GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: אנחנו לא מנהלים עכשיו שיחות עם חברות הגז, אני כרגע לא בא לבדוק אומדנים ודרכי פתרון, אני רוצה להפנות את השאלה למהנדס העיר, למרות שהוא בא מהצד הטכני, הוא לא אמור לתת את עבודת המטה היותר מקיפה, בוודאי שהוא לא אמור לשבת עם שר השיכון ושר האוצר, אני רואה את זה כתפקיד של ראש העירייה/מנכ"ל עירייה.
דוד אמסלם: מהנדס העיר בא מהכיוון של ההנדסה, אבל היות, פעם הבוס שלי אמר, שמרביצים לילד שבא לבית ספר, זה שלא בא לבית ספר בכלל לא מרביצים לו, אז אני מפנה כרגע גם את השאלה וגם את זכות הדיבור למהנדס העיר, כדי שיכוון אותנו לאן העירייה הולכת, אם הוא בכלל - - - בתחום שלו הוא בוודאי יודע, אבל בתחומים האחרים, אם הוא יודע בבקשה, אם לא, אז נראה מה נעשה.
<שלמה אשכול: תודה, קודם כל.
<שלמה אשכול: המצב שלנו הוא כזה, פועל צוות מקצועי, הוא לא נמצא פה, באחריות חברת מוריה, ובחודש האחרון בשולחני שלי, שבוחן את ההיתכנות ההנדסית והאדריכלית למסלול שהולך להתפתח לשיקום.
<שלמה אשכול: הצוות הזה מתקדם מאוד בעבודתו, אני אבקש משמוליק מהלה מיד לפרט איפה זה נמצא, הוא עוד בתהליך של בדיקות מעבדה, רק מחכים כדי לראות שההצעות שאנחנו מציעים אכן יהיו.
<שלמה אשכול: להערכתי מדובר בתקופה קצרה ביותר, אני מניח כחודש ימים, וקבענו גם אז את התהליך מבחינת הרישוי, איך נעשה את זה.
<שלמה אשכול: ציינת, דודי, בתחילת דבריך, לגבי התהליך הארוך שהיה עד היום.
<שלמה אשכול: אני מתייחס למה שאנחנו עושים בימים אלה, אנחנו עושים אותם בקפדנות רבה.
<שלמה אשכול: ברגע שנדע את זה ואנחנו קרובים מאוד לדעת את הפתרון, נוכל גם לכמת אותו מבחינת התקציב.
<שלמה אשכול: כיוון שכולם מדברים עם כולם, מטבע הדברים אתם מבינים שגם אני מדבר עם כולם, אני אחזור למנכ"ל שלי ולראש העיר שלי ואנחנו נמצא פתרון שהייתי אומר בעדינות, כי עדיין אין לי תוצאות מעבדה, אבל מהניסיון של עשרות השנים של כולנו, אני חושב שזה יקרה מהר מאוד.
אורי מקלב: הכיוון הוא שיפוצים?
<שלמה אשכול: אני בכוונה אומר - - -
אורי מקלב: לא הריסה ובנייה מחדש, אלא שיקום?
<שלמה אשכול: הייתי אומר ככה, אנחנו בודקים את כל החלופות שישנן, אנחנו מייחסים להן חשיבות בפן ההנדסי, התקציבי, הפרמטר החשוב ביותר, ופה אני אומר לפחות כרגע, מבחינתנו זה שהפתרון יהיה הכי מהיר שאפשר ושהמשפחות יוכלו לחזור לביתן הכי מהר בעולם.
<שלמה אשכול: אני אבקש משמוליק מהלה שיושב פה - - - יושב כאן האדריכל, השמאי, המהנדס, מנהל הפרויקטים, המנהל לקשר עם הקהילה, ביקשתי מכולם להגיע, אם יהיו לכם גם שאלות.
דוד אמסלם: שמוליק, בוא תתקדם לשולחן, כי זה מוקלט.
<שמואל מהלה: אני מהנדס מטעם חברת מוריה.
<שמואל מהלה: התבקשתי על ידי מהנדס העיר ועל ידי הגורמים המתאימים במוריה לבדוק את החלופות הרלוונטיות במבנה כדי להביא פתרון ברמה מפורטת באופן כזה שאפשר יהיה, אחת, להגדיר את שלבי הביצוע ואת ההיתכנות מהבחינה הטכנית, מבחינת השלבים שאנחנו צריכים לבצע, מה אנחנו צריכים לעשות אחד אחרי השני, והדבר השני, לייצר אומדנים כדי שאפשר יהיה לדון במסגרות שאני לא שותף להן, אבל המסגרות האחרות גם עוסקות בעניין הזה.
<שמואל מהלה: הצוות שאני אחד ממנו, אני המהנדס, יש שמאי בצוות ויש אדריכל, אנחנו קיבלנו אישור לעבוד ברצף בלי קשר לשאלות הגדולות.
<שמואל מהלה: אנחנו לא עוסקים בשאלות מה אמור לקרות בסופו של יום, אנחנו נתבקשנו לבדוק את האופציות ולקדם אותן ברמת הביצוע כך שאפשר יהיה להפוך אותן לזמינות.
<שמואל מהלה: מה שאנחנו מבצעים כרגע, מה שהתבצע כבר, השלב שרובו כבר התבצע, זה מדידות בתוך הדירות, מדידות פנים שתכליתן לזהות באופן מוחלט את הגיאומטריה של הדירות שישנן ולהיות גם תשתית להיתר, כשאנחנו בכל חלופה נצטרך להוציא היתר בנייה.
