GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<הלל הורוביץ: מועצת בתי העלמין צריכה לאגם משאבים: שליש מהעירייה, ואנחנו צריכים לדאוג לשני שליש.
דוד אמסלם: מאיפה?
<הלל הורוביץ: יש לי סיכום עם יושב-ראש ועדת הכספים שידאג לנו לכסף לדבר הזה כי משרד הדתות, אין באפשרותו להביא את הסכום הזה לבד.
<הלל הורוביץ: אנחנו יכולים לתת לבד כמיליון שקל, אנחנו מקווים לקבל מחבר הכנסת גפני ומשרד האוצר - - -
דוד אמסלם: אני רוצה להבין; זה אותו כסף של אותה מדינה, מה זה משנה עכשיו מאיפה?
דוד אמסלם: לא הבנתי, נתנו לך להוסיף שני שליש כשאין לך מקור?
<הלל הורוביץ: לי אין מקור.
<הלל הורוביץ: נכון.
דוד אמסלם: אז איך נתנו לך את זה?
<הלל הורוביץ: לי אין להוסיף, נכון.
<הלל הורוביץ: אנחנו גוף קטן.
<הלל הורוביץ: אנחנו פועלים עם מנכ"ל הדתות, ישבנו אצל יו"ר ועדת הכספים.
<הלל הורוביץ: הוא הבין את חשיבות העניין והוא אמר שהוא ידאג לנו לשאר התקציב.
דוד אמסלם: זו היתה ההחלטה עם משרד רוה"מ?
דוד אמסלם: מנכ"ל רוה"מ אומר לך: תביא שני שליש.
דוד אמסלם: אתה לא שואל אותו: אדוני, מאיפה?
דוד אמסלם: מכרתי כבר את הבית של חמותי?
<הלל הורוביץ: שאלתי את השאלה הזאת, והוא אמר שידאגו לכסף.
<הלל הורוביץ: זו התשובה.
דוד אמסלם: הוא אמר לך: אל תדאג?
דוד אמסלם: ישראבלוף – אל תדאג, נביא כסף דרכך?
<הלל הורוביץ: אני חושב שהכסף כבר בצנרת והוא אמור להגיע.
<הלל הורוביץ: אני אופטימי.
דוד אמסלם: מה זה בצנרת?
דוד אמסלם: מתי עשיתם את הדיון?
<הלל הורוביץ: הדיון אצל מנכ"ל רוה"מ היה בנובמבר בערך.
<קריאה: 17 בספטמבר.
<הלל הורוביץ: כל כך הרבה זמן?
דוד אמסלם: אתה רואה, הלל?
דוד אמסלם: אתה כנראה לא שם לב, נרדמת.
<הלל הורוביץ: בכל אופן, יש לנו סיכום עם יושב-ראש ועדת הכספים, משה גפני, שרואה חשיבות גדולה מאוד בגדר הזאת.
<הלל הורוביץ: רצינו להכניס את זה ב-2015, הוא אמר שבתחילת 2016 הוא ידאג לכסף הזה.
<הלל הורוביץ: דיברנו על זה גם עם מנכ"ל רוה"מ, גם מנכ"ל העירייה דיבר עם מנכ"ל רוה"מ.
דוד אמסלם: אני המום מאיך זה מתנהל.
דוד אמסלם: שוק מחנה יהודה מתנהל יותר טוב.
<הלל הורוביץ: זה השלטון.
<הלל הורוביץ: ישנה החלטה וצריך לעבוד לפי זה, לאגם משאבים לדבר הזה.
<הלל הורוביץ: הטילו את זה על גוף שהוא עצמו לא יודע לייצר את הכסף.
דוד אמסלם: זה בדיוק מה שאני מתלונן.
דוד אמסלם: ציפיתי ממך להרים אלי טלפון באותו יום, הייתי פונה למנכ"ל רוה"מ לדיון היום.
דוד אמסלם: אני רוצה לשאול אותו איך הוא מטיל עליך - - -
<הלל הורוביץ: את חטאיי אני מזכיר היום.
<הלל הורוביץ: אתה צודק.
<הלל הורוביץ: היה לי בראש לפנות ולשתף אותך בעניין הזה.
<הלל הורוביץ: אני חושב שאתה יכול לסייע לנו לגמור את הסוגיה הזאת, להעביר 3 מיליון שקל למועצת בתי העלמין כדי לגמור את הדבר הזה.
<הלל הורוביץ: זה כסף קטן בסופו של דבר, כולם מבינים את הצורך, רוצים לסיים את העניין הזה.
דוד אמסלם: למה משרד השיכון לא מממן את הגדר?
<הלל הורוביץ: הוא נותן את חלקו.
דוד אמסלם: מי אחראי על כל הנושא של הר הזיתים?
<מיכה מרש: משרד השיכון נותן את האבטחה בהר הזיתים.
דוד אמסלם: הגדר זה במסגרת האבטחה.
דוד אמסלם: אני שואל למה לא מממנים.
דוד אמסלם: זה באותו סיכום?
דוד אמסלם: אתה אומר: אם היו אומרים לנו, היינו מביאים.
<הלל הורוביץ: כבוד היושב-ראש, אשמח להגיד פה משפט.
<הלל הורוביץ: כבר הרבה זמן אנחנו חושבים, הוגים ומכינים לזה תוכנית מסודרת.
<הלל הורוביץ: צריכים לאגם את כל המשאבים להר הזיתים לגוף שאחראי סטטוטורית להר הזיתים, שזה מועצת בתי העלמין, ככה הדברים גם לא יפלו בין הכיסאות.
<הלל הורוביץ: העובדה שהכול בשיתוף פעולה עם המשטרה, עם האבטחה.
<הלל הורוביץ: בגלל זה הדברים נופלים, כי כל אחד אומר: תעשה ככה, תעשה ככה.
<הלל הורוביץ: אז אני רץ היום, אני גם רואה את האור בקצה המנהרה.
<הלל הורוביץ: אנחנו מתאמצים להביא את המשאב הזה כדי לגמור את הגדר.
<הלל הורוביץ: זה רק פרק אחד בצרכים.
דוד אמסלם: הלל, אתה כפוף למשרד הדתות.
<הלל הורוביץ: למשרד הדתות ולעירייה.
<הלל הורוביץ: זה גוף סטטוטורי משותף לעירייה ולמשרד הדתות.
דוד אמסלם: אבל מה החלוקה?
<הלל הורוביץ: שליש דתות, שליש עירייה ושליש חברות הקדישא.
דוד אמסלם: גם פה זה שליש-שליש-שליש?
דוד אמסלם: דרך אגב, מי היו"ר?
דוד אמסלם: משרד הדתות?
<הלל הורוביץ: מנכ"ל משרד הדתות הוא היו"ר.
דוד אמסלם: אז ברגע שתביא כסף דרך משרד הדתות תוכל להגיד שהעסק יהיה אצלך.
דוד אמסלם: בסוף הניהול מתבצע דרך הכסף.
דוד אמסלם: כרגע, לכאורה האחריות היא עליך אבל אתה לא יודע מה לעשות, אין לך כסף.
דוד אמסלם: לכן, מבחינתי, אתה לא רלוונטי ברגע שאין לך כסף.
דוד אמסלם: אז או שתביא כסף ותדבר, ואם אין לך כסף – אז בוא נדבר עם הגופים שמביאים את הכסף.
<הלל הורוביץ: הגופים מביאים את הכסף, מה שהם מסוגלים, ואני צריך להביא את היתר.
<הלל הורוביץ: אנחנו עובדים על זה.
דוד אמסלם: עירייה – עוזי, אתה רוצה להגיד משהו?
<עוזי חן: את השליש שלנו אישרנו ותקצבנו, גם אחרי שהתקדמנו מבחינת תכנון בשטח.
<עוזי חן: ברגע שיינתנו שני השליש הנותרים ניתן לצאת לביצוע באמצעות מכרזים וקבלנים של העירייה.
<עוזי חן: החברים מכירים את הסוגיה הזאת.
דוד אמסלם: אורי, אתה רוצה להגיד משהו?
אורי מקלב: קודם כול, אני רוצה לעודד אותך על זה שאתה ממשיך בישיבות המעקב אחרי כל היישום בישיבה אחר ישיבה, כולל בסיור שעשינו.
אורי מקלב: אני חושב שזה סוד ההצלחה, אחרת נמצא את עצמנו גם בעוד שנה במקום שהיינו לפני חמש-שש שנים.
אורי מקלב: לא צריך להכביר במילים על מה קורה גם היום בהר הזיתים.
אורי מקלב: צר לי מאוד שהפתרון שהגיעו אליו היום זה נושא הגדר.
אורי מקלב: זו לא איזו המצאה חדשה של 2016, זה דברים שעלו מזמן, ואם זה הפתרון היו צריכים להביא אותו אז, ולמה נעשו כל מיני שלבים עד שהגיעו לזה.
אורי מקלב: אבל משהגיעו לזה – אני אומר משפט שיש ביידיש: שגם עד בית המרזח צריך כוסית.
דוד אמסלם: איך זה נשמע ביידיש?
אורי מקלב: ביידיש זה נשמע מצוין.
אורי מקלב: עד הגדר, גם צריך.
אורי מקלב: אף אחד לא דוחה את יום השנה שלו, כל יום יש יום שנה, כל יום אנשים עולים.
אורי מקלב: אני לא יכול להגיד: שמע, כשתהיה גדר, אז תעלה.
אורי מקלב: לחיי היומיום גם צריך פתרון.
<הלל הורוביץ: גם הגדר היא פתרון מסוים לקטע מסוים, זה לא פתרון לכול.
אורי מקלב: הגיעו אנשים שהגיעו לירחי כלה ברמדה לפני כשבוע- שבוע וחצי.
אורי מקלב: הגיעו אנשים מאמריקה, עשו חופשת חורף ומאוד עניין אותם הר הזיתים.
אורי מקלב: הם לא יצאו מפתח המלון, הם ישבו ולמדו כאן בארץ ישראל.
אורי מקלב: המקום הכמעט יחיד שיצאו לסיור אליו זה הר הזיתים, כדי לראות את המצב, גם כי לכל אחד יש שם עניין אבל גם כדי לחזק את האחיזה שלנו ואת היכולת להגיע למקום.
אורי מקלב: היו עצמם היו יעד; הם לא היו צריכים לשמוע סיפורים, הם היו להתקפה קשה, למרות ההכנות קודם.
אורי מקלב: לא הצליחו למנוע את זה.
<שבתאי גרברציק: יעד למה?
אורי מקלב: להתקפות של אבנים.
<שבתאי גרברציק: איפה?
<שבתאי גרברציק: בדרך להר הזיתים?
<חיים שמואלי: לא היתה התקפה אחת על המשלחת הזאת שהגיעה מחו"ל.
<חיים שמואלי: אירחתי אותה אצלי, הסברתי לה על תוכנית האבטחה.
<חיים שמואלי: יושב פה נציג.
<חיים שמואלי: אני חייב לציין: לא היה ולו אירוע אחד.
<חיים שמואלי: אני לא יודע מאיפה אתם מביאים את זה.
<חיים שמואלי: צריך לבדוק את זה.
אורי מקלב: זה התפרסם.
<חיים שמואלי: תביאו לי נתונים, אני אראה לכם.
<חיים שמואלי: לא להעצים נושאים שלא קשורים.
אורי מקלב: הרי זה מה שהתפרסם, שהם היו יעד להתקפה.
<חיים שמואלי: לא התפרסם שום דבר.
<מיכה מרש: גם אני הייתי באירוע הזה.
<מיכה מרש: עצרו את הרכבים באוגוסטה ויקטוריה כי היתה זריקת אבנים – לא על הקבוצה הזאת - ואחרי עשר דקות הם נכנסו פנימה.
<מיכה מרש: ליווינו אותם - גם מג"ב, גם משטרה וגם האבטחה.
<מיכה מרש: ליווינו אותם רגלי מלמעלה, משבע הקשתות, עד לקבר בגין למטה.
<מיכה מרש: בדרך כלל לא עושים את הליווי הזה.
אורי מקלב: בכל אופן, זה מוסיף לאווירה שאנשים נמנעים גם להיקבר וגם לעלות.
אורי מקלב: יודעים שהיתה מתקפה, גם שבתאי יודע, זה מה שהתפרסם.
אורי מקלב: לכן צריך להחזיר את האמון של האנשים שנמנעים מלהגיע, שהם יכולים לבוא.
אורי מקלב: זה חלק מהתפקיד, עד הגדר.
דוד אמסלם: הייתי רוצה לשמוע ממך, מר שוורץ; השתתפת אתנו גם בסיור וגם בדיון הקודם: האם חל שיפור?
דוד אמסלם: זורקים אבנים?
דוד אמסלם: חיים אומר שלא זורקים אבנים.
<הרווי שוורץ: אני מהוועד הבין-לאומי להגנה על הר הזיתים.
<הרווי שוורץ: אני הנציג פה בירושלים של הוועד הבין-לאומי להגנה על הר הזיתים.
<הרווי שוורץ: אודות האירוע שהיה לפני שבוע-שבוע וחצי - היו שם אנשים מארצות-הברית שהתארחו ברמדה.
<הרווי שוורץ: באו 150 אנשים לראות מה קורה בהר הזיתים.
<הרווי שוורץ: נסענו באוטובוסים, סידרנו עם חיים שמואלי את האבטחה והיו שם גם מג"בניקים.
<הרווי שוורץ: פגשנו אותם למעלה באוגוסטה ויקטוריה.
<הרווי שוורץ: היו שם כמה ג'יפים – אני חושב שהיו ארבעה, אחד בפנים ואחד מאחור.
<הרווי שוורץ: הם לא נתנו לנו ללכת כמעט 20 דקות.
<הרווי שוורץ: כי הם אמרו לנו שהיה אירוע, שערבים זרקו אבנים, והם אמרו שהם רוצים שנישאר.
דוד אמסלם: ברשותך, עזוב את המקרה הזה.
דוד אמסלם: בגדול, הרי אתה מסתובב בהר הזיתים, מה התחושה שלך מאז הסיור?
<הרווי שוורץ: ראשית כול, אני רוצה להודות למשטרה על מה שהיה שם, הם נתנו את האבטחה, אנחנו פוגשים אותם מפעם לפעם.
<הרווי שוורץ: עכשיו הכול הולך הרבה יותר טוב.
<הרווי שוורץ: זה לא מאה אחוז, אבל ברוך השם.
דוד אמסלם: בעיקרון אומרים ברוך השם.
<הרווי שוורץ: בטח, ברוך השם.
<הרווי שוורץ: לגבי הגדר, מה שמדברים לבנות גדר במזרח ההר – עוד מדברים, וצריכים לראות.
<הרווי שוורץ: הם אומרים, וגם המשטרה אומרת, שזה יהיה דבר מאוד מאוד חשוב.
<הרווי שוורץ: הבעיה היא הכסף.
דוד אמסלם: בבקשה גברתי.
<רות פרמינגר: הורי קבורים בהר הזיתים.
<רות פרמינגר: אני נמנעת מלהגיע להר הזיתים.
<רות פרמינגר: אני חושבת שזה לא הוגן שאנשים כמוני מפחדים להגיע.
<רות פרמינגר: עכשיו דיבר חבר הכנסת מקלב על אנשים שהיו וחוו חוויה של פחד – הדבר הזה מחלחל.
<רות פרמינגר: אני לא יכולה לקחת את הילדים שלי ולא את הנכדים שלי לאיפה שקבורים חמי וחמותי, שהם בסנהדריה.
<רות פרמינגר: בדיון הקודם דיברנו על האמצעים לגרום לנו להיות מסוגלים להגיע לשם בשקט, בנינוחות ובלי לפחד.
<רות פרמינגר: ראינו פה למה הנושא מתעכב.
<רות פרמינגר: אין לי ספק שמשרד הדתות רוצה לעזור וגם משרד השיכון, ואומר גם יושב-ראש ועדת הכספים שהוא ידאג לכסף.
<רות פרמינגר: הכול טוב ויפה, אבל זה לא הולך ככה.
<רות פרמינגר: צריכה להיות הרשאה וצריכה להיות התחייבות, והכול צריך להיות מוסדר בצורה מנהלית ראויה ולא רצון טוב, כי רצון טוב לא הביא אותנו לנושא הזה.
<רות פרמינגר: לכן אני חושבת שהדבר הזה מאוד בעייתי.
<רות פרמינגר: דבר נוסף, ביקשנו, ואני מציעה ליו"ר הוועדה ולחבר הכנסת מקלב, להכריז על האתר אתר מורשת, לעשות תיקון לחוק ולקבוע אתר מורשת.
<רות פרמינגר: אני קשורה באתר ההנצחה של חללי חיל הקשר.
<רות פרמינגר: כשמישהו קובע סטטוס מסוים למקום, המקום הזה הופך להיות בסטטוס הזה.
<רות פרמינגר: אני חושבת שאתר מורשת זו אפשרות שתאגם את כולם.
אורי מקלב: זה אתר מורשת במהות שלו.
דוד אמסלם: פנינו בפרוטוקול – גם אפנה אליו שוב - לראש הממשלה.
דוד אמסלם: בסך הכול זה חונה בחנייה שלו.
דוד אמסלם: גם מי שמטפל באתרי מורשת זו מחלקה אצלו.
<הלל הורוביץ: עכשיו זה אצל אלקין, במשרד ירושלים ומורשת.
<הלל הורוביץ: זה שם המשרד.
דוד אמסלם: מצוין, אז בסיכום שלי אפנה שוב.
דוד אמסלם: כרגיל, הכול מתכדרר.
דוד אמסלם: בישיבה הבאה זה יכול להיות במשרד אחר.
דוד אמסלם: מרוב דפים שאני כותב, אולי בסוף אמכור אותם ויהיה לנו תקציב לאתר מורשת.
דוד אמסלם: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס לנושא?
<נעמד מאיר: שלום.
<נעמד מאיר: אבא שלי קבור בהר הזיתים, בחלקה האפגנית.
<נעמד מאיר: ראיתי שני שינויים באזור של העדה האפגנית: העמדה של משמר הגבול, שזה מוסיף המון, והבטונדות ששמו שם כדי למנוע מכלי רכב להיכנס, שזה כמובן משפיע גם על הולכי הרגל, שרואים את הנוכחות של משמר הגבול ושל הבטונדות וזה משפיע.
<נעמד מאיר: אני לא יודע מה קורה בכל ההר, אבל אדם קרוב אצל עצמו.
<נעמד מאיר: בקשר לזה שלמשטרה אין דיווחים – גם אנחנו קיבלנו אבנים.
<נעמד מאיר: זרקו עלינו אבנים לפני הבטונדות ולפני משמר הגבול, ולא דיווחנו.
<נעמד מאיר: אז אם אין לכם ברשימה, זה לא אומר שזה לא קרה.
<נעמד מאיר: פשוט קצת התייאשנו מהמשטרה; בסדר, אז נדווח, אז מה יקרה?
<נעמד מאיר: מה יעשו?
<נעמד מאיר: יתפסו מישהו?
<נעמד מאיר: לא מספיק קיבלנו אבן, גם נלך לעמוד בתור בתחנת המשטרה כדי לדווח על זה?
<נעמד מאיר: זה לא שייך לעניין.
<שבתאי גרברציק: התשובה היא כן.
<נעמד מאיר: לא לא לא.
דוד אמסלם: חבר'ה, אם אתם רוצים להתווכח – אצלי בחדר.
דוד אמסלם: יש שם גם עוגיות.
<נעמד מאיר: מנקודת מבט של הדיוט, אין עכשיו נתונים שהם עושים משהו.
<נעמד מאיר: הם לא עושים כי הם עסוקים בדקירת יהודים עכשיו.
דוד אמסלם: אני לא מתייחס למה שאמרת בסוף, זה לא רלוונטי שלנו.
דוד אמסלם: הלל, בבקשה.
דוד אמסלם: קח לך שלוש דקות, אל תחזור על מה שאמרת.
<הלל הורוביץ: אשתדל.
<הלל הורוביץ: צריכים לחלק את נושא הביטחון, נושא הוונדליזם והפגיעות במצבות, שאנחנו מקווים שנושא הגדר ייתן לזה מענה.
<הלל הורוביץ: אני אומר את זה למשטרה, לממ"ז, אני אומר את זה גם פה - הגדר מעולה, אם יש לנו כוח אדם.
<הלל הורוביץ: זה לא במקום כוח אדם.
דוד אמסלם: הלל, תתייחס לשאלות שלי.
דוד אמסלם: אל תנאם נאומים לאומה עכשיו.
דוד אמסלם: אומר מפקד המרחב שאין ונדליזם.
דוד אמסלם: יש ונדליזם או אין?
<הלל הורוביץ: היום אין.
דוד אמסלם: אז היום אין.
דוד אמסלם: אל תדבר אתי על דברים תיאורטיים.
<הלל הורוביץ: אגיד עוד פעם: נושא הגדר זו פרשייה אחת.
<הלל הורוביץ: עיקר הבעיות שיש לנו בהר זה נושא זריקת אבנים בצירי העלייה.
<הלל הורוביץ: ברוך השם, חייבים לשבח את המשטרה על זה שבחודשים האחרונים היא מגלה נוכחות משמעותית של כוח משטרה, רואים את זה.
<הלל הורוביץ: אני נמצא בהר פעמיים-שלוש בכל שבוע ונוסע בכל הצירים – ציר א-טור, ציר הנחש, ציר החמור וראס אל-עמוד.
<הלל הורוביץ: רואים כל הזמן נוכחות, וזה נותן פירות.
<הלל הורוביץ: לכן צריך להמשיך בדבר הזה.
