GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים ילין: האנשים שיבואו לשם לנגב הם לא כרמי גת שנמצאים 45 דקות מתל אביב ו-20 דקות מבאר שבע, הם אנשים שרוצים להיות שעתיים וחצי מתל אביב, לא בגלל הפקקים, כמה שיותר רחוק יותר בריא.
חיים ילין: יש לי אדוויל כל פעם שאני נכנס לתל אביב.
חיים ילין: לירושלים כבר יש לי חצי.
תמר זנדברג: זה לא מספיק להם, חוות בודדים, זה לא מספיק להם קיבוצים ולא מספיק להם מושבים - - -
תמר זנדברג: ולא מספיק להם יישובים קיימים?
תמר זנדברג: הם חייבים עוד.
חיים ילין: לא, כי אני אומר לך, אני בניגוד אינטרסים - - - אם אני אקריא לך עכשיו את מה שהבן שלי כתב, הוא אומר לי 'אבא, אני רוצה חוות בודדים, אני לא רוצה לראות אף אחד ממטר.
חיים ילין: זה מה שאני רוצה', בסדר?
חיים ילין: אז או שהוא יחיה פה, או שהוא יקים את חוות הבודדים באוסטרליה.
חיים ילין: זה בדיוק הפתרון.
תמר זנדברג: אה, עכשיו לא רק תשובה מאיים וייקח את ים המלח, עכשיו גם הבן שלך ייקח את הנגב ויילך לאוסטרליה.
חיים ילין: אני מסביר לך, הוא לא יהיה בברלין, זה אני מבטיח לך.
אורי מקלב: הוא משקף דברים שהצעירים רוצים.
אורי מקלב: זכותו.
חיים ילין: הוא לא יהיה בברלין.
אורי מקלב: יושבים חברי כנסת שמייצגים מגוון, לא כולם צריכים לחשוב אותו דבר.
חיים ילין: אפשר כל הזמן לעקוץ, אני קצת מביא דעה אחרת, מתוך היכרות את המאטריה ואיך יכולים להביא משפחות צעירות, לא טייקונים ולא אנשים עשירים, אלא משפחות צעירות שיבנו שם קודם כל את הקרוואן ולאחר מכן, כשיהיה להם בסיס כלכלי - - -
מיקי לוי: באמת אני לא מבין, למה לא לעבות יישובים קיימים?
מיקי לוי: תסביר לי.
חיים ילין: אמרתי לך בהתחלה, אתה לא יכול לעבוד אם יש לך תמ"א 35.
חיים ילין: חלק מהפתרונות, אמרתי, זה קודם כל - - -
אורי מקלב: אבל הם כבר מיצו את הכול.
תמר זנדברג: אבל זה לא נכון.
חיים ילין: לא נכון.
חיים ילין: כל הכבוד.
חיים ילין: יש פה בעלי מקצוע יותר טובים ממך וממני.
אורי מקלב: חבר הכנסת ילין, מה שאני הצעתי, לעשות שינוי בתמ"א 35 ולהגדיל, האם זה נכון להגדיל את אותם יישובים?
חיים ילין: אוקיי, עכשיו באה השאלה, כבוד היושב ראש, מה הגודל האופטימלי של קהילה שמסוגלת לחיות ביחד בלי ללכת מכות ולהוציא סכינים.
חיים ילין: אני אומר את זה בגלוי, אני חי בקהילה כזאת כבר 30 ומשהו שנה, לכל אחד יש את הקהילה עם הדנ"א של הקהילה.
חיים ילין: יש כאלה, כמו קיבוץ צאלים, שרובם יבואו מברית המועצות ומעיירות פיתוח ומכל מיני מקומות שאתם רוצים, ויש יישובים אחרים.
חיים ילין: לכל אחד יש את האופי שלו.
אורי מקלב: השאלה אם יש מישהו שיודע לתת את התשובות לדבר הזה.
חיים ילין: כן, עכשיו אני אסביר.
חיים ילין: תשאלו כל ראש מועצה, הוא יגיד לכם בדיוק מה הוא צריך שם.
אורי מקלב: כולם יגידו לא, אני לא מכיר אחד ש - - -
מיקי לוי: ירושלים - - -
חיים ילין: אני לא בירושלים, אני - - -
אורי מקלב: הוא אמר מראש, חבר הכנסת לוי, הוא אמר בפירוש - - -
חיים ילין: - - - עד כדי כך שאני לא מבין בירושלים - - -
אורי מקלב: אתה דיברת על ירושלים והוא מדבר על הנגב.
חיים ילין: אני עם תמר בירושלים, כי אני מבין שאם היא צורחת - - -
אורי מקלב: הוא אמר מראש, בשקיפות, 'אני לא מכיר את ירושלים'.
חיים ילין: אני מאמין ליוסי יונה בירושלים, אין לי שום בעיה, אבל בנגב - - -
תמר זנדברג: אני לא צורחת, חבר הכנסת ילין.
חיים ילין: אבל ככה זה נשמע לי באוזן.
תמר זנדברג: גם אתה נשמע לי די חזק ועדיין אני לא אומרת שאתה צורח ואני גם לא צורחת.
חיים ילין: בסדר, אוקיי.
חיים ילין: מצוין.
אורי מקלב: לא, לקריאת ביניים יש משמעות אחרת.
יוסי יונה: גברים מדברים בקול רם, נשים צורחות.
