בר השגה לצעירים של העיר הזאת, למבוגרים של העיר הזאת ולתושבים של העיר הזאת.
אראל מרגלית: הממשלה הזאת יודעת להישבע על גבולותיה ולעשות אפס לתכניה של העיר הזאת.
יואב בן צור: מה שאני מבקש מחברי הכנסת שמדברים, שישאירו קצת זמן לאנשי המקצוע.
יואב בן צור: בסוף אנחנו נגמור פה, נשמע אתכם ואתכם שומעים כל הזמן ואותם לא נשמע בכלל.
יואב בן צור: תמר, סליחה שזה הגיע אליך, אבל - - -
תמר זנדברג: תודה רבה, תודה על קביעת הדיון.
תמר זנדברג: כמה נקודות ממש בקצרה.
תמר זנדברג: אחת, לפני כ-10 שנים אם אני לא טועה, או קצת יותר, נאבקה קואליציה מאד מרשימה בהצלחה, בתכנית שנקראה תכנית ספדי, תכנית גרנדיוזית שאפתנית, כנראה גדולה מדי לדעת חלק ממתכנניה, ואולי זאת גם הסיבה שהיא נפלה וירדה מהפרק.
תמר זנדברג: היום חוזרת תכנית ספדי בשיטת הסלאמי – פלחים, פלחים, חוזרת הבנייה על הרים במערב ירושלים.
תמר זנדברג: מפה זה מצפה נפתוח, שקיימנו כאן דיון בוועדה לפני כמה שבועות, עכשיו אנחנו מדברים על הר חרת, ואני מניחה שגם החלקים האחרים עוד יגיעו.
תמר זנדברג: זאת טעות.
תמר זנדברג: זאת שגיאה קשה, מכמה נימוקים.
תמר זנדברג: אחד, אנחנו מדברים כאן על בנייה בשטחים הפתוחים.
תמר זנדברג: חברה', כמה עוד עשרות שנים אנחנו נצטרך להסביר במדינת ישראל, שיש דבר כזה שנקרא שטחים פתוחים, יש דבר כזה שנקרא ערכי טבע, במיוחד בצמוד לעיר.
תמר זנדברג: במקרה הזה, כמעט מדובר על גן לאומי בדרך להכרזה.
תמר זנדברג: ריבונו של עולם, זה זועק לשמיים.
תמר זנדברג: שניים, מדובר כאן על בנייה, שוב, בנייה פרברית מחוץ לעיר, מחוץ לעיר שזקוקה לחיזוק, שמתמודדת בימים אלה עם מציאות לא פשוטה, שתכנון עירוני ובנייה וחיזוק פנימה לתוך העיר, לתוך מרקם עירוני עם עירוב שימושים.
תמר זנדברג: תיאר את זה בצורה מאד יפה חבר הכנסת אראל מרגלית, אני לא אחזור.
תמר זנדברג: יש עתודות בנייה בתוך העיר ירושלים.
תמר זנדברג: יש מקום לצופף את הרקמה העירונית בצורה אורבאנית, מזמינה, שמספקת איכות חיים, תחבורה ציבורית נוחה, עירוב סטודנטים, עירוב שימושים, מסחר, פנאי.
תמר זנדברג: לא צריך להרחיב את הדיבור.
תמר זנדברג: מה עושים?
תמר זנדברג: הולכים לבנות החוצה בנייה פרברית שתהיה – וכאן אני חייבת להוסיף – יקרה, ולכן לא תפתור את משבר הדיור ולא תוזיל את יחידות הדיור מכמה סיבות.
תמר זנדברג: אחת, מעצם העובדה – וגם על זה כבר יש לנו היום נתונים, שבנייה על שטח פתוח מחוץ לעיר היא יקרה במאות אחוזים מבנייה בתוך מרקם עירוני קיים.
תמר זנדברג: שתיים, במקרה הספציפי הזה, מדובר במקום עם בנייה מסובכת, יקרה, שהמתיחה של תשתיות לשם אין מה להשוות אותה לבנייה במרקם בנוי, שכבר התשתיות מוכנות בתוך מרכז עירוני, וירושלים היא עיר מאד מאד מפוזרת, מאד מאד עם בנייה מבוזרת שיש הרבה מקום לצופף אותה פנימה.
תמר זנדברג: שלוש, מדובר על בנייה שהיא פרברית עם יחידות דיור גדולות יותר, עם חניות, עם תשתיות.
תמר זנדברג: אין מה להשוות אותה, מבחינת עלויות, לבנייה עירונית, אורבאנית בפנים.
תמר זנדברג: וארבע, זה פרויקטים של דיור שירוקנו את ירושלים מאוכלוסייה שהיא כל כך זקוקה לחיזוק שלה.
תמר זנדברג: אז מה עשינו בזה?
תמר זנדברג: יהיה ריב על האוכלוסייה החזקה הירושלמית בין ירושלים שנאבקת על עצמה, בין מבשרת - - -
יואב בן צור: מי קבע שהבנייה שם תהיה קצת אטרקטיבית ויקרה?
תמר זנדברג: אז אני נתתי כרגע את ה - - -
יואב בן צור: אולי הבנייה שם תהיה בנייה רוויה ותהיה בנייה - - -
תמר זנדברג: אני כרגע פרטתי.
מיקי לוי: איך שלא יהיה, יברחו מירושלים.
דב חנין: התכנית היא לבנות שם סלמס.
תמר זנדברג: כרגע פרטתי את הסיבות.
<קריאה: לא נכון, התכנית היא לבנייה פרטית.
תמר זנדברג: כרגע פרטתי את הסיבות למה זאת תהיה בנייה יקרה, גם בגלל התשתיות שיזדקקו, גם בגלל מה שמתוכנן שם.
תמר זנדברג: הרי אנחנו מכירים.
תמר זנדברג: גם בגלל תוואי השטח - - -
יואב בן צור: כן, אבל את אומרת שאנשים חזקים יעזבו את ירושלים.
יואב בן צור: זה לא כל כך בטוח.
תמר זנדברג: אני אומרת שכאשר יש בנייה מסוג כזה, שהיא בנייה מסוג פרברי, עם חניות, על שטח פתוח שצריך למשוך לשם תשתיות חדשות, היא בהכרח תהיה יקרה ולכן מי שיוכל להרשות לעצמו, זה אותה אוכלוסייה שמתחרה בין השכונות החזקות יותר בירושלים, מבשרת, הר אדר ועכשיו השכונות האלה.
יואב בן צור: אולי הפתרון שמבשרת תהיה חלק מירושלים?
תמר זנדברג: זה דיון נפרד.
תמר זנדברג: לסיום, עומדת כאן קואליציה באמת חסרת תקדים ויוצאת דופן.
תמר זנדברג: אנחנו רגילים שהארגונים הירוקים, שאני מרגישה את עצמי חלק מהם וחלק מהתנועה הסביבתית, מתנגדים.
תמר זנדברג: כאן יש קואליציה עם קק"ל, עם עיריית ירושלים, עם רשויות מקומיות מהאזור מסביב.
תמר זנדברג: קואליציה באמת נדירה ויוצאת דופן וחסרת תקדים בהתנגדות שלה, מכל הסיבות שבעולם שכולן מובילות לכיוון אחד.
תמר זנדברג: זה לא מעורר איזו שהיא נורת אזהרה קטנה?
תמר זנדברג: מזערית?
תמר זנדברג: זה ממש אומר דרשני.
תמר זנדברג: התכנית הזאת מסוכנת וצריך לעצור אותה.
יואב בן צור: בבקשה, דב.
יואב בן צור: לשם שינוי הפעם בקיצור.
דב חנין: אני אשתדל מאד בקיצור.
דב חנין: אני מצטרף לכל דברי קודמי בעניין הזה ולכן אני אנסה לא לחזור עליהם.
דב חנין: אני אנסה לסכם חמישה מישורים עקרוניים שבהם אנחנו צריכים להתנגד למהלך המסוכן הזה.
דב חנין: המישור הראשון הוא המישור האורבאני.
דב חנין: אנחנו מדברים, דיברו על זה בהרחבה, על הצורך לחזק את ירושלים פנימה, בוודאי לא להוציא ממנה, לשאוב ממנה דם וכוחות החוצה.
דב חנין: זו תכנית שתייצר נזק אמיתי לעתידה האורבאני של ירושלים, תמשוך אוכלוסיות חזקות ותחליש את העיר.
דב חנין: ההשקעות בתכנית הזאת יבואו על חשבון תכניות פינוי בינוי והתחדשות עירונית ובנייה בתוך העיר, כי בסופו של דבר אנחנו מדברים באותה קופה חברתית ובמקום לחדש ולשקם מרקמים ישנים בתוך העיר, נשקיע בדבר שהוא מחוץ לעיר ויגרום לעיר נזק.
דב חנין: לכן המישור הראשון שהדבר הוא בעייתי הוא המישור האורבאני.
דב חנין: המישור השני שבו הדבר הזה בעייתי הוא המישור התכנוני.
דב חנין: אנחנו מדברים פה על מהלך שעוקף את כל מערכת התכנון, הוא עוקף ועדות תכנון מקומיות ומחוזיות ותכניות מתאר תקפות, ודובר פה כבר על התהליך של ההכרזה ושל האישור שנמצא בעיצומו של גן לאומי, שמורת טבע, יש שם יערות, יש שם פארקים.
דב חנין: כל המהלכים התכנוניים האלה נדרסים בצורה כוחנית והדבר הזה בעייתי.
דב חנין: אכן נאמרו פה דברים מאד חשובים על ידי חבר הכנסת מיקי לוי, שהיה סגן שר אוצר וקידם את רעיון הותמ"ל, ואני חושב שזו אמירה מאד חשובה, קודם כל ברמה הערכית, שבן אדם שהיה מעורב בתהליך בא ואומר, בניסיון ובמבט לאחור, טעינו בגדול, יצרנו מפלצת מסוכנת - - -
יואב בן צור: השאלה אם זה היה קורה, אם הוא היה נשאר בתפקידו.
דב חנין: אני מקווה שכן.
דב חנין: בואו נלמד כף זכות על כל אחד, כולל על חבר הכנסת לוי, אבל ניקח את העדות שלו, שהיא עדות בעל דבר ונסתייע בה כדי להתקדם.
דב חנין: הבעיה השלישית היא הבעיה החברתית.
דב חנין: המהלך הזה הוא מהלך אנטי חברתי מובהק.
דב חנין: מדובר פה בהשקעה של כסף לפיתוח של מגורי יוקרה והם יהיו מגורי יוקרה – כמו שאמרה חברת הכנסת זנדברג לפני – מעצם העובדה שצריך להשקיע המון כסף כדי לפתח אותם.
דב חנין: ולכן אם רוצים לייצר פרויקט כלכלי במקום הזה, יצטרכו לייצר פרויקט יוקרתי במקום הזה.
דב חנין: זה גם הערך המוסף.
דב חנין: כשאתה בונה בתוך אזור כל כך יפהפה שכונת מגורים, אתה ממילא אתה תנסה למקסם את התועלות בבנייה הזו.
דב חנין: זאת אומרת, במקום לבנות למוחלשים, לשכבות ביניים, אנחנו מבצעים עוד תהליך של בנייה לעשירים.
דב חנין: למען הרקורד ההיסטורי, אני רק רוצה להגיד שזה בדיוק מה שאמרנו על הותמ"ל בזמן אמת.
דב חנין: אמרנו שהותמ"ל בסוף תקדם פרויקטים של בנייה לעשירים, והנה הוכחה מובהקת לדבר הזה.
דב חנין: ההיבט הרביעי הוא ההיבט הסביבתי.
דב חנין: אנחנו מדברים על באמת שכיית חמדה.
דב חנין: הרי ירושלים הם נכס חברתי, לאומי, היסטורי, ציבורי.
דב חנין: ערכי טבע, נוף, תרבות, מורשת.
דב חנין: קשה לתאר איזורים כל כך משמעותיים.
דב חנין: ולא רק זה, אלה הם אזורים ירוקים מיוחדים, שמהווים את הריאה הטבעית ואת אזור הנופש והפנאי לא רק של תושבי ירושלים, אלא בתור תושב גוש דן, אני יודע שכשאני מגיע לטייל באזורים האלה ונהנה מהם, הם משרתים את כל העם בישראל.
דב חנין: ולכן, כשאנחנו מבצעים את המהלך הכוחני הזה, בתוך מערכת אקולוגית מאד מאד רגישה, עם כל המשמעויות שלה - ופה נמצאים גורמים מקצועיים שבוודאי יוכלו לפרט בעניין – אנחנו מבצעים נזק איום וחמור.
דב חנין: וההיבט האחרון, ובו אני רוצה לסיים, הוא ההיבט הדמוקרטי.
דב חנין: תראו את באמת מגוון הגורמים השלטוניים, שמתנגדים למהלך הזה.
דב חנין: כל הרשויות המקומיות הרלבנטיות – עיריית ירושלים, מועצות אזוריות, מועצות מקומיות, תושבים.
דב חנין: זאת אומרת מדינת ישראל, ואני עוד לא מדבר על גוף מוסדיים, אני מדבר על גופים מסחריים וגופים שמייצגים ציבור.
דב חנין: מדינת ישראל היא מדינה דמוקרטית במובן הזה שאתה לא יכול כל הזמן לדרוס את האנשים ולעשות משהו שהוא מנוגד לדעת כולם, בגלל שמישהו הולך להרוויח ולגזור מזה קופון גדול.
דב חנין: ולכן המהלך הזה הוא גם בעייתי אורבאנית, גם בעייתי תכנונית, גם פסול סביבתית, גם הרסני חברתית וגם אנטי דמוקרטיה.
דב חנין: מכל הסיבות האלה, אסור לקדם אותו.
דב חנין: אני רק רוצה משפט אחרון, ברשותך, אדוני.