<שמואל מהלה: בעצם אנחנו יוצרים את התשתית לייצר פתרון.
<שמואל מהלה: המדידות האלה עומדות להסתיים.
<שמואל מהלה: המדידות הן מדידות פנים כיוון שכל הפעילות תצטרך להיעשות בתוך הבניין עצמו, מעבר למדידות המקובלות והרגילות שכולנו מכירים, שבדרך כלל מתייחסות לפיתוח מסביב המבנה.
<שמואל מהלה: זה השלב הראשון.
<שמואל מהלה: השלב השני שנעשה, והוא ייכנס בעקב של המדידות, לוקחים את הקובץ של המדידות, נותנים אותו למעבדה, יש תהליך דומה בתמ"א 38, בעצם עושים שחזור של הקונסטרוקציה הקיימת באופן ממוחשב ומלא, את השחזור הזה עושים באמצעות בדיקות הורסות ובדיקות לא הורסות.
<שמואל מהלה: לא להיבהל, בדיקות הורסות, הכוונה היא שמגלים נקודות שיש בהן בטון ואין בהן בטון, ואחר כך עושים בדיקות לא הורסות באמצעות רדאר כדי לזהות את כיווני המתיחה, את הסכימה הסטטית של הבניין והמעבדה עוברת אחר כך לשלב השני של זיהוי מעטפת ההרס.
<שמואל מהלה: בעצם כדי שאנחנו נדע לרפא את החולה אנחנו צריכים לדעת בדיוק מה גבולות הנזק שנגרם לו.
<שמואל מהלה: הקביעה הזו היא קביעה שחלקה אי אפשר לראות בעין, אנחנו יודעים שישנם נזקים שהם נזקים בתוך הרכיבים עצמם, המעבדה אמורה לתעד את החלק הזה.
<שמואל מהלה: אחרי שיש לנו את שני הרכיבים האלה אנחנו יכולים לבוא ולהציע פתרון, גם פתרון ההריסה וההקמה מחדש מחייב היכרות אינטימית עם המערכת, אבל גם כל פתרון שיקום מחייב לזהות באופן מדויק מה הוא הנזק.
<שמואל מהלה: הרכיב השלישי של צבירת בסיס המידע, אנחנו עושים שם סקר מצולם בכל הדירות.
<שמואל מהלה: נכנסנו לכל הדירות, בעצם בסיס הסקר ישנו, כיוון שישנם הרבה נזקים הם לא נזקים - - - אתם התרשמתם מאוד מהנזקים של הקונסטרוקציה, אבל יש הרבה מאוד נזקים שהם לא נזקים קונסטרוקטיביים והם מונעים היום מאנשים לחזור ולהתגורר בבניין.
<שמואל מהלה: אנחנו מתעדים את הנזקים האלה כדי שבבוא היום מישהו יצטרך לתת להם את המענה.
<שמואל מהלה: חלק מהנזקים האלה גם משפיעים על המערכת כולה, לא רק בתוך הדירות.
דוד אמסלם: לפני התהליך.
דוד אמסלם: שמוליק, אני רוצה לעבור לאלי.
דוד אמסלם: מה הצ'רטר שקיבלתם מעיריית ירושלים?
<אלי שמואליאן: אנחנו קיבלנו הנחיה ממהנדס העיר להקים צוות מקצועי, שכולל את כל מי שאמור ויכול לתת פתרון לבעיה הזאת, כדי שנוכל להציג גם פתרון תכנוני וגם אומדנים.
<אלי שמואליאן: אני אסביר.
<אלי שמואליאן: כולם דיברו על מספרים, אבל אתה לא יכול לדבר על מספרים לפני שלקחת אדריכל, לפני שלקחת קונסטרוקטור, לפני שלקחת שמאי ולפני ששמת מנהל פרויקט שיתכלל את כל הסיפור הזה, וכל האופרציה הזאת נעשתה.
<אלי שמואליאן: איש צוות שלם, אדריכל, שמאי, קונסטרוקטור, מנהל פרויקט, הם כבר עשו בדיקות.
<אלי שמואליאן: יש לנו גם כיוונים לפתרון, גם אנחנו ישבנו עם מהנדס העיר ועם מנכ"ל חברת סופרגז ואנחנו נמצאים בשלב עכשיו שאנחנו אמורים לקבל את בדיקות המעבדה, שכמו ששמוליק אמר, שבדיקות המעבדה יתַקְפו עד איפה נגרם הנזק כדי שנוכל לטייב.
דוד אמסלם: נניח שיש לנו את כיוון הפתרון, שלמה, איך אנחנו מתקדמים ממנו.
דוד אמסלם: אני אשאל את השאלה קצת שונה, האם העירייה לקחה אחריות והתחילה כבר לפעול למטה או שהיא כרגע, רק בגלל הלחץ, מפעילה מלמטה איזה שהוא מהלך ואחרי זה היא תעצור?
<שלמה אשכול: לא, אני רוצה להגיד שאנחנו לוקחים עכשיו את מלוא האחריות של הבדיקה ההנדסית, ולאחר מכן, כמו שאמר אלי וגם שמוליק, איך להפוך את זה למהירות ביצוע.
<שלמה אשכול: הליך היישום, כן תמ"א, לא תמ"א, אני לא אלאה אתכם.
<שלמה אשכול: העירייה מממנת את הצוות הזה, הוא באחריותנו, אני אחראי עליו במישורים המיניסטריאליים שלנו, עד כמה שזה מיניסטריאלי, ואני מניח שבתוך תקופה קצרה מאוד, שמוליק אמר לי שלושה שבועות - - -
<שמואל מהלה: חודש.
דוד אמסלם: שיהיה לנו כיוון ביצוע ואומדנים.
<שלמה אשכול: - - - לנו הכול ואז, דודי, אנחנו נסגור גם את התקציב.
דוד אמסלם: כשאתה אומר באופן בסיסי מה שאתה אומר לי, שאחרי שיהיה לנו את כיוון הביצוע והאומדנים נקרא אז, למעשה העירייה תעשה עבודה מטה, מול חברות הגז, מול משרד השיכון - - -
<שלמה אשכול: היא עושה את זה במקביל.
דוד אמסלם: מי מוביל את זה, שלמה?
דוד אמסלם: אתה, או שיש גורם אחר שמוביל את ההתנהלות הכספית?
<שלמה אשכול: אני אומר ככה, כל מה שקשור לסטטוטוריקה ולבדיקות ההנדסיות זה בתחום שלי.
<שלמה אשכול: אני גם אמרתי, כי אמרת לעופר - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, שלמה, אני רוצה להגיד משהו באמת, את שלמה אני מכיר הרבה שנים, שלמה זה בן אדם, איש של חמלה, איש של אנשים, איש של האנשים הקטנים, לכן הוא מתחבר ברמה הרגשית.
<קריאה: הלוואי שהתקציב היה לו בידיים.
דוד אמסלם: באמת, אם זה היה תלוי בו היינו במקום אחר.
דוד אמסלם: בבקשה, שלמה.
<קריאה: אני מצטרף לדברים של דודי.
דוד אמסלם: אני מקווה שראש העיר לא יפטר אותו אחרי מה שאני אומר.
<שלמה אשכול: אני מבקש להגיד ככה, אנחנו עושים את כל הפעולות במקביל.
<שלמה אשכול: אמרת מקודם, מיקי, דבר, בתקופה הקצרה שאני מנהל את זה אני מנסה לשמור על איזה שהוא שקט, כי נדמה לי שהרצון הטוב שבא לידי ביטוי כבר באווירה, טוב לו לעבוד באטמוספרה של שקט.
<שלמה אשכול: אני אומר לכולם, לחברי הוועדה, לאנשי המקצוע ובייחוד לתושבים, הפרמטר שמנחה אותי זה מה הוא הפתרון הכי מהר שהם ייכנסו לבתים שלהם, והוא ביד שלנו.
<שלמה אשכול: תרשו לי, אני מעריך את המערכת, איך עובדים, את הבירוקרטיה, לאחר הפגישה הזאת אני אדווח לראש העיר ולמנכ"ל, אני מניח שהם יזמנו בתוך שבוע-שבועיים דיון שבו יוגדר - - - להערכתי יותר מהר ממה שאנחנו חושבים יהיה לנו את האפשרויות לבוא לתושבים ולהגיד 'יש לנו בשורה'.
<שלמה אשכול: אני מודה על המחמאות, אבל אני לא חושב שאני ראוי להן או זקוק להן.
<שלמה אשכול: אני אומר, לפחות פה במישור הזה אנחנו עושים את כל המאמצים, לכן ביקשנו מהצוותים המקצועיים שלנו לבוא ולתת את ההנחיה הכי בסיסית שישנה, כדי שאותן 12 משפחות בתוך תקופה קצרה ביותר יהיו בפנים.
דוד אמסלם: תודה, שלמה.
דוד אמסלם: אני, אל"ף, שמח על הדברים שאתה אומר.
דוד אמסלם: הייתי רוצה להעביר את זכות הדיבור ליוסי בן דור, אבל בקצרה.
דוד אמסלם: בסך הכול היום מבחינתי כבר התקדמות.
<יוסי בן דור: אני רוצה להתרכז רק בפן הכספי, כי אני חושב שכל הדברים כבר נאמרו והיום אנחנו במצב שבו יש ידיעה לאור עבודת מטה שנעשתה על ידי עיריית ירושלים שהפתרון הוא בפן של שיקום הדירות ולא בפנים היזומים של תמ"אות וכדומה.
<יוסי בן דור: אנחנו יודעים היום, על יסוד פגישות שנערכו אצל מהנדס העיר, לרבות בשבוע שעבר, שניתן ואפשר לשקם את הבניין בפרק זמן של כשנה פלוס מינוס.
דוד אמסלם: אבל למה אתה נכנס לזה?
דוד אמסלם: אם יש לך משהו לקדם אותי מעבר ל - - -
<יוסי בן דור: כן, אז אני רוצה לומר.
דוד אמסלם: תהיה קונקרטי.
<יוסי בן דור: הכי קונקרטי שאפשר.
<יוסי בן דור: נכון להיום, במסגרת המגעים שלנו, כאשר אנחנו יודעים שהתקציב הוא כ-7 מיליון שקלים, אנחנו מצליחים להגיע במגעים מול חברת הגז - - -
<יוסי בן דור: אני רוצה להסביר.
דוד אמסלם: עצור, לא, אני לא רוצה שתלך לשם.
דוד אמסלם: מהנדס העיר אומר לי - - -
<יוסי בן דור: שאלת לעניין התקציב.
דוד אמסלם: לא שאלתי כלום, אני שאלתי אם יש משהו להוסיף דיון.
דוד אמסלם: מבחינתי האירוע הסתיים ברגע שמהנדס העיר אמר את מה שאמר, אני יכול כבר להתקדם לכיוון הסיכום, אלא אם כן יש לך משהו חדש לומר לי.
<יוסי בן דור: כן, זה.
דוד אמסלם: כרגע מהנדס העיר אמר לי, 'דודי, אני צריך עוד חודש כדי להציג בפני הוועדה את תמונת המצב השלמה'.
<יוסי בן דור: אבל מה שהוא לא אמר לך - - -
דוד אמסלם: אני לא שואל מה הוא לא אמר, הוא לא אמר הרבה דברים.
<יוסי בן דור: אבל אתה רוצה שאני אשלים.
דוד אמסלם: לא, חשוב לי לשמוע בעוד חודש את כל התמונה המקצועית.
דוד אמסלם: אני מניח שבדרך כלל, כמו שאמר אלי שמואליאן מחברת מוריה, סמנכ"ל חברת מוריה, בדרך כלל, ואני אומר לך את זה מניסיון, הכיוון גוזר את העלויות, לא הפוך.
דוד אמסלם: אז לכן היות שהם בבדיקות, גם אם הם מגובשים 90%, אין להם את הבוטום ליין, הם לא הציגו פה, הם אמרו 'חבר'ה, אנחנו צריכים עוד שלושה שבועות-חודש'.
דוד אמסלם: אז בואו נמתין שלושה שבועות ונראה.
אורי מקלב: אני אתרגם את דברי היושב ראש.
אורי מקלב: אני מקבל את מה שאומר היושב ראש - - -
<יוסי בן דור: - - - לרוץ במקביל ולא לחכות עוד חודש, אז מה שרציתי לומר לך, שבמקביל הזה נכון להיום, לפחות מול חברת הגז, לא מצליח לייצר את הסכום שאנחנו חושבים שצריך ואנחנו לא רוצים לחכות עוד חודש כדי בעוד חודש להגיד שחסרים לנו 2 או 3 מיליון שקלים.
<יוסי בן דור: זה דבר שניתן לעשות אותו עכשיו, אם אנחנו יודעים שיש לנו לצורך העניין בור תקציבי שנע בין 2 ל-3 מיליון שקלים, אין שום סיבה לא לקדם את החוסר הזה היום.
דוד אמסלם: רק בשביל הנימוס אני אשאל אותך, אם יש 2 מיליון שקל חוסר, איך אתה תורם לו בדיון עכשיו?
דוד אמסלם: נניח שיש, מה אתה רוצה שנעשה?
<יוסי בן דור: אני חושב שלהתחיל משא ומתן עם חברת הגז, אבל זה - - -
דוד אמסלם: עכשיו, אני מנהל משא ומתן עם - - -
אורי מקלב: זה משא ומתן עקר.
<קריאה: זה משא ומתן שאנחנו מנהלים אותו.
דוד אמסלם: לא, לכן אני אומר - - -
<גילת בוגנים: - - - נציגת חברת הגז - - -
<יוסי בן דור: אבל שאלת איך לקדם, אני רוצה - - -
דוד אמסלם: לא שאלתי איך לקדם, אני רציתי לדעת אם יש לך מה להוסיף בדיון, בגלל שבסך הכול, אחרי שאני שמעתי את מהנדס העיר, מבחינתי, אני אמרתי, אני כבר ערוך ומוכן לסיכום.
דוד אמסלם: אלא אם כן יש לך משהו בבטן שאתה רוצה להגיד, אחרי מה שמהנדס העיר אמר, ואתה חושב שאם תוסיף אותו זה ישנה לי קצת את הסיפור.
אורי מקלב: אני אתרגם את מה שאתה אומר לאידיש, יש פתגם באידיש, עד שמגיעים לבית המרזח גם צריך כוסית של משקה.
אורי מקלב: הוא שואל אם עד שנגיע לבית המרזח, אם יש לך בקשה של איזה כוסית משקה שאנחנו יכולים לעזור.
אורי מקלב: לזה התכוון היושב ראש.
אורי מקלב: משהו שאתה מדבר עד התקופה הזאת.
דוד אמסלם: בשביל הנימוסים וההליכות כמה משפטים.
דוד אמסלם: הדיירים, אין צורך שאתם תדברו, בגלל שמה שראינו, שמענו אתכם, ראינו את הכול, אתם לא צריכים להוסיף מילה אפילו, תאמינו לי.
דוד אמסלם: שרק כל אחד יחשוב שזה אבא שלו או אח שלו.
<גילת בוגנים: אני עורכת דין גילת בוגנים, אני היועצת המשפטית של סופרגז ואני רוצה להתייחס בקצרה לכמה דברים שקצת צרם לי לשמוע פה את האמירות.
<גילת בוגנים: כמו שנאמר, חברת הגז והמנכ"ל שלנו, אם שמתם לב, זה חזר בכמה מקרים, הוא מוביל פה ובסיוע ולמרות שכרגע ובשלב הזה אנחנו מדברים על תאונה טרגית, אבל לפי הבדיקות שלנו ובדיקות של גורמים מקצועיים אחרים, ולמיטב ידיעתנו זו תאונה שכנראה אירעה בגלל איזה שהיא פעולה בבית של צרכן כזה או אחר, פעולה שלא דיווחו לנו, לא ידענו - - -
<עופר איובי: סליחה - - -
<גילת בוגנים: אני אומרת, למיטב הבדיקה שלנו.
<עופר איובי: לא, לא, הבדיקה של - - - לא, שלא תגידי - - -
<גילת בוגנים: סליחה, אני לא נכנסת - - - אני אומרת - - -
דוד אמסלם: חברים, חברים.
<עופר איובי: אני מוחה, דברי על העניין הזה.
<גילת בוגנים: אני לא רוצה להיכנס לעניינים של חקירה ואני חוזרת.
דוד אמסלם: ברשותכם, אין לי את הפטיש פה, תחשבו שאני דופק עם הפטיש.
דוד אמסלם: שנייה, ברשותך - - -
<גילת בוגנים: אני לא נכנסת, אני רק רוצה לומר שבשלב הזה - - -
דוד אמסלם: לא, דקה, דקה.
<גילת בוגנים: לא, אבל חשוב לי לסיים כמה מילים.
דוד אמסלם: את תסיימי.
דוד אמסלם: רבותיי, אני מבקש מכל הנוכחים, תקשיבו, הרבה דיונים או בכל דיון יש הרבה פעמים דברים שאני לא מסכים איתם אבל אני לא מתייחס אליהם בגלל שהם לא רלוונטיים לסיכום.
דוד אמסלם: בסוף הסיכום, זה מה שחשוב.
<גילת בוגנים: אז חשוב לי להגיד שבשלב הזה אנחנו כן, מהיום הראשון, נתנו כספים וסייענו, קודם כל בפתרון נקודתי ומהיר כדי שתהיה עזרה בכספי שכירות לדיירים ולמרות שעדיין, עדיין, כמו שאני אומרת, עדיין, נכון, בשלב הזה לא קבעו איזה שהיא אחריות.
<גילת בוגנים: מעבר לזה אנחנו, כמו ששמעתם פה, מקדמים פתרון ארוך טווח ופתרון קבע, אמיתי, עם מיליוני שקלים שהחברה בסיוע חברת הביטוח, בין אם בהחזר מלא ובין אם לא, אנחנו כן מקדמים וכן מנסים, אבל חשוב בהקשר הזה להבין שגם חברת הגז וגם המבטחים של חברת הגז צריכים סיוע כספי, לא רק מחברת הגז.
<גילת בוגנים: צריך למצוא עוד גורמים, כמו שנאמר פה, בין אם משרד השיכון, בין אם עיריית ירושלים, שייתנו את הפערים שנוצרו בין הסכום שחברת הגז והביטוח שלה מוכנים היום לשים מבלי שעדיין נמצאו אחראים, וזה משהו שחשוב.
<גילת בוגנים: זה לא על חשבון הדיירים, חלילה.
<גילת בוגנים: אנחנו לא אומרים שזה על חשבון הדיירים, לא סתם יש לנו אחריות חברתית ואנחנו שמים כספים עוד לפני שנמצאנו אחראים משפטית.
דוד אמסלם: לפני הסיכום שלי, יש מישהו שבוער לו לומר משהו?
<עופר איובי: כן, אני רוצה רק ממש השלמה.
<עופר איובי: קודם כל חשוב לדעת, אני לא רוצה להתייחס למה שהיא אמרה או לא, אני מכבד את מה שביקשת ואני לא נכנס לזה, חשוב לדעת שהתושבים האלה קיבלו עזרה בחצי השנה הראשונה בשכר דירה ותו לא.
<עופר איובי: המשרד שלך, ז'קי, יושב פה רונן כהן, הסכים להעמיד חצי משכר הדירה למשך שנה לכל התושבים בתנאי, הוא התנה את זה, שיהיה מצ'ינג מעיריית ירושלים על החצי השני.
<עופר איובי: אני כל כך שמחתי, זה היה לאחר דיון של שלוש שעות, כי עלינו לטונים, אני ורונן כמעט מכות הלכנו על העניין הזה, אבל בסוף זה נגע ללבו והוא העביר את ההחלטה הזו, אף על פי שהוא אמר שזה קשה.
<עופר איובי: הייתי בטוח שאני הולך לעיריית ירושלים ובשניות הכסף זורם.
<עופר איובי: יצאתי כל כך שמח.
<עופר איובי: עד היום, וחבל שעופר ברקוביץ הלך, ואף שעופר ברקוביץ הסכים להעביר את זה, אמרתי 'אני מוכן', אמרו לי 'זה לא חוקי', אמרתי 'תעבירו למינהל כתקציב נוער, חינוך, אני אשא באחריות ואתן לתושבים, שיתבעו אותי אחרי זה'.
<עופר איובי: עד היום, 162,000 שקלים, כדי לעזור להם, שבמשרד השיכון יושב כסף בסך 162,000 שקלים ועוד 162,000 שקלים שעיריית ירושלים הייתה צריכה לתת למצ'ינג, אף אחד לא מוצא את הסכום המזערי הזה כדי קצת קצת, זה לא פתרון, אבל קצת להרים את האנשים האלה מהקרשים.
<עופר איובי: בושה וחרפה.
<עופר איובי: 162,000 שקלים כדי שהם רק - - -
<יוכבד אפללו: יש להם לפורמולה, לעשות את הפורמולה בירושלים ולשלוח במדינות אחרות - - - בשבילנו אין להם כסף, בשביל הג'אחה, בשביל שיראו אותו בטלוויזיה, שיראו את ראש העיר, שיראו כמה הוא עושה, אבל הוא לא עושה כלום למען התושבים.
<יוכבד אפללו: אני עובדת עירייה, אני פנסיונרית של עיריית ירושלים, עם משכורת של 3,000 שקל בחודש, אני יכולה ללכת ולשכור דירה?
<יוכבד אפללו: איפה אני יכולה להביא כסף?
<יוכבד אפללו: אני כמו הומלסית, אני כבר שני לילות עוד פעם לא ישנה, כי ישנתי אצל הבן שלי, במיטה הקטנה של הבת שלו.
<יוכבד אפללו: אין לי חיים, אין לנו חיים כבר, אין לנו חיים, איפה המדינה, איפה עיריית ירושלים?
<יוכבד אפללו: כל החיים שלנו נתנו, הגענו לגיל הפנסיה אז אנחנו צריכים להיות זרוקים?
<יוכבד אפללו: אף אחד לא מסתכל עלינו.
<יוכבד אפללו: מה עשינו?
<יוכבד אפללו: כל החסכונות שלנו, כל מה שהיה, אני שמתי בבית שלי.
<יוכבד אפללו: אני הייתי אחרי גירושים קשים ואת כל מה שהיה לי אני שמתי בבית.
<יוכבד אפללו: אני חיה מ-3,000 שקל של עיריית ירושלים.
דוד אמסלם: אני ממש מתחבר ומזדהה עם כל מילה שאמרת, בגלל זה אנחנו פה.
דוד אמסלם: את רוצה להוסיף עוד משהו?
<סימה קדוש: אני רוצה להגיד כמה דברים.
<סימה קדוש: העולם שלנו התהפך בתוך חלקיק שנייה באמצע הלילה.
<סימה קדוש: אני רואה אשמים בזה, מי שלא עשה את עבודתו עד הסוף, למרות שהם טוענים שהייתה סיבה לזה, אבל מישהו בא ולא עשה את העבודה שלו כמו שצריך היה, עם ראש גדול.
<סימה קדוש: גז הורג, זה לא מים, זה לא חשמל, כי כל דבר כזה, מי שבא, דבר ראשון מנתק שלטר או שיבר, או מה שלא יהיה.
<סימה קדוש: בעשר בלילה זה מה שהוא היה צריך לעשות, כדבר ראשון לכל דבר.
<סימה קדוש: זה דבר אחד.
<סימה קדוש: רק לדייק, סופרגז אכן נתנה לנו איזה שהוא סכום בחצי השנה הראשונה, שלא כיסה כל חודש, שלא תחשבו שזה כיסה לנו את ההוצאות.
<סימה קדוש: גם דברים נפלו עלינו, היינו צריכים לעשות את המעבר הזה בחופזה, פצועים, חתוכים ולמצוא דירות בצורה מטורפת, שאי אפשר להסביר את זה, באמצע החורף כשאין היצע, המצב שלנו נפשית היה על הפנים.
<סימה קדוש: לא כולנו התאוששנו לגמרי מאז.
<סימה קדוש: סופרגז, תודה רבה על מה שהוא נותן, אבל יש לי הרגשה שהוא מאוד ממהר לסגור איתנו כי לי יש הרגשה שייטב לו אם הוא יסגור איתנו על אי אילו מיליונים.
<סימה קדוש: ותודה רבה לכל מי שרוצה לעזור, אבל אני חוששת שאם זה ייקח עוד קצת זמן הוא יצטרך לתת הרבה יותר מעבר לזה.
<סימה קדוש: עוד דבר אחד.
<סימה קדוש: במדינה שלנו, כולנו ישראלים, אנחנו יודעים שלא כך פועלים הדברים, שמישהו אומר מילה והוא עומד בזה.
<סימה קדוש: והפעם, דודי, לך, תודה רבה.
<סימה קדוש: למיקי ולעופר ולז'קי ולכל מי שעוזר - - -
דוד אמסלם: לאורי מקלב.
<סימה קדוש: לכל מי שעוזר, אבל במיוחד לך, שאתה לקחת את זה, הרמת את זה, אמרת ארבעה חודשים, אני לא נתקלת בזה לעיתים קרובות שמישהו אומר יום וזהו זה, ואתה קיימת את זה.
<סימה קדוש: זה עודד אותנו מאוד וחיכינו וביקשנו להשהות דברים, אפילו שהתחילו טיפ טיפונת לזוז דברים.
<סימה קדוש: אז לך תודה וגם לאחרים.
<עופר איובי: מהיכרות אישית את דודי - - -
דוד אמסלם: לא צריך, לא צריך.
<עופר איובי: אני יודע שאתה לא אוהב את זה, אבל הוא לא יעזוב את זה.
<עופר איובי: מהיכרות אישית של שנים, כשהוא לוקח משהו ליד זה בסוף מסתיים טוב.
דוד אמסלם: טוב, תודה רבה.
דוד אמסלם: באמת תודה רבה לכולם.
דוד אמסלם: אני רוצה לסכם, אבל לפני הסיכום אני אגיד דבר תורה קטן, שהוא גם מתחבר לעניין.
דוד אמסלם: אברהם אבינו מסמל את יסוד החסד, מדוע?
דוד אמסלם: יש לנו את הסיפור, עכשיו אנחנו נמצאים בדיוק בפרשת השבוע, שכתוב שאברהם אבינו היה אחרי המילה, אחרי היום השלישי, ורש"י אומר שהיום השלישי זה היום הכי קשה במילה.
דוד אמסלם: הוא ראה שלושה אנשים מרחוק, קם, רץ לעדר, שחט כבשים, אירח אותם.
דוד אמסלם: כמה פסוקים אחרי זה יש לנו את הסיפור של לוט.
דוד אמסלם: ללוט באו המלאכים, כל העיר צרה עליו, רצו להרוג אותם והוא אומר להם 'חבר'ה, תיקחו את הבנות שלי, תיקחו את מה שאתם רוצים, עזבו את האורחים', כאילו בסוף רצה להקריב אפילו את המשפחה שלו, אברהם אבינו, איך שלא תביאו את זה, בסוף שחט כמה כבשים, למה הוא לא מסמל את יסוד החסד?
דוד אמסלם: אלא הרעיון הוא מאוד פשוט וזה מתקשר גם לפה, אברהם אבינו חשב שזה שלושה ערבים, לוט ידע שזה שני מלאכים.
דוד אמסלם: באירועים מהסוג הזה, גם עם הטלוויזיות, אתה צריך להתחבר אליהם בגלל שזה צודק, לא בגלל הטלוויזיה והרעש וכו'.
דוד אמסלם: זה מתחבר באמת לפרשת השבוע ואני רוצה לסכם את האירוע, ברשותכם.
דוד אמסלם: הנושא הזה לטעמי הוא נושא אנושי ממדרגה ראשונה.
דוד אמסלם: איך אני תמיד אומר?
דוד אמסלם: לכל אחד בחיים זה יכול לקרות.
דוד אמסלם: כל בן אדם מאיתנו יכול לקום באיזה בוקר וזה קרה אצלו, הוא לא צריך להיות בן אדם חסר אחריות, רשלן וכו', ולכן צריך להסתכל על הזווית הזו וככה גם להתקדם לכיוון הפתרון, שכל אחד גם יחשוב שזה קרה לו או לבני משפחתו ואז אתם תראו שהדברים היו מתנהלים כנראה אחרת אצל מי שמקבל את ההחלטות.
דוד אמסלם: אנחנו עשינו דיון בנושא, כמו שדיווחתי, שר השיכון, השר גלנט, שהוא איש רציני מאוד, לקח את הסיכום, התקדם איתו, הקים ועדה בין משרדית שהיא אמורה לתת פתרון לנושא בעיות הדיור במדינת ישראל באסונות כאלה ואחרים.
דוד אמסלם: זה כמו מחר יכול להיות רעידת אדמה וייפול בניין אחד.
דוד אמסלם: דרך אגב, תבדקו, ככל שהבעיה יותר גדולה מדינת ישראל נכנסת.
דוד אמסלם: אם הבלון הזה של הגז היה מפוצץ פה 3,000 בניינים, אני מבטיח לכם, כל המדינה פה.
<קריאה: קח את אסון הכרמל.
דוד אמסלם: אם היו נשרפים ארבעה בתים לא היה קורה כלום, נשרף כמעט כל הכרמל עם כל זה, ישר תקציבים ומטוסים וכו'.
דוד אמסלם: לכן אני אומר, בגדול, השר גלנט, כמו אמרתי, הוא איש רציני מאוד, לקח את הנושא, הקים ועדה בין משרדית, ביקש עוד 60 יום, אנחנו ניפגש איתו בוועדה, נזמן את המשרד, בגלל שחשוב לי מההיבט הקטן להיכנס להיבט של המדינה כדי לפתור נושא מז'ורי שבכל המדינה.
דוד אמסלם: אז מה שנקרא מעז ייצא מתוק.
דוד אמסלם: אנחנו נכנס את הוועדה, בעזרת ה', לא קשור אליכם, אבל נבדוק שיש פתרונות כאלה לכלל המדינה.
דוד אמסלם: מדינת ישראל צריכה לתת פתרונות כאלה ויש ארסנל של דברים ופתרונות שאפשר גם לא להשית את זה על המדינה, אפשר לעשות ביטוח קטן, כמו שאמר עופר, במחיר הזה ואפשר - - - אפשר לפתור את הנושא.
דוד אמסלם: אני דיברתי עם מנכ"ל חברת ענבל, ואני גם אעשה דיון בנושא, שברעידות אדמה, הפלא ופלא, מדינת ישראל ביטחה את כל המבנים שלה, רק לא את של התושבים.
דוד אמסלם: אם חס ושלום יש לנו רעידת אדמה במדינת ישראל, המתנ"ס הזה מבוטח אבל הבתים לא.
דוד אמסלם: אז לכן גם פה אנחנו צריכים להיכנס לנושא הזה ולנסות, אמרתי, בעקבות המקרה הזה גם ללכת למקומות אחרים ולנסות לפתור את כל הנושאים הבעייתיים שבסופו של עניין התושב הרגיל, כשהוא כבר נמצא באירוע, הוא עצמו לא יכול להתמודד עם זה, זה גדול עליו בעשרים מידות.
דוד אמסלם: את זה אנחנו נעשה, בעזרת ה', ניתן לשר גלנט את ה-60 יום שהוא ביקש, נעשה את אפילו 90 יום, איך אני אומר?
דוד אמסלם: שייצא גם לחופשה קצת, אבל בתחילת ינואר, בעזרת ה', אנחנו נעשה דיון בנושא הזה.
