GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רחל עזריה: בטחון הציבור לדאוג שמרכז ירושלים יהיה מקום נעים ורגוע וזה לא המצב עכשיו.
רחל עזריה: אתם יודעים מה?
רחל עזריה: אני כבר פגשתי אתכם, את משטרת מרכז העיר ירושלים, בסיפור מאוד דומה בשכונה אחרת, עם אוכלוסייה אחרת ואתם לא נכנסים בסיפור אף פעם עד שהדברים לא מתפוצצים.
רחל עזריה: מבחינת
רחל עזריה: כם אתם כאילו מנהלים את הסיטואציה, מנהלים את הסיטואציה המורכבת ואתם באים לפה לדיון ואומרים 'אנחנו לא יכולים לומר' ו'כן יכולים לומר', אבל גם זה הולך להתפוצץ ואז אתם לא תוכלו לומר שום דבר.
רחל עזריה: אני נאבקתי ופגשתי את אותם אנשים במאבק נגד הדרת נשים.
רחל עזריה: אתם לא רציתם להיכנס לשכונות החרדיות כי פחדתם, כי לא רציתם להתעסק עם האנשים שמורכב לכם משפטית להתעסק איתם.
רחל עזריה: זה המצב פה ויש פה סיטואציה מורכבת, אבל אם אתם לא תטפלו בזה זה הולך להתפוצץ לכולנו בפרצוף.
רחל עזריה: מרכז העיר ירושלים, אנחנו מתמודדים עם אוכלוסיות מגוונות וזה תמיד מורכב - - -
מיכל רוזין: רחל, מה עושה עיריית ירושלים?
מיכל רוזין: היית סגנית ראש העיר, מה עושה ראש העיר?
רחל עזריה: אם אתם לא תטפלו בזה זה עניין - - -
מיכל רוזין: מה עושה ראש העיר ירושלים נגדם?
מיכל רוזין: מה ראש העיר ירושלים עושה נגד האלימות - - -
רחל עזריה: - - -אם אתם לא תטפלו בזה, אתם תמצאו את עצמכם בבג"צים על העניין הזה.
מיכל רוזין: מה ראש העיר ירושלים עושה כדי למנוע את האלימות הזאת?
מיכל רוזין: מה ראש העיר ירושלים עושה כדי להפסיק את המסורת - - -
רחל עזריה: אני לא פה בתפקיד סגנית ראש העיר.
רחל עזריה: אם את רוצה לדעת, ה - - -
מיכל רוזין: מה עושה ראש העיר ירושלים?
רחל עזריה: את לא רוצה - - -
מיכל רוזין: הוא צריך להגיע לפה, הוא צריך להביא לפה נציגים כדי לתת תשובות מה העירייה עושה.
בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת רוזין - - -
רחל עזריה: עכשיו את עושה פופוליזם זול ואת לא מוכנה בכלל לקבל תשובות.
מיכל רוזין: זה לא פופוליזם, יש פניות רבות לעירייה - - -
רחל עזריה: אין בעיה - - -
עיסאווי פריג': אתה מבזה את המקום הזה.
בצלאל סמוטריץ': אני מבקש, עיסאווי - - -
עיסאווי פריג': אתה - - - ואתה שותף לזה ש - - -
בצלאל סמוטריץ': אני מבקש לתת - - -
יואל חסון: בואו נגיע להצעת החלטה.
יואל חסון: מספיק.
קסניה סבטלובה: די, די.
עיסאווי פריג': לא די, אני אגיד את זה, שהוא ישמע אותה.
בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לתת, בבקשה, לשני נציגי ציבור לדבר.
מיכל רוזין: אנחנו רוצים להציע בשם רוב חברי הכנסת הצעת החלטה, להמליץ ליועץ המשפטי לממשלה להוציא את הארגון מחוץ לחוק.
בצלאל סמוטריץ': מיכל, אני אוציא אותך שוב.
עיסאווי פריג': תראה איזה חיוך.
עיסאווי פריג': תראה איזה חיוך ממזרי.
בצלאל סמוטריץ': עיסאווי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.
מיכל רוזין: זה מה שנקרא הטלת אימה.
בצלאל סמוטריץ': אני מבקש לתת עכשיו למיכל אמזלג - - -
קסניה סבטלובה: זה נקרא הטלת אימה, זה להטיל אימה, לא בכנסת.
בצלאל סמוטריץ': קסניה, את דיברת, זה לא יפה.
עיסאווי פריג': - - -אתה מאיים עלינו?
בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת פריג', אני אוציא אותך.
עיסאווי פריג': אני לא - - - להערות שלך.
עיסאווי פריג': את ההערות שלך תגידי לאיש הזה.
יואל חסון: אבל די לצעוק.
עיסאווי פריג': האיש הרע - - -
בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת פריג', אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.
בצלאל סמוטריץ': בואי תשבי רגע ליד המיקרופון, תנסי בבקשה ממש בדקה-שתיים קצר קצר.
בצלאל סמוטריץ': היא צריכה לדבר.
בצלאל סמוטריץ': רק בקצרה, בבקשה?
בצלאל סמוטריץ': כי אנחנו צריכים לסכם את הדיון.
<מיכל אמזלג: שלום, אני מיכל אמזלג, אני תלמידה בבית הספר הדו לשוני.
<מיכל אמזלג: בית הספר שלי לפני בערך שנה הוצת על ידי פעילים בארגון להב"ה.
<מיכל אמזלג: אני מרגישה שהארגון הזה לא סיכן אותנו בפעם הראשונה, בפעם הזאת, אני מרגישה את זה כירושלמית כל יום כמעט, כשאני מסתובבת באזור הזה, יש פה קהילות מאורגנות שאחראיות על לעשות פחד - - -
מיכל רוזין: תקשיב לה.
מיכל רוזין: אתה צריך להקשיב לה.
עיסאווי פריג': מעניין אותו בכלל?
<מיכל אמזלג: להפחיד ולהסית נגדי ונגד חברים שלי ונגד הקיום שלנו, הקיום המשותף של בית הספר שלי והחברוּת שלנו ואני מרגישה שאין מקום שארגון כזה יהיה חוקי.
בצלאל סמוטריץ': חבר'ה, לא מוחאים כפיים בדיון - - -
מיכל רוזין: זה היה יותר חשוב מהכול.
מיכל רוזין: הילדה הזאת הייתה יותר חשובה מכולנו.
עבדאללה אבו מערוף: מיכל, למה עיכבו לך את הכניסה לכנסת?
בצלאל סמוטריץ': יוסי סעידוב, דובר ארגון תג מאיר.
עבדאללה אבו מערוף: לא, זה חשוב.
בצלאל סמוטריץ': אני מבקש ממש קצר, כי אנחנו צריכים לסיים את הדיון.
עבדאללה אבו מערוף: בקושי הכניסו אותה.
<יוסי סעידוב: תודה.
<יוסי סעידוב: תג מאיר זו קואליציה של ארגונים שפועלת בשם ערכי היהדות ולא בשם ערכים מעוותים ומסולפים כמו שארגון להב"ה פועל בהם.
<יוסי סעידוב: אנחנו מאמינים שהשמירה על זכויות המיעוט היא חלק מהותי בעם ישראל, גם בגלל היותנו מיעוט, גם בגלל שאנחנו מצווים על כך בתורה לפחות 36 פעמים.
<יוסי סעידוב: העובדה שלהב"ה פועלת ברחובות ירושלים וברחובות ערים נוספות היא חלק ממערך שלם של רוח גבית לטרור יהודי שלצערנו מערכות האכיפה בישראל נותנות.
<יוסי סעידוב: צריך לזכור שרק אתמול אמר שר הביטחון שאנחנו יודעים מי הם הרוצחים של בני משפחת דוואבשה, אך הם לא עומדים לדין, רבנים שכותבים ספרים המעודדים הריגת לא יהודים חפים מפשע מסתובבים חופשי וממשיכים להפיץ את משנתם, אנשים יהודים שמכים ערבים חפים מפשע ברחובות ירושלים וברחובות ישראל לא נחקרים ולא מועמדים לדין.
<יוסי סעידוב: הפעילות של להב"ה היא פעילות שטח קיצונית שמקבלת את רוח המפקד מלמעלה.
<יוסי סעידוב: אנחנו קוראים לרשויות האכיפה בישראל לטפל, לשמור על החוק, לשמור על אזרחי ישראל ולהפסיק את ההשתוללות הזאת שכבר הביאה לשני מסעות רצח.
בצלאל סמוטריץ': מר גופשטיין, זכות התגובה.
<קריאה: רגע, מה איתנו?
מיכל רוזין: סליחה, סליחה, יש פה ארגונים שנרשמו לפני שבועיים והוא הגיע רק היום, באמת.
איציק שמולי: זה לא יהיה.
מיכל רוזין: מה לעשות, תצטרכו לשמוע את כל הארגונים - - -
איציק שמולי: זה לא יהיה הדבר הזה.
איציק שמולי: זה לא יהיה, הוא לא ידבר.
בצלאל סמוטריץ': אני אוציא - - -
איציק שמולי: הוא לא ידבר.
מיכל רוזין: אנחנו לא ניתן לו לדבר.
איציק שמולי: אתה לא תדבר פה - - -
בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת פריג' - - -
מיכל רוזין: אנחנו לא ניתן לו פה לדבר.
מיכל רוזין: אתה טרוריסט, גזען, אלים, ואנחנו לא ניתן לך לדבר.
מיכל רוזין: אתה יכול להגיד עד מחר - - -
איציק שמולי: אתה יכול לצאת החוצה, אתה לא מדבר.
איציק שמולי: החוצה.
איציק שמולי: אתה לא יכול לדבר.
עבדאללה אבו מערוף: החוצה.
מיכל רוזין: אתה לא תדבר פה.
מיכל רוזין: הדמוקרטיה צריכה להגן על עצמה.
בצלאל סמוטריץ': - - - פעם ראשונה - - -
מיכל רוזין: אתה פושע שצריך להיות בכלא.
מיכל רוזין: אתה פושע, אתה צריך לשבת בכלא.
בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת שמולי, פעם שנייה.
בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת שמולי, פעם שלישית.
בצלאל סמוטריץ': תוציא אותם.
קסניה סבטלובה: לא ניתן לגזען לדבר.
בצלאל סמוטריץ': קראתי, אתם לא שומעים.
קסניה סבטלובה: לא ניתן ל - - -
בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת פריג', זה לא בסדר, אתה - - - אנחנו נלך - - - זה לא בסדר, בלי אלימות.
בצלאל סמוטריץ': בלי אלימות.
עיסאווי פריג': אתה שותף לזה, אתה גם - - - (חבר הכנסת יואל חסון יוצא ממליאת הוועדה) (חבר הכנסת עיסאווי פריג' יוצא ממליאת הוועדה)
קסניה סבטלובה: אני מבקשת מכל הקהל לצאת החוצה, להחרים את להב"ה.
קסניה סבטלובה: מחרימים את להב"ה עכשיו.
עבדאללה אבו מערוף: אין במה לניאונאצים.
עבדאללה אבו מערוף: אין במה לגזענים.
עבדאללה אבו מערוף: אין במה לחלאת בני אדם.
עבדאללה אבו מערוף: אין במה לנאצים כאן בכנסת.
עבדאללה אבו מערוף: אין במה לנאצים בכנסת.
קסניה סבטלובה: החוצה, שידבר עם עצמו ועם סמוטריץ'.
קסניה סבטלובה: אין לנו מקום לדבר איתו.
בצלאל סמוטריץ': אני אתן לדבר למי - - -
איציק שמולי: מה קורה לך?
איציק שמולי: אתה לא יכול לתת לו לדבר.
בצלאל סמוטריץ': מיכל, אתם דיברתם פה, מיכל 90% מהדיון - - -
מיכל רוזין: - - - הגיעו לוועדה ולא נתנו להם לדבר.
מיכל רוזין: עשרה ארגונים שלא - - -
רחל עזריה: אם אתה לא יכול לנהל את הוועדה הזו אז אל תנהל את הישיבה.
בצלאל סמוטריץ': מיכל, תצאי בבקשה.
בצלאל סמוטריץ': איציק, היה כאן דיון - - -
איציק שמולי: בצלאל, מה קרה לך?
קסניה סבטלובה: כל הציבור, אני מבקשת שתצאו ותחרימו את להב"ה.
קסניה סבטלובה: אין פה שום מקום ללהב"ה לדבר.
קסניה סבטלובה: אין לך שום מקום ללהב"ה לדבר - - - אתה גזען.
בצלאל סמוטריץ': קסניה, אל תתחילו לנהל את הדיון.
בצלאל סמוטריץ': תצאו החוצה, בבקשה.
קסניה סבטלובה: אין לו זכות דיבור.
קסניה סבטלובה: אין לך זכות דיבור.
קסניה סבטלובה: אנחנו לא נשב ביחד - - -
רחל עזריה: כנראה שלחבר הכנסת שיושב - - -
בצלאל סמוטריץ': קסניה, תצאו בבקשה החוצה.
קסניה סבטלובה: אנחנו לא נשב ביחד עם - - -
בצלאל סמוטריץ': תצאו החוצה.
בצלאל סמוטריץ': אל תתחילו לנהל את הדיון.
בצלאל סמוטריץ': יש לי עוד דקה לדיון.
תמר זנדברג: כשמוזמן קורא לחבר כנסת מחבל ועדיין הוא יושב פה - - -
בצלאל סמוטריץ': אני אשמע שמישהו קורא לחבר כנסת מחבל הוא ייצא מכאן באותו רגע - - -
תמר זנדברג: ואתה יושב פה ונותן לזה לגיטימציה.
תמר זנדברג: מה זה אם אני אשמע?
תמר זנדברג: הוא צועק את זה.
תמר זנדברג: הוא לא לוחש.
בצלאל סמוטריץ': אם אני אשמע שמישהו קורא - - - אם אני אשמע ש - - -
איציק שמולי: הוא צריך לצאת החוצה, הוא לא יכול לדבר.
בצלאל סמוטריץ': יש פה דיון שבמשך שעה התנהל בכיוון אחד.
תמר זנדברג: הוא לא יכול לקרוא לחבר כנסת - - -
איציק שמולי: הוא לא יכול לדבר.
בצלאל סמוטריץ': אין שום לגיטימציה לא לתת למישהו לשמוע.
בצלאל סמוטריץ': סדרנים, תשליטו כאן סדר, אני רוצה לגמור את הדיון.
בצלאל סמוטריץ': תוציאו החוצה מי שצריך לצאת החוצה.
בצלאל סמוטריץ': חברים, מי שעכשיו יתפרע ייצא החוצה.
איציק שמולי: בצלאל, מה קורה - - -
בצלאל סמוטריץ': איציק, קראתי אותך פעמיים.
איציק שמולי: זה לא משנה.
איציק שמולי: הוא קרא לחבר כנסת מחבל, אתה שומע את זה?
בצלאל סמוטריץ': אם אני אשמע שהוא קרא לחבר כנסת מחבל - - -
איציק שמולי: הוא אמר את זה הרגע.
עבדאללה אבו מערוף: הוא לא ידבר.
איציק שמולי: מה, אתה נורמלי?
בצלאל סמוטריץ': אני - - - לשמוע.
רחל עזריה: לשמוע מוזמן קורא לחבר כנסת מחבל?
איציק שמולי: זה לא יכול להיות, פשוט לא יכול להיות - - -
בצלאל סמוטריץ': - - - למוזמן לומר - - -
עבדאללה אבו מערוף: בצלאל, אתה לא מבין - - -
בצלאל סמוטריץ': אין דבר כזה במדינה דמוקרטית.
עבדאללה אבו מערוף: יש דבר כזה, במצב הזה יש דבר כזה, אסור לו לדבר.
איציק שמולי: אם הוא אומר לחבר כנסת מחבל הוא לא ידבר.
בצלאל סמוטריץ': ואני אלחם כדי שהוא ידבר.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו לא שמה.
זוהיר בהלול: הוא כינה חבר כנסת מחבל.
<קריאה: הוא גם לא הכחיש.
בצלאל סמוטריץ': יואל, תצא החוצה.
זוהיר בהלול: הוא לא ידבר.
בצלאל סמוטריץ': רחל, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.
רחל עזריה: אתה - - -
בצלאל סמוטריץ': פעם שנייה.
בצלאל סמוטריץ': תמר, אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.
בצלאל סמוטריץ': צאי בבקשה.
תמר זנדברג: - - - לחבר כנסת מחבל?
תמר זנדברג: אני שואלת אותך.
בצלאל סמוטריץ': לא - - -
זוהיר בהלול: הוא לא ידבר, סמוטריץ'.
בצלאל סמוטריץ': לא באלימות.
בצלאל סמוטריץ': (חברת הכנסת תמר זנדברג יוצאת ממליאת הוועדה)
איציק שמולי: זה פשוט לא יאומן מה שקורה פה.
זוהיר בהלול: הוא אמר 'מחבל', הוא כינה חבר כנסת 'מחבל'.
בצלאל סמוטריץ': אם אני אשמע אותו מכנה מחבל הוא יעוף החוצה באותה שנייה.
זוהיר בהלול: הוא אמר מחבל.
בצלאל סמוטריץ': נכון לרגע זה.
רחל עזריה: אז תבדוק בהקלטה ואתה תראה את זה.
רחל עזריה: תבדוק בהקלטות.
בצלאל סמוטריץ': נכון לרגע זה הוא קיבל רשות דיבור והוא ידבר.
רחל עזריה: בצלאל, כבוד היו"ר, זה כבוד הבית שלנו.
רחל עזריה: זה כבוד הבית הזה.
רחל עזריה: - - - מאורח לדבר ככה - - - אז אני מבקשת - - -
בצלאל סמוטריץ': מי שלא רוצה לשמוע מוזמן - - -
רחל עזריה: אבל זה לא עניין של לא רוצה לשמוע.
זוהיר בהלול: אחרי שהוא כינה חבר כנסת מחבל הוא לא ידבר.
רחל עזריה: כשאתה אמרת דברים הרבה יותר עדינים על נשים אתה התנצלת, אז שיתנצל.
בצלאל סמוטריץ': יכול להיות שהוא יתנצל, תנו לו לדבר.
רחל עזריה: אז אני מבקשת שהתנאי יהיה שהוא יתנצל.
זוהיר בהלול: תבקש ממנו שיתנצל.
זוהיר בהלול: שאלת אותו אם הוא אמר.
זוהיר בהלול: תשאל אותו אם הוא אמר, אם הוא כינה אותו מחבל.
רחל עזריה: אתה לא יכול לתת לאורח לבוא ולהתייחס ככה לחברי כנסת.
רחל עזריה: אתה לא יכול.
בצלאל סמוטריץ': אני מבקש - - -
זוהיר בהלול: אבל תשאל אותו.
רחל עזריה: שיתנצל.
רחל עזריה: קודם כל שיתנצל.
בצלאל סמוטריץ': רחל, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.
רחל עזריה: תפסיק עם זה כבר.
רחל עזריה: אף אחד - - -
בצלאל סמוטריץ': אני מכיר את הטקטיקה הזאת.
רחל עזריה: סליחה, אף יו"ר - - - אין פה טקטיקה.
בצלאל סמוטריץ': רחל, אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.
רחל עזריה: אף יו"ר ועדה לא מאפשר לאורח לדבר ככה לח"כ.
רחל עזריה: (חברת הכנסת רחל עזריה יוצאת ממליאת הוועדה)
בצלאל סמוטריץ': אני לא שמעתי אותו מדבר, כי אתם צועקים.
זוהיר בהלול: אבל אתה יכול לשאול אותו.
דב חנין: אני מייעץ לך לבדוק את הפרוטוקול - - -
בצלאל סמוטריץ': מר גופשטיין, יש לך שתי דקות לדבר.
זוהיר בהלול: אבל תשאל אותו אם הוא כינה אותו מחבל.
איציק שמולי: היושב ראש, אתה איבדת שליטה על הדיון הזה והדיון הזה לא יכול להמשיך להתקיים.
בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת בהלול - - -
איציק שמולי: וזה הכול.
בצלאל סמוטריץ': איציק - - -
איציק שמולי: הוא לא יכול לדבר פה.
דב חנין: יש דברים שלא נאמרים בכנסת.
דב חנין: יש מסגרת שהיא לא רק הכבוד - - -
בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת חנין, אתה לא יכול לבוא בדקה האחרונה של הדיון ואז לנהל את הדיון.
בצלאל סמוטריץ': תבוא בזמן, אם זה אכפת לך באמת תבוא בזמן.
דב חנין: אני אבוא בזמן שאני רוצה ואני אדבר מתי שאני רוצה.
בצלאל סמוטריץ': אז זה לא מעניין אותך.
בצלאל סמוטריץ': אני צריך לסיים את הדיון - - -
איציק שמולי: גם לראאד סאלח היית נותן לדבר פה?
איציק שמולי: היית נותן לו לדבר פה?
בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת איציק שמולי, אם היה דיון - - -
איציק שמולי: לטרוריסט אחר, מהצד הערבי, היית נותן לדבר פה?
בצלאל סמוטריץ': איציק, אם היה דיון - - -
איציק שמולי: בשם חופש הביטוי?
בצלאל סמוטריץ': איציק, אם היה כאן דיון בעניינו של אדם ספציפי ובמשך שעה כולם היו תוקפים אותו, הייתי בוודאי נותן לו להשמיע את דברו, נקודה.
איציק שמולי: הוא לא היה צריך להיות פה.
זוהיר בהלול: אבל תשאל אותו - - -
בצלאל סמוטריץ': זוהיר, אני לא - - -
זוהיר בהלול: אם הוא כינה אותו מחבל.
בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת בהלול, אני לא מוכן לזה.
זוהיר בהלול: סמוטריץ', תשאל אותו.
זוהיר בהלול: תשאל אותו, שיתנצל.
בצלאל סמוטריץ': אני לא מוכן לזה.
בצלאל סמוטריץ': מר גופשטיין, בבקשה.
<בן ציון גופשטיין: תודה.
<בן ציון גופשטיין: יושבים פה חברי כנסת שצעקו עליי נאצי, צעקו עליי דאעש, צעקו עליי טרוריסט, אותם חברי כנסת שאמרו שהם מגנים רצח אזרחים, כלומר שהם לא מגנים רצח חיילים.
<בן ציון גופשטיין: והם מדברים איתי על דמוקרטיה, מנסים לסתום לי את הפיות.
<בן ציון גופשטיין: הם יוצאים ואני שמח שהם יוצאים, יכול להיות שהם צריכים בכלל - - -
איציק שמולי: אנחנו לא ניתן לך את התענוג הזה, אנחנו לא נצא מפה.
בצלאל סמוטריץ': לא, אתה לא תגיד דברים כאלה.
בצלאל סמוטריץ': איציק, לא להפריע לו, אני רוצה לסיים את הדיון.
איציק שמולי: אנחנו לא ניתן לך את התענוג הזה.
איציק שמולי: אתה צריך להתבייש.
בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת שמולי, אני רוצה לסיים את הדיון.
איציק שמולי: אתה צריך להתבייש שאתה מדבר ככה.
איציק שמולי: דאעש עם כיפה על הראש, זה הכול.
איציק שמולי: זה הכול הסוואה.
בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת שמולי, אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.
איציק שמולי: הכול הסוואה.
איציק שמולי: מה תעשה?
איציק שמולי: תשלח את המשטרות צניעות שלך?
<בן ציון גופשטיין: יש לך חברת כנסת שמשווה את היהודים לנאצים ואתה לא נותן לדבר - - -
<בן ציון גופשטיין: ואתה לה נותן לדבר.
יואל חסון: אדוני היושב ראש, אתה לא יכול ל - - - (חבר הכנסת איציק שמולי יוצא ממליאת הוועדה)
בצלאל סמוטריץ': מר גופשטיין, אתה לא מדבר איתו, אתה מדבר עם הוועדה.
יואל חסון: אדוני היושב ראש, אתה לא יכול להרחיק אותי מההצבעה.
בצלאל סמוטריץ': יואל, אני ביקשתי ממך לא - - -
יואל חסון: רגע, מההצבעה.
בצלאל סמוטריץ': אם תהיה הצבעה אתם תהיו.
יואל חסון: מתי תהיה הצבעה?
בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת חסון, תצא החוצה, בבקשה.
יואל חסון: טוב, די, התקררתי.
בצלאל סמוטריץ': תצא החוצה בבקשה.
יואל חסון: התקררתי.
יואל חסון: אתה מוציא אותי ולא אותו?
בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת חסון - - -
יואל חסון: זה נראה לך הגיוני?
בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת חסון, אתה פופוליסט, תצא החוצה בבקשה.
יואל חסון: זה נראה לך הגיוני שהוא יהיה פה ואני לא אהיה פה?
בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת חסון, יש תקנון, אני לא מבין את זה.
בצלאל סמוטריץ': איך נתנו לך לנהל את הדיון הזה בכלל?
בצלאל סמוטריץ': (חבר הכנסת יואל חסון יוצא ממליאת הוועדה)
<בן ציון גופשטיין: אני רוצה לעצם העניין - - -
בצלאל סמוטריץ': לא, אני סוגר את הדיון.
רויטל סויד: לא, אני רוצה לדבר, סליחה.
בצלאל סמוטריץ': תבואי בזמן, אל תבואי לדבר אחרי שהדיון נסגר ב-11:00 ותבקשי לדבר.
רויטל סויד: אתה הוצאת את כל חברי - - -
<בן ציון גופשטיין: אני לא יודע - - -
בצלאל סמוטריץ': יש פה עכשיו דיון אחר.
רויטל סויד: הוצאת את כל חברי הכנסת, נאמרו פה דברים קשים - - -
בצלאל סמוטריץ': אני באמת לא רוצה להוציא - - -
<קריאה: היא יו"ר השדולה למאבק בגזענות, סליחה.
בצלאל סמוטריץ': אני מבקש לסגור את הדיון ולסכם.
רויטל סויד: אני מבקשת ממך, לאור העובדה שכל חברי הכנסת סולקו - - -
בצלאל סמוטריץ': את מבקשת לדבר, תבואי בשעה שהדיון מתחיל.
בצלאל סמוטריץ': אל תבואי בשעה 11:10 כשאנחנו כבר בדיון השני.
רויטל סויד: סליחה, סמוטריץ', כולנו מגיעים לכל הדיונים האלה בזמן שאנחנו יכולים אחרי דיונים בוועדות שמתקיימות.
רויטל סויד: הוצאת את כל חברי הכנסת, אני - - -
בצלאל סמוטריץ': אני לא הוצאתי, אני הוצאתי חברי כנסת שלא נתנו לנהל דיון.
רויטל סויד: אתה הוצאת את כל חברי הכנסת, אני מבקשת תרבות דיון, עם תרבות דיבור - - -
<בן ציון גופשטיין: אני מדבר.
בצלאל סמוטריץ': אני מבקש עכשיו לתת למר גופשטיין לדבר.
רויטל סויד: אני אתן לו לדבר.
בצלאל סמוטריץ': את לא נותנת לו לדבר.
רויטל סויד: אני אתן לו לדבר ואני מבקשת ממך לדבר גם.
<בן ציון גופשטיין: אני חושב שאנחנו לא חיים באותה מדינה.
<בן ציון גופשטיין: מי שמפחד פה במדינה, מי שמפחד בירושלים, מי שנרצח פה יום יום, מי שמקבל פה אבנים ושורפים תחנות שלו זה יהודים, לא ערבים.
<בן ציון גופשטיין: ערבים לא מפחדים להסתובב פה ברחובות.
<בן ציון גופשטיין: מה שאנחנו נמצאים בכיכר ציון, אנחנו שומרים על הבנות ואני חושב שזה התפקיד של הכנסת.
<בן ציון גופשטיין: גם חבר הכנסת חסון, אני בטוח שהוא לא רוצה שהבת שלו תצא עם ערבי, הוא לא גזעני, כי זו היהדות וזה מה שאנחנו עושים וזה מה שאנחנו דואגים.
<בן ציון גופשטיין: אנחנו בליווי צמוד של המשטרה, לא עברנו על שום חוק, הם מחכים לרגע שאני אעבור על החוק בשביל שיעצרו אותי, אני לא עובר על שום חוק.
<בן ציון גופשטיין: אני אומר דברים מעצבנים, דברים שחברי הכנסת פה מפחדים לשמוע, אבל ברוך ה' האהדה שלנו בציבור גוברת והם יודעים את זה ומזה הם מפחדים.
בצלאל סמוטריץ': משפט סיכום בבקשה, מר גופשטיין.
<בן ציון גופשטיין: הם מפחדים שאני אהיה פה בכנסת ושהם לא יהיו פה.
בצלאל סמוטריץ': איפה נציגי המשטרה?
<קריאה: עזבו.
בצלאל סמוטריץ': עזבו.
בצלאל סמוטריץ': אז קודם כל אני מבקש לומר לפרוטוקול שזה חמור מאוד שהם יצאו.
בצלאל סמוטריץ': אני מבקש בהודעת הסיכום לקרוא למשטרת ישראל - - -
<יואל הדר: חבר הכנסת, אדוני היושב ראש, אני פה הנציג של המשרד לבטחון פנים.
בצלאל סמוטריץ': אתה הנציג של המשרד לבטחון פנים.
בצלאל סמוטריץ': אני מבקש - - - היו כאן קציני משטרה מכובדים שהיו בתחילת הדיון והם צריכים לשמוע גם את סופו וגם משרד המשפטים.
בצלאל סמוטריץ': אני מבקש לקרוא למשטרה, אני מניח שהדברים הם ברורים מאליהם, לאכוף את החוק ולמצות את הדין עם כל מי שעובר על החוק, קלה כבחמורה, ובמקביל לאפשר את מה שהוא נשמת אפה של הדמוקרטיה וזה חופש הביטוי.
בצלאל סמוטריץ': אני משוכנע שמשטרת ישראל יודעת לערוך את האיזון הזה.
בצלאל סמוטריץ': איפה שהיא לא יודעת, אז אנחנו צריכים לפקח עליה ובתי המשפט מפקחים עליה ואני סמוך ובטוח שאזרחי מדינת ישראל כולם יוכלו לחיות במדינת ישראל ובירושלים בשקט ובשלווה.
בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, הדיון נחתם.
אורי מקלב: אני מבקש את ההקשבה של כולם.
אורי מקלב: אני מתכבד לפתוח ישיבה של ועדת הפנים והגנת הסביבה, הנושא הוא דיון מהיר של ארבעה חברי כנסת, חברת הכנסת תמר זנדברג, חבר הכנסת דב חנין, חבר הכנסת מיקי לוי וחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, כשהנושאים הם תכניות הבנייה למצפה נפתוח והקמת יישובים חדשים בנגב.
אורי מקלב: כולם על מצפה נפתוח וגם יישובים חדשים בנגב.
אורי מקלב: אני ממלא מקום של היושב ראש הקבוע, הוא נמצא בצרפת, בוועידת האקלים.
אורי מקלב: לצורך כך, בגלל השליחות החשובה של הכנסת לוועידה הזאת התנדבתי למלא את המקום, גם בגלל חשיבות הנושא.
אורי מקלב: מכיוון שחברי הכנסת המציעים נמצאים בדיון אחר, חלקם בדיון חשוב, הם בזכות דיבור שחשובה להם מאוד, אז כמה משפטים שאני רציתי להגיד, אני כמעט אדלג עליהם ואני אתחיל מיד עם המציעים.
אורי מקלב: הראשונה, חברת הכנסת תמר זנדברג.
אורי מקלב: ברשותכם, אני רוצה לתת לזה 4 דקות, אם אפשר, לתת לזה מגבלה של זמן, בגלל ריבוי המציעים וריבוי המשתתפים.
תמר זנדברג: ממש בקצרה אני רוצה לנמק מדוע יזמנו דיון בנושא הבנייה בהרי ירושלים והקמת יישובים חדשים בנגב בדיון אחד ומה הקשר ביניהם.
תמר זנדברג: אנחנו נמצאים כרגע בפני שני איומים מרכזיים, האחד זה על הרי ירושלים, תכנית בנייה שבעבר, לפני שנים, בשם אחר, כתכנית ספדי, תכנית מאוד כוללנית, על כל הרי ירושלים, נדחתה, אבל כמו במאבקים הסביבתיים הכישלון הוא סופי, אבל ההצלחה היא תמיד זמנית.
תמר זנדברג: התכניות האלה חוזרות אלינו, הפעם בשיטת הסלמי, הר חרת, מצפה נפתוח ותכניות נוספות, שביניהן נידונות היום, ביום זה ממש, במועצה הארצית כאן בירושלים.
תמר זנדברג: ובמקביל, בשבוע שעבר, בסמיכות לוועידת עכו לעירוניות, באופן אירוני, שמטרתה לחזק ולהעצים את העירוניות ואת הערים, התבשרנו על ידי שר השיכון על כוונתו להקים חמישה יישובים חדשים בנגב, דבר שהוא מנוגד והוא אנטי תזה והוא סותר את הרעיון של העצמת הערים והעירוניות ואני רוצה לנמק.
תמר זנדברג: המשותף בין שני הדברים האלה, בין תכניות הבנייה בהרי ירושלים ובין הקמת היישובים החדשים בנגב זה ניצול, הייתי אומרת ציני, של משבר הדיור שהוא משבר אמיתי לצורך הצגת תכניות בנייה שמכלות את השטחים הפתוחים ופוגעות בטבע.
תמר זנדברג: זה בעבור יחידות דיור יקרות, שהמחיר שלהן לא יירד ולא יפתור את משבר הדיור, פרבריות באופי שלהן ובתכנון שלהן, שימשיכו לכלות לא רק את השטחים הפתוחים אלא גם משאבי אנרגיה, מפני שהן מבוססות על רכב פרטי ולא על תחבורה ציבורית, מפני שהן מאוד מאוד בזבזניות במשאבים אחרים ויפגעו בחברה הישראלית, אפרופו הדיון שהיה בנושא שכונת כרמי גת אתמול, מכיוון שהן שכונות הומוגניות מבחינה חברתית, שלא מעודדות לא את הסולידריות החברתית ולא את ההטרוגניות הקהילתית, ואולי גרוע מכל, אחרי כל רשימת הדברים הגרועים האלה, מדובר בשכונות וביחידות דיור שירוקנו מתוכן כלכלי ואנושי את הערים הקיימות, במקרה של הרי ירושלים את ירושלים, שזקוקה היום יותר מכול לחיזוק ולא להחלשה, ובמקרה של הערים בנגב את הערים בנגב, בראשן באר שבע, אבל גם ערד, נתיבות, ירוחם, אופקים, ערים שכולן זקוקות להעצמת המשאב האנושי הקיים, להשקעה בפיתוח כלכלי ואנרגטי ולא לריקון שלהן אל עבר ערים חדשות.
תמר זנדברג: אני הייתי רוצה שנעלה כאן לדיון אולי בשלוש רמות.
תמר זנדברג: רמה אחת, והיא הכללית ביותר, והיא מה היא מדיניות התכנון המרחבי ומה היא מדיניות הדיור של מדינת ישראל.
תמר זנדברג: האם פנינו לצמיחה חכמה ולהעצמה של הערים הקיימות תוך כדי בניית יחידות דיור שיורידו את מחירי הדיור ולא יחידות דיור שנתונים ומחקרים מראים שיחידת דיור בשכונה או בעיר חדשה יקרה במאות אחוזים מאשר בנייה בתוך מרקם עירוני קיים.
תמר זנדברג: זה פעם אחת, מדיניות לאומית של מדינת ישראל.
תמר זנדברג: פעם שנייה, ספציפי יותר, בנושא ירושלים, האם פנינו לפגוע בעיר ירושלים ובתושבי אזור שלם ורחב מסביבה, תוך כדי החרבת הטבע, הסביבה והשטחים הפתוחים?
תמר זנדברג: ושלוש זה המדיניות שלנו בנגב.
תמר זנדברג: האם מדינת ישראל שולחת את האזרחים שלה לשמור על הגבולות ולתפוס קרקעות מפני אנשים לא רצויים?
תמר זנדברג: במילים אחרות, ערבים, בואו נגיד את זה בצורה ברורה, על חשבון ערי הנגב שמשוועות יותר מכול להעצמה, לפיתוח ולהשקעה בהן.
תמר זנדברג: אלה בעיניי שלוש רמות הדיון ואני אסיים בזה, תודה.
אורי מקלב: תודה רבה לחברת הכנסת תמר זנדברג.
דב חנין: בהמשך ישיר לדבריה של חברת הכנסת זנדברג.
דב חנין: אכן שני הנושאים קשורים זה בזה ובעצם מבטאים שני צדדים של מדיניות מאוד מאוד בעייתית שפוגעת גם בנגב, גם בירושלים, גם בשטחים פתוחים וגם בתושבים ביישובים הקיימים.
דב חנין: אתחיל בנגב.
דב חנין: ההחלטה להקים עוד יישובים חדשים בנגב פוגעת ביישובים הקיימים בנגב, היא תצריך הרבה מאוד משאבים אשר עדיף היה שיושקעו ביישובים הקיימים כדי לחזק אותם, להרחיב אותם.
דב חנין: יישובי הנגב צריכים חיזוק והשקעה כאלה, צריכים יצירת מקומות תעסוקה כאלה.
דב חנין: במקום לעשות את מה שצריך הממשלה הולכת לבזבז כספי ציבור רבים לכיוון אחר לחלוטין.
דב חנין: רבים היישובים בנגב, במיוחד היישובים הכפריים, נמצאים בתת אכלוס.
דב חנין: המטרה היא לחזק את היישובים הקיימים בנגב, גם יישובים עירוניים שנמצאים בחולשה ובסכנה וגם יישובים כפריים, שחלקם נמצאים בתת אכלוס.
דב חנין: בנגב נמצאות עשרות אלפי יחידות דיור מאושרות לבנייה שטרם מומשו.
דב חנין: במקום לעשות את מה שצריך, עושים את מה שלא צריך.
דב חנין: אלה הם הטעמים שבהם גורמים מאוד מגוונים, משרד האוצר, ארגונים סביבתיים, ארגונים חברתיים, ראשי מועצות בנגב, כולם מאוחדים בהתנגדות לכיוון הזה שהממשלה מנסה לקדם אותו.
דב חנין: זה פן אחד של הבעייתיות בנגב.
דב חנין: פן שני של הבעייתיות בנגב קשור כמובן לאי הצדק התכנוני והחלוקתי המאוד קיצוני שיש בהחלטה הזו.
דב חנין: בנגב מתנהלת מדיניות של נישול וגירוש של אזרחים ערבים מהיישובים שלהם, בכל מיני צורות.
דב חנין: במקביל לזה שמסלקים ומפנים ערבים בדואים מהיישובים שלהם מקדמים יישובים חדשים לאנשים שלא גרו בנגב קודם לכן.
דב חנין: מציאות כזאת שבה פוגעים במי שגר כבר באזור, מי שגר באזור, אגב, אולי הרבה מאוד שנים, אולי הוא גם הוריו והורי הוריו גרו באזור.
דב חנין: לא אולי, בטוח שהם גרו באזור.
דב חנין: אותם מגרשים ובמקומם נותנים את משאבי הקרקע היקרים לאנשים שלא חיו בנגב, זו מדיניות הרסנית, לא צודקת, שבעצם התוצאה היחידה שלה תהיה ליצור מדנים ומתחים בין תושבי הנגב, בין הציבורים השונים שחיים במדינה.
דב חנין: נמצא בפנינו, אדוני היושב ראש, נייר שהוכן על ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
דב חנין: זו הזדמנות להודות למרכז המחקר והמידע על הנייר הזה שמציב בפנינו הרבה שאלות לדיון.
דב חנין: אני לא רוצה לעבור על כל השאלות האלה, אבל אני מציע שבמסגרת הדיון הזה אנחנו נבחן את השאלות האלה ובעיקר נבחן את השאלה האם טרם שבחרה הממשלה לקדם את האופציה הזו של הקמת יישובים חדשים בחנו את האופציה של חלופת אפס, לא להקים יישובים חדשים ולהתמודד עם הגידול באוכלוסייה על ידי הרחבת היישובים העירוניים הקיימים, היישובים הכפריים הקיימים וחיזוקם.
דב חנין: מכאן לסוגיה של הרי ירושלים.
דב חנין: כאן אנחנו עוסקים, אדוני היושב ראש, במהלך שיש לו שתי תכליות ברורות.
דב חנין: התכלית הראשונה היא הרס אזור אקולוגי מאוד מאוד חשוב בתוך מרחב העורף המערבי של ירושלים, אזור שמשמש כאזור פתוח, אזור לנופש, אזור לטיולים.
דב חנין: אנחנו מדברים על תחום שהוא מאוד מאוד עשיר במערכות אקולוגיות, צמחים, מעל 530 מיני צמחים שונים, כ-23% מצמחיית ישראל ממוקמת באזור הזה.
דב חנין: מבחינת בעלי חיים תועדו באזור הזה כ-140 מיני עופות, 10 מיני יונקים, ביניהם צבוע מפוספס, שועל, בעיקר צבי ישראלי.
דב חנין: אנחנו מדברים על סדר גודל של כ-70 צבאים במורדות רמות ובמצפה נפתוח, עוד כ-40 צבאים בנחל שמואל.