GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עבדאללה אבו מערוף: באמת, כאשר ידעתי שיש דיון, אני חושב שכאזרח אין אף אחד במדינה שמגיע לאילת ולא רוצה לחזור אליה עוד פעם.
עבדאללה אבו מערוף: בפעם הראשונה כשהגעתי לשם עבדתי בבניין, היה ב-1973, אהבתי להישאר שם, אפילו לעזוב בית-ספר, אבל זה מה שהיה.
עבדאללה אבו מערוף: לא במקרה אפילו איגוד האורולוגים הישראלי כל שנה עושה כנס אורולוגים שם.
דוד אמסלם: חבר הכנסת אבו מערוף הוא ד"ר, רופא אורולוג.
עבדאללה אבו מערוף: היום הזה באמת טוב.
עבדאללה אבו מערוף: העיר אילת לא רק בגלל שהיא יפה, חשובה מאוד, גם מבחינת תיירות ומכל הבחינות, ולכן הדרכים שצריכים לקדם אותה וליצור תנאים עוד יותר טובים גם לתושבים, וגם לאנשים מהתיירות שבאים, אנחנו נעשה כמיטב יכולתנו לעשות את זה.
דוד אמסלם: תודה, חבר הכנסת אבו מערוף.
דוד אמסלם: זכות הדיבור כמובן לחבר הכנסת זוהיר בהלול.
דוד אמסלם: אתם מכירים אותו גם מאילת.
דוד אמסלם: באמת, חבר טוב שלנו, גם שלי אישית, ובאמת, אחד הפעילים המרכזיים גם בוועדה.
זוהיר בהלול: אז ברגע של וידוי אישי, אני חושב שאם העדות שלי הזו על אילת הייתה ניתנת בבית משפט, בית המשפט היה פוסל את העדות הזו כי אני משוחד, אני מכור על אילת, בעיקר לנוכח העובדה שעם השנים גם התעצמה הידידות ביני לבין חברי וידידי ראש עיריית אילת, שכל אימת שאני מגיע לשם, אני נתקל בו, בדבריי החכמה שלו, אבל בעיקר בלהט ובתשוקה שיש לו כדי להמשיך ולהוביל את העיר הזאת.
זוהיר בהלול: אני לא רוצה לדלות ממעמקי הקרביים שלי משפטים אלמותיים על אהבתי לאילת, אבל בלי שניים, שלושה אני לא יכול.
זוהיר בהלול: אילת היא מפלטו של האיש שמחפש את האסקפיזם בחיים, אנחנו הרי אנשים עובדים בטירוף.
זוהיר בהלול: עד שבאתי לכנסת חשבתי שכאיש תקשורת אני הכי עסוק בעולם, וכשבאתי לכנסת הבנתי עד כמה לא הייתי עסוק באותה תקופה, מכיוון שזה בניין ששוחק אותך לגמרי.
זוהיר בהלול: לכן, אני ביום ראשון כבר באילת, זה חלק מהאסקפיזם, זה חלק מהתרפיה.
זוהיר בהלול: אני גם אפגוש אותך.
זוהיר בהלול: אילת היא בעצם הדובדבן שעל הקצפת, שעל העוגה, אין מה לעשות, זה המקום הכי טוב לבקר בו בשביל הניקיון, בשביל האווירה, בשביל האקלים.
זוהיר בהלול: אבל עם הזמן התוודעתי לעובדה שגם עיר שהיא פורטרט עלי אדמות, גם היא נאנקת, גם היא מתמודדת, גם היא נאבקת, והראייה – המאבק הזה.
זוהיר בהלול: אני לא ממש בקיא בעניינים, נאווה דיברה, וכמובן, אני סומך עליה במאת האחוזים, שבמקום להועיל - גרעו, במקום לתרום - חסכו.
זוהיר בהלול: אילת ראויה לכל המענקים כדי לקדם את הקידמה, את חלון הראווה של התיירות הישראלית - אם מדובר במענקי איזון שעכשיו לא מגיעים, אז ודאי שאני באופן אישי, ואני חושב שאני משקף פה דעת כל חברי הוועדה, ובעיקר אדוני היושב ראש, אילת ראויה שהדברים האלה יחזרו אליה, ואפילו לתת לה מה שנקרא העדפה מתקנת.