דוד אמסלם: לגבי הנושא הספציפי שעוד בפנינו.
דוד אמסלם: קודם כל שמחתי לשמוע את מהנדס העיר, אחי ורעי, שבסך הכול עיריית ירושלים התחילה לקדם את הנושא של התכנון.
דוד אמסלם: קודם כל לעשות הבחנה בכלל מה הכיוון שצריך ללכת אליו ובסופו של דבר לחתוך את הנושא של הכיוון, להיכנס לתכנון מפורט ולתת את האומדנים.
דוד אמסלם: מבחינתנו בתהליך יש גם את הנושא של התכנון, גם של הביצוע, שבשוליו אחרי זה צריך, בלי קשר לזה, לדון בסוגיית המימון.
דוד אמסלם: אני גם מסכים שהעירייה צריכה להוביל את זה, אבל בוודאי ובוודאי העירייה לא צריכה לממן את הכול מכיסה.
דוד אמסלם: לכן אמרנו, אני חושב שעיריית ירושלים צריכה לקיים דיון בשני מסלולים, מסלול אחד הנושא של התכנון והמסלול השני הנושא של הביצוע והמימון, שזה הולך ביחד.
מיקי לוי: תכנון ואישור.
דוד אמסלם: בוודאי, הכול מדובר, אין תכנון בלי אישור.
דוד אמסלם: כאן העירייה צריכה, לדעתי, לעשות עבודת מטה, כמו שאמרתי, מול משרד השיכון ולהוביל את זה.
<קריאה: צריך להבין שכלכלית הם לא מוכנים לתרום אגורה.
דוד אמסלם: אחד, הנושא של חברת הגז, משרד השיכון ולדעתי גם לזמן את משרד המשפטים והאוצר כדי לבנות חבילה במקרה הספציפי הזה.
דוד אמסלם: לגבי שאר המדינה, כמו שאמרתי, אני אעבוד על זה במהלך שנה הבאה, בתחילת שנה הבאה, כדי לייצר פתרונות לכלל הציבור ולכלל האיומים שמתרגשים ויכולים לעמוד בפניו.
דוד אמסלם: במקביל, ז'קי, פה אנחנו צריכים את העזרה שלכם, עד שזה יקרה בינתיים הם צריכים לגור באיזה שהוא מקום.
דוד אמסלם: מה שנקרא בטווח הקצר, האישה צריכה לשכור לעצמה דירה וכו'.
דוד אמסלם: אני מבקש שמשרד השיכון ביחד עם עיריית ירושלים, היות שבעצם הנכונות של משרד השיכון קיימת והיות שיש לכם גם עוד עסקים עם עיריית ירושלים, כנראה שעיריית ירושלים לא נכנסת לנושא, אז בואו תובילו את זה אתם, תקראו לעירייה, תגידו להם 'רבותיי, אלה תושבים שלכם, אבל כנראה אתם עסוקים, אין לכם זמן, יש לכם הרבה אירועי ספורט, אירועים בקיץ עכשיו, אולי בחורף' - - -
<קריאה: עסוק.
דוד אמסלם: עסוק, יכול להיות, אני מבקש לייצר פתרון לאנשים בטווח הקצר.
דוד אמסלם: עזוב צודק/לא צודק, עזוב חוקי/לא חוקי.
דוד אמסלם: ביקשתי מעורכת הדין של הוועדה שלנו, לירון, לייצר לנו את הפלטפורמה, אם צריך לעשות שינוי חקיקה בנושא הזה אני מבטיח לכם שאנחנו בוועדה נעשה את זה.
דוד אמסלם: אני אגיש את הצעת החוק בשם כל חברי הוועדה, אני בטוח שכל חברי הוועדה יחתמו על הצעת חוק שנדרשת כדי לשחרר איזה שהוא פלונטר משפטי כזה או אחר, כדי בעצם להוביל את הנושא הזה.
דוד אמסלם: אני ביקשתי מלירון, ניתן לה שבועיים-שלושה להיכנס לתמונה, לבחון את כל הנושאים האלה, החוקיים, ולייצר לנו בסוף את הכיוון.
דוד אמסלם: יכול להיות שאין צורך בחקיקה והפתרונות נמצאים, אבל אם יש חסם כזה או אחר, אז היא תציע לי ואנחנו נקדם את זה.
דוד אמסלם: אני גם ממשרד התשתיות, כרגולטור על חברות הגז, ובלי קשר לאירוע הזה, לבנות תקנות לנושא הגז.
דוד אמסלם: נושא הגז במדינת ישראל, אני אומר לכם, פרוץ באופן קיצוני.
דוד אמסלם: מכלי הגז, לא הצובר, היום התפוצץ בלון גז באיזה דירה, יש פה מכלי גז שאם הם מתפוצצים הם מרימים רבע שכונה.
דוד אמסלם: הם נמצאים בשטחים ציבוריים, דרך אגב, ללא שום בטיחות ושום אבטחה, אני אומר לכם את זה עכשיו מהכובע שלי בעיריית ירושלים.
דוד אמסלם: יושבים בשטחים ירוקים, ברובם, בשטחים של העירייה, העירייה אפילו לא יודעת איפה הם נמצאים.
דוד אמסלם: לכן אני אישית חושב ששר התשתיות צריך למנות צוות מבחינתו בנושא הזה כדי לפתור את הנושא בכלל מדינת ישראל.