אורי מקלב: הוא לא שוביניסט.
אורי מקלב: הסרטון הזה - - -
חיים ילין: תדע לך, יוסי יונה, כל הזמן, כשמפריעים לי באמצע לדבר אז צורחים לי באוזן, זה הכול.
אורי מקלב: חבר הכנסת ילין, אתה צודק.
אורי מקלב: לסיום.
חיים ילין: לסיום, אני אומר שאם יש משהו שצריך לעשות זה להסתכל בראייה כוללת על תמ"א 35, יחד עם הקמת היישובים באשכולות יישוביים, במקומות שמבחינת מדיניות נתפס כמקום שהוא הכרחי.
חיים ילין: נושא הבדואים, אל תערבבו את זה, הוא נושא פוליטי לחלוטין, הוא לא שייך לשולחן הזה, הוא צריך להיקבע על ידי ממשלת ישראל עם כל הדיונים שצריכים להתקיים.
חיים ילין: ולהזכיר לכם, גם אם שר האוצר לקח על עצמו את הכול, ואמרתי לו את זה ואני אמשיך להגיד לו, תב"ע לא יהיה פחות מ-10, 15 שנה, עד שיהיה הבניין הראשון, עד שיהיה המבנה הראשון, גם את זה צריך לקחת בחשבון כשמכריזים פוליטית על הקמת יישובים בנגב.
אורי מקלב: תודה על הדברים, חבר הכנסת חיים ילין, היה חשוב לשמוע אותם.
אורי מקלב: זה נכון שזה לוקח 10 ו-15 ו-20 שנה, אבל כאן לא מדברים עכשיו על פתרון מצוקת הדיור שאנחנו אומרים האם זה דברים רלוונטיים או לא, עכשוויים או לא.
אורי מקלב: גם אם זה עוד 10-15 שנה, אנחנו שואלים האם זה נכון לעשות את זה או לא נכון לעשות את זה, האם זה נכון לקחת שטחים כאלה ולבנות עליהם יישובים חדשים, כמו שבנגב, או לעבות יישובים עירוניים, לשנות את תמ"א 35 ועוד פתרונות אחרים או לא לבנות בכלל.
אורי מקלב: ולגבי ירושלים, גם אותן שאלות שיש, לאו דווקא השנים מחפשות כאן תפקיד, בגלל שזה נכון שהממשלה החליטה על ציר של פתרון מצוקת הדיור והרפורמות שעושים בכל נושא הבינוי בישראל, אבל אנחנו היום, כוועדת הפנים ואיכות הסביבה, אנחנו דנים בשאלה העקרונית המהותית יותר ופחות בשאלה המעשית, כמה זמן זה ייקח.
אורי מקלב: עכשיו אנחנו צריכים לשמוע גופים שונים כדי לקבל מענה במה מדובר, אם אנחנו מדברים על מי נפתוח, או מדברים על הנגב, ראשי הרשויות שאמונות על כך הן רשויות שונות.
אורי מקלב: אבל מכיוון שחבר הכנסת ילין הוא זה שסיים אז נוח לי, ברצף הדברים, להתחיל עם הנגב.
אורי מקלב: בנגב, יש לנו, אני מבין, אני לא יודע מי אמון על זה, משרד השיכון, המינהל לענייני הכפר, מי שכתב את מכתב התשובה לממ"מ, וגם נרצה לשמוע את שירי בעניין הזה, את אסנת קמחי או אברי לבני שנמצא פה?
<אברי לבני: כן.
אורי מקלב: אני מזמין אותך לשבת על יד השולחן.
אורי מקלב: התפקיד שלך זה מנהל אגף תכנון וביצוע, מינהל ענייני הכפר.
אורי מקלב: אנחנו רוצים להתייחס לחמישה היישובים החדשים.
אורי מקלב: מה שלנו ידוע, ובעקבות כך התבקש הדיון המהיר והכנסת אישרה את זה, זה בעקבות החלטת הממשלה ב-22 בנובמבר, על הקמת חמישה יישובים על ציר ערד, או מבואות ערד כפי שזה נקרא.
אורי מקלב: אם תוכל להגיד לנו במה מדובר, בכמה תושבים מדובר, מה העלויות, מה הצורך בכך, איך אתם רואים את הדברים האלה.
<אברי לבני: תשובת המשרד היא כוללת גם את ההיבט העקרוני וגם התייחסות לכל אחד מהיישובים המוצעים.
<אברי לבני: משרד הבינוי והשיכון, המינהל לענייני הכפר, עוסק בהרחבת וביסוסם של יישובים כפריים שהוגדרו על ידי הממשלה כאזורים בעלי עדיפות לאומית.
<אברי לבני: פעולה זו הינה בהתאם למדיניות הממשלה המעדיפה ביסוס יישובים קיימים על פני הקמת יישובים חדשים.
<אברי לבני: יחד עם זאת, במקרים בהם ניכר צורך מיוחד, כמו במקרה שלפנינו, ממליץ המשרד על הקמת יישובים חדשים.
<אברי לבני: בהתאם למדיניות הממשלה לקידום פיתוח הפריפריה ומשיכת אוכלוסייה לנגב - - -
אורי מקלב: אתה רוצה להקריא לנו את כל המכתב שקיבלנו?
אורי מקלב: זה נראה לי שזה לא - - -
<אברי לבני: חיכיתי שתפסיק אותי.
אורי מקלב: לא, אני מציע שתגיע - - -
מיקי לוי: תן לנו את ההיגיון שמאחורי ההחלטה.
אורי מקלב: במילים שלך.
אורי מקלב: אני קראתי את זה, זה מאוד מעניין ומרתק, זה בסדר, אבל - - -
<אברי לבני: - - - זה צורך מיוחד.
אורי מקלב: כפתיחה בסדר, אם אתה רוצה להגיד את הנקודות, אתה לא תצליח מהמסמך הזה להגיד לנו.
<אברי לבני: הנקודות אומרות שהממשלה מסייעת לפיתוח יישובים על ידי סבסוד בהתאם להחלטות ממשלה.
<אברי לבני: יש לנו ארבעה יישובים ועוד אחד, כאשר שניים מהם נמצאים כהרחבות של מוסדות קיימים במועצה אזורית מרחבים.
<אברי לבני: למועצה הזו יש החלטה מלפני שנתיים לחזק את המועצה הזו בצורה ספציפית פרטנית בין משהו כמו עשר המועצות שמקיפות את באר שבע וחלק מהיכולת להרחיב ולחזק את מועצת מרחבים זה לפתח שכונות בצמוד למוסד עלי נגב ואשל הנשיא, שיש שם מרכז חינוכי.
<אברי לבני: הכוונה היא ליישובים קהילתיים, שכל אחד ימנה כ-400 יחידות דיור.
<אברי לבני: יש לנו דוגמאות, גם בצפון הארץ, גם בדרום הארץ, שבהם אנחנו יצרנו מרכזים כאלה.
<אברי לבני: במקור, בשנות ה-50 זאת הייתה תפיסה התיישבותית כשהאשכול של מושבים היה מוקם מסביב למרכזים קהילתיים.
<אברי לבני: המושבים האלה, כמו בתענכים, כמו במעגלים, שנמצאת במועצה, הם התמלאו, הם מלאים, הם מהווים הצלחה, הם מהווים חיזוק למועצה בצורה משמעותית ולכן הייתה כוונה מפורשת לחזק את המועצה על ידי יצירת שני היישובים האלה.
אורי מקלב: קראתי את המסמך, אני מצטט מתוך המסמך שלך, לי זה היה נראה מעניין, אתה לא אומר את זה, אז אני אעזור לך בעניין הזה - - -
<אברי לבני: ביקשתם שאני אדבר באופן חופשי.
אורי מקלב: כן, אני רק מפרה את הדברים שלך.
אורי מקלב: ביקשנו ממך לא להקריא, רק לצטט דברים חשובים, אז נתון אחד שבכל אופן אותי הרשים, כשאתם מדברים על בית החולים השיקומי עלי נגב, אתם אומרים על תוספת של 600 משרות של עוסקים בתחום הבריאות, נוספות, שאמורות בשנים הקרובות להתווסף למוסד הזה.
אורי מקלב: אני מבין שזה כבר לא מוסד, זה כבר כפר.
תמר זנדברג: למה שאת המשרות האלה לא ימלאו תושבי אופקים, תושבי נתיבות?
אורי מקלב: אנחנו מדברים על בעלי השכלה מסוימת.
תמר זנדברג: למה אתה חושב שתושבי אופקים הם לא בעלי השכלה מסוימת?
אורי מקלב: אבל יכול להיות שגם מדובר בתושבי אופקים, אבל הם רואים בזה עניין לגור - - - הם חושבים שיש דרישה ויש גם תועלת גדולה מאוד, לעשות את היישוב צמוד למקום העבודה כחלק מיישוב קהילתי שעסוק בדברים האלה.
אורי מקלב: זה יכול להיות תושב אופקים שיבוא לגור הרבה יותר קרוב מאשר לנסוע מאופקים לעלי נגב.
<קריאה: זה קילומטר.
יוסי יונה: אם הייתם בונים את זה שם והארנונה הייתה הולכת לאופקים וההכנסות היו הולכות לאופקים אז היינו מחזקים את העיר.
אורי מקלב: זו סיבה למה לא, אני הבאתי רק נתון.
אורי מקלב: ברשותכם, חבר הכנסת יונה, אני לא רוצה להפריע דבריו, אני אמרתי, כשדיברת על יישוב של 400 משפחות שצמוד לעלי נגב, דיברת על שהמטרה היא אותם עובדים, ודאי העובדים החדשים, שגם עובדים היום, אבל גם עוד 600 משרות שאמורות להתווסף למוסד הזה, לבית החולים הזה.
<אברי לבני: הסבר משלים לשני היישובים האלה וגם לאחרים.
<אברי לבני: הממשלה קבעה שתבוצע עבודת מטה ואנחנו כבר בהתקשרות עם צוותי תכנון כדי לבצע את אותה בדיקה.
<אברי לבני: יכול להיות שהבדיקות יהיו מגוונות והן כמובן יהיו חלק משרשרת ההחלטות - - -
תמר זנדברג: האם המשרד להגנת הסביבה ראה את התכנית הזו לפני החלטת הממשלה?
<אברי לבני: אני לא יודע.
<אברי לבני: אני רוצה לדבר על - - -
תמר זנדברג: אתם משרד - - -
<אברי לבני: שאלת אותי שאלה.
תמר זנדברג: לפי מה שידוע לנו בכנסת, לפני שממשלה מחליטה מתבצעת עבודת מטה קודם להחלטת הממשלה.
<אברי לבני: זה נקרא תזכיר.
תמר זנדברג: לא רק תזכיר, גם אם זה לא חוק, גם אם זו החלטה.
<אברי לבני: זה הנוהל.
תמר זנדברג: השרים הרלוונטיים והשר להגנת הסביבה הוא מאוד רלוונטי - - -
אורי מקלב: אנחנו נשמע את החברה להגנת הטבע בהמשך.
תמר זנדברג: מקבלים לפחות את התכנית כדי שהם יוכלו להכין לשרים שלהם את העמדות לפני ישיבת הממשלה.
תמר זנדברג: האם זה התבצע במקרה הזה?
<אברי לבני: לדעתי לא, אבל לא ידוע לי על זה.
<אברי לבני: בכל מקרה את הבדיקה אנחנו מבצעים ב - - -
אורי מקלב: בישיבות המטה שתעשו עכשיו אחרי ההחלטה.
תמר זנדברג: אז זרקתם משהו באוויר, שמתם כמה נקודות על מפה והבאתם כבר לממשלה, בלי עבודת הכנה לפני כן.
אורי מקלב: בהמשך לדברים האלה - - -
<אברי לבני: אני אמשיך על היישובים הדרומיים.
תמר זנדברג: המשרד להגנת הסביבה נמצא פה?
<דקלה פרסיקו: אני רק רוצה להסביר את הנוהל - - -
אורי מקלב: לא, אחר כך.
אורי מקלב: אני אתן לך.
אורי מקלב: מאיפה אתם?
<דקלה פרסיקו: ממינהל התכנון.
אורי מקלב: בסדר, יש לכם מקום כבוד אצלנו.
אורי מקלב: אנחנו רק צריכים להזדרז כדי לתת לכולם לדבר.
<אברי לבני: לגבי היישוב ברמת הנגב, שלח.
<אברי לבני: היישוב ממוקם במערב המועצה, באזור שהוא מתחבר או הוא קרוב לאזור של פתחת ניצנה, יש שם היום חמישה יישובים ולהערכתנו ולניסיוננו יישוב באופק כזה בפירוש ייתן מענה.
<אברי לבני: אני מזכיר נושא של העתקת מחנות צה"ל לנגב, אנחנו צופים שבעתיד, בעשר השנים הקרובות, הרבה אנשים יגיעו לנגב.
<אברי לבני: הדרום יזכה ל - - -
תמר זנדברג: זה נמצא ליד ירוחם.
<אברי לבני: לא, לא, שלח נמצא בציר בין אשלים לבין - - -
תמר זנדברג: לא שלח, בסיסי צה"ל.
תמר זנדברג: המחנה החדש נמצא ממש צמוד לירוחם וירוחם עצמה מתכוננת, ודרך אגב, בונה שכונות גם צמודות קרקע על מנת שאותם קצינים וחיילים יוכלו לגור.
תמר זנדברג: למה צריך עוד יישוב בשביל לענות על הצורך הזה?
<אברי לבני: זאת פעולה משלימה, היא לא פעולה במקום.
תמר זנדברג: בסוף בן אדם גר בווילה אחת, הוא לא גר בווילה גם בירוחם וגם בשלח.
<אברי לבני: משרד השיכון גם מפתח את ירוחם וגם את דימונה, הם כולם יישובים בעדיפות לאומית.
יוסי יונה: אני יכול לשאול שאלה?
אורי מקלב: רק שנייה, תן לו לסיים.
יוסי יונה: מה לדעתכם, באיזה אשכול, לדעתכם, יהיה היישוב שייבנה ליד ירוחם?
יוסי יונה: ירוחם היום נמצאת באשכול 4, מה לדעתכם יהיה היישוב שייבנה ליד ירוחם?
יוסי יונה: 7, 8, 9?
יוסי יונה: זה הדבר המקומם, אתם לא רואים את הדבר המקומם שניצב למול עיניכם?
יוסי יונה: יישוב שהוא באמת מתקשה, שהוא רוצה להתפתח, שהוא רוצה למשוך אליו אוכלוסיות חדשות, קציני צה"ל ואנשים שיבואו מהמרכז ואז מה אומרים לו?
יוסי יונה: אתה לא מספיק טוב כדי לקלוט את האנשים שיירדו לדרום, לבסיסי צה"ל, נבנה לידך עוד יישוב, הוא יהיה אטרקטיבי ואליו יבואו אנשים.
יוסי יונה: זה מקומם.
יוסי יונה: זו מדיניות שמכשילה את היישובים הקיימים.
<אברי לבני: אפשר לענות?
אורי מקלב: כן, ודאי, עכשיו ניתן לך לענות גם בלי הפרעות.
<אברי לבני: בוא נגיד, באזור של ירוחם, מדרום לירוחם, הוקם יישוב חדש לפני כ-8 שנים, בשם מרחב עם, אנחנו היום מפתחים את השכונה הבאה השנייה שלו שתביא אותו ל-100 משפחות, כאשר המשפחות הנוספות נמצאות בתכנון.
<אברי לבני: אחריו נמצא קיבוץ שדה בוקר ומדרשת בן גוריון ותגיד אתה, מהיכרותך בדרום, האם כל היישובים שהזכרתי מפריעים לפיתוח של ירוחם, במה?
תמר זנדברג: כן, חד משמעית כן.
אורי מקלב: אז יש מחלוקת ביניכם.
יוסי יונה: איזו שאלה, האוכלוסייה החזקה הולכת ליישובים האלה.
<אברי לבני: על זה יש ויכוח, עובדה - - -
תמר זנדברג: מה עובדה?
יוסי יונה: איזה ויכוח?
<אברי לבני: - - - התוצאות הן אחרות.
<אברי לבני: היישוב האחרון, דיה, אמור לחזק - - -
יוסי יונה: לא, הם מתנגדים לפרויקטים משותפים עם עיירות הפיתוח, כמו תכניות רדיו משותפות של ילדים ועוד דברים מהסוג הזה.
יוסי יונה: כן, זה מפריע.
<אברי לבני: אתה תוכל להשתתף בממשלה בדעה, באישור או לא באישור, זו זכותך - - -
אורי מקלב: לא, אתה צריך להציג את העמדה.
<אברי לבני: לגבי היישובים החדשים - - -
אורי מקלב: מר לבני, אתה לא מתווכח.
יוסי יונה: לוקחים מעיירות הפיתוח - - -
אורי מקלב: חבר הכנסת יונה, אני לא מכניס אותו לוויכוח - - -
<אברי לבני: חשבתי שהוועדה מעוניינת לשמוע - - -
אורי מקלב: אנחנו מעוניינים לשמוע את העמדה של משרד השיכון, אבל אתה - - -
יוסי יונה: שאלה - - - מפריע.
יוסי יונה: הנה דוגמה, היושב ראש, כשעיירות הפיתוח רוצות להקים קריות חינוך משותפות עם המועצות האזוריות הן מסרבות, מדוע?
יוסי יונה: כי הן לא רוצות את עיירות הפיתוח.
יוסי יונה: אז תחזק אותן שוב, תחליש עוד יותר את עיירות הפיתוח, למה לא?
אורי מקלב: אוקיי, תמשיך.
<אברי לבני: היישוב דיה המוצע, בקיבולת של כ-1,500 יחידות דיור, אמור לחזק את המרחב באזור שהוא אזור פתוח, בין נבטים לדימונה והיישוב הגדול המוצע, שנמצא על קרקע מעורבת, קרקע פרטית, נמצא בגוש של רביבים-רתמים ואמור להוסיף יישוב קהילתי גדול כדוגמת מיתר באזור ממש בסמיכות למחנות הצבא, לעיר הבה"דים.
אורי מקלב: בכמה סך הכול מדובר?
אורי מקלב: כל היישובים שמנית אותם, בכמה מדובר?
<אברי לבני: 3 כפול 400 ועוד 2,500 ועוד 1,500.
אורי מקלב: זה 5,200.
תמר זנדברג: איך זה משתלב עם התכנית לחזק את באר שבע ב-500,000 איש בתכנית האב של באר שבע?
<אברי לבני: זה ייבדק בהכנה של תכנית ה - - -
תמר זנדברג: על חשבון מי בדיוק יבואו - - -
<אברי לבני: זה ייבדק ברמה של בדיקת ההיתכנות.
<אברי לבני: אנחנו עושים בדיקת היתכנות ונבדוק את הדברים.
אורי מקלב: אני רוצה לשאול, רק כדי להבין, אתה מדבר על 5,200 יחידות דיור, אתה שמת דגש גם על המועצה האזורית רמת נגב וגם על המרחבים, אמרת שזה צמוד למקומות שקיימים.
אורי מקלב: אתה רואה את זה ואתה מגדיר את זה לא כיישובים חדשים, אלא צמודים ליישובים אחרים?
אורי מקלב: אתה גם כותב כאן במכתב שזה נמצא בין פתחת ניצנה ואתה מדבר על כמה דברים שהם באמצע.
אורי מקלב: זו המטרה ולכן נבחר המקום הזה?
אורי מקלב: השאלה השנייה, באמת מאיפה הצורך הזה?
אורי מקלב: זה צורך שאתם יודעים, יש לכם איזה ידע, או אתם מחליטים שצריכים ליישב ואחרי זה אומרים 'בטח יש אנשים שרוצים'?
אורי מקלב: לפי איזה נתונים מקימים?
אורי מקלב: כשבאים לממשלה ומציעים הצעה, מה מוביל?
אורי מקלב: מחליטים שצריך להקים יישוב חדש?
אורי מקלב: שלא יהיה שטח הרבה שנים ריק, אתם חושבים שזה שומר על הקרקעות או שאתם עומדים על צורך של דיור, שבא מתוך איזה ידע מקצועי, מחקרי, בקשתי, פניות של יישובי המקום?
אורי מקלב: אני מבין שכשבא יישוב כמו ירוחם, רוצה להגדיל אותו, אני מניח, אני לא שואל אותך את השאלה הזאת, מדוע?
אורי מקלב: אני מניח שראש המועצה, האנשים בסביבה הם אלה שמחוללים את העניין.
אורי מקלב: אבל כשמדברים על יישוב חדש, מי זה שמבקש אותו?
אורי מקלב: אני ישבתי פעם במועצה הארצית, תקופה מסוימת, דנתי אז, לא בנגב, הפוך, בצפון, בגליל, בבקשה.
אורי מקלב: הגיעה קבוצה של אנשים מצרפת, כשעדיין לא הייתה את הבעיה האנטישמית בצרפת, אלא זה היה הפוך, אלה שרצו מבחינה ציונית לבוא, לעלות לישראל, הם אמרו 'אנחנו רוצים יישוב כזה', 200 משפחות, 300 משפחות שחתמו, אמרו - - -
<אברי לבני: על רמת ארבל אתה מדבר?
אורי מקלב: נכון, רמת ארבל.
אורי מקלב: ולא אישרתם, אז המועצה הארצית לא אישרה את היישוב הזה והם אמרו לי אז שהם נשארו בחוץ לארץ, לא הגיעו כקהילה, הקהילה ברובה הייתה מגובשת.
אורי מקלב: אבל אני אומר, האם מעלה הנגב מבקש את זה?
אורי מקלב: אני גם שומע, אני בא לנגב, הוא אומר, 'תשמע, אני יודע על 600 משרות, יש לי דרישה כזאת', השאלה מאיפה אתם פונים לממשלה, על סמך מה אתם באים?
<אברי לבני: במרחבים, התוצר הוא תוצאה של שנתיים מאז החלטת הממשלה לחזק את המועצה.
<אברי לבני: זו בדיקה עם המועצה לגבי אפשרויות, להרחיב את היישובים הקיימים, שזאת מועצה של מושבים שמיצו את ההרחבות שלהם, עם מרכז קהילתי אחד במעגלים, ההצעה הזאת מתואמת עם המועצה האזורית.
<אברי לבני: לגבי רמת הנגב, ברמת הנגב יש לנו יישוב אחד שהוסב, היישוב אשלים, היה מושב שננטש ואנחנו הרחבנו את היישוב הזה ומיצינו את קיבולת היישוב.
<אברי לבני: אנחנו עסוקים היום בהרחבת היישוב בהתאם למגבלות תמ"א 35, כמו שחיים ילין הזכיר קודם - - -
תמר זנדברג: איך אתם מנתחים את העובדה שמושב ננטש ויישוב קהילתי - - -
<אברי לבני: אני רק אגמור את המשפט.
<אברי לבני: שאר המושבים שבהמשך הדרך עד הגבול, שהם ניצני סיני ובאר מילכה, קודם כל הם מרוחקים כ-10 קילומטר מהמקום שהוא שלח, זה דבר אחד, כלומר יש שם שטח גדול שהוא פתוח בסמיכות לציר הכביש, היישובים האלה כולם הם יישובים חקלאיים, כפרים, יש להם קיבולת מוגבלת ואנחנו עסוקים בהשלמות הפיתוח שלהם, כל אחד, שהוא כמעט בקצה הפיתוח.
<אברי לבני: כלומר לא נשארה כמעט יתרה באותם היישובים ולכן יש מקום להציע את היישוב הזה.
אורי מקלב: היא כבר שאלה את השאלה, אבל איך יכול להיות שיישוב אחד ננטש?
<אברי לבני: אתה שאלת מאיפה נובע ה - - -
תמר זנדברג: לא, אתה אומר שהמושבים הם חקלאיים ואנחנו באמת יודעים, הרי יש אופציות, יש מרחב עירוני ויש מרחב כפרי חקלאי במדינת ישראל ואנחנו בעד לפתוח את האופציות, שאדם יוכל לבחור לגור במרחב חקלאי.
תמר זנדברג: אבל אתה מצביע על איזה שהוא דפוס, תקן אותי אם אני טועה, אף אחד מהיישובים החדשים האלה הוא לא חקלאי באופיו, זה יישוב קהילתי - - -
<אברי לבני: למה אתה אומרת?
<אברי לבני: ניצני סיני?
<אברי לבני: היית בניצני סיני?
תמר זנדברג: לא הייתי בניצני סיני.
<אברי לבני: הם קוראים לעצמם בשם אחר, אבל - - -
תמר זנדברג: מאה אחוז, אז בוא - - - האם יש לכם - - -
<אברי לבני: או בכמהין?
<אברי לבני: או בבאר מילכה?
<אברי לבני: אלה כולם יישובים חקלאיים.
תמר זנדברג: רק תן לי, ברשותך, להשלים את השאלה.
יוסי יונה: היית ברישפון?
תמר זנדברג: כן, הייתי.
<אברי לבני: רק אני אעזור לך.
תמר זנדברג: אבל אני אשלים את השאלה.
אורי מקלב: תשלימי את השאלה ובזה אנחנו מסיימים, כי עוד דוברים רבים - - -
תמר זנדברג: אני רק שואלת, האם יש לכם עבודה על הביקושים, על אופי ההתיישבות בישראל?
תמר זנדברג: איך אתם מסבירים את העובדה, וזה חזור על עצמו, שיש מושב חקלאי, עם אופי מסוים שמצריך, זה גם נותן ערך מסוים לאדם שחי, אבל יש גם מחירים, לא לכל אחד מתאים, לא עבודה חקלאית, לא אורח חיים חקלאי וכו', איך אתם מסבירים את העובדה שמושב חקלאי ננטש ויישוב קהילתי שקם במקומו, שבעצם הוא יישוב וילות ולא משקים חקלאיים שמתאימים למרחב כזה כפרי, מתמלא מחדש ויש המון המון ביקוש ואתם חושבים לפתוח יישוב חדש, כי היישוב הזה כבר לא מספיק.
אורי מקלב: אני חשבתי שבשאלה שלך יש כבר גם את התשובה.
תמר זנדברג: לא, אין את התשובה.
אורי מקלב: את אומרת שיש כאלה שהם בנויים ליישוב חקלאי ומי שבנוי ליישוב קהילתי הוא לאו דווקא מתאים לחקלאי.
<אברי לבני: אני יכול לענות?
תמר זנדברג: וחקלאי לא מתאים לקהילתי.
תמר זנדברג: זאת השאלה שלי, האם זה כך?
תמר זנדברג: האם זו המציאות?
אורי מקלב: את נימקת את זה טוב.
תמר זנדברג: ואז נשאלת השאלה האם אנחנו, כמדינה, במסגרת חלוקת המשאבים שלנו, שבסוף יש סבסוד לדברים האלה, יש בניית תשתית וכו', במסגרת המחויבות שלנו להבטיח לציבור את הבחירה במרחב עירוני, כפרי וחקלאי, האם נמצאת גם מחויבות לכל כך הרבה וילות ביישובים קהילתיים?
תמר זנדברג: שבסופו של דבר את השירותים שלהם ואת המשאבים שלהם, כמו שאנחנו רואים, הם שואבים - - -
אורי מקלב: זאת לא שאלה שהוא יכול לענות, זו שאלה ערכית, אם אנחנו חייבים לתת לאנשים וילות ויישובים קהילתיים.
<אברי לבני: התשובה היא קצת מורכבת.
אורי מקלב: זו באמת שאלה ערכית, על חשבון מה - - -
תמר זנדברג: חלוקת המשאבים הלאומיים, מה השיקולים.
אורי מקלב: מערכת האיזון.
אורי מקלב: אדם בצבא קבע, או איש שעסוק ברפואה, שמגיע עכשיו למשרה חדשה מיישוב באזור גדרה עד חדרה, או באזורים אחרים קרובים לגוש דן, הוא רוצה לעבור, רוצים לתת לו לעבור לנגב, הוא רוצה שיהיה לו משהו שמתאים לו באיזה סוג התאמה שדומה למה שהוא היה גר.
אורי מקלב: אז יישוב חקלאי לא מתאים לו, יישוב קהילתי כן מתאים לו.
אורי מקלב: ירוחם, יכול להיות שכן היה צריך לתת לו - - -
תמר זנדברג: נשאלת השאלה אם אותה שכונת וילות בירוחם - - -
אורי מקלב: אז נכון, אז בהחלט - - -
תמר זנדברג: - - - בימים אלה ממש כדי לענות על הביקוש של עיר הבה"דים.
תמר זנדברג: לא מתאים לו, למה?
יוסי יונה: בדיוק, למה לא מתאים לו?
תמר זנדברג: יחידת הדיור היא אותו דבר - - -
יוסי יונה: למה לא מתאים לו?
אורי מקלב: אבל אי אפשר להשוות.
אורי מקלב: בכל אופן יש מגוון וזה משהו שונה, יישוב קהילתי, משכונת וילות בירוחם או כל שכונה אחרת.
אורי מקלב: אבל אנחנו לא בדיון פילוסופי, אנחנו יכולים באמת להרחיב - - -
תמר זנדברג: זה ממש לא פילוסופי.
יוסי יונה: לא, זה מאוד פוליטי, מאוד סוציולוגי - - -
אורי מקלב: אבל אנחנו מדברים בעקבות החלטה, אנחנו רוצים שינמקו בפנינו מה היה בפניהם ואנחנו רוצים להגיד מה אנחנו חושבים, מסר, גם ל - - - אתם רוצים לעשות עבודת מטה?
אורי מקלב: תדעו לכם, אנחנו יושבים כאן בעיקר, ואני מבין שאלה שביקשו את הדיון המהיר זה כדי למסור את המסר, איך רואים נציגי ציבור את הדברים האלה, שאין להם אולי את ההזדמנות הטובה לפני עבודת המטה שנעשית.
אורי מקלב: אנחנו רוצים להביא מסר ציבורי, בשביל זה אנחנו נמצאים פה.
אורי מקלב: בשלב הזה אני רוצה לעבור לירושלים או למקרקעי ישראל, אולי עוד נחזור אליך, אחרי זה נשלים, מכיוון שאני צריך לקבל - - -
<אברי לבני: משפט מסיים אפשר?
<אברי לבני: אני אנסה לענות.
<אברי לבני: לא סיכום, אלא הבהרה.
<אברי לבני: המשמעות של יישוב כפרי, גם אם הוא קהילתי, זה שהוא חלק מהמארג - - -
אורי מקלב: יישוב חקלאי, היא לא שאלה על כפרי.
<אברי לבני: חבל שחיים יצא, כי הוא מכיר את זה היטב בתור ראש מועצה.
<אברי לבני: ההשתלבות של יישוב כזה במועצה היא מאוד חשובה, הוא דומיננטי ויש לו משמעות גם על היישובים האחרים.
<אברי לבני: עוד מילה אחת, שתבינו, בניצנה הילדים שנוסעים לבית הספר, יש להם שעה על כל כיוון נסיעה לבית הספר, זאת אומרת שחיזוק מועצה כזאת הוא קריטי.
תמר זנדברג: חלק מהיישובים האלה הם במקום - - -
אורי מקלב: עמליה אברמוביץ, רשות מקרקעי ישראל.
אורי מקלב: אני אומר מראש, הראשונים שדיברו הם חברי הכנסת והמציעים, אז היינו מוגבלים ב - - -
<עמליה אברמוביץ: אני אתחיל, מאוד תעזור לי המצגת, אבל אני רק רוצה - - -
אורי מקלב: אנחנו מכינים קודם מצגות ויש כאן עבודה.
מיקי לוי: אם גברתי תוכל להציג את עצמה, תפקידה, מקצועה.
<עמליה אברמוביץ: שמי עמליה אברמוביץ ואני מתכננת מרחב ירושלים ברשות מקרקעי ישראל.
אורי מקלב: חברה בוועדה המחוזית של ירושלים, את גם חברה היום בוותמ"ל.
<עמליה אברמוביץ: כן, חברים בוותמ"ל.
<עמליה אברמוביץ: רשות מקרקעי ישראל יזמה את התכנית הזו.
<עמליה אברמוביץ: אני אודה אם מישהו יוכל לעזור כאן עם המצגת.
אורי מקלב: יגיע.
אורי מקלב: חבל שלא אמרת את זה קודם.
אורי מקלב: אנחנו גם כותבים בהזמנה שאם רוצים להציג משהו צריך לתאם את זה קודם.
<עמליה אברמוביץ: אנחנו נסתדר גם בלי המצגת, זה בסדר.
<עמליה אברמוביץ: חברת הכנסת תמר זנדברג פתחה את הדיון בכך שהיא אמרה, אני מדברת על תכנית מורדות רמות, מצפה נפתוח, שזה לא בהתאם למדיניות תכנון.
<עמליה אברמוביץ: אז הטענה הזאת, במישור העובדתי היא כלל וכלל לא נכונה, מכיוון שלירושלים יש תכנית מתאר מחוזית שאושרה, למיטב זיכרוני, ב-2014, היא נקראת תמ"מ 1/30, וכל השטח של מצפה נפתוח מיועד לפיתוח עירוני.
<עמליה אברמוביץ: יתרה מזו, לירושלים יש גם תכנית מתאר חדשה, אמנם היא לא סטטוטורית, היא נקראת תכנית מתאר 2000, אבל היא בהחלט מהווה בסיס לפעילות ולפיתוח בעיר ירושלים.
<עמליה אברמוביץ: גם באותה תכנית מתאר השטח של מצפה נפתוח מסומן בצבע כתום והוא מיועד לפיתוח עירוני.
<עמליה אברמוביץ: יחד עם זאת, עוד נתון חשוב, לפני שאני אגיע לתכנית עצמה, אותה תכנית מתאר, שאני מדברת עליה, תכנית מתאר לירושלים, מייצרת לעיר ירושלים שני פארקים מטרופולינים גדולים.
<עמליה אברמוביץ: פארק אחד הוא פארק עמק רפאים, שנמצא בדרומה של העיר.
<עמליה אברמוביץ: למיטב זיכרוני ההיקף שלו הוא כ-5,000 דונם, והפארק הצפוני, פארק עמק הארזים, הוא פארק בהיקף של כ-3,000 דונם.
אורי מקלב: שהוא צמוד למי נפתוח?
<עמליה אברמוביץ: הפארק הזה צמוד לשכונת רמות.
<עמליה אברמוביץ: הרעיון של הפארקים המטרופולינים, לא בכדי יצרו את הפארקים המטרופולינים, יצרו אותם כי כל השכונות הקיימות בירושלים, כמו גילה, רמות, כמו מורדות מנחת, קיבלו במסגרת אותה תכנית הרחבה של השכונה הקיימת.
<עמליה אברמוביץ: אני אתן רק כדוגמה, כדי לא להלאות אתכם, שכונת גילה קיבלה הרחבה באלפים של יחידות דיור, היא נסמכת לאותו פארק עמק רפאים והיא קיבלה הרחבה גם על חשבון שטח שמיועד ליער.
<עמליה אברמוביץ: במקרה הזה של מצפה נפתוח התכנית הזו היא כבר על הפרק, מאחר שיש לה מצב סטטוטורי לקידום אנחנו פועלים לקדם אותה כבר מזה שנים רבות.
<עמליה אברמוביץ: היה תהליך שנעצר ובעקבות אישור התמ"מ התחלנו לקדם את התכנית הזו מחדש.
<עמליה אברמוביץ: עוד שבעבר התכנית שלנו חלשה על שטח הרבה יותר גדול אנחנו לקחנו את התכנית הישנה ואמרנו, בואו נלמד ממה שאמרו המתנגדים.
<עמליה אברמוביץ: ניתחנו, פילחנו את כל 2,000 ההתנגדויות שהוגשו לתכנית הקודמת ואמרנו בואו נראה מה הפריע לאנשים, לגופים הירוקים.
אורי מקלב: מתי הוגשו ההתנגדויות, לפני 10 שנים, יותר?
<עמליה אברמוביץ: כן, אבל הם לא השתנו, זה אותו דבר.
<עמליה אברמוביץ: (מצגת).
<עמליה אברמוביץ: זה הפלטפורמה החוקית שלנו, התמ"מ שמאפשרת פיתוח עירוני, תכנית המתאר שמראה את הכתם הכתום בדרום והתכנית שלנו מצד ימין.
<עמליה אברמוביץ: אני רק מרפרפת, אני לא רוצה להלאות אתכם.