זוהיר בהלול: אם תצטרך אנשים שאתה תסתמך עליהם ותסמוך עליהם, אנחנו כאן לא בשבילך באופן אישי, למען העיר הזו, למען האנשים שמשרתים - אילת משרתת אותנו.
זוהיר בהלול: האילתים – אנחנו מגיעים אליהם עם סל של דרישות, אנחנו הרי עם מפונק.
זוהיר בהלול: אנחנו מגיעים לשם כדי להתפנק.
זוהיר בהלול: מי יכול לרצות את הישראלי המצוי?
זוהיר בהלול: - בעולם לא תמצא מישהו שירצה – והאילתים עושים זאת בסובלנות שלהם, בדרך הארץ, בחיוך הנסוך על פניהם, כמו האשה המכובדת הזאת שהחיוך נסוך על פניה - קוראים לה ליאורה יהושע, תושבת העיר אילת.
זוהיר בהלול: אני חושב שזה צריך להיות הצילום שיקדם את התיירות באילת – איפה הצלם?
זוהיר בהלול: קח אותה באקסטרים קלוז-אפ - זו התמונה שתקבל את פני התיירות באילת.
דוד אמסלם: בבקשה, אדוני ראש העיר, מאיר, ידיד, בבקשה.
מאיר יצחק הלוי: קודם כל אני רוצה להודות ליושב ראש הכנסת שהסכים לקיים את יום אילת בפעם השנייה, חשוב שנדגיש זאת.
מאיר יצחק הלוי: נגיד תודה לחברת הכנסת נאווה שלקחה על עצמה את תכלול העניין וטיפול העניין.
מאיר יצחק הלוי: להגיד תודה רבה לשני חברי הכנסת שנמצאים כאן.
מאיר יצחק הלוי: חבר הכנסת מערוף, אנחנו באנו לבקש את מה שמגיע לנו, ולא מערופים.
זוהיר בהלול: שכחתי לומר לכם, כשאני בא לאילת, אנחנו רק מדברים ערבית, שלא יהיו אי-הבנות.
מאיר יצחק הלוי: זוהיר בהלול, הוא תמיד האתגר שלי מבחינה רטורית, אני כל הזמן אומר איך אני משדרג את עצמי, והוא הסמל והמופת.
מאיר יצחק הלוי: וכמובן, להגיד תודה ענקית ליושב ראש הוועדה, שאנחנו מדברים, ויש לנו הרבה מאוד מכנים משותפים.
מאיר יצחק הלוי: אני מאחל לך הצלחה ענקית במשימות הניצבות בפניך.
מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להגיד שלום גם לאריאל מהאוצר, אחד מהפקידים הבכירים שממש כיף לנו לעבוד מולו, וגם כשאנחנו מתווכחים, אנחנו עושים את זה באהבה.
מאיר יצחק הלוי: אני אוהב את הענייניות וזה דבר חשוב.
מאיר יצחק הלוי: וגם כשלא מסכימים, אנחנו ממשיכים להיות חברים טובים, וזה לא פחות חשוב.
מאיר יצחק הלוי: נמצאים פה, אדוני היושב ראש, כל חברי מועצת העיר, סגני ראש עיר, סגן ממלא ראש עיר, גזבר, משנה למנכ"ל, חברי מועצה, הורים, מורים, מנהלים, תושבים, כולם באו, כי אנחנו באנו עם אותה תשוקה שעליה מדבר זוהיר כדי לקדם את ענייני עירנו.
מאיר יצחק הלוי: המטרה הראשונה שלנו - לקחת את העיר הזו במשתנה הדמוגרפי שלה מהמקום שהיא נמצאת, ולשדרג אותו מעלה מעלה, זה מה שאנחנו רוצים, לא פחות מזה.
מאיר יצחק הלוי: אם היום העיר יושבת על אשכול 5, אני רוצה להגיע לאשכול 8, לא רוצה פחות מזה.
מאיר יצחק הלוי: אני לא נהנה להתבוסס בשום עיסה של בינוניות.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו כל הזמן שואפים מעלה מעלה.