<הלל הורוביץ: אני אומר את זה כדי שלא יהיה מצב שתהיה רגיעה ואז, מסיבות של תקציב, יורידו כוח אדם של משטרה.
<הלל הורוביץ: צריך לשמר את הדבר הזה כל הזמן, כי זה מוכיח את עצמו.
<הלל הורוביץ: ביום רביעי בשבוע שעבר היתה הילולת הרש"ש, 10,000 איש הגיעו – מספרי אמת, רבותי - אבן אחת לא נזרקה.
<הלל הורוביץ: היה שיתוף פעולה מלא עם המשטרה, אנשים הגיעו, עלו, שמחו והתרגשו.
<הלל הורוביץ: ציפינו ל-3,000–4,000 איש, היה פה הרבה יותר.
דוד אמסלם: הלל, לאן אתה מקדם אותנו?
<הלל הורוביץ: משפט אחרון, חשוב לי.
<הלל הורוביץ: אנחנו רוצים לעשות את הגדר, אבל זה לא במקום כוח אדם של המשטרה.
<הלל הורוביץ: זה בא לסייע ולתת עוד משהו.
דוד אמסלם: עידו הרשקוביץ, מהמשרד לענייני ירושלים, בבקשה.
דוד אמסלם: אתם מתקצבים משהו בנושא?
<עידו הרשקוביץ: אנחנו מתקצבים, כחלק מתוכנית אגן העיר העתיקה, 4.3 מיליון שקלים לטובת האבטחה.
דוד אמסלם: לא אבטחה, אני מדבר על הגדר.
<עידו הרשקוביץ: גדר לא.
דוד אמסלם: אתם מתקצבים את האבטחה למשרד השיכון?
<עידו הרשקוביץ: כן.
דוד אמסלם: איך אמרתי בדיון הקודם?
דוד אמסלם: אם המשטרה תשמור, אתם תיבנו, אתם תעסקו בירושלים והוא ינהל את בית העלמין – הכול יהיה בסדר.
דוד אמסלם: אבל תשים לב מה קורה: משרד השיכון אמור להפעיל את המאבטחים שאתה מתקצב – כבר נעשיתי מבולבל, אני צריך מישהו שיסמן לי את כל החיצים.
<הלל הורוביץ: היו"ר צודק.
<מיכה מרש: משרד השיכון מעסיק במזרח ירושלים 400 מאבטחים.
דוד אמסלם: זה כשלעצמו שערורייה.
דוד אמסלם: אני רק אומר שתראה איך העסק מתנהל.
דוד אמסלם: אני מצפה שגם השר גלנט וגם השר לביטחון הפנים יקחו את המושכות אליהם ליד ויעשו פעם אחת סדר בעניינים: שהמשטרה תשמור, ואם צריך לתת את התקציבים למשטרה אז יעבירו את התקציבים ישר אליהם.
דוד אמסלם: אני בטוח שהוא בסוף הרגולטור של השומרים – הוא שומר על השומרים, לבדוק שהם שמרו.
דוד אמסלם: הוא מנחה אותם.
דוד אמסלם: אני כבר לא יודע מה קורה פה, הכול פה עקום ובגלל זה הסיפור בהר הזיתים, לדעתי.
דוד אמסלם: אבל מעבר ל-4.5 מיליון, יש לכם תקציב צבוע לגדר?
דוד אמסלם: מישהו ביקש מכם?
<הלל הורוביץ: כן.
<הלל הורוביץ: פניתי אליהם, הם מסייעים לי לאירועים שאנחנו מקיימים שם.
<הלל הורוביץ: יש לי הבטחה לסיוע ממשרד ירושלים, מהשר אלקין.
<הלל הורוביץ: אבל לגדר התשובה היתה שלילית.
דוד אמסלם: מישהו רוצה לומר עוד משהו?
<משה בגד: אני יועץ משרד הדתות לחקיקה.
<משה בגד: אני רוצה לדבר בשני כובעים: קודם כול, אבי זכרונו לברכה קבור שם 17 שנים.
<משה בגד: היו שנים יותר טובות, בשנים האחרונות, כמו לא מעט אנשים, אנחנו חוששים לעלות להר, ואנחנו רוצים לעשות את זה.
<משה בגד: נושא הגדר, הגם שהיא חשובה ואנחנו מבינים שהדבר הזה הולך לצאת לפועל בטווח של חודש וחצי מהיום וגם מצלמות זה חשוב - צירי הגישה חשובים פי כמה, נושא תקצוב כוח האדם חשוב פי כמה, כי זה בסופו של דבר מה שאדם רואה ומרגיש את הנוכחות.
<משה בגד: זה גם בהיבט האישי וגם בהיבט המקצועי.
<משה בגד: נקודה נוספת שחשוב שתיאמר, וכבודו העלה את זה, זה ריכוז התקצוב תחת גוף רגולטורי אחד.
<משה בגד: חשוב שזה יחזור לגוף כלשהו.
דוד אמסלם: אצל מי אתה חושב שזה צריך להיות?
<משה בגד: נמליץ שזה יהיה אצלנו.
<משה בגד: בעבר, בשנים קודמות, זה היה אצלנו.
<משה בגד: אני חושב שזה חשוב שיחזור למשרד הדתות.
דוד אמסלם: אז למה אתם לא מבקשים את זה?
<משה בגד: אנחנו מעלים את זה.
דוד אמסלם: לא פה, בממשלה.
דוד אמסלם: יש שר, ברוך השם, יש ממשלה, מקבלים החלטות.
<משה בגד: אנחנו בתהליך.
דוד אמסלם: מיכה, בבקשה.
<מיכה מרש: אני ממשרד השיכון.
<מיכה מרש: אני רוצה להוסיף על מה שחיים אמר.
<מיכה מרש: הוספנו, בהמלצת הממ"ז, שומר מקומי, כמו שמתבצע במוסדות חינוך במזרח ירושלים.
דוד אמסלם: כמו שמתבצע באתרי בנייה עם הבדואים.
<מיכה מרש: מה שנקבע באתרי בנייה אצל הבדואים.
דוד אמסלם: אז בואו נשלם לבדואים את המשכורת וככה נחסוך למשטרה.
<מיכה מרש: יש שם שומר 24 שעות.
<מיכה מרש: יש לו בודקה, יש לו עמדה והוא מסתובב וסורק.
<מיכה מרש: גם המשטרה וגם השומר הזה, זה עושה איזשהו משהו.
דוד אמסלם: השומר זה דבר מאוד יעיל.
<מיכה מרש: אני לא יודע כמה זה עושה באחוזים, אבל זה עושה משהו.
<מיכה מרש: דובר פה על הנושא של זריקות אבנים - זריקות האבנים הם בצירים.
<מיכה מרש: צירי ההגעה לשם הם בעייתיים; הם עוברים דרך בית-הספר בא-טור, ובשעות שנכנסים לבית-הספר ויוצאים מבית-הספר – 7:30 עד 8:00 וב-14:00 כשהם יוצאים החוצה – זה איזשהו ספורט לאומי, שהם זורקים אבנים.
<מיכה מרש: יש שם ניידות משטרה אבל בשעות האלה זורקים אבנים.
<מיכה מרש: אנחנו נמנעים מלהיכנס בשעות האלה, אז נכנסים מצירים אחרים.
דוד אמסלם: אתה מקבל הנחת עבודה שבין השעות 7:30 ל-8:00 זורקים אבנים בציר הזה והכול בסדר.
דוד אמסלם: לא נוסעים.
<מיכה מרש: אני לא אומר שזה קבוע - - -
דוד אמסלם: אתה אמרת, מיכה.
<מיכה מרש: הנחת העבודה.
אורי מקלב: בוא נפרסם את זה.
דוד אמסלם: אולי נפרסם את זה לציבור, שבשעות האלה - - - אתה מאשר את זה, חיים?
<חיים שמואלי: חס וחלילה.
<מיכה מרש: אנחנו נותנים ליווי בשעות האלה.
<חיים שמואלי: חס וחלילה, אנחנו לא נכנעים לטרור.
<מיכה מרש: דבר נוסף שצריך לקחת בחשבון זה שיש שם ניידות ליווי שעובדות 24 שעות שבעה ימים בשבוע.
<מיכה מרש: יש שם טלפון שמפורסם, אפשר להזמין כל קבוצה יכולה, ויש המון ליווי.
<מיכה מרש: אנחנו מלווים, אנחנו מדברים על 50–60 ליוויים ביממה.
<הלל הורוביץ: זה עובד מצוין.
<מיכה מרש: בדרך כלל, כשעושים את הליווי הזה, אנחנו לא מכירים זריקות אבנים.
<מיכה מרש: כשיש זריקות אבנים על הליווי הזה אז המאבטח ניגש להגיש תלונה והוא מונע את ההגעה.
<מיכה מרש: דבר אחרון הוא נושא סיכום רוה"מ.
<מיכה מרש: בסיכום של רוה"מ דובר על שליש-שליש-שליש.
<מיכה מרש: למה אין את התקציב?
<מיכה מרש: כי הוא דיבר על מקורות המשרד.
<מיכה מרש: מקורות המשרד – אני לא צריך לספר לך איך זה עובד – אין.
<מיכה מרש: זה עניין של תקציבים, איך עושים את זה.
דוד אמסלם: מתי היה הדיון?
<מיכה מרש: ב-17 בספטמבר.
דוד אמסלם: מאז דנו על תקציב המדינה 2016.
דוד אמסלם: הבנתי שזה היה ב-2015, אבל היות שהיינו כבר ב-2016 ודנו על התקציב, הוא יודע שהוא צריך שליש בגדר והוא יודע שהוא צריך שליש - אז הוא מתקצב.
<מיכה מרש: אבל בדיוני התקציב של 2016 משרד האוצר הוריד למשרד השיכון 24 מיליון שקל.
<מיכה מרש: אז הוא החזיר את זה, הוא לא יכול היה - - -
דוד אמסלם: תודה, מיכה.
דוד אמסלם: עוד מישהו רוצה להגיד משהו?
דוד אמסלם: אבל דקה, דוד, כי אני רוצה לסכם את הדיון.
<דוד דהאן: השתתפתי בהמון דיונים כאן.
<דוד דהאן: הבעיה כאן היא שמדובר בילדים, ואחד מאותם אלה שנפגעו אומר שיש לו בן שקבור שם והוא עולה אפילו עם אקדח.
<דוד דהאן: אבל ברגע שילדים מבתי-הספר האלה זורקים אבנים, אפילו עם אקדח אתה חסר אונים, לא תירה בילד.
<דוד דהאן: גם לך תמצא בכלל את הילדים.
<דוד דהאן: אז יש בעיה עם העניין הזה.
<דוד דהאן: אני משתתף כמעט בכל ערב ראש חודש - בשלוש-ארבע הפעמים האחרונות של השנה האחרונה - בסיבוב שערים, ויש תגבורת שהמשטרה נותנת, עם אבי ביטון ועם תורג'מן, וצריך להצדיע להם.
<דוד דהאן: אם הם רוצים, הם יכולים לתת מענה ממש כמו שצריך לנושא.
<דוד דהאן: אדוני יכול אפילו לבוא ולהתרשם.
דוד אמסלם: הרווי, עוד משפט אחד.
<הרווי שוורץ: רציתי להגיד שבחודשיים האחרונים המצב יותר טוב.
<הרווי שוורץ: יכול להיות שזה משום שיש שם את המשטרה ואת המג"בניקים, אבל צריכים לזכור מה היה לפני כמה חודשים.
דוד אמסלם: מסמנים לי שאני צריך לסיים את הדיון.
דוד אמסלם: קודם כול אני מודה לכולם ורוצה לסכם.
דוד אמסלם: אני רוצה לחזק את משטרת ישראל על הפעילות שהיא עושה שם.
דוד אמסלם: תחושת האנשים, או לפחות העדות של האנשים, שהמצב השתפר יחסית לפעם הקודמת.
דוד אמסלם: יש מן תחושה שהשומר הערבי הוא פקטור מאוד משמעותי בעניין, אבל בואו נראה לאן אנחנו הולכים עם זה.
דוד אמסלם: חיים, עשיתי דיון גם בוועדה המיוחדת שלנו, גם בנושאים אחרים במשטרה וגם בנושא של הר הבית - בתקופת החגים יש בעיה; יש גלים בתקופות החגים - פסח וראש השנה.
דוד אמסלם: אנחנו הולכים לקראת פסח, בעזרת השם מעכשיו תעשו הערכת מצב לגבי פסח, איך עולים להר הזיתים חופשי בפסח, שפסח לא יפתיע אתכם.
דוד אמסלם: עבדתי בירושלים הרבה שנים, כל פעם ה-1 בספטמבר היה תמיד מפתיע אותנו.
דוד אמסלם: ב-31 באוגוסט היינו קמים בבוקר ואומרים: אוי, מחר ה-1 בספטמבר – הפתיע אותנו, לא חשבנו על זה.
דוד אמסלם: אז אני אומר לך, חיים, תעשו דיונים פנימיים לגבי כל המשמעויות – סד"כ שיטות וכו' – ואמרתי את זה גם לסמפכ"ל שהיה בדיון, כדי שלא נצטרך לעשות דיון, מה שנקרא פוסט מורטם, למה לא היה, ואחרי שאמרנו.
דוד אמסלם: אז תהיו ערוכים לגבי הנושא של החגים כדי שהמצב הזה יישמר.
דוד אמסלם: לגבי אמצעי האבטחה – מצלמות וגדר.
דוד אמסלם: הלל, אני מדבר אליך.
דוד אמסלם: ציפיתי שהעסק הזה כבר יהיה גמור.
דוד אמסלם: כי מגיע עוד מעט פסח.
דוד אמסלם: למלה?
דוד אמסלם: חיים צריך להיות מודאג לגבי פסח עכשיו.
דוד אמסלם: אם יש גדר ויש מצלמות יותר קל לו.
דוד אמסלם: אז מתחיל סיפור חד גדיא גם פה.
דוד אמסלם: אעשה דיון מעקב בעוד חודש וחצי.
דוד אמסלם: אני מודיע לכם, אם זה לא ייפתר, אשלח את זה לוועדה לביקורת המדינה.
דוד אמסלם: לי נמאס מהעניין.
דוד אמסלם: יש פה משרדי ממשלה שאין לי מושג מה הם עושים מהבוקר עד הלילה ומה הם עושים עם הרי הכסף שיש להם.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים כבר חצי שנה על הנושא הזה, כולל סיור.
דוד אמסלם: לא יעלה על הדעת שאנחנו מגיעים אחרי חצי שנה, וזה המצב, שאתם מתחילים להתווכח על הגדר.
דוד אמסלם: אז לך לגפני, מצדי תפוס אותו היום כאן, שלא ייצא מהכנסת.
דוד אמסלם: אני אעשה עוד דיון בעוד חודש וחצי, בעזרת השם ובישועתו, ואני מודיע: אם זה לא ייפתר אשלח את זה לוועדה לביקורת המדינה, שהיא תעשה לכם את הפדיחות במסגרת הסמכויות שיש לה.
דוד אמסלם: היא כבר תביא בצווים את מנכ"ל משרד ראש הממשלה, ואם צריך – גם את ראש הממשלה.
דוד אמסלם: מבחינתי הסאגה הזאת חייבת להיפתר ולהיסגר.
דוד אמסלם: הרבה פעמים כשיש שם בעיה אני מרגיש, כאזרח ישראלי, מושפל.
דוד אמסלם: כיהודי – בוודאי, אבל גם כאזרח ישראלי.
דוד אמסלם: אנחנו 300 מטר בקו אווירי מהכותל, בבירת מדינת ישראל, ואנשים צריכים לחשוב שבע פעמים אם לעלות לעשות אזכרה להורים שלהם.
דוד אמסלם: פה, בארץ ישראל?
דוד אמסלם: אם זה היה בצרפת, הצרפתים היו מביאים 2,000 פלוגות כדי שזה לא יקרה שם, שהיהודים בארץ ישראל יגידו להם שזה לא בסדר.
דוד אמסלם: אבל כל כמו כל דבר, אנחנו פה מזלזלים בערכים של עצמנו, כשמדובר בכסף – בוודאי, וכשזה קורה באומות העולם אנחנו מטיפים להם מוסר למה זה קורה שם.
דוד אמסלם: אז קודם כול בואו נעשה סדר אצלנו.
דוד אמסלם: לכן, אני מצפה ממך הלל, משום שבסופו של דבר אתה האדם שרשום עליו "בית העלמין", מה לעשות.
דוד אמסלם: אין לה סמכויות, אין לך אמצעים, אבל - - -
<הלל הורוביץ: עם הרים של כסף.
דוד אמסלם: אבל אתה הכותרת, שמו בן אדם שיש לו כותרת, שהוא יהיה הכתובת, לטוב ולרע.
דוד אמסלם: תגיד לי אם אתה צריך את העזרה שלי.
דוד אמסלם: אני לא רוצה להגיע לדיון ולהעביר את זה באופן אוטומטי, אלא אם כן אנסה לעזור לך בדרך.
<רות פרמינגר: אדוני, סליחה.
<רות פרמינגר: מה בנושא אתר מורשת?
דוד אמסלם: אפנה לשר אלקין – כבר סיכמתי את זה קודם בפרוטוקול - כדי שיתחיל לקדם את הסיפור.
דוד אמסלם: אני באמת מאמין וחושב שהר הזיתים – אם הוא לא אתר מורשת, חוץ מהכותל, אני לא יודע מה צריך להיות אתר מורשת.
דוד אמסלם: אז נפנה לשר אלקין כדי שיקדם את זה.
דוד אמסלם: אני חושב שזה גם החלטת ממשלה, אני לא מכיר את הפרוצדורה, אבל זה חונה אצלו בחנייה.
דוד אמסלם: תודה רבה לכולם, אני נועל את הישיבה.
יואב בן צור: בוקר טוב לכולם, אני מבקש לדחות את הישיבה לשעה 10:00.
יואב בן צור: תודה, הישיבה נעולה.
יעל גרמן: ב-10:00 אנחנו לא יכולים, כי יש לנו הצבעות בוועדת החוקה, חוק ומשפט.
מיכל רוזין: אנחנו לא יכולים, כי יש לנו הצבעות.
יואב בן צור: ב-10:00 ההצבעות?
יואב בן צור: אז ב-10:15.
יעל גרמן: אחרי ההצבעות בוועדת החוקה, חוק ומשפט.
יואב בן צור: לא, אני לא יכול להגיד אחרי ההצבעה.
יואב בן צור: בשעה 10:15, תודה.
זוהיר בהלול: רוזנר, זה חוקי, זה חוקתי?
מיכל רוזין: לא, אבל צריך להודיע - - -
יואב בן צור: מיכל, אל תביכי אותי, אני מבקש.
מיכל רוזין: אני מבינה את הבעיה, אבל בוא נקבע 12:00.
מיכל רוזין: יש לנו הצבעה חשובה בוועדת החוקה, חוק ומשפט.
יעל גרמן: בוא נקבע 12:00, 11:30.
יואב בן צור: צריך אישור של יושב ראש הכנסת.
יעל גרמן: הוא ייתן לך.
יעל גרמן: אז בוא נקבע 10:30, 10:45.
מיכל רוזין: אנחנו חייבים להצביע בוועדת החוקה, חוק ומשפט.
יעל גרמן: אנחנו מוכרחים להצביע בוועדת החוקה, חוק ומשפט.
יואב בן צור: 10:15, ואם תהיה בעיה, נחכה לכם.
יואב בן צור: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים ואיכות הסביבה.
יואב בן צור: על סדר-היום: הצעת חוק למניעת הסתננות (תיקון מס' 5 והוראת שעה), לקריאה שנייה ושלישית.
יואב בן צור: אני רוצה לומר כמה דברים לפני שנתחיל בסדרי הדיון.
יואב בן צור: יש פה הסתייגויות של חברי הכנסת, ויש פה אנשים אחרים ואנשי מקצוע שבאו ורוצים להתבטא.
יואב בן צור: נשתדל לתת לכולם להתבטא, רק אני מבקש דבר אחד – אם מישהו אמר דבר מסוים, והשני אחריו חוזר על אותם נושאים, אפסיק אותו באמצע, כי הזמן שלנו מוגבל ומוקצב.
יואב בן צור: אם הוא אומר דברים חדשים, נשמח להתחדש, אבל אם הוא חוזר על דברי השני, אאלץ להפסיק אותו, כי זמננו יקר.
יואב בן צור: נציגי הממשלה, תציגו את החוק, בבקשה.
<שונית לוי שחר: שלום.
<שונית לוי שחר: אני שונית שחר, מהלשכה המשפטית של רשות האוכלוסין וההגירה.
<שונית לוי שחר: אגיד כמה מילים לפני.
<שונית לוי שחר: כידוע, באוגוסט האחרון ניתן פסק דינו של בג"ץ בעתירה השלישית שהוגשה כנגד התיקון לחוק למניעת הסתננות.
<שונית לוי שחר: בית המשפט קבע הפעם כי תיקון החוק, שמתייחס להסדרים שנקבעו בפרק ג' ובפרק ד' לחוק, חוקתיים, למעט הסעיפים 32ד, סעיף קטן (א), ו-32כא, שקובעים את תקופת השהייה של עשרים חודשים.
<שונית לוי שחר: בית המשפט ביטל את הסעיפים האלו, תוך שהוא השהה את הביטול לפרק זמן של ששה חודשים, במסגרתם העמיד את תקופת השהייה המרבית במרכז לתקופה של 12 חודשים.
<שונית לוי שחר: כמובן, בתקופה זו ניתן למחוקק פרק זמן משמעותי, להביא הסדר חקיקתי חדש.