GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נאוה בוקר: חמש שנים שהנושא הזה – מאז דו"ח מבקר המדינה שקבע כי אם היו שבילי חיץ בין היערות ליישובים בכרמל, סביר להניח שהאסון הזה, שבו נשרפו למוות 44 איש, היה נמנע.
נאוה בוקר: ובמשך חמש השנים האחרונות הנושא הזה נופל בין הכיסאות.
נאוה בוקר: בין המשרד לביטחון הפנים למשרד האוצר, למשרד הפנים, למשרד להגנת הסביבה.
נאוה בוקר: הרשויות המקומיות, שלא יכלו לעמוד בנטל הזה, שהוטל עליהן, מיליוני שקלים לכל רשות להקים את אזורי החיץ.
נאוה בוקר: הן לא ידעו מאיפה לקחת את התקציב.
נאוה בוקר: חמש שנים שהנושא הזה פשוט מתמסמס, ולשמחתי, זמן לא רק לאחר שדני עטר, יושב ראש קרן קיימת לישראל נכנס לתפקידו, איך אמר אשר?
נאוה בוקר: עשית לנו סחרחורת.
נאוה בוקר: מראש מועצה, חבר כנסת, עכשיו ישוב ראש קרן קיימת לישראל, אבל שווה.
נאוה בוקר: אין מילים.
רויטל סויד: דני, תראה כמה מחמאות אתה מקבל מהליכודניקים.
נאוה בוקר: ולא סתם, תאמיני לי.
דוד אמסלם: שזה לא יעבוד נגדו.
איתן כבל: כבר לא יכול לעבוד נגדו.
נאוה בוקר: אגב, אני מניחה שכולכם יודעים מה זה קווי חיץ, אבל זה שבילים באורך של בין 70 ל-100 מטר מחוץ לישוב שמסירים בהם את הצמחייה ומדללים את העצים.
נאוה בוקר: באמת, דני נרתם.
נאוה בוקר: הוא אמר לי נאוה אנחנו איתך, תקיימי את הדיון.
נאוה בוקר: מדובר בהצלת חיים.
נאוה בוקר: דני, אני מודה לך.
נאוה בוקר: הנושא הזה הוא בנפשי ואתה יודע מאיזה מקום זה מגיע, ומה שאתה עושה כאן היום זה מבורך ואין לנו מילים.
נאוה בוקר: אני רוצה להציג בפניכם מספר ממצאים מוועדת המשנה, מהדיונים שערכנו לאחרונה.
נאוה בוקר: 51% מהשטחים בהם צריכים ליצור קווי חיץ, נמצאים תחת האחריות של הרשויות המקומיות.
נאוה בוקר: ראשי המועצות פשוט נתקלו בבעיה קשה.
נאוה בוקר: אגב, הבעיה העיקרית שלהם, שזה גם מגובה באחריות פלילית, אז מה שיעשה כאן היום באמת יקל עליהם מאד.
נאוה בוקר: אין אחריות על גיזום בשטח פרטי.
נאוה בוקר: את כל הדברים האלה אנחנו אמורים לפתור בעזרת התקציב שאנחנו נקבל מכם.
נאוה בוקר: אין גוף מרכזי לצערנו, שמנהל ומפקח על יצירת קווי החיץ, כדי שהרשות הארצית לכבאות והצלה תטפל בזה, אנחנו צריכים להשיג את התקציב הדרוש, ואני מקווה שעם קבלת התקציב אנחנו נוכל להתגבר על הבעיות האלה וליצור מערכת משומנת שבאמת תוכל להתמודד עם כל האתגרים האלה.
נאוה בוקר: עכשיו אליך יעל, עם הנזק לסביבה ולטבע.
נאוה בוקר: אני קיבלתי מספר רב של פניות מכל מיני ארגונים שפועלים לשמירה על הסביבה ובראשם גם החברה להגנת הטבע.
נאוה בוקר: הם טוענים שאין דגש על שימור סביבתי בתקנות הקיימות, וזאת למרות ההמלצות שפורסמו לאחר אסון הכרמל; וזה במיוחד בנושא אזורי החיץ.
נאוה בוקר: אני חושבת שיש מקום לשקול, יחד עם נציגי הארגונים האלה, איך אפשר גם ליצור את קווי החיץ, גם לחסוך בעלויות וגם לשמר בצורה מקסימאלית ולשמור על הטבע ועל הסביבה.
נאוה בוקר: אני מבקשת מאותם גורמים שמשתתפים כאן, לפרט לנו.
נאוה בוקר: אני אשמח אם הם יפרטו איך הם מתכוונים לבצע את זה בפועל ולהציג איזה שהוא לוח זמנים מרגע קבלת התקציב ועד החתימה.
נאוה בוקר: תודה רבה והמון תודה, דני.
דוד אמסלם: תודה רבה לחברת הכנסת נאוה בוקר.
דוד אמסלם: דני, אליך, חנוך, מה שנקרא.
איתן כבל: דני, אני מתנצל, אני חייב לחזור לוועדה שלי.
דוד אמסלם: אז רק רגע, שנייה.
דוד אמסלם: כבל, בבקשה, שתי דקות.
איתן כבל: אני מאחל לכם באמת הצלחה.
איתן כבל: אני בטוח, דני, שתעמוד במשימות הגדולות שעומדות לפניך, נושא שגם מעלה אותו נאוה.
איתן כבל: אין מה להרחיב בו ואני באמת באמת אומר את זה מכל הלב.
איתן כבל: יש כאן חברים נוספים שאמונים על הנושא.
איתן כבל: עשה בחכמתך כי רבה היא.
איתן כבל: אני בטוח שהדברים ייעשו בצורה שאני מכיר אותך, עם נחישות.
איתן כבל: פשוט, זה מסוג אותם הדברים שאין סיבה שזה יקרה.
<קריאה: שזה לא יקרה.
איתן כבל: פשוט מאד.
איתן כבל: תודה, אני לא רוצה - - - שלי, אז תודה רבה לכם.
דניאל עטר: יש לו רובוט שמחליף אותו כיושב ראש.
איתן כבל: אני לא רוצה להתחיל איתו אפילו.
נאוה בוקר: זה לא ייגמר.
דוד אמסלם: אני אענה לו, לכבל אין מחליפים.
דוד אמסלם: אתה יודע מה, אני אעשה קצת שינוי.
דוד אמסלם: החברים רוצים לדבר לפני, אז אני אעביר את זכות הדיבור לחברתנו, אחותנו, רויטל, בבקשה.
רויטל סויד: בוקר טוב לכולם ובוקר טוב לכל האורחים.
רויטל סויד: דני, מבחינתי אתה לא אורח, אתה חלק מובנה מהבית הזה ובטח מהוועדה הזו.
רויטל סויד: אני רוצה להודות לך, דודי, על כינוס הישיבה החשובה הזאת, וכשפניתי אליך באמת נענית מיד ואכן התכנסנו.
רויטל סויד: ותודה לך דודי, ראש מועצת טבעון, שפנית אלי והבאת לידיעתי את הנתונים.
רויטל סויד: אזורי החיץ הם דבר שאתם מכירים הרבה יותר מאיתנו, על החשיבות של היצירה שלו, על החשש לפגיעה בחיי אדם ועל העובדה שלמעשה מעל חמש שנים, על אף מסקנות מאד מאד ברורות שהגיעו אליהם, תקנות שיש להוציא ולחוקק וחלקן כבר תוקנו, עדיין לא נעשה מספיק, בוודאי ובוודאי לא ביישובים שבהם מי שאחראי וצריך לשאת בעלויות אלה המועצות האזוריות והמקומיות, שמתקשות לשאת בנטל הכלכלי של יצירת אותם אזורי חיץ והגנה על התושבים שלהם.
רויטל סויד: לא מכיוון שהן אינן רוצות, אלא מכיוון שהן אינן מסוגלות לעמוד בנטל הזה.
רויטל סויד: דני, כולם מודים לך פה ואנחנו בוודאי מודים לך.
רויטל סויד: מודים לך על הנכונות שאתה מגיע לכאן ומודים לך על העובדה שאתה נכון, מכספי הקרן הקיימת, להביא סך כספי מאד משמעותי, גם בשנת 2016 וגם בשנת 2017, על מנת שאנחנו נוכל באיזו שהיא דרך לסייע למועצות המקומיות לעמוד במחויבות שהן חייבות, הן הסטטוטורית, הן כמובן אחר כך מבחינת מחויבות פלילית, אבל בעיקר מבחינת המחויבות לתושבים.
רויטל סויד: אבל מה התפקיד שלנו היום פה בוועדה ומה הקול הקורא שאני מצפה ומאמינה, דודי, יושב ראש הוועדה, שאנחנו נוציא מפה.
רויטל סויד: הקול הקורא הזה צריך להיות שכבר עכשיו, בשנת 2016 ועל אף הסכומים שהקרן הקיימת לישראל התחייבה להעביר למדינת ישראל, ועל אף שהסכומים האלה כבר היום מיועדים למטרות שהן כבר ברורות וידועות, הצפייה שלנו, התקווה שלנו פה בוועדה, שתצא כאן החלטה בוועדה שתחייב את המדינה לאפשר לקרן הקיימת לישראל להעביר את הסכומים, בין אם זה 100 מיליון שקלים או יותר או קצת פחות, אבל שתאפשר להעביר בשנת 2016, כבר עכשיו, את הסכומים האלה באמת להגנה על אזורי החיץ, ליצירת אותם אזורי חיץ ולהגן על התושבים.
רויטל סויד: אז אנחנו מאד מודים לך דני, על שהגעת ומאד מודים לך על הנכונות, אבל המחויבות שלנו פה בוועדה היא לגרום לכך שממשלת ישראל, הכספים שכבר צבועים בצבעים ומיועדים למטרות, יזוזו באמת למטרה הכל כך חשובה שבגינה אנחנו נמצאים פה.
רויטל סויד: לא מספיק לדבר בסיסמאות, אלא צריכה גם להתקבל החלטה.
דוד אמסלם: תודה רבה לחברת הכנסת סויד.
דוד אמסלם: חברת הכנסת יעל פארן, בבקשה.
יעל כהן-פארן: טוב, אז תודה רבה.
יעל כהן-פארן: אני מצטרפת לברכות לדני כמובן ולדודי על הוועדה ולנאוה על ועדת המשנה.
דניאל עטר: תברכי את קרן קיימת, בזכותה את נכנסת ל - - -
יעל כהן-פארן: אני מברכת אותך.
יעל כהן-פארן: דני, כל הברכות זה רק על זה.
<קריאה: היא באה לוודא שאתה נשאר שם.
יעל כהן-פארן: להישאר הוא חייב, לחזור הוא לא יכול.
יעל כהן-פארן: אני רוצה להגיד כמה דברים.
דוד אמסלם: שניהם ברכו אותך על זה.
דוד אמסלם: רויטל על זה שהיא באה לוועדה במקומך, והיא גם, על זה שהיא באה לכנסת.
דניאל עטר: רק מרוויחים יש.
רויטל סויד: בקיצור, רק נאוה פה אומרת באמת את הברכות.
יעל כהן-פארן: התייחסה קודם חברת הכנסת נאוה בוקר לארגונים הסביבתיים, שאני מייצגת את קולם בכנסת ובוועדה הזאת.
יעל כהן-פארן: ואני חייבת לומר שכמובן שמדובר פה בנושא של חיים ומוות, אבל צריך לזכור לא לשפוך את התינוק עם המים.
יעל כהן-פארן: אנחנו יודעים, אני אספר לכם.
יעל כהן-פארן: אני הייתי בקריית טבעון השבוע עם נציגי התושבים ועם נציגי המועצה, מנכ"ל המועצה, בסיור.
יעל כהן-פארן: יושב ראש המועצה לא יכול היה להצטרף מסיבות פרטיות, אבל כמובן שאני בקשר יום יומי גם איתו.
יעל כהן-פארן: כמעט.
יעל כהן-פארן: נכון, דודי?
<דודו אריאלי: נכון.
יעל כהן-פארן: העניין הוא כזה.
יעל כהן-פארן: קחו לדוגמא את טבעון.
יעל כהן-פארן: יש שם מצב טופוגרפי מאד ייחודי.
יעל כהן-פארן: בעצם היער מקיף את כל היישוב, זה לא שהוא רק נמצא בקצות היישוב.
יעל כהן-פארן: היישוב טובל ביער, מה לעשות?
יעל כהן-פארן: זה היישוב ואנשים עוברים לטבעון בגלל המצב הזה, בגלל היופי שלו, כך הם רוצים לחיות.
יעל כהן-פארן: עכשיו נשאלת השאלה, אם נגיד יש וואדי, מסביבו בתים ובוואדי, בעצם טווח של 70 מטר כולו הוואדי - אז צריך לכס את כל הוואדי, כי זה אזור החיץ?
יעל כהן-פארן: ופה נשאלות באמת שאלות קשות, איך מתאימים את התכניות ואת הכוונה המאד חשובה להגן על התושבים מפני שריפות יער, עם המציאות, עם טופוגרפיה, עם מצב ייחודי; וכולנו, וזה ברור כאן לכל אנשי המקצוע, שיער אורנים ויער אלונים, חורש אלונים, לא נשרפים אותו דבר.
יעל כהן-פארן: יש עצים פולשים, יש עצים שנשרפים יותר בקלות.
יעל כהן-פארן: בקיצור, אני חושבת שצריך לחשוב טוב מאד, שוב, עם הכוונה של להגן מפני אש, לחשוב טוב מאד על כל יישוב ואולי חלק מהתקציב גם צריך להיות מוקדש לתכנון מפורט, שאני יודעת שבטבעון למשל הם באמת התחילו תהליך כזה, לפחות בחלקים שהם באחריות המועצה.
יעל כהן-פארן: תכנון מפורט בהתאם לטופוגרפיה, בהתאם לסוג היער, בהתאם לטוואי השטח.
יעל כהן-פארן: אם יש כזה מדרון, אז האש אולי לא תעלה למעלה.
יעל כהן-פארן: בקיצור, דבר אחרון, התקציב.
יעל כהן-פארן: פה בעצם היום מדובר בעיקר על התקציב, נכון, דודי, ואני מבינה שיש תקנות חדשות והן בדרך להגיע גם כן לאישור הוועדה.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שצריך לוודא שבתקנות החדשות יש הנחיות שמאפשרות ונותנות את המרחב.
יעל כהן-פארן: הרי בסופו של דבר ראש העיר של טבעון-.
יעל כהן-פארן: ראש מועצה או ראש עיר?
דניאל עטר: ראש מועצה.
יעל כהן-פארן: סליחה, ראש מועצה טבעון, על ראשו - - -
דניאל עטר: לפי הרעש שהוא עושה זו עיר גדולה.
יעל כהן-פארן: על ראשו, אם יקרה משהו והוא לא עשה שום דבר.
יעל כהן-פארן: זה באמת על ראשו.
יעל כהן-פארן: אני לא מאשימה אף אחד, אבל אנחנו צריכים לעזור למקומות הייחודיים שיש בארץ לשמור על צביונם ועדיין לשמור על התושבים והבתים.
יעל כהן-פארן: רק כאנקדוטה, כי אני בררתי את העניין, למשל באוסטרליה, שהיא מדינה בה יש לי גם משפחה, מדינה מוכת שריפות.
יעל כהן-פארן: אתה נוסע שם בכבישים, יש שלטים, ובאמת אין מה להשוות את שריפות היער שיש באוסטרליה לישראל.
יעל כהן-פארן: אתה נוסע ויש שלטים אלקטרוניים שמראים כל הזמן, בכבישים וביערות, אתה נכנס ליער – סכנת אש – מס סכנת האש היום וזה זז מירוק לאדום וכל אחד שמסתובב שם יודע שהיום צריך יותר להיזהר ובימים אחרים, שהם רטובים יותר ולחים, יש פחות סכנת אש.
יעל כהן-פארן: זו דוגמא.
יעל כהן-פארן: יש רעיונות חדשים.
יעל כהן-פארן: צריך לחשוב קצת מחוץ לקופסא.
יעל כהן-פארן: אני אתן לכם עוד רעיון, עוד דוגמא שעלתה גם בטבעון.
יעל כהן-פארן: הרי כל העניין הוא גילוי מוקדם, נכון?
יעל כהן-פארן: אם את השריפה בכרמל היו מגלים תוך חצי שעה ולא אחרי 6 שעות, כל המצב היה אחר.
יעל כהן-פארן: ופה אנחנו מדברים על הגנה של יישובים ומסביב ליישובים.
יעל כהן-פארן: היום, עם הטכנולוגיות הקיימות, אפשרות של שליטה, הרי מצלמות יש בכל מקום ומעקב מסיבות כאלה ואחרות.
יעל כהן-פארן: מצלמות מעקב על גגות הבתים שנמצאים ליד היער ומוקד עירוני, שעוקב אחרי מצב של אש.
יעל כהן-פארן: הרי אם מגלים את האש מהר, תופסים את זה בזמן.
יעל כהן-פארן: דוגמא.
יעל כהן-פארן: חשיבה מחוץ לקופסא.
יעל כהן-פארן: זה מה שהייתי רוצה גם לראות, כי אולי בסופו של דבר זה יכול להציל ולעשות הרבה יותר.
דוד אמסלם: תודה לחברת הכנסת פארן.
דוד אמסלם: עבדאללה הוא אחד החברים שלי הכי טובים בכנסת.
דוד אמסלם: הוא הבן אדם שנוכח בוועדה הכי הרבה.
דוד אמסלם: אני והוא תמיד פה.
רויטל סויד: ואתמול בשתים עשרה בלילה הוא גם עמד ונאם על הדוכן.
דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לך, בוועדה, אחרי שעזבת - - -
דניאל עטר: התחילו לבוא?
דוד אמסלם: אז לא.
דוד אמסלם: יש דבר אחד בטוח בוועדה, שאני מגיע ועבדאללה.
דוד אמסלם: כל השאר מתחלפים.
עבדאללה אבו מערוף: בקיצור, אנחנו דנו בנושא כמה פעמים, על כל ההיבטים שלו, גם על הפלוסים והמינוסים.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו מבינים שצריך לשמור על אזורים, מה שאמרה חברת הכנסת, אבל הגענו עד כאן ואני חושב שהדבר כמעט מושלם, אבל בלי כסף הוא לא יהיה מושלם ואני מבין את העניין היטב.
עבדאללה אבו מערוף: לכן צריך להוציא את זה לפועל עכשיו.
עבדאללה אבו מערוף: אני בטוח שגם יישמרו וייקחו בחשבון את העניינים שצריך לשמור ומה לשמור.
עבדאללה אבו מערוף: בקיצור, חבר הכנסת לשעבר, שעכשיו הוא המחליט – אתה ואנחנו – אני מקווה שהיום תצא החלטה והתכנית ומה שהוחלט – ייצאו לפועל.
עבדאללה אבו מערוף: ובהצלחה.
עבדאללה אבו מערוף: נשמור על הטבע, נשמור על היערות, נשמור על חיי בני אדם.
דוד אמסלם: חבר הכנסת איתן ברושי, בבקשה.
איתן ברושי: גם אני רוצה להצטרף לברכות לדני.
איתן ברושי: אמנם השאיר אותי כנציג יחיד של ההתיישבות, אבל אני בטוח כי הוא מיישם את הדברים החשובים בקרן הקיימת לישראל.
רויטל סויד: סומכים על הכתפיים הרחבות שלך.
דוד אמסלם: אל תדאג, הוא מדבר איתי כל יום.
איתן ברושי: וחיים לא הגיב לזה.
חיים ילין: שכחת מילה, במחנה הציוני.
איתן ברושי: בואו נחזור לעניין.
איתן ברושי: תראו, השריפה שהייתה בכרמל תרשם בטח בדרכה של המדינה ושל מערכות כיבוי.
איתן ברושי: כמי שהסתובב שם כעוזר שר הביטחון, בתקופה ההיא לא היינו אחראים על משהו ישירות, אין ספק שהיו בוודאי דיונים רבים אחרי השריפה הזאת ואף אחד לא יסלח לעצמו אם משהו מהלקחים לא יישום ונהיה עדים לעוד מחדל שראינו באותה שריפה, עם האסון הגדול ועם הנזקים המאד כבדים.
איתן ברושי: תראו, שמירת השטחים הפתוחים והירוקים זה חלק מהיעדים של קק"ל וגם שלנו כמועצות אזוריות; ומניעת האש באותם שטחים עליהם אנחנו אחראים, היא חלק מתכנית העבודה ולא טובה של אף אחד.
איתן ברושי: ולכן, השאלה של האיזונים בין השטחים הירוקים לבנויים ובין שימור והגנת הסביבה ובין הגנת האנשים, היא לא שאלה שאפשר כל רגע לעסוק בה.
איתן ברושי: אבל בכל החיים אנחנו מחפשים את האיזונים הנכונים.
איתן ברושי: וכשראינו את השריפה בכרמל והסתובבנו אז וגם היום, אתה לא מבין כאילו מה לא היה ברור פה, ממה שדני מבין היום, לעשות כדי ליצור את החיץ הזה.
איתן ברושי: ולכן, אני חושב, עם כל הכבוד ויש כבוד לכל השאלות, בסופו של דבר אין משהו יותר חשוב מהגנת חיים ואין דבר יותר נכון מאשר לנקוט בצעדים של פעולות מקדימות, לרבות שמירת החורש והיער בכל מקום, אבל בקרבת האוכלוסייה בוודאי.
איתן ברושי: אנחנו ראינו את זה גם בעבר, יעל, גם באזור הדרוזים, שהיו שאלות לא פשוטות מה קודם למה – האדם שמתפרנס או העץ שצריך לצמוח ולעיתים גם לבעלי החיים שם.
איתן ברושי: ולכן אני בטוח שהקרן הקיימת לישראל, שזה גוף ירוק - לזכותו ייאמר אף פעם לא היה גוף ירוק קיצוני – ההנהלה בתוך הקק"ל יכולה למצוא את שביל הזהב בין שמירת השטחים הפתוחים הירוקים, לבין שמירת חיי אדם ומניעת נזקים.
איתן ברושי: מי שעובר בכרמל גם היום יכול להתפעל מהתחדשות הצמיחה.
איתן ברושי: לעתים זה מפתיע כמה אחרי כל השריפות זה חוזר ופורח וצומח, אבל אני לא מציע לבחון את הטבע כל כמה שנים מחדש, את יכולת ההסתגלות שלו.
איתן ברושי: ולכן נדרשת פה אחריות לאומית.
איתן ברושי: הקרן הקיימת לישראל, כזרוע שבאחריותו של דני, אני בטוח יעמדו בזה.
איתן ברושי: אני רוצה לומר גם לראשי המועצות וגם לראשי הערים, שאנחנו הרי דוגלים בהשארת השטחים הפתוחים באחריותנו, שהאחריות מעבר לשאלה של המימון היא אחריות כבדה שמוטלת על מי שבתוך האג'נדה שלו שמירת השטחים הפתוחים והירוקים.
איתן ברושי: ברשותך, דודי, אני רוצה רק להגיד מילה אחת למערכת כיבוי האש, אבל מילה אחת.
איתן ברושי: אבקש פעם אולי דיון.
איתן ברושי: אני חושב שזו הזדמנות שיהיה פה אולי דיון על הדרישות שכיבוי האש דורש מעסקים קטנים וגדולים, מכל מיני מקומות, דרישות כיבוי - - -
נאוה בוקר: איתן, סליחה.
נאוה בוקר: זה אחד הדיונים הבאים שלי, דרך אגב.
איתן ברושי: אוקיי, אז אני מזמין את עצמי.
איתן ברושי: אחת הדרישות המקשות ביותר ואולי גם המוגזמות שהכיבוי אש מטיל על מי שגם אמור להתפרנס ו - - -
דוד אמסלם: ברושי.
דוד אמסלם: תשתדל לא להעלות נושאים שלא קשורים.
דוד אמסלם: אני תמיד אתן לך עוד משפט, אבל רק שיהיה קשור לעניין.
דוד אמסלם: אתה רוצה שנעשה עכשיו דיון על רישוי עסקים?
איתן ברושי: לא, הנה, נאוה הזמינה אותי.
דוד אמסלם: הזמינה אותך, מצוין, אבל אמרתי לך, במסגרת רישוי עסקים לא נעלה את הדיון עכשיו.
דוד אמסלם: תודה רבה לחבר הכנסת ברושי.
חיים ילין: בוקר טוב לכולם.
חיים ילין: אני קצת מודאג כשמחלקים את הכספים של קרן קיימת לישראל ככה בצורה פתוחה לחלוטין.
חיים ילין: הרי כבר מיליארד שקלים אתה צריך לתת שיק.
חיים ילין: או 1.1 מיליארד, ומהרגע שזה קורה זה כל שנה.
חיים ילין: המשמעות היא שצריך לראות איך משלבים בפרויקטים עצמם בין כולם.
חיים ילין: הנושא של מה שאנחנו קוראים שבילי אש בחקלאות או ביערות, הוא נושא שהוא מאד כאוב, כי חלקם עושים את זה בגלל הביטוח וחלקם צריכים לעשות את זה לא בגלל הביטוח, אלא בגלל שצריכים להציל חיי אדם.
חיים ילין: ואז אנחנו נכנסים תמיד להיבט של ההיתרים.
חיים ילין: לא רק היתרים, אלא ההתנגדויות שקיימות, גם בוועדות המקומיות וגם בוועדות המחוזיות, כאשר באמת מול הוועדות לא תמיד עומדים חיי אדם, אלא חיי העץ.
חיים ילין: החי והצומח ואנחנו חלק ממנו.
חיים ילין: אני חושב שצריך פה חשיבה של איך משלבים את הכל ביחד.
חיים ילין: זאת אומרת, אם בלאו הכי אתה נמצא באזורים שאנשים באים לטייל, איך החיץ יכול להפוך להיות מגרש חנייה, איך חלק ממאגרי המים, שיש לנו סביב המועצות, יכולים להפוך להיות חיץ.
חיים ילין: פשוט, כל התפיסה התכנונית צריכה להיות אחרת לחלוטין.
חיים ילין: ואיך אנחנו גם יכולים להיעזר במים האלה לא כחיץ, אלא גם כחלק מהתפיסה הירוקה שאנחנו רוצים להנחיל.
חיים ילין: כל הנושא של שבילי אופניים, שהוא חודר עמוק לתוך הקרן הקיימת לישראל, צריך פשוט לייצר אותו בצורה כזאת שהוא גם הופך להיות חיץ בין היערות ואני חושב שאלה דברים שישלבו גם טבע וגם יצילו חיי אדם.
חיים ילין: ועדיין, אנחנו תמיד נלחמים את המלחמה הקודמת, לא את המלחמה הבאה.
חיים ילין: תמד זה קורה במדינת ישראל.
חיים ילין: אני לא יודע מה תהיה המלחמה הבאה בנושאים האלה, מצד אחד.
חיים ילין: ומצד שני אני אומר את זה כאחד שבילה לא מעט בחו"ל וראה גם את השריפות.
חיים ילין: המשפט שתמיד אמרו לי, עוד לפני שהיה אדם בעולם הזה, לפני שאלוהים ברא אותנו, הוא ברא את השריפה ואת העצים.
חיים ילין: זאת אומרת זו מן תפיסה שבאה ואומרת שהטבע בעצמו יודע לייצר את השריפה בשביל להתחדש, ואנחנו לא תמיד צריכים לפחד, כל עוד שההתחדשות היא באופן טבעי ולא מסכנת את חיי האדם.
חיים ילין: זה אחד הדברים שאני למדתי בחו"ל, שבעצם נותנים לשריפה להתקיים, אבל בשליטה.
חיים ילין: מתחמים את השטח בדיוק שרוצים שהשריפה הזאת תתקיים ושהיא לא תצא ממנו.
חיים ילין: לדעתי זה הדיון של המלחמה הבאה, איך אנחנו לא מפחדים מהשריפה, אבל אנחנו שולטים בה והיא לא שולטת בנו.
חיים ילין: כי בסופו של דבר מדינת ישראל נמצאת בתרבות של הצל"ש.
חיים ילין: מי שמביא את הסופר טנקר הוא מקבל את הצל"ש.
חיים ילין: מי שמונע את השריפה, הוא לא מקבל שום דבר, בטח לא דקה בתקשורת.
דוד אמסלם: תודה רבה לך, חבר הכנסת חיים ילין.
אורי מקלב: תודה, אדוני יושב הראש.
דוד אמסלם: אתה רוצה לדבר אחר כך?
דוד אמסלם: עכשיו נכנסת, אתה רוצה לדבר אחר כך, להיכנס לאווירה.
דוד אמסלם: מה שנוח לך.
דוד אמסלם: אני בדרך כלל גומר עם חברי הכנסת ונכנס לדיון המקצועי.
אורי מקלב: אז רק במשפט אחד, קודם כל לברך את דני, שנמצא איתנו עכשיו בכובע אחר.
אורי מקלב: אף פעם אי אפשר לדעת איך האם מתגלגל, מה הוא עשה קודם, מה עשה אחר כך.
אורי מקלב: והוא יעזור לנו עכשיו בדברים החשובים באמת.
אורי מקלב: שמעתי את סוף דבריו של חיים, חברי.
אורי מקלב: היום אנחנו יודעים איזה דברים יכולים להציל חיים ואיזה דברים יכולים למנוע שריפות, ואנחנו יודעים שהדבר הזה הוא אחד הדברים המרכזיים בעניין הזה.
אורי מקלב: אז אולי זה לא דבר כמו המטוסים וזה נשמע פחות שרוצים בסך הכל להקים אזורי חיץ, אבל זה לא פחות חשוב, זה לא פחות מתוקשר וזה חלק מההכרח שהוא הכרחי כדי למנוע והמניעה היא לא פחות חשובה ממשהו שהוא אפקטיבי בעשייה, שהוא מכבה.
אורי מקלב: המניעה היא לא פחות חשובה.
אורי מקלב: ולכן המאמצים בין הדרך לראות איך אנחנו מממנים את זה, זה באמת היעד הכי חשוב שיש לנו, ואנחנו על כך מתכנסים עוד פעם ויושב ראש הוועדה לא מניח לעניין הזה.
אורי מקלב: עד שייצא עשן מהשריפה הזאת, עשן חיובי מהשריפה הזאת, אנחנו לא נוותר.
אורי מקלב: אני רוצה להזכיר שבמקורות דווקא כתוב שהאש נבראה אחרי החטא של האדם.
אורי מקלב: אש היא דבר שיכול להיות טוב ולא טוב, תלוי.
אורי מקלב: הוא יכול להיות מחמם את האוכל והוא יכול להיות אסון.
אורי מקלב: תלוי איך משתמשים בו ולמה.
אורי מקלב: אנחנו אומרים שמים מכבים את האש, תלוי, הסיר בא באמצע.
אורי מקלב: לכן אחרי החטא של האדם באה השריפה, ואנחנו צריכים לתקן אותו היום.
אורי מקלב: כל יום.
דוד אמסלם: תודה רבה לחבר הכנסת מקלב.
חיים ילין: לפני זה לא ידעו לכתוב, כי לא היו בני אדם.
חיים ילין: לא ידעו אם הייתה שריפה או לא.
אורי מקלב: במוצאי שבת אנחנו עושים הבדלה בגלל הדבר הזה, שאז לימדו את האדם איך ליצור אש.
אורי מקלב: לפני זה הוא לא היה צריך את זה.
דוד אמסלם: תודה רבה חבר הכנסת מקלב.
דוד אמסלם: דני, לפניך עוד שני דוברים בקצרה ואחרי זה אני אעביר את רשות הדיבור אליך.
דוד אמסלם: דודי אריאלי, ראש מועצת קריית טבעון, בבקשה.
דוד אמסלם: שתי דקות ואחריו כרמל סלע, תכין את עצמך.
דוד אמסלם: אחרי זה דני.
<דודו אריאלי: קודם כל תודה באמת ליושב הראש, דודי אמסלם, לרויטל ולדני עטר וגם תודה מיוחדת לחברת הכנסת נאוה בוקר, שכבר חודשים ארוכים מובילה את זה בוועדת המשנה.
<דודו אריאלי: זה באמת נושא חסר תקדים בחשיבות שלו.
<דודו אריאלי: אני לא חושב שאין קונסנסוס על זה.
<דודו אריאלי: יש קונסנסוס שצריך לקדם את זה.
<דודו אריאלי: באמת סוף כל סוף מגיעים לתכלס, שזה התקציב, כי כולם כבר מסכימים על העיקרון, אבל חשוב גם לחדד כמה נקודות.
<דודו אריאלי: קודם כל, אנחנו לא מדברים על שריפות באופן כוללני, מדברים על שריפות בממשק שבין יער לבתי מגורים.
<דודו אריאלי: ולכן יעל, הדוגמא של אוסטרליה היא פחות טובה, משום ש - - -
דוד אמסלם: זה בזווית שלך.
<דודו אריאלי: כן.
דוד אמסלם: בזווית של קרן קיימת לישראל יש עוד כמה נושאים.
<דודו אריאלי: יכול להיות, אז סליחה.
<דודו אריאלי: אני לא ידעתי.
<דודו אריאלי: אני אומר מהזווית שלי ושל עוד כמאה יישובים.
דוד אמסלם: לא, אני אומר קווי החיץ באופן בסיסי מתייחסים גם לממשק בין היישוב לבין היער, וגם בתוך היער עצמו, מה שלא קשור ליישוב.
<דודו אריאלי: טוב שציינת את זה, נכון.
<דודו אריאלי: אני בא מהזווית של כ-100 יישובים שהם באותה בעיה.
דוד אמסלם: אתה בא מזווית היישוב, לא מזווית היער.
<דודו אריאלי: אני רוצה להגיד כמה דברי הרגעה לחברת הכנסת יעל פארן.
<דודו אריאלי: צריך להגיד גם כמה מילים מחמיאות לרשות כיבוי אש, שלמרות שבהוראות הנציב כתוב קווי חיץ של 76 מטרים, במקרה של טבעון מצאנו הרבה פתיחות ואנחנו לא מדברים על קווי חיץ של 76 מטרים חישוף מלא.
<דודו אריאלי: במקרה של טבעון, שהיא בעצם הרשות היחידה בישראל שיש לה כבר תכנית ברזולוציה גבוהה.
<דודו אריאלי: אנחנו מדברים על כ-60 מטרים וגם בתוך ה-60 מטרים, חישוף מלא יהיה אולי אולי ל-8-10 מטרים, כדי שכבאיות תוכלנה לחלוף אחת בסמוך לשנייה.
<דודו אריאלי: אנחנו מדברים בעיקר על אלמנטים של דילול ואנחנו לא מדברים על עצים מוגנים, שזה אלות ובעיקר אלונים.
<דודו אריאלי: אנחנו מדברים בעיקר על אורנים, ויש שם המון.
<דודו אריאלי: באמת, כיבוי אש נמצאים כאן וגם חיים וגם שחר וגם האנשים במחוז, והם מאד פתוחים כדי לא לפגוע ביער ובאמת לראות איך אפשר לחיות ביער, להנות ממנו וגם לא להיפגע ממנו.
<דודו אריאלי: אז הגישה היא מאד חיובית.
<דודו אריאלי: צריך בתקנות לשמור שיקול דעת לכבאות והצלה.
<דודו אריאלי: זאת אומרת שלא יהיה כתוב 76 מטרים, אלא שיהיה כתוב 76 מטרים או משהו להנחת דעתו של קצין היערות, או מי שזה לא יהיה הגורם הרגולטורי, וככה באמת אפשר ליצור את האיזון, כי מאד מאד חשוב לחיות ביער ולשמור.
<דודו אריאלי: כל היישובים שאנחנו מתייחסים אליהם, כ-100 יישובים, הם יישובים שבעצם נהנים מהממשק עם היער וחיים בתוך היער, ואפשר ליהנות גם מהיער וגם להישמר מפניו.
<דודו אריאלי: לגבי הסכומים, במכתב שאני העברתי נקבתי בסכומים שלהערכתי הם מאד מאד סבירים.
<דודו אריאלי: אני מאד מאד מקווה שהסכומים האלה יעברו.
<דודו אריאלי: צריך לזכור שלא הכל חייב להגיע בשנה אחת.
<דודו אריאלי: גם פה כבאות והצלה באו בגישה מאד חיובית ואמרו – אפשר לעשות משהו תלת-שנתי, ארבע-שנתי.
<דודו אריאלי: זאת אומרת הגישה היא מאד חיובית, אבל מה, רוצים לראות התחלה של עבודה ובזה אני חושב שהם צודקים.
<דודו אריאלי: אנחנו התחלנו, וכאן היום אפשר לעשות משהו היסטורי ולהוביל את זה כפרויקט לאומי וזאת בעצם המטרה ועל כך אני באמת אסיר תודה.
דוד אמסלם: כרמל סלע, שתי דקות ואחר כך ניתן את זכות הדיבור ליושב ראש הקרן הקיימת לישראל.
<כרמל סלע: ברכות לדני ודודי, לנאווה ולכל אותם אנשים שמטפלים בעניין והם בהחלט עושים פה עבודת קודש, אבל אני אמשיך את דברי דודי מהמבט האישי ולמען הגילוי, אני בא מהמקום האישי.
<כרמל סלע: חוף הכרמל חווה באופן סדיר מחזוריות של שריפות בטבע.
<כרמל סלע: כמו שיש מחזוריות בארץ של מלחמות, יש גם מחזוריות של שריפות ושיטפונות ורוחות.
<כרמל סלע: חווינו את זה שלוש פעמים גדולות והמסקנה היא שאי אפשר להשתלט על הטבע, הטבע עושה את שלו והמחזוריות שלו היא כמו שהיא, אבל לאדם, הסיפור של המחזוריות הוא מאד קשה.
<כרמל סלע: הקטע הוא - - - ונפש.
<כרמל סלע: בואו נגיד את האמת, כל הסיפור שעשו על הכרמל הגדול, שנשרפו 30,000 דונם, אם לא היו 44 נספים אז זה לא היה באותה עוצמה.
<כרמל סלע: זאת האמת.
נאוה בוקר: כמה שנים קודם הייתה שריפה מאד גדולה.
<כרמל סלע: אז אני אומר, והיא לא הייתה בעוצמה, לא של השריפה, אלא של - - -
דוד אמסלם: כרמל, היא מחדדת את מה שאתה אומר.
<כרמל סלע: עכשיו תראו, בסוף כולם פה מדברים אותו דבר.
<כרמל סלע: אולי יש פה איזה 50 אנשים, כולם מדברים אותו דבר.
<כרמל סלע: מה אנחנו מבינים במדינה הזאת?
<כרמל סלע: בסוף הכל זה כסף.
<כרמל סלע: אין שום דבר חוץ מכסף.
<כרמל סלע: מה העניין?
<כרמל סלע: המדינה גם יוצרת המון גופים.
<כרמל סלע: הגנת הטבע, הרט"ג, קק"ל, אבל בסוף, מי שיש לו כסף אמיתי זה רק לקק"ל.
<כרמל סלע: אין מה לעשות, דני.
<כרמל סלע: תשמע, זה גוף - - -
דניאל עטר: אמרת את זה והסתכלתי אחורה.
דניאל עטר: איפה?
<כרמל סלע: עם כל הכבוד לרט"ג ולהגנת הטבע ולכל הגופים האלה, גם לאוצר, אבל - - -
חיים ילין: שאול, תגיד אני עכשיו נפגע ולוקח עכשיו מדני שיק.
דוד אמסלם: כרמל, אני רוצה להרגיע אותך.
דוד אמסלם: אין דיון אם הוא לא בא עם המזוודה של הכסף.
דוד אמסלם: מה נראה לך?
דוד אמסלם: איך אני אומר לכם?
דוד אמסלם: זה לא שבת תרבות פה.
<כרמל סלע: אני אמרתי לפני שנכנסנו שהבעיה של דני, עכשיו כולם על הכיסים שלו.
<כרמל סלע: יושבים על הכיסים שלו.
<כרמל סלע: כולם.
יעל כהן-פארן: לכל מקום שהוא ישלח כסף זה גם כסף שלך.
<כרמל סלע: הוא אומר כמה יש לי בכיס?
<כרמל סלע: כמה אני יכול לפזר?
<כרמל סלע: אבל באמת, חיי אדם, כמו שגם ברצועת עזה חיי אדם זה הסיפור וגם פה, הפחד מהשריפות הוא פחד לא נורמאלי וקווי החיץ שקבעו, ויש תכנית מאד מפורטת – 50 מטר, 70 מטר, מים, דרכים, הכל ברור כבר.
<כרמל סלע: דודי, הכל ברור, רק צריך כסף.
<כרמל סלע: שום דבר אחר חוץ מכסף.
<כרמל סלע: אכן, באמת הדיון חשוב והבקשה אליך ואל הוועדה, אנא מכם, נכון שעברו 5 שנים מהשריפה, אבל יש המון שריפות בדרך כל הזמן.
<כרמל סלע: כל הזמן.
<כרמל סלע: לפחות 3 שריפות בשנה בכרמל, בקטנה.
<כרמל סלע: נכון, מתלבשים על זה מהר ויש לנו יחידות מאד מיומנות עכשיו, אבל זה מפחיד.
<כרמל סלע: אני מקווה שאנחנו נאתר ונענה ותעזרו לרשויות שהכל מסביבן יער.
<כרמל סלע: נכון שאם יש אישורים שקק"ל יושב על הגדר אז הוא מטפל, אבל יש יישובים שקק"ל לא יושב על הגדר ולא הרט"ג, ואלה יישובים מאד מאד בעייתיים וצריך פה איזה כמה מיליונים טובים וזהו.
דוד אמסלם: תודה כרמל.
דוד אמסלם: אדוני יושב הראש, הבמה שלך.
דניאל עטר: אדוני יושב הראש, אני מודה לך מאד על ההזדמנות, גם על דברי הפתיחה שלך, המרגשים מאד.