מאיר יצחק הלוי: הבית הזה יודע לייצר לנו את התנאים לעלות, וזו הסיבה.
מאיר יצחק הלוי: כשישבנו בוועדת חינוך, דיברנו אקדמיה ואוניברסיטה, לא באנו כפושטי יד, ולא באנו כרוצים של מערופים.
מאיר יצחק הלוי: באנו, כי אנחנו רוצים את הדרישות שלנו כעיר מיוחדת במינה.
מאיר יצחק הלוי: אין מה לעשות, אילת מיוחדת באפיונים שהם ייחודים רק לה שמקרינים על כל המערכת.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו פה רוצים לגעת בדבר שהוא נושא ליבה, הוא לא בכיינות, הוא נושא ליבתי.
מאיר יצחק הלוי: לפני שניגע בנושא מענקי איזון, אדוני היושב ראש, אני אגיד מה שאני אומר בכל הוועדות, ויש לנו היום ועדות.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו עוברים מועדה לוועדה ופותחים בנושא אחד - הנושא של החלטה זחוחה, חסרת כל הגיון לסגור את שדה התעופה שדה דב מבלי לייצר חלופות, זה מצב שהוא בלתי אפשרי בכל שלטון מתוקן.
מאיר יצחק הלוי: לא עולה על הדעת - עכשיו יושבת ועדה ובוחנת איך מנגישים את תושבי אילת ותייריה לציביליזציה התל אביבית.
מאיר יצחק הלוי: תשמע, לא הגיוני, לפני שקיבלת את ההחלטה, תבחן מה המשמעויות שלה.
מאיר יצחק הלוי: איזה מענה אתה נותן לחברי יאיר שהוא חולה סרטן, והוא צריך פעמיים בשבוע לנסוע, הוא יקבל טיפולים כימותרפיים, ואיך אתה סוגר לו את מסלול נסיעה שלו?
מאיר יצחק הלוי: תחשוב על זה הרבה טרם קיבלת החלטה לסגור את שדה התעופה.
מאיר יצחק הלוי: משהו הזוי בכל קנה מידה, ואני מבקש, ואני יודע את משקלך גם הפוליטי וגם עם הרגישות החברתית שיש לך, אני מבקש את ההתערבות לעצור קודם כל את ההחלטה, לדחות אותה לפינוי הצבאי שהוא ב-2019, בתווך הזה לשבת לדבר על החלופות.
מאיר יצחק הלוי: אם מצאו חלופות – "אהלן וסהלן", לא מצאו חלופות, הרי לא בונים שם לא דיור למשתכן, ולא לזוגות צעירים.
מאיר יצחק הלוי: יש שם בנייה חשובה, אני מכבד אותה מאוד, אבל בואו קודם כל נראה את מי שזקוק לחיים, לא לאיכות חיים, לחיים בסיסיים.
מאיר יצחק הלוי: זה הנושא הראשון שאני רציתי להעלות פה.
מאיר יצחק הלוי: אני אשמח כמובן לקבל את התייחסותך.
מאיר יצחק הלוי: הנושא השני, ואני חייב להדגיש אותו, ואני חושב שנגע בו הכי נכון חבר הכנסת זוהיר בהלול.
מאיר יצחק הלוי: על נאמר – אין תוכה כברה – למה?
מאיר יצחק הלוי: כי כולם מכירים את אילת מחזיונות הסוויטות ומניחוחות הג'קוזי.
מאיר יצחק הלוי: אבל אם אתה שם מטייל כאילו חיים בארמון, אבל זה פאטה מורגנה, זו האשליה.
מאיר יצחק הלוי: העיר הזו עוברת חוויות שהן חוויות קשות במיוחד מהסיבות הבאות: ריחוקה – אנחנו העיר הכי רחוקה, אלה הן העובדות, אף אחד לא יכול לשנות את העובדה הזו.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו עיר בודדה ללא ערי שדה.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו עיר שגובלת בשלוש מדינות שאנחנו בשאיפה לחיות איתם בשלום, אבל זה מייצר אתגרים נוספים.
מאיר יצחק הלוי: וזו עיר שהיא עיר קטנה שעדיין לא יודעