GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דרור צוריאל: לא, תעשי רגולציה סביבתית על הספנות כדי שלא יהיה לך זפת בים.
<דרור צוריאל: אותו דבר אם משרד החקלאות יחליט שדיג המכמורת, יש לו איזה שהוא תוצר שהמדינה חייבת אותו וזו הדרך לעשות את זה, אז אפשר לקבוע את המגבלות הסביבתיות כדי לאפשר לדבר הזה להתקיים, ולבחון את אותן מגבלות בעזרת הניטור והמחקר ולוודא האם זה נכון או לא נכון.
<פרד ארז'ואן: רק לעניין זיהום ים – אנחנו ב-25 שנים האחרונות צמצמנו את זיהום הים בעשרות אחוזים, מעל 90% - -
רחל עזריה: בסדר, אנחנו לא בדיון הזה.
<פרד ארז'ואן: אנחנו מוכנים בהחלט לקחת על עצמנו את התפקיד הסביבתי, ואנחנו רוצים לעשות את זה, אנחנו פועלים לעשות את זה בצורה משמעותית בנושא הדיג, ואנחנו ממשיכים לעבוד גם מול משרד - -
רחל עזריה: אוקי, כיוון שהתחייבתי אני אתן למיכאל עכשיו, ואז אני רוצה לעבור לחברי הכנסת שרוצים להתייחס.
<אורי שרון: רק מילה אחת אני רוצה להגיד לך - -
רחל עזריה: אבל אתה ביקשת שלמיכאל תהיה רשות דיבור.
<אורי שרון: אז מיכאל יגיד ואחר כך אני - -
רחל עזריה: לא, מיכאל יגיד ואחר כך חברי כנסת יגידו.
<אורי שרון: לא הבנת מה שאני מבקש.
<אורי שרון: על השולחן שלכם יש ניירות - -
רחל עזריה: אנחנו נקרא אותם.
<אורי שרון: סליחה רגע, לנו היו שתי ישיבות עם החברה להגנת הטבע, שבהן ניסינו להסביר מה שבעצם מנסים להסביר כאן.
<אורי שרון: כדייגים, כאדם שחי את השטח, באנו לשטח להם שיטות דיג ולהסביר את מה שאמרתי לכם כאן, בשורה אחרונה, מה אתם עושים – אתם עושים הטעייה גדולה.
<אורי שרון: עכשיו מיכאל.
<מיכאל זמל: אני פה קטונתי כי לא נתתם לדבר למומחה הגדול, הבינלאומי, בכלל, להסביר את המצב.
<מיכאל זמל: לכן, כל מה שאני אגיד זה מרמת השטח - -
רחל עזריה: מי המומחה?
<מיכאל זמל: מנחם בן ימי.
רחל עזריה: הוא דיבר.
<מיכאל זמל: לא נתתם לא להסביר את העמדות המקובלות וההשקפות המקובלות בעולם.
יעל כהן-פארן: הוא קיבל זמן דיבור, ואם הוא דיבר על דברים אחרים, זו החלטה שלו.
<מיכאל זמל: בסדר.
<מיכאל זמל: קודם כל, קיימת הפרדה מוחלטת בין דיג מכמורת לדיג חופי.
<מיכאל זמל: ובעידן של מחקר, ואני די מסכים עם המשרד להגנת הסביבה לגבי היעדים ולגבי המחקר - לא רק שהמחקר לא קיים, כבר מעל חמש שנים אין אפילו נתונים סטטיסטיים על הדגים אבל כולם פתאום מדברים שהדגה התמעטה ואין דגים בים, אבל מישהו בדק את זה?
<מיכאל זמל: אני רוצה לומר לכם שדיג מכמורת היום, מבחינת תפיסות הדגים, משגשג.
<מיכאל זמל: העסקים מרוויחים ועובדים טוב מאד.
<מיכאל זמל: לגבי עומס על הים – העומס על הים לא קיים מבחינת דיג מכמורת לפחות כי ב-15 השנים האחרונות כמות הספינות והנוכחות בים ירדה בין 30% ל-40%.
<מיכאל זמל: לגבי דגים קטנים שנתפסים ברשת המכמורת – קודם כל, אני די מסכים שהאכיפה על החוק הקיים די לוקה בחסר אבל יחד עם זה, בים התיכון לעומת האוקיינוסים והימים הפתוחים האחרים – הים התיכון הוא ים סגור – מבחינת הדיג, דיג מכמורת יש מושג באנגלית שנקרא: "מולטי ספייסי פישינג", דיג רב מיני.
<מיכאל זמל: כאשר באותה גרירה, באות רשת הספינה עלולה לתפוס 30 מינים שונים.
<מיכאל זמל: ה-30 מינים השונים האלה יהיו בעונות שונות, בעומקים שונים, בגדלים שונים ולכן, אין אפשרות לעשות סלקציה.
<מיכאל זמל: זה לא דיג של קוד האטלנטי, שאפשר לעשות סלקציה שעושים שאת זה בצפון אנגליה ובים הצפוני.
<מיכאל זמל: לגבי הצבים – למה אף אחד לא מדבר שאין היום לצב מסכן מקום בחוף הים להטיל ביצים ולחיות?
<מיכאל זמל: למה כולם מדברים שדיג מכמורת או דיג בכלל פוגע בצבים?
רחל עזריה: לא, מיכאל.
רחל עזריה: אנחנו עושים דיון אחר על החופים.
<מיכאל זמל: בסדר, אבל אני די מסכים אתך שכולם מדברים על הדיג, והכל בסופו של דבר מתנקז בדיג מכמורת.
<מיכאל זמל: איך יכולה לבוא מדינה בעמדה של נחקר.
<מיכאל זמל: אני לא מדבר עכשיו על נחקר, אני מדבר עכשיו על נתונים סטטיסטיים לציבור הדייגים, שיש להם זכות בסיסית לפרנסתם, ולהטיל עליהם מגבלות בלי שום בדיקה אלא להסתמך על בדיקה חיצונית, ובדיקה מאד מאד מגמתית לדעתי.
<מיכאל זמל: לגבי סובסידיות – ענף המכמורת לא מקבל במשך 15 שנה שום סובסידיית מדינה למרות שיש חוק השקעות הון בחקלאות, שמגיע לחידוש צי ותשתיות 30%, למרות שהיה תקציב לתיקון הכלים 30%.
<מיכאל זמל: הסובסידיה היחידה שענף המכמורת מקבל זה סובסידיה לדלק, שהיום זה הקטנת התשלום בלו, שנמדדת בשני שקלים לליטר, וזאת הסובסידיה היחידה כמו עוד כמה מענפי המשק והתעשייה בישראל.
<מיכאל זמל: זה לא קשור כרגע לדיג.
<מיכאל זמל: אבל לגבי סובסידיות, יש לי עוד משהו להגיד: מצד אחד, כולם נוח להם ויפה להגיד שמדינת ישראל הולכת ומחתימה כל מיני אמנות ב-OECD, באיחוד האירופאי, בשוק המשותף וכדומה כאשר הדייג שם מקבל מבחינת הזכויות הרבה מאד לעומת מה שמקבלים בישראל.
<מיכאל זמל: לכן, אי אפשר לבוא כל הזמן ולקחת, ולקחת, ולקחת, גם צריך לתת אבל אם לא נותנים שום דבר אז גם אין טעם ואין מקום לקחת.
<מיכאל זמל: לגבי דיג ספורטיבי – אני לא יודע מאיפה הנתונים על עשרות אלפי דייגים ספורטיביים אבל ברור שהתרבות והפנאי מתפתחים במדינת ישראל, וזה גדל וזה חשוב.
<מיכאל זמל: אין שום רגולציה על דיג ספורטיבי, וכמו שהמומחה אמר, גם אם היום, רק במספרים אני אגיד לך.
<מיכאל זמל: אין לי מצגת יפה אבל אני אגיד לך במספרים: דיג מכמורת תופס היום בסביבות 1,500 טון דגים בשנה, שמהווים פרנסה רק בסיבוב ראשון.
<מיכאל זמל: זאת אומרת, זה בעלים וכוח אדם בספינות – משהו כמו ל-120 אנשים.
<מיכאל זמל: אני עכשיו לא מדבר על הסוחרים, אני לא מדבר על אלה שמבצעים תיקונים, שמוכרים ציוד וכדומה - -
רחל עזריה: מיכאל סליחה, תקשיב: אתה רואה את השעון?
רחל עזריה: הדיון מסתיים בשעה 13:00.
רחל עזריה: עד אז יש כמה דוברים אחרים.
רחל עזריה: אני ביקשתי שאתה תגיב לתגובות.
רחל עזריה: אני מבינה שאתה מוותר להגיב לעניין של - -
<מיכאל זמל: אני אגיב.
רחל עזריה: יש לך 20 שניות.
<מיכאל זמל: אוקי.
<מיכאל זמל: לגבי שמורות הטבע – זה נושא מאד מאד - -
רחל עזריה: לא שמורות הטבע.
רחל עזריה: מה שאמר חברך אורי, שמדובר באזורים אחרים ולכן...
רחל עזריה: ואז רשות הטבע והגנים לא יסכימו - - -
<מיכאל זמל: אז ככה: דיג המכמורת – אני לא מדבר עכשיו על מספרים, זה לא רלוונטי כרגע.
<מיכאל זמל: מרבית הדגים שדיג המכמורת תופס זה דגים עוברים.
<מיכאל זמל: זאת אומרת, אי אפשר לבוא ולהגיד – בכלל, התפיסה שאנחנו מנהלים את הים כמו אקווריום בכלל לא מקובלת.
<מיכאל זמל: לכן, ברוב המקרים אין בכלל לדבר על בתי גידול במה שקשור לדיג מכמורת ברוב הספינות.
<מיכאל זמל: בתי גידול לדגים, כמו שכבר אמרו קודמי, זה נמצא בקרבת החוף בעומקים מאד מאד רדודים כאשר לפי החוק הקיים יש 15 מטר סגירה, והיות ואנחנו אנשים שומרי חוק אז אנחנו לא נדבר עכשיו, שמעתי שאמרו שראו את האנשים בתשעה מטר ובחמישה מטר.
<מיכאל זמל: נכון, גם דייגים נוהגים בכביש ולפעמים נוסעים 150.
<מיכאל זמל: אז מה?
<מיכאל זמל: אני תפסתי אותו?
<מיכאל זמל: לא תפסתי אותו.
<מיכאל זמל: אז אנחנו מדברים על החוק, והחוק מתיר לעבוד בעומק מעל 15 מטר למכמורתן כאשר ב-15 מטר נכללים כל הריפים, כל השוניות, כל בתי הגידול וכל הסביבה המעשירה את הים.
רחל עזריה: עורכת דין שלי לב-שרמן מ"אדם טבע ודין, בבקשה.
<שלי לב-שרמן: תודה.
<שלי לב-שרמן: אני רוצה להציג בכמה דקות איזו שהיא פריזמה רחבה - -
רחל עזריה: לא, לא, אין לך כמה דקות.
<שלי לב-שרמן: אז בשורה: פריזמה רחבה יותר, אני חושבת שעולה פה מבין הדברים, והדברים נאמרו גם על ידך וגם על ידי היושב ראש דודי אמסלם.
<שלי לב-שרמן: עדין זו דוגמה טובה להיעדר הניהול שיש היום בסביבה הימית בישראל.
<שלי לב-שרמן: אנחנו מקדמים יוזמה בכנסת של הצעת חוק שבין היתר תסביר למה צריך את כל ההיבטים שדיברנו עליהם פה בעניין הדגה, ובעצם תציג איזה שהוא מנגנון מתכלל עצמאי חדש, שהתפקיד שלו יהיה לנהל את כל השימושים בסביבה הימית.
<שלי לב-שרמן: הצעת החוק הזאת נותנת כמה כלים שיכולים לעזור גם לנושא של משאב הדגה וגם הועלו פה על ידי חלק מהדוברים.
<שלי לב-שרמן: למשל - -
רחל עזריה: תסיימי.
רחל עזריה: אני מבינה את הצעת החוק שלכם, אתם רוצים לעגן את כל הנושא של הסביבה הימית ולהקים רשות שתעסוק בזה.
<שלי לב-שרמן: נכון.
<שלי לב-שרמן: זה מאד רלוונטי גם לנושא של הדיג.
<שלי לב-שרמן: זה מציע איגום - - -
<שלי לב-שרמן: - - זה מציע רישיונות, זה מציע מנהלת אכיפה.
<שלי לב-שרמן: זה מציע את כל ההיבטים שיכולים לסייע בין היתר גם לנושא של משאב הדגה, והיינו שמחים אם ועדת הפנים תיקח על עצמה לקדם על עצמה גם את היוזמה הזאת.
רחל עזריה: אז על זה אפשר לדבר עם היו"ר הקבוע.
רחל עזריה: מתי מוסקוביץ מדיג ספורטיבי.
<מתי מוסקוביץ: אני דייג ספורטיבי, חי דגים וכנראה גם אחד הבודדים שחף מאינטרסים פה.
<מתי מוסקוביץ: אנחנו אמנם עם סגולה אבל בכל העולם הבעיה הזאת היא לא רק שלנו, הבעיה היא כלל עולמית, ובכל העולם פתרו אותה ורק אנחנו מחפשים למצוא כל מיני דרכים "יצירתיות" לפתור את הבעיה.
<מתי מוסקוביץ: בכל העולם פתרו את הבעיה הזאת על ידי אכיפה, ואם מסתכלים על נתונים של אגן הים התיכון, כל מדינות הים התיכון, אז יש שתי מדינות מאד מאד מפותחות שאין עליהן אכיפה ואין מחקר עליהן - זה לוב וישראל.
<מתי מוסקוביץ: גם לבנון - -
רחל עזריה: אוקי, אז אתה מציע אכיפה.
<מתי מוסקוביץ: לא רק.
<מתי מוסקוביץ: ההצעה שלי ללכת על רגולציות שקיימות בעולם.
<מתי מוסקוביץ: ללכת על שיטות שקיימות בעולם.
<מתי מוסקוביץ: אני לא יודע אם צריך לתלות את כל דייגי המכמורת חלילה או שצריך להחליט שחצי שנה לא דגים אבל בכל העולם יש רגולציות ויש תקנות שלפיהם צריך ללכת.
<מתי מוסקוביץ: אנחנו לא צריכים להמציא איזה גלגל משושה חדש.
המחנה הציוני: בקצרה – קודם כל, אני שמחה על הדיון.
המחנה הציוני: אני גם מברכת על כך שהתקנות עולות ממש עוד שבועיים בוועדת הכלכלה, ואני מקווה שהן יעברו ובצורה טובה יותר אולי ממה שכרגע הן מנוסחות.
המחנה הציוני: תראו, הים, כמו שאני רואה את זה, מנוהל בצורה גרועה כבר שנים, והגיע הזמן לעשות בו סדר.
המחנה הציוני: אנחנו שומעים פה קצת עדויות סותרות.
המחנה הציוני: אני חייבת לומר שאני לא יודעת אם הגיע לכאן נציג מהמכון לחקר ימים ואגמים.
המחנה הציוני: הם חוקרים את הנושא, אלון?
המחנה הציוני: הם לא חוקרים את הנושא.
המחנה הציוני: מפתיע אותי שהם לא חוקרים את הנושא כגוף חיצוני, אפשר לומר, לא בעל אינטרסים שתפקידו הגנת הסביבה.
המחנה הציוני: מבחינתי, הגנת הסביבה והגנת הסביבה הימית זה הבסיס לכך שיהיו חיים בים התיכון, והחיים האלה גם ישרתו את הדייגים שחיים מאותם חיים בים התיכון.
המחנה הציוני: תראו, אני זוכרת מאבק שהייתי מאד מעורה בים סוף דווקא נגד כלובי דגים, חקלאות ימית, שבאו וטענו, ובאמת כל המומחים עמדו על הרגלים האחוריות וטענו שהם הורסים בצורה קיצונית את מפרץ אילת.
המחנה הציוני: כמובן שתמיד יש עוד דברים: יש נמל נפט ויש זיהומים מכל מיני דברים אחרים.
המחנה הציוני: היו עוד טענות, זה לא הם, זה מישהו אחר.
המחנה הציוני: בסופו של דבר, הוציאו את החקלאות הימית ממפרץ אילת וזה עשה רק טוב לים.
המחנה הציוני: היום, כמו שאני רואה את זה, יושבים כאן אמנם חקלאים, דייגים, שטוענים אחרת אבל בעיניי, אין מה לעשות, יש להם אינטרס מסוים, ואני שומעת את הדברים שמועלים כאן על ידי כמעט כל הגופים, ואני רוצה לשמוע עוד חוקרים, אם יש בעלי דעות ובעלי עניין שחושבים גם אחרת.
המחנה הציוני: אני מעוניינת לשמוע אותם אבל אני חושבת שיש פה זרקור מאד ברור כלפי סוג מסוים של דיג, שבאמת פוגע פגיעה מהותית בבסיס הגידול של כל שאר החיים בים התיכון.
המחנה הציוני: ולכן, אני יודעת שכרגע זה לא הדיון כאן.
המחנה הציוני: הדיון העיקרי עובר לוועדת הכלכלה אבל אם יש כאן מקום לטפל דווקא בסוג הזה של הדיג ולפצות אותו, זה יפתור את בעיית אובדן הדגים בים, ואנחנו צריכים לטפל בו.
המחנה הציוני: אין לנו עוד ים.
המחנה הציוני: הים זה מקור חיים ומקור פרנסה להרבה מאד אנשים.
המחנה הציוני: אנחנו לא רוצים שיישאר ים חסר חיים.
המחנה הציוני: אנחנו לא רוצים עוד ים מוות, יש לנו ים מוות אחד במדינה.
המחנה הציוני: תודה.
דוד אמסלם: רבותי, אני חייב לסגור את הדיון.
דוד אמסלם: אנחנו מתחילים עכשיו נושא חדש.
דוד אמסלם: אתה רוצה משפט אחרון?
<דרור ברק: אני דייג מכמורת, אני אנסה מאד לקצר.
<דרור ברק: דבר ראשון: אני לא מתכוון להתנצל על זה שאני דייג 35 שנה - -
דוד אמסלם: מישהו ביקש ממך להתנצל?
<דרור ברק: תן לי לעשות את ההצהרות שלי כי באווירה הנוכחית זה מין הרגשה שצריך להתנצל.
<דרור ברק: דבר שני, אני לא אכנס פה עכשיו למקצועי ולא מקצועי ומי אמר כך ומי אמר אחרת.
<דרור ברק: זה שאגף הדיג לא טיפל שנים ארוכות בנושא, זה לא אומר שאי אפשר לטפל בו מעכשיו.
<דרור ברק: זה שאפשר להגיע לשיתוף פעולה עם כל הגורמים שיושבים פה, זה גם נכון, אפשר לשפר אבל מספר 1 בתוך הדיון הזה – אף אחד לא הזכיר, אתם מדברים על אנשים שמתפרנסים יום יום.
<דרור ברק: אמנם קבוצה קטנה, לא ביקשנו שום דבר מאף אחד, לא תתמכו בנו ולא תעזרו לנו, אנחנו עוברים שנים קשות ושנים טובות.
<דרור ברק: אנחנו משלמים את המסים שלנו, יש לנו ספרי חשבונות, היינו בצבא.
<דרור ברק: מה שמגיע לכל אחד פה, כולל צבי הים היפים, מגיע גם לנו.
<דרור ברק: מגיע לנו, אנחנו אזרחי המדינה.
<דרור ברק: אתם לא תיקחו מחר בבוקר קיבוץ בגליל או מושב בנגב ותגידו למאה משפחות "תלכו מפה".
<דרור ברק: לא תעשו את זה.
<אורי בינסטד: אני דייג ספורטיבי.
<אורי בינסטד: אני מאיגוד הדייגים הספורטיביים.
<אורי בינסטד: נקודה למחשבה שלא עלתה עד עכשיו בדיון היא ניצול משאב הדגה, מה שדרור התחיל לדבר עליו קודם.
<אורי בינסטד: בעצם הדגים האלה יכולים לתרום למדינה פי עשרות אם היו נתפסים מסחרי, אם היו נתפסים בדיג ספורטיבי.
<אורי בינסטד: מדברים על הפרנסה של הדייגים המסחריים, ואין לי שום דבר נגד הפרנסה שלהם אבל דיג ספורטיבי, שתופס אחוז מאד קטן מהשלל - לפי הנתונים של אלון הדייגים הספורטיביים הלא מסחריים תופסים רק כ-10% מהשלל השנתי - -
<אלון רוטשילד: 18%.
<אורי בינסטד: - - שבעצם כל דג, אם הוא היה נתפס אצל דייג מסחרי או אצל דייג ספורטיבי, אצל דייג ספורטיבי הוא תורם לכלכלה הישראלית בערך בין פי 10 ל-20.
<אורי בינסטד: אצל האמריקאים יש מחקר - -
דוד אמסלם: אורי, אני לא בא מזוויתה כלכלה כרגע.
<אורי בינסטד: בסדר, אבל זו גם נקודה למחשבה.
דוד אמסלם: רבותי, אני רוצה ברשות
דוד אמסלם: כם לסכם את הדיון: תראו, הרושם שנוצר בפניי זה שבאמת הנושא של הדיג במדינת ישראל לא מנוהל, לא מפוקח בכל הרמות.
דוד אמסלם: אני די המום מזה ודי מופתע אפילו אבל כנראה שזה המצב.
דוד אמסלם: היות ובעצם אתם אמרתם שבוועדת הכלכלה בעוד שבועיים כבר נקבע דיון בנושא של התקנות, אז הייתי מבקש את פרוטוקול הדיון להעביר ליו"ר ועדת הכלכלה, חבר הכנסת כבל.
דוד אמסלם: אני גם אדבר אתו היום על מנת שיקרא את הדיון ויראה את רחשי לב הציבור, מה שנקרא, מכל הצדדים.
דוד אמסלם: אני סבור גם שסוגיית הדיג במכמורת צריכה, לדעתי, לקבל טיפול במסגרת ועדת הכלכלה יותר אינטנסיבי.
דוד אמסלם: זאת אומרת, לעשות שם דיון יותר מעמיק בנושא הזה כולל ההשלכות.
דוד אמסלם: זה אומר, כולל טיפול בדייגים.
דוד אמסלם: אין שום עניין.
דוד אמסלם: הדייגים, באופן בסיסי, זה אנשים שקמו בבוקר, קיבלו רישיון מהמדינה, קמים בבוקר לעמל כפם להביא את פרנסתם ואין על זה ויכוח בכלל.
דוד אמסלם: אף אחד לא צריך להתנצל, אף אחד לא צריך להרגיש במצוקה, אף אחד לא עושה פה דברים שלא עושים אותם.
דוד אמסלם: הוא עובד לפי חוק ואין לנו טענה כזאת.
דוד אמסלם: להיפך, גם אמרתי שבמדינת ישראל מקבלים החלטות בכל מיני נושאים שונים ומשונים שמפסיקים פעולה לפעמים ומפצים את האנשים.
דוד אמסלם: בסך הכל זה פרנסה של אנשים וצריך לדאוג לה.
דוד אמסלם: היות וכמו שאמרתי, יש דיון בעוד שבועיים, אין לי זמן כרגע מבחינת לוחות הזמנים לבקש מכבל כבר.
דוד אמסלם: הוא קבע את הדיון.
דוד אמסלם: אז לכן, כמו שאמרה היועצת המשפטית, הסמכויות לנושא תקנות הדיג יושבות בוועדת הכלכלה ולא פה.
דוד אמסלם: לכן, מה שאני מציע – אנחנו נמתין לדיון בוועדת הכלכלה ותבואו לשם ותטענו את הטענות שלכם.
דוד אמסלם: ואם בסופו של דבר ועדת הכלכלה לא תתקין את התקנות כמו שאנחנו מבינים אותן, כדי שהתוצאה בסופו של דבר תהיה שיקום הים, אז אני אכנס שוב את הוועדה כאן, ואז נוביל חקיקה בנושא של כל מה שנאמר כאן, אני כבר אגבש את החוק.
דוד אמסלם: אני מבקש גם בהתייחסות של ועדת הכלכלה, שתהיה גם לחלוקת העבודה, שאני מאמין שהיא חייבת להיות.
דוד אמסלם: לא יכול להיות שזה שאחראי על הענף הוא גם אחראי לפקח על עצמו.
דוד אמסלם: אני חושב שצריכה להיות אחריות בין הסביבה הימית, מי אחראי עליה במדינת ישראל לבין מי אחראי על החקלאות הימית.
דוד אמסלם: זה שני דברים שונים.
דוד אמסלם: אז אני חושב שבדיוק כמו שמשרד החקלאות לא מנהל את הקרקעות של המדינה אלא הוא מנהל את החקלאים והמנהל מנהל את הקרקעות מולם, כנ"ל גם פה צריך להיות.
דוד אמסלם: הסביבה הימית צריכה להתנהל על ידי גוף שקם בבוקר, רואה רק ים, לא רואה דייגים, לא רואה כלום, רואה דגים.
דוד אמסלם: רואה את החיים בים, ויש גוף אחר שאמור לקום בבוקר ולדאוג לדייגים ולתושבי מדינת ישראל שיאכלו דגים.
דוד אמסלם: אני חושב שהאיזון בין שני הגופים האלה בסוף מביא אותנו לנקודה הנכונה שמצד אחד אין בכלל דיג, ולכאורה מצד שני, מהצד הקיצון השני זה שכל היום דגים והורסים.
דוד אמסלם: אני מניח ששני הגופים האלה יתווכחו ביניהם ובסוף יגיעו לעמק השווה, שלדעתי זו נקודת האיזון הנכונה.
דוד אמסלם: לכן, אני חושב שזה מה שצריך להיות.
דוד אמסלם: אני אעמוד בקשר עם הדייגים הספורטיביים בעוד כחודש, אחרי הדיון בוועדת הכלכלה ולפי זה נדע איך אנחנו מתקדמים.
דוד אמסלם: אז אני מודה לכולם.
דוד אמסלם: צהרים טובים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא ביטחון בהר הזיתים – ישיבת מעקב.
דוד אמסלם: שלחתי את מנהלת הוועדה להוציא את הפרוטוקול האחרון.
דוד אמסלם: אתחיל את הדיון בכך שארצה לקבל מגורמי הביטחון - ועוד מעט אעבור גם למשרד השיכון וגם למשרד הפנים – מה קרה מאז הדיון האחרון.
דוד אמסלם: עוד מעט היא תביא את הפרוטוקול ואהיה יותר מדויק, אבל להזכירכם, עשינו סיור בהר הזיתים לפני מספר חודשים.
דוד אמסלם: היו שם מצבות מחוללות בעשרות, היתה בעיה של נושא ביטחון שצף אליי מפניות של אזרחים.
דוד אמסלם: ביקשנו מהמשטרה, ממשרד השיכון ומעיריית ירושלים להסדיר את הנושא.
דוד אמסלם: מבחינתנו מבחן התוצאה זה מה שחשוב, ולכן הייתי רוצה לשמוע משלושת הגופים האלה מה עשו מאז ועד היום.
דוד אמסלם: נתחיל במשטרת ישראל.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני ממשיך לקבל תלונות.
דוד אמסלם: אני מקיים את הדיון הזה בגלל שאני ממשיך לקבל תלונות.
דוד אמסלם: אני יכול לספר לכם שכינסתי גם את הוועדה החשאית וגם שם חקרתי את הנושא בדרגים אחרים.
דוד אמסלם: זה לא המקום לדווח על זה, אבל אני רוצה לשמוע כרגע למה אין שינוי.
<חיים שמואלי: צהרים טובים.
<חיים שמואלי: מהניתוח שלנו של האירועים בהר הזיתים אנחנו יכולים לומר שבחודשים האחרונים ישנה ירידה דרסטית בכמות האירועים של ניפוץ מצבות.
<חיים שמואלי: יותר נכון – בשלושה חודשים האחרונים, ואפילו יותר, אין ניפוץ מצבות וחילול קברים בהר הזיתים.
<חיים שמואלי: חלק מהשינוי הוא בעקבות הצבה של שוטרים 24 שעות במשך מספר חודשים.
<חיים שמואלי: יש הצבה של שלושה שוטרים בחלקת אפגניסטן, זה בחלק המזרחי של הר הזיתים, שם היו רוב האירועים האחרונים.
<חיים שמואלי: נדרשנו, יחד עם משרד השיכון, משרד הדתות, עיריית ירושלים וגורמים מקצועיים להכין תוכנית כוללת לאבטחה.
<חיים שמואלי: הוכנה תוכנית כוללת לאבטחה.
דוד אמסלם: מי מוביל את התוכנית?
<הלל הורוביץ: העירייה ומועצת בתי העלמין.
דוד אמסלם: תן לי לשאול.
<חיים שמואלי: אחרי שהכנו את התוכנית, היא הוצגה ואושרה על-ידי ממלא מקום מפכ"ל משטרת ישראל הקודם, היא הוצגה גם לראש העיר, עברה את כלל הגופים וכולם אישרו את זה.
<חיים שמואלי: בסופו של דבר היא הובלה על-ידי מנכ"ל משרד רוה"מ.
<חיים שמואלי: אז הוא קיבל החלטה, ורואים את זה גם בסיכום הקודם, שיוצאים לעבודה כשכל משרד נותן את חלקו – את חילקו את זה שליש-שליש-שליש – רק לחלק הראשון, החלק המזרחי של הר הזיתים.
<חיים שמואלי: נכון לעכשיו ממתינים לכסף.
דוד אמסלם: ממתינים לכסף של מי?
<חיים שמואלי: כל משרד צריך לתת.
דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה אומר שהכול נעשה, חוץ מלהביא את הכסף.
<חיים שמואלי: כן.
<חיים שמואלי: משטרת ישראל עושה פעילות במהלך כל התקופה הזאת, גם פעילות גלויה וגם פעילות סמויה.
<חיים שמואלי: חוץ מאירועים ספורדיים, שבעיקר סופגים כוחות הביטחון - רוב האירועים הם כלפי כוחות הביטחון ומדי פעם - - -
דוד אמסלם: כמה פעמים בשבוע זורקים שם אבנים?
<חיים שמואלי: אי אפשר להגדיר כמה פעמים בשבוע.
<חיים שמואלי: יש - - -
דוד אמסלם: כמה פעמים בשבועיים?
<חיים שמואלי: יידוי האבנים הוא לעבר כוחות הביטחון.
דוד אמסלם: כוחות ביטחון זה לא בני אדם שלא צריכים לקבל אבנים?
<חיים שמואלי: יש הבדל, כוחות הביטחון במוקדי החיכוך הם אלה שמונעים את האירועים, את הפרות הסדר.
דוד אמסלם: וכמה לאזרחים רגילים?
<חיים שמואלי: לאזרחים רגילים, אם יש, זה רק בצירים ובדרך כלל זה - - -
דוד אמסלם: גם בצירים, דרך אגב.
<חיים שמואלי: זה לא לבאי בתי העלמין.
<חיים שמואלי: זה בעיקר לבתי היהודים שנעים על הצירים.
דוד אמסלם: אני מדבר כרגע על אלה שעולים להר הזיתים.
<חיים שמואלי: אין.
דוד אמסלם: לא זורקים אבנים בהר הזיתים היום?
דוד אמסלם: אז איך קיבלתי תלונות כאלה לפני שבוע?
<חיים שמואלי: אני לא יודע איזה תלונות קיבלת - - -
דוד אמסלם: של אנשים שזרקו עליהם אבנים.
<קריאה: בהר הזיתים או בדרך?
דוד אמסלם: בהר הזיתים.
<חיים שמואלי: אין שום אירוע.
<חיים שמואלי: הכול מתועד אצלנו; כל אירוע של יידויי אבנים לעבר אזרחים בהר הזיתים, וגם על הכוחות – הכול מתועד.
<חיים שמואלי: אנחנו מוכנים - - - כל אירוע.
דוד אמסלם: מה סוכם בזמנו?
דוד אמסלם: בעקבות עבודות המטה תגברתם שם?
דוד אמסלם: כמה שוטרים יש בהר הזיתים?
<חיים שמואלי: בהר הזיתים יש לנו פלוגה של מג"ב שפועלת בשגרה בבט"ש, מה שלא היה.
דוד אמסלם: כשעשינו את הסיור בהר הזיתים היא היתה?
דוד אמסלם: זאת אומרת, זו אותה פלוגה.
<חיים שמואלי: אבל היא מתוגברת.
דוד אמסלם: מה, החלפתם את האנשים בפלוגה?
דוד אמסלם: אני שואל אם זו אותה פלוגה או - - -
<חיים שמואלי: בכוחות במזרח ירושלים יש בנייה של תוכנית רב-שנתית לבניית סד"כים של פלוגות אורגניות.
<חיים שמואלי: זה בתהליך כרגע.
<חיים שמואלי: עד אז יש תגבור כוחות של לוחמי מג"ב מכל הארץ, ובחלק מהמקרים אלה פלוגות שמתחלפות.
דוד אמסלם: חיים, עשינו דיון בהר הזיתים לפני כחצי שנה.
דוד אמסלם: עשינו סיור בהר הזיתים.
דוד אמסלם: השאלה היא האם מאז אותו סיור ואותו דיון, זו אותה פלוגה שאתה מוכר לי אותה עכשיו או שתגברתם את הפלוגה?
דוד אמסלם: הבאתם פלוגה אחרת, אולי שמתם עוד פלוגה, או שזו אותה פלוגה?
<חיים שמואלי: זה בדיוק מה שאני רוצה להסביר.
<חיים שמואלי: במרחב קדם יש כרגע פלוגות מג"ב, חלק הן פלוגות אורגניות וחלק פלוגות תגבור.
<חיים שמואלי: גם בהר הזיתים יש פלוגה אורגנית, אבל מדי פעם היא יוצאת - אם זה לאימונים או להכשרות – ואז יש פלוגות מחליפות שמרעננות.
דוד אמסלם: זאת אומרת, מה שאתה אומר לי בגדול, שזו אותה פלוגה אבל אם היא יוצאת לאימונים מביאים פלוגה אחרת.
דוד אמסלם: זאת אומרת, סד"כ הכוחות שם לא גדל, פשוט הערבים החליטו פחות אבנים.
דוד אמסלם: כי עכשיו חורף כנראה או שאין להם מספיק אבנים.
דוד אמסלם: מחר יהיו יותר אבנים – יזרקו יותר.
דוד אמסלם: איזה שינוי המשטרה עשתה?
<חיים שמואלי: אני רוצה לומר שיש ירידה דרסטית ביידוי האבנים, וכל זה כתוצאה מפעילות, ממעצרים.
<חיים שמואלי: יש פעילות חיכוך שלנו; אנחנו נכנסים הרבה יותר לפעילות ערב-לילה במוקדי החיכוך, אבטחה של באי בתי העלמין; פעילות יחד עם אמצעים ויחידות מיוחדות.
<חיים שמואלי: אין יידוי אבנים, אין ונדליזם.
<חיים שמואלי: וכל זה, כולל הצבא - - -
דוד אמסלם: בכל רגע נתון, כמה אנשים - - - ?
<חיים שמואלי: תנועה בחלק חלקת אפגניסטן של 24 שעות ביממה, שזה הוריד דרסטית את כמות האירועים שם.
דוד אמסלם: אבל כמה שוטרים מסתובבים בהר הזיתים עכשיו?
דוד אמסלם: שוטרי מג"ב.
<חיים שמואלי: זה יכול לנוע בין ארבעה לחמישה צוותים, שזה משהו כמו 20–25 איש על כל הגזרה, כל אזור א-טור.
<חיים שמואלי: א-טור והר הזיתים.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על הר הזיתים, לא על א-טור.
<חיים שמואלי: הר הזיתים הוא חלק מא-טור.
<חיים שמואלי: אי אפשר להפריד אותו.
דוד אמסלם: הדיון היה על הר הזיתים.
<חיים שמואלי: הפלוגה, יש לה אחריות בט"שית גם על הר הזיתים וגם על א-טור.
דוד אמסלם: אולי זאת הבעיה, חיים?
דוד אמסלם: שלפלוגה יש אחריות, חוץ מאשר על הזיתים גם על א-טור ועל עוד מקומות, אולי מעבר לא-טור?
דוד אמסלם: אולי זאת הבעיה.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על הר הזיתים.
<חיים שמואלי: נכון להיום אין אירועי יידוי אבנים.
דוד אמסלם: אגיד לך מה מטריד אותי.
דוד אמסלם: אני חוזר: עשיתי שני דיונים על הר הזיתים - בוועדה החסויה ואחד כאן, כרגע.
דוד אמסלם: לפי חצי שנה עשינו סיור.
דוד אמסלם: ציפיתי שהמשטרה תסגור את כל המעטפת ותיתן מיקוד על הר הזיתים.
דוד אמסלם: זה שעכשיו הערבים – היום, שבוע, חודשיים – לא זרקו אבנים, אני לא יודע למה; אולי הם התעייפו והם נחים, אולי הם מכינים את עצמם.
דוד אמסלם: יש דברים שקורים במדינת ישראל בגלל שהם קורים, אף אחד לא עשה את זה, זה קרה; עכשיו מישהו לא שדד את בנק לאומי, לא בגלל שלא היה שומר, פשוט לא שדדו.
דוד אמסלם: אבל אנחנו יודעים שיש גרף של עלייה וירידה בכל נושא מזרח ירושלים.
דוד אמסלם: שאלתי שאלה פשוטה; עשיתי את הדיון על הר הזיתים, לא עשיתי את הדיון על כל מזרח ירושלים.
דוד אמסלם: מה המשטרה עשתה?
דוד אמסלם: איזה אמצעים היא תגברה בהר הזיתים?
דוד אמסלם: לא בא-טור, בהר הזיתים.
<חיים שמואלי: מי שמכיר את השטח מבין - - -
<חיים שמואלי: - - שהר הזיתים הוא חלק מא-טור.
<חיים שמואלי: כל הצירים להר הזיתים עוברים דרך א-טור, ורוב האירועים על הצירים היו בשכונת א-טור ולא בהר הזיתים.
<חיים שמואלי: בהר הזיתים אין יידויי אבנים, בהר הזיתים אין אירועי יידוי אבנים וונדליזם.
<דוד דהאן: יש, יש.
<חיים שמואלי: אני מוכן לבדוק כל אירוע - אני אומר את זה באחריות.
<חיים שמואלי: הדבר השני שאני רוצה להשלים, שהפעילות שאנחנו עושים היא חלק ממכלול שאנחנו המלצנו, וזה לגדר את כל - - -
דוד אמסלם: תיכף אכנס לגדר.
דוד אמסלם: אבל אני רוצה - - -
<חיים שמואלי: ברגע שזה יהיה אני מניח שנצמצם את האירועים למינימום.
דוד אמסלם: חיים, אני רוצה לקחת את הדברים שלך ולהבין אותם לפני שאני עובר למשרד השיכון.
דוד אמסלם: אתה אומר שכרגע אין יידוי אבנים, ובסך הכול רמת הביטחון בהר הזיתים היא טובה.
דוד אמסלם: לדעתך אין בכלל.
<חיים שמואלי: על הר הזיתים, בבית הקברות, אין אירועי יידוי אבנים, אין ונדליזם.
<חיים שמואלי: הדבר היחיד - כשאנחנו מדברים על אירועי יידוי אבנים - שיש מעת לעת והכוחות מתמודדים זה בצירי הגישה להר הזיתים, שזה עובר בשכונת א-טור.
<חיים שמואלי: אין יידוי אבנים בהר הזיתים.
דוד אמסלם: כרגע אני מדבר הר הזיתים, ואני מדבר על ציר הגישה להר הזיתים: מהכותל, דרך העופל והעלייה הרגילה.
דוד אמסלם: לא דרך א-טור בירידה אלא בעלייה הרגילה, לכיוון ראס אל-עמוד.
דוד אמסלם: אתה אומר שיהודי רגיל מניע את האוטו של, את הלמברטה, נוסע לעשות אזכרה לאבא שלו בהר הזיתים - אין בעיה.
<חיים שמואלי: בציר שאתה ציינת אין בעיה.
<חיים שמואלי: אני מדבר כרגע רק על הצירים.
<דוד דהאן: במקרים קודמים היו.
דוד אמסלם: דוד, זו פעם שניה.
דוד אמסלם: פעם שלישית אני מוציא אותך.
דוד אמסלם: זה מבחינת המשטרה.
דוד אמסלם: הרי עשינו את הדיון והיה שם ונדליזם, עם אותה פלוגה.
דוד אמסלם: אתה מייחס את זה בעיקר לפעילות המודיעינית שאתם עושים ולמעצרים שמעבר להר הזיתים?
<חיים שמואלי: נכון לעכשיו, כן.
דוד אמסלם: ואתה רואה את זה כמצב קבוע, שיתמשך ברוך השם, ונפתרה הבעיה של הביטחון או שיש עוד פעולות שצריך לעשות במידה שיהיו גלים?
<חיים שמואלי: אני חושב שאם מחר-מחרתיים יהיה אירוע קיצון בירושלים והאירועים יעלו, האירועים האלה יכולים לחזור.
<חיים שמואלי: אם לא נשלים את תוכנית האבטחה הכוללת – כולל גידור, כולל מצלמות וכולל אבטחה – האירועים האלה יכולים לחזור.
דוד אמסלם: וההחלטה של מנכ"ל רוה"מ – מה חלוקת העבודה בין שלושת המשרדים?
<הלל הורוביץ: את נושא הגידור הטילו על מועצת בתי העלמין.
<הלל הורוביץ: הגידור מחולק לגדר עצמה ולעזרי ביטחון.
<הלל הורוביץ: עזרי ביטחון – כמיליון שקל - באחריות משרד השיכון, והכסף קיים אצלם, ככה מיכה אמר לנו.
דוד אמסלם: והגדר?
<הלל הורוביץ: כ-4 מיליון שקל זה הגדר, וזה מחולק.