GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: אתה בעצם אומר איפה שיש מישהו שאפשר להעמיס עליו את התשלום.
אלי כהן: בטווח ציבורי אפשר להחיל את זה ואז להימנע מכול מיני מזיקים במוצרי מזון למיניהם.
אלי כהן: עוד הערה שניה, לגבי תוצאות ההדברה, דיברו על זה, איך אנחנו יכולים להתחייב לתוצאות של הדברה?
אלי כהן: וזה בחוק העונשין.
דוד אמסלם: כבר אמרתי את זה, בואו נתקדם.
דוד אמסלם: אני הערתי, הסיפור של ההדברה בסוף זה מבחן התוצאה.
<ציון קראדי: רציתי לדבר על בטיחות, אמרתם שאתם פה רק בשביל הבטיחות בעצם.
<ציון קראדי: האם חברי הוועדה יודעים – אנחנו, בתור מדברים, אני בארגון המדברים, כמדביר שנמצא בשטח – שכל עקרת בית, כל אב בית, יכולים להיכנס לכל טמבוריה או אפילו מכולת שכונתית ולקנות חומר הדברה שהוא הרבה יותר מסוכן ממה שאנחנו משתמשים ופשוט לרסס אותו?
דוד אמסלם: מה ההצעה שלך, ציון?
<ציון קראדי: ההצעה שלי היא שיהיה פיקוח על החומרים שנמכרים לכל אב בית.
<ציון קראדי: כל עקרת בית שיכולה לקחת מרסס, חומר שנקרא פולריס פרמנונה תחת כותרת "חקלאי", ופשוט לפזר בבית ואין על זה שליטה.
<ציון קראדי: אתם נותנים לנו - - -
דוד אמסלם: הבנתי, אל תרחיב.
דוד אמסלם: תתייחסו לנושא – דרך אגב, לא במסגרת חוק ההדברה, הוא לא קשור להדברה – באופן בסיסי יש חומרים מסוכנים שנמכרים לציבור, תבחנו מה כן, מה לא, מה דורש אישורים כאלה או אחרים.
דוד אמסלם: דרך אגב, אם מישהו רוצה לקחת מרסס על הגב, למלא אותו מים וכל הזמן להשפריץ בבית אין לנו בעיה.
<ציון קראדי: אני לא מדבר על מים, מים זה משהו אחר.
דוד אמסלם: לכן אני בא מזווית החומר.
<אלון זס"ק: אני רק אגיד ליושב-ראש, יש היום בארץ בעצם שלוש ועדות שנותנות רישוי לתכשירי הדברה, תכשירי הדברה חקלאיים, תכשירי הדברה תברואיים ותכשירי הדברה וטרינריים.
<אלון זס"ק: הנושא אכן לא מוסדר באופן טוב מספיק, חלק גדול מהבעיות והמקרים זה הדברה עם תכשירים חקלאיים ואנחנו עובדים עכשיו בוועדה בין-משרדית לנסות להסדיר את כל הנושא הזה של רישוי תכשירים.
דוד אמסלם: תודה, אלון, תגיד לי רק בגדול: אנחנו עובדים על זה, לא צריך את כל הפירוט.
<אלון זס"ק: עובדים.
<דפנה שלו קורנבליט: לעניין המניעה והניטור, אני חושבת שהבעייתיות פה היא אם המדביר לא מציע פעולות מניעה – נשים בצד אם הלקוח לא רוצה לקבל את זה, אז אני באמת לא חושבת שאפשר להאשים את המדביר – אבל אם המדביר לא מציע פעולות מניעה וישר בוחר בכימיקלים שכולם מסוכנים, אני חושבת שיש פה בעיה ואי אפשר לוותר על העונשין בנקודה הזאת.
<דפנה שלו קורנבליט: אני חושבת שמדביר חייב להציע.
<דפנה שלו קורנבליט: הוא עובר את הקורסים המקצועיים, מסבירים לו מה אפשר לעשות כדי למנוע את השימוש בכימיקלים, שהכימיקלים מסוכנים לבריאות, גם אלה שמסוכנים פחות, עדיף להימנע מכך ואני חושבת שזה חייב להישאר פה בחוק.
<דפנה שלו קורנבליט: צריך אולי להחריג מקרים שבהם הלקוח לא מוכן לעשות פעולות מניעה, לא מוכן להוציא את הכסף אבל המדביר חייב להציע את זה מבחינה מקצועית.
דוד אמסלם: בואו נמשיך לגבי שאר הסעיפים.
דוד אמסלם: תראה, בוודאי שבאופן כללי אני מקבל את ההערה, שאין לי מה לעשות אתה הלכה למעשה, שהמדביר, כשהוא מגיע – תעשו סעיף סל – אמור לתת על פי חוק את הייעוץ המקצועי המיטבי שיש לו.
<אלון זס"ק: זה קיים ב-12(ג).
דוד אמסלם: מופיע, אוקיי.
<לירון אדלר מינקה: "אחריות נושא משרה בתאגיד 23.
<לירון אדלר מינקה: (א) נושא משרה בתאגיד חייב לפקח ולעשות כל שניתן למניעת עבירה לפי חוק זה בידי התאגיד או בידי עובד מעובדיו; המפר הוראה זו, דינו – מחצית הקנס הקבוע לאותה עבירה.
<לירון אדלר מינקה: (ב) נעברה עבירה לפי חוק זה בידי תאגיד או בידי עובד מעובדיו, חזקה היא כי נושא משרה בתאגיד הפר את חובתו לפי סעיף קטן (א), אלא אם כן הוא הוכיח כי עשה כל שניתן כדי למלא את חובתו.
<לירון אדלר מינקה: (ג) בסעיף זה, "נושא משרה" – מנהל פעיל בתאגיד, שותף, למעט שותף מוגבל, או פקיד האחראי מטעם התאגיד על התחום שבו בוצעה העבירה.
<לירון אדלר מינקה: שיעורי קנסות 24.
<לירון אדלר מינקה: על אף הוראות האמור בסעיף 221(ב) לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ"ב-1982, רשאי שר המשפטים, בהסכמת השר, לקבוע שיעור קנס העולה על סכום הקנס הקבוע בסעיף האמור, לעבירה שנקבעה לפי חוק זה כעבירת קנס וכן לעבירת קנס חוזרת, נמשכת או נוספת שעבר אותו אדם, בהתחשב בסוג העבירה ובנסיבות ביצועה, ובלבד שסכום הקנס לא יעלה על עשרה אחוזים מסכום הקנס המרבי הקבוע לאותה עבירה.
<לירון אדלר מינקה: סמכויות בית משפט 25.
<לירון אדלר מינקה: (א) הוגש כתב אישום בשל עבירה לפי חוק זה, רשאי בית משפט ליתן צו עשה, צו אל תעשה, וכל סעד אחר, ככל שיראה לנכון בנסיבות שלפניו, לרבות התליית רישיון מדביר, או הגבלתו, והכול כדי למנוע, להפסיק או לצמצם את העבירה.
<לירון אדלר מינקה: (ב) לא יצווה בית משפט כאמור בסעיף קטן (א) אלא לאחר שנתן לנאשם הזדמנות להשמיע את טענותיו; לא התייצב הנאשם לדיון בבקשה בעניין כאמור על אף שהוזמן כדין, רשאי בית המשפט להחליט בבקשה בהיעדרו.
<לירון אדלר מינקה: (ג) תוקפו של צו שניתן כאמור בסעיף קטן (א) יהיה לתקופה שיורה בית המשפט ויכול שיהיה ולכל המאוחר עד לגמר ההליכים.
<לירון אדלר מינקה: (ד) נאשם או תובע רשאים לפנות לבית המשפט בבקשה לעיון חוזר בהחלטה שנתן בעניין בקשה לצו כאמור בסעיף קטן (א), אם נתגלו עובדות חדשות או השתנו הנסיבות והדבר עשוי לשנות את החלטתו הקודמת של בית המשפט.
<לירון אדלר מינקה: (ה) נאשם או תובע רשאים לערער על החלטה בעניין בקשה לצו כאמור בסעיף קטן (א), או על החלטת בית המשפט בבקשה לעיון חוזר; בית המשפט של ערעור ידון בערעור בשופט אחד.
<לירון אדלר מינקה: (ו) בעיון חוזר ובערעור רשאי בית המשפט לקיים, לשנות או לבטל החלטה שעליה עוררים או לתת החלטה אחרת במקומה.
<לירון אדלר מינקה: (ז) בית משפט שהרשיע אדם בעבירה לפי חוק זה רשאי בגזר הדין, נוסף על לכל עונש שיטיל, להורות על התליית רישיון מדביר, הגבלתו או ביטולו.
דוד אמסלם: יש הערות?
דוד אמסלם: ממשיכים.
<לירון אדלר מינקה: "פרק ז': עיצום כספי עיצום כספי 26.
<לירון אדלר מינקה: (א) הפר אדם הוראה מההוראות לפי חוק זה כמפורט להלן, רשאי המנהל להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה, בסכום של 10,000 שקלים חדשים, ואם הוא תאגיד – בסכום של 50,000 שקלים חדשים:"
דוד אמסלם: תזכירו לי מי זה המנהל רק?
<תומר רוזנר: המנהל זה עובד בכיר של המשרד שכפוף במישרין למנהל הכללי.
דוד אמסלם: יש הגדרה כזאת?
<לירון אדלר מינקה: "(1) עוסק בהדברה בלא רישיון מדביר מהסוג המתאים לביצוע ההדברה או שלא בהתאם לתנאי הרישיון, בניגוד להוראות סעיף [3]; (3) מדביר המסתייע באחר בביצוע ההדברה, בלא שמתקיימים התנאים שבסעיף [6(ב)]; (4) מדביר המעביר לאחר את רישיונו או מתיר לאחר לעשות שימוש ברישיונו, בניגוד להוראות סעיף [11]; (5א) מדביר המבצע הדברה בלא שבחן ומצא שקיים חשש לקיומו של מפגע או מטרד, בניגוד להוראות סעיף [12(א)]; (5ג) מדביר המבצע הדברה בלא שבחן אם ניתן, בנסיבות העניין, לבצע פעולות מניעה או לעשות שימוש באמצעי טיפול, או המבצע הדברה אף שמצא כי ניתן לבצע פעולות או לעשות שימוש באמצעים כאמור, והכול בניגוד להוראות סעיף [12(א1)]; (5ב) מדביר המבצע הדברה של מזיק כשלא התקיימו הנסיבות המנויות בתוספת הראשונה או ללא אישור לפי סעיף 15(א), בניגוד להוראות סעיף [12(א2); (6) מדביר המבצע הדברה שלא בתכשיר הדברה רשום או שלא בהתאם למטרות השימוש ולהוראות הקבועות בתווית התכשיר, בניגוד להוראות סעיף [12(ג)(2); (5ה) מדביר שאינו עושה שימוש באמצעי המתאים ביותר להצלחת ההדברה אשר פגיעתו באדם, בבעלי חיים אחרים ובסביבה קטנה ככל האפשר, בניגוד להוראות סעיף [12(ג)(2)], ובלבד שקיימות תקנות בעניין, או הוראות שנתן הרשם בעניין לפי סעיף [13ג] והמדביר פעל בניגוד להן; (8) מדביר שאינו מבצע ניטור, בניגוד להוראות סעיף [12(ג)(6)], ובלבד שקיימות תקנות בעניין, או הוראות שנתן הרשם בעניין לפי סעיף [13ג] והמדביר פעל בניגוד להן; (10) מדביר המבצע הדברה באיוד בניגוד להוראות סעיף [12(ד)]; (10א) המפעיל אדם בביצוע הדברה בלא שמתקיימים התנאים הקבועים בסעיף [12א]; (11א) מדביר או מפעיל אשר שאינו מדווח למי שהוא חייב לדווח לו על עניין הקשור בהדברה שבוצעה על ידו או מטעמו, העלול לגרום לפגיעה בציבור או בסביבה, או שאינו מבצע את הוראות הרשם לאחר הדיווח, בניגוד להוראות סעיף [13ב(א) או (ב)]; (11ב) מדביר או מפעיל שאינו פועל לפי הוראות שנתן הרשם, בניגוד להוראות סעיף [13ג]; (ב) הפר אדם הוראה מההוראות לפי חוק זה כמפורט להלן,
<לירון אדלר מינקה: רשאי המנהל להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה, בסכום של 5,000שקלים חדשים, ואם הוא תאגיד – בסכום של 25,000 שקלים חדשים: (1) משתמש בתואר או בכינוי שמשת
<לירון אדלר מינקה: מע מהם שהוא מדביר או שיש בידו רישיון מדביר מסוג מסוים, או מציג את עצמו או את מי שפועל מטעמו כמדביר או כמי שיש בידו רישיון מדביר מסוג מסוים, כשאין בידו רישיון כאמור, בניגוד להוראות סעיף [5]; (2) מדביר שאינו מוסר למזמין ההדברה לפני ביצועה מידע לעניין טיבה של ההדברה, בניגוד להוראות סעיף [12(ג)(1)]; (3) מדביר או מפעיל שאינו ממלא חובות, הגבלות ותנאים נוספים שנקבעו לפי סעיף [13(א)(1) עד (3)]; (4) מדביר או מפעיל העושה פרסומת לעיסוקו שיש בו כדי להטעות, או המוסר מידע למזמין הדברה שיש בו כדי להטעות, בניגוד להוראות לפי סעיף [14]; (ג) הפר אדם הוראה מההוראות לפי חוק זה כמפורט להלן, רשאי המנהל להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה, בסכום של 2,000
<לירון אדלר מינקה: שקלים חדשים, ואם הוא תאגיד – בסכום של 5,000 שקלים חדשים: (1) מדביר שאינו מודיע לרשם על שינוי בפרטים שמסר לרשם בבקשה למתן לרישיון או לחידושו, בניגוד להוראות סעיף [9א]; (2) מדביר שאינו נושא עמו את רישיונו בעת ביצוע הדברה או לא מציגו למזמין ההדברה לפי דרישתו, בניגוד להוראות סעיף [12(ג)(א1)]; (3) מדביר שאינו מבצע תיעוד או אינו שומר אותו, בניגוד להוראות סעיף [12(ג)(7)]; (4) מדביר או מפעיל שאינו מקיים את חובותיו לעניין תיעוד, שמירת מסמכים ודיווח לפי הוראות סעיף [13(א)(5)]; (5) מדביר או מפעיל שאינו מקיים את דרישת הרשם לדווח לו על פרטים או למסור לו מידע או מסמכים בניגוד להוראות סעיף [13ג]; (6) מדביר או מפעיל שלא כולל במודעת פרסומת את הפרטים הנדרשים לפי הוראות סעיף [14(א1) או (א2)].
<תומר רוזנר: אני אסביר רק את המהות של הנושא.
<תומר רוזנר: לצד אמצעי האכיפה המנהליים והעונשיים שהחוק מציע, מציעה הממשלה לכלול בחוק הזה, כמו בחוקי אסדרה רבים, פרק של עיצומים כספיים שמאפשר לגורם בכיר במשרד – במקרה הזה מה שמכונה כאן "המנהל" – להטיל עיצומים כספיים.
<תומר רוזנר: אנחנו מדברים כאן על המדרג הנמוך בקשת העיצומים הכספיים שמקובלים בחקיקה.
<תומר רוזנר: בתחומים אחרים הסכומים הם הרבה הרבה הרבה הרבה יותר גדולים, הסכומים שאפשר להטיל.
<תומר רוזנר: הסכומים שמדובר בהם כאן – אנחנו מציעים 3 מדרגים, הממשלה הציעה שני מדרגים יותר מצומצמים, אנחנו מציעים לפרוש את זה טיפה יותר.
<תומר רוזנר: אנחנו מציעים גם כמובן שתהיה סמכות – אתם תראו את זה בהמשך – להפחית את שיעורי העיצום הכספי לפי תקנות שיקבעו בהליך שנקבע בחוק.
<תומר רוזנר: מטרת העיצומים הכספיים היא בעצם לתת בידי הרשות האוכפת אמצעי קל ופשוט ליישום, יעיל ונוח יותר מבחינת הרשות מצד אחד, שאינו מטיל אחריות פלילית ואינו גורם אחריו רישום פלילי מצד שני, ומצד שלישי פוגע בכיסו של המפר לאחר שנשמרו כל זכויותיו הדיוניות כמובן לטעון טענות, להביא ראיות וכו'.
<אביטל בגין: אנחנו מתנגדים רק לתוספת של הייעוץ המשפטי בסעיפים 26(א)(5א) ו-(5ג) מאותו הטעם שאמרתי קודם לגבי הצורך בבהירות ההוראות.
<אביטל בגין: ההוראות האלה עמומות מאוד, כמו שאמרתי קודם, ופה נוצר חשש גדול יותר כי אין הליך שיפוטי – כמו שאמרת קודם, תיפתח חקירה, יוגש כתב אישום, ילך לבית משפט – שיקול הדעת הוא של הרשות המנהלית לבדה, יש עליה ערעור לבית המשפט בפורמט מצומצם של ערעור על שיקול הדעת המנהלית, זה לא הליך שיפוטי מלא.
<אביטל בגין: לכן אני מבקשת שהוועדה לא תקבל את המלצת הייעוץ המשפטי לגבי שתי ההפרות האלה.
דוד אמסלם: יש לנו עוד סנקציות שפקיד מפעיל ברמה של קנסות?
דוד אמסלם: אני פשוט לא בקיא בזה.
<תומר רוזנר: כן, בטח.
<תומר רוזנר: כפי שאמרתי, בשני העשורים האחרונים מקובלת מגמה הולכת וגוברת של הטלת עיצומים מנהליים שמכונים בכינויים שונים, במקרים מסוימים הם מכונים "קנס אזרחי", במקרים אחרים "עיצום כספי" ויש גם כינויים נוספים.
<תומר רוזנר: המכשיר המקובל ביותר בשנים האחרונות הוא מכשיר העיצום הכספי, הוא הולך ונפוץ יותר ויותר בחקיקה.
<תומר רוזנר: אחד הגופים שמשתמש בו הכי הרבה זה כמובן משרד התקשורת, שמשתמש בו כלפי בעלי הרישיונות - - -
דוד אמסלם: לא, אני מדבר על אנשים פרטיים, על אנשי מקצוע, לא גופים גדולים.
<אביטל בגין: אפשר רק להגיד שההערה שלי לא מתייחסת בכלל למנגנון הזה, שהוצע על-ידי הממשלה ואנחנו חושבים שהוא נכון.
דוד אמסלם: לא, אני שואל שאלה לא קשורה, קודם כל אני שואל בעצמי כדי להבין.
דוד אמסלם: אז אתה אומר שיש דברים כאלה וזה הולך ומתפתח, שהפקיד קם ובעצם במקום להגיע לבית משפט הוא קונס את הבן אדם.
<תומר רוזנר: הוא לא קונס, הוא מטיל עליו עיצום כספי, יש הבדל.
דוד אמסלם: בסוף זה אותם שקלים או לא?
<תומר רוזנר: אותם שקלים.
<דלית דרור: אבל אין רישום פלילי.
<תומר רוזנר: אין רישום פלילי.
דוד אמסלם: בלבלתם אותי, בסדר.
דוד אמסלם: עכשיו להערה שלך.
<אביטל בגין: עכשיו להערה שלי, בגלל מה שעומד מאחורי השאלה שלך אנחנו קובעים למסגרת של העיצומים הכספיים כללים מאוד ברורים.
<אביטל בגין: זה צריך להיות הפרות שהן באופן יחסי מאוד ברורות, שהן לא, מצד שני, בעלות חומרת נזק חברתי שאנחנו רוצים להעמיד עליהן לדין בבית משפט.
<אביטל בגין: בתווך הזה אנחנו מוצאים את ההפרות שבאמת הרשות המנהלית יכולה עם עצמה.
<אביטל בגין: שתי ההפרות האלה חורגות, מייצרות יותר מדי שיקול דעת - - -
דוד אמסלם: את רוצה לצמצם את שיקול הדעת של הפקיד לדברים קצת יותר קונקרטיים?
<אביטל בגין: שתי ההפרות האלה בעיני פשוט צריכות להימחק.
<אביטל בגין: שתי ההפרות האלה מתוך כל ההפרות שיש פה - - -
דוד אמסלם: איזה הפרות?
דוד אמסלם: תקריאי לי.
<אביטל בגין: "מדביר המבצע הדברה בלא שבחן ומצא כי קיים חשש לקיומו של מפגע או מטרד" ו-"מדביר המבצע הדברה בלא שבחן אם ניתן, בנסיבות העניין, לבצע פעולות מניעה או לעשות שימוש באמצעי טיפול, או המבצע הדברה אף שמצא כי ניתן לבצע פעולות או לעשות שימוש באמצעים כאמור, והכול בפעולות מניעה בניגוד להוראות סעיף [12(א1)];".
דוד אמסלם: בעצם את אומרת: היות ואלה דברים שהם אבסטרקטיים, כלליים מאוד.
<אביטל בגין: הם יוכלו להיבחן במסגרת ביטול רישיון - - -
דוד אמסלם: הבנתי, לא בנושא קנסות, תחת סעיף קנסות.
<אביטל בגין: לא בעיצום כספי.
דוד אמסלם: מה אתה אומר, תומר?
דוד אמסלם: אני מבין את מה שהיא אומרת.
<תומר רוזנר: נכון, אפשר להבין, אבל בעקבות גם הערה קודמת שנאמרה אני מציע שגם במקרה הזה הוועדה תגביל את האפשרות להטיל עיצומים כספיים לאותם מקרים שבהם יהיו תקנות או הוראות של הרשם שיבהירו בדיוק מה צריך לעשות ואיך צריך לעשות באיזה נסיבות, כלומר, שיהיו נסיבות מאוד מאוד קונקרטיות וברורות ומה צריך לעשות בכל סיטואציה.
דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לכם משהו לגבי הנושא הזה, הרי אני פקיד ואני מסכים עם מה שעו"ד בגין אמרה.
דוד אמסלם: בסופו של דבר, אם אנחנו נותנים סמכות לפקיד גם לקנוס בן אדם – התוצאה, עזוב איך שאתה קורה לזה – אנחנו חייבים לחדד לו את זה ולהיות מאוד מדויקים, בגלל שיום אחד הפקיד הראשון בסדר, הפקיד השני מתחיל להיסחב והשלישי בכלל קונס אותו על זה שהוא לא הסתרק והוא חושב שזה גם חלק מההדברה.
דוד אמסלם: לכן, לדעתי, אנחנו צריכים להיות פה מאוד מאוד מדויקים בסיפור הזה של הקנסות.
<אלון זס"ק: ההצעה של תומר מקובלת עלינו.
<דלית דרור: ההצעה של תומר, אבל לא להוריד את העיצום בכלל.
<תומר רוזנר: השאלה אם גב' בגין מקבלת אתה.
<אביטל בגין: מקבלת.
<דלית דרור: אם אתה מוריד את האפשרות של העיצום אתה משאיר לנו רק הליך פלילי, שזה מוגזם.
<דלית דרור: או אי אכיפה בכלל, זו גם לא אופציה טובה.
<תומר רוזנר: אני רק רוצה להזכיר לוועדה שההחלטה של הפקיד – שאתה קורא לו "הפקיד" פה והוא בכיר מאוד – נתונה תמיד לביקורת שיפוטית.
דוד אמסלם: זה נכון תמיד.
דוד אמסלם: דרך אגב, כדי להגיע לבית משפט זה גם עולה כמה לירות אבל בואו נתקדם.
דוד אמסלם: לפעמים כבר עדיף לשלם את הקנס מאשר לשלם את האגרה של בית המשפט.
<חיה ארז: רק להשלים את הדברים של אפרת, אני חושבת שזה לא רק הסעיפים שהיא ציינה, יש סעיפים נוספים שהם מאוד מאוד לא ברורים, כמו סעיף (א)(8) שם – "מדביר שאינו מבצע ניטור, בניגוד להוראות סעיף".
<אביטל בגין: זה כבר הוספנו.
דוד אמסלם: אני קיבלתי את ההערה העקרונית, לא נכנסתי לסעיפים, הבנתי את העיקרון, ואלון, היכן שזה נכון תפעילו.
<אלון זס"ק: ההצעה של תומר מקובלת עלי.
דוד אמסלם: אנחנו מתקדמים, לירון.
דוד אמסלם: דרך אגב, בעוד כרבע שעה אנחנו אמורים לסיים את הדיון הזה, אני מתחיל דיון אחר.
<תומר רוזנר: הסעיפים שיבואו עכשיו הם רצף של סעיפים סטנדרטיים שקובעים בעצם את המנגנון של הטלת העיצום הכספי והם סעיפים שאומצו במודל רב שנים, שהתפתח במהלך השנים, מדובר בסעיפים סטנדרטיים לחלוטין.
<לירון אדלר מינקה: "הודעה על כוונת חיוב 27.
<לירון אדלר מינקה: (א) היה למנהל יסוד סביר להניח כי אדם הפר הוראה מההוראות לפי חוק זה, כאמור בסעיף 26 (בפרק זה – המפר), ובכוונתו להטיל עליו עיצום כספי לפי אותו סעיף, ימסור למפר הודעה על הכוונה להטיל עליו עיצום כספי (בפרק זה – הודעה על כוונת חיוב).
<לירון אדלר מינקה: (ב) בהודעה על כוונת חיוב יציין המנהל, בין השאר, את אלה: (1) המעשה או המחדל (בפרק זה – המעשה) המהווה את ההפרה; (2) סכום העיצום הכספי והתקופה לתשלומו; (3) זכותו של המפר לטעון את טענותיו לפני המנהל לפי הוראות סעיף 28; (4) הסמכות להוסיף על סכום העיצום הכספי בשל הפרה נמשכת או הפרה חוזרת, לפי הוראות סעיף 30, והמועד שממנו יראו הפרה כהפרה נמשכת לעניין הסעיף האמור.
<לירון אדלר מינקה: זכות טיעון 28.
<לירון אדלר מינקה: מפר שנמסרה לו הודעה על כוונת חיוב לפי הוראות סעיף 27 רשאי לטעון את טענותיו, בכתב, לפני המנהל, לעניין הכוונה להטיל עליו עיצום כספי ולעניין סכומו, בתוך 30 ימים ממועד מסירת ההודעה.
<לירון אדלר מינקה: החלטת המנהל ודרישת תשלום 29.
<לירון אדלר מינקה: (א) המנהל יחליט, לאחר ששקל את הטענות שנטענו לפי סעיף 28, אם להטיל על המפר עיצום כספי, ורשאי הוא להפחית את סכום העיצום הכספי לפי הוראות סעיף 31.
<לירון אדלר מינקה: (ב) החליט המנהל לפי הוראות סעיף קטן (א) – (1) להטיל על המפר עיצום כספי – ימסור לו דרישה בכתב לשלם את העיצום הכספי (בפרק זה – דרישת תשלום), שבה יציין, בין השאר, את סכום העיצום הכספי המעודכן ואת התקופה לתשלומו; (2) שלא להטיל על המפר עיצום כספי – ימסור לו הודעה על כך, בכתב.
<לירון אדלר מינקה: (ג) בדרישת התשלום או בהודעה לפי סעיף קטן (ב), יפרט המנהל את נימוקי החלטתו.
<לירון אדלר מינקה: (ד) לא טען המפר את טענותיו לפי הוראות סעיף 28, בתוך התקופה האמורה באותו סעיף, יראו את ההודעה על כוונת חיוב, בתום אותה תקופה, כדרישת תשלום שנמסרה למפר במועד האמור.
<לירון אדלר מינקה: הפרה נמשכת והפרה חוזרת 30.
<לירון אדלר מינקה: (א) בהפרה נמשכת ייווסף על העיצום הכספי הקבוע לאותה הפרה, החלק החמישים שלו לכל יום שבו נמשכת ההפרה.
<לירון אדלר מינקה: (ב) בהפרה חוזרת ייווסף על העיצום הכספי הקבוע לאותה הפרה, סכום השווה לעיצום הכספי כאמור; לעניין זה, "הפרה חוזרת" – הפרת הוראה מההוראות לפי חוק זה כאמור בסעיף 26, בתוך שנתיים מהפרה קודמת של אותה הוראה שבשלה הוטל על המפר עיצום כספי או שבשלה הורשע.
<לירון אדלר מינקה: סכומים מופחתים 31.
<לירון אדלר מינקה: (א) המנהל אינו רשאי להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכומים הקבועים בפרק זה, אלא לפי הוראות סעיף קטן (ב).
<לירון אדלר מינקה: (ב) השר, בהסכמת שר המשפטים, ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, רשאי לקבוע מקרים, נסיבות ושיקולים שבשלהם יהיה ניתן להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכומים הקבועים בסעיף 26, ובשיעורים שיקבע.
<לירון אדלר מינקה: סכום מעודכן של העיצום הכספי 32.
<לירון אדלר מינקה: ׁׁ(א) העיצום הכספי יהיה לפי סכומו המעודכן ביום מסירת דרישת התשלום, ולגבי מפר שלא טען את טענותיו לפני המנהל, כאמור בסעיף 29(ד) – ביום מסירת ההודעה על כוונת החיוב; הוגש ערעור על דרישת התשלום לפי סעיף 36 ועוכב תשלומו של העיצום הכספי בידי המנהל או בית המשפט, יהיה העיצום הכספי לפי הסכום המעודכן ביום ההחלטה בערעור.
<לירון אדלר מינקה: (ב) סכומי העיצום הכספי הקבועים בסעיף 26 יתעדכנו ב-1 בינואר בכל שנה (בסעיף קטן זה – יום העדכון), בהתאם לשיעור עליית המדד הידוע ביום העדכון לעומת המדד שהיה ידוע ב-1 בינואר של השנה הקודמת; הסכום האמור יעוגל לסכום הקרוב שהוא מכפלה של עשרה שקלים חדשים; לעניין זה, "מדד" – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
<לירון אדלר מינקה: (ג) המנהל יפרסם ברשומות הודעה על סכומי העיצום הכספי המעודכנים לפי סעיף קטן (ב).
<לירון אדלר מינקה: המועד לתשלום העיצום הכספי 33.
<לירון אדלר מינקה: המפר ישלם את העיצום הכספי בתוך 30 ימים מיום מסירת דרישת התשלום כאמור בסעיף 29.
<לירון אדלר מינקה: פריסת תשלום העיצום הכספי 34.
<לירון אדלר מינקה: (א) המנהל רשאי, על פי בקשתו של המפר, להחליט על פריסת התשלום של העיצום הכספי, ובלבד שמספר התשלומים לא יעלה על עשרה תשלומים חודשיים.
<לירון אדלר מינקה: (ב) לא שילם המפר תשלום חודשי במועדו, יראו את החלטת המנהל על פריסת התשלום כאמור בסעיף קטן (א) כבטלה, ועל יתרת התשלום של העיצום הכספי יחולו הוראות סעיף 35.
<לירון אדלר מינקה: הפרשי הצמדה וריבית 35.
<לירון אדלר מינקה: לא שילם המפר עיצום כספי במועד, ייווספו על העיצום הכספי, לתקופת הפיגור, הפרשי הצמדה וריבית כהגדרתם בחוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ"א–1961 (בפרק זה – הפרשי הצמדה וריבית), עד לתשלומו.
<לירון אדלר מינקה: ערעור 36.
<לירון אדלר מינקה: (א) על החלטת המנהל לפי פרק זה ניתן לערער לבית משפט השלום שבו יושב נשיא בית משפט השלום; ערעור כאמור יוגש בתוך 30 ימים מיום שנמסרה למפר החלטת המנהל.
<לירון אדלר מינקה: (ב) אין בהגשת ערעור לפי סעיף קטן (א) כדי לעכב את תשלום העיצום הכספי, אלא אם כן הסכים לכך המנהל או שבית המשפט הורה על כך.
<לירון אדלר מינקה: (ג) החליט בית המשפט לקבל ערעור שהוגש לפי סעיף קטן (א), לאחר ששולם העיצום הכספי לפי הוראות פרק זה, והורה על החזרת סכום העיצום הכספי ששולם או על הפחתת העיצום הכספי, יוחזר הסכום ששולם או כל חלק ממנו אשר הופחת, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום תשלומו עד יום החזרתו.
<לירון אדלר מינקה: פרסום 37.
<לירון אדלר מינקה: (א) הטיל המנהל עיצום כספי לפי פרק זה, יפרסם המנהל באתר האינטרנט של המשרד, את הפרטים שלהלן, בדרך שתבטיח שקיפות לגבי הפעלת שיקול דעתו בקבלת ההחלטה להטיל עיצום כספי: (1) דבר הטלת העיצום הכספי; (2) מהות ההפרה שבשלה הוטל העיצום הכספי ונסיבות ההפרה; (3) אם הופחת העיצום הכספי – הנסיבות שבשלהן הופחת סכום העיצום הכספי ושיעור ההפחתה; (4) פרטים על אודות המפר, הנוגעים לעניין; (5) שמו של המפר – אם הוא תאגיד.
<לירון אדלר מינקה: (ב) הוגש ערעור לפי סעיף 36, יפרסם המנהל את דבר הגשת הערעור ואת תוצאותיו.
<לירון אדלר מינקה: (ג) על אף האמור בסעיף קטן (א)(5), המנהל רשאי לפרסם את שמו של מפר שהוא יחיד, אם סבר שהדבר נחוץ לצורך אזהרת הציבור.
<לירון אדלר מינקה: (ד) על אף האמור בסעיף זה, לא יפרסם המנהל פרטים שהם בגדר מידע שרשות ציבורית מנועה מלמסור לפי סעיף 9(א) לחוק חופש המידע, התשנ"ח–1998, וכן רשאי הוא שלא לפרסם פרטים לפי סעיף זה, שהם בגדר מידע שרשות ציבורית אינה חייבת למסור לפי סעיף 9(ב) לחוק האמור.
<לירון אדלר מינקה: (ה) פרסום כאמור בסעיף קטן (א) בעניין עיצום כספי שהוטל על תאגיד יהיה לתקופה של ארבע שנים, ובעניין עיצום כספי שהוטל על יחיד – לתקופה של שנתיים.
<לירון אדלר מינקה: (ו) השר רשאי לקבוע דרכים נוספות לפרסום הפרטים האמורים בסעיף קטן (א).
<לירון אדלר מינקה: עיצום כספי בשל הפרה לפי חוק זה ולפי חוק אחר 38.
<לירון אדלר מינקה: על מעשה אחד המהווה הפרה של הוראה מההוראות לפי חוק זה המנויות בסעיף 26 ושל הוראה מההוראות לפי חוק אחר, לא יוטל יותר מעיצום כספי אחד.
<לירון אדלר מינקה: שמירת אחריות פלילית 39.
<לירון אדלר מינקה: (א) תשלום עיצום כספי לפי פרק זה לא יגרע מאחריותו הפלילית של אדם בשל הפרת הוראה מההוראות לפי חוק זה, המנויות בסעיף 26, המהווה עבירה.
<לירון אדלר מינקה: (ב) שלח המנהל למפר הודעה על כוונת חיוב, בשל הפרה המהווה עבירה כאמור בסעיף קטן (א), לא יוגש נגדו כתב אישום בשל אותה הפרה, אלא אם כן התגלו עובדות חדשות, המצדיקות זאת.
<לירון אדלר מינקה: (ג) הוגש נגד אדם כתב אישום בשל הפרה המהווה עבירה כאמור בסעיף קטן (א), לא ינקוט נגדו המנהל הליכים לפי פרק זה בשל אותה הפרה, ואם הוגש כתב האישום בנסיבות האמורות בסעיף קטן (ב) לאחר שהמפר שילם עיצום כספי, יוחזר לו הסכום ששולם, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום תשלום הסכום עד יום החזרתו.
<חיה ארז: סעיף 31(ב), לגבי הסכומים המופחתים, הערה שכבר היתה בעניין אחר: "השר רשאי לקבוע מקרים" – מהניסיון בחוקים אחרים שמשתמשים באותו מינוח, הרבה מאוד פעמים זה לא נקבע אז אני מציעה להפוך את זה ל"יקבע" ולא ל"רשאי לקבוע".
<נטע דרורי: לכל החוקים יש תקנות הפחתה.
<חיה ארז: שלקח הרבה מאוד זמן להתקין אותן.
<נטע דרורי: בדרך כלל זה באותה שנה שהותקן החוק.
דוד אמסלם: יש עוד הערות?
<תומר רוזנר: עכשיו אנחנו מגיעים לפרק המסיים שבו יש הוראות שונות, הוראות כלליות, הסמכויות הכלליות של השר, הוראות של שמירת דינים וכו'.
דוד אמסלם: בישיבה הקודמת דיברנו על נושא תקופת ההכשרה, אתם זוכרים?
דוד אמסלם: אנחנו עוד לפני או אחרי?
<תומר רוזנר: לא, זה היה בסעיפים שדנו בהם בפעם הקודמת, אנחנו לא נגיע לזה שוב, אם אתה רוצה לדון בזה עכשיו, לחזור שוב לנושא הזה, זה הזמן.
דוד אמסלם: אנחנו בעצם ביקשנו שבמסגרת ההכשרה יהיה סטאז', כפי שקראנו לו.
דוד אמסלם: אלון, דבר על זה.
<אלון זס"ק: לגבי ההכשרה והסטאז', אנחנו חושבים שיש חשיבות מאוד גדולה שכל ההכשרה תיעשה בסופו של דבר על ידי המדינה ובפיקוחה בעיקר.
<אלון זס"ק: אנחנו מקבלים לחלוטין את הנושא שהכשרה מעשית זה נושא משמעותי.
<אלון זס"ק: ההכשרה שאנחנו רוצים לעשות תהיה מורכבת גם מהכשרה עיונית וגם מהכשרה מעשית משמעותית, של עשרות שעות שבהן כל מי שיעבור את ההכשרה יתנסה בשטח לגבי החומרים, לגבי הדירות, לגבי הפעילות שהוא צריך לעשות בתור מדביר.
<אלון זס"ק: מדובר גם על מדרגים של קורסים, זאת אומרת, הקורס הראשון ייקח בחשבון את הדברים הרלוונטיים לאותה הכשרה שנעשית והקורס השני ייקח את הדברים המורכבים יותר, המתפתחים, שגם אחרי ניסיון בתור מדביר וגם אחרי קורס ייעודי לנושא הזה הוא יוכל לעשות זאת.
<אלון זס"ק: זאת אומרת, אנחנו נעשה גם בהליך של ההכשרה הכאילו הבסיסית של מדביר דירות הכשרה מעשית של כמה עשרות שעות, מעל שבוע.
דוד אמסלם: מה זה "כמה עשרות שעות"?
<אלון זס"ק: זה יכול להיות 60, זה יכול להיות יותר, אבל משהו בכמות מהותית שבא בסופו של דבר אחרי בחינה, לרבות בחינה עיונית ובחינה מעשית.
<אלון זס"ק: מי שמדביר יוכל לצאת מבחינתנו כמדינה יוכל לבצע את הפעילויות באופן כזה - - -
דוד אמסלם: ברור, אלון.
דוד אמסלם: יש לכם הערות לגבי הנושא של הסטאז'?
<בועז קיסרמן: אנחנו מדברים על הבסיס שדיברנו עליו ואנחנו רוצים עובדי הדברה שיעבדו תחת מדביר מוסמך ויעברו הכשרה של בין 100 ל-150 שעות של הכשרה עיונית ומעשית.
<בועז קיסרמן: למה?
<בועז קיסרמן: כי אנחנו חושבים - - -
דוד אמסלם: אני שאלתי לגבי הסטאז', לא שאלתי עכשיו מה עמדתך לגבי הקורס.
אלי כהן: קודם כל, אנחנו לא מקבלים את העניין שאין סטאז'.
דוד אמסלם: אני שואל: כמה שעות לדעתכם צריך לעשות את הפיקוח?
<בועז קיסרמן: הדעות שלנו חלוקות לגמרי מהמשרד להגנת הסביבה.
דוד אמסלם: לא שאלתי מה הם, אני שואל מה אתם.
<חיה ארז: אנחנו מדברים למעשה על כך שצריכה להיות שנה של התמחות לפני שבן אדם יוצא באופן עצמאי לשטח בלי שום פיקוח, כשבשנה הזאת, אחרי שהוא עשה הכשרה בסיסית שכוללת יותר מעשרות שעות - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, אתם לבד אומרים שעונת השנה זה בערך 4 חודשים, נכון?
<חיה ארז: לא, אנחנו מדברים על שנה שלמה.
דוד אמסלם: לא, אני שאלתי את המדבירים.
<בועז קיסרמן: השיא, השיא הוא 4 חודשים.
<איתי ארנון: השיא הוא 4 חודשים, אנחנו רוצים שנה מלאה.
דוד אמסלם: אתם בלבלתם אותי, אמרתם לי 4 חודשים, אז תחליטו: או שזו שנה או 4 חודשים.
<איתי ארנון: שנה מלאה.
דוד אמסלם: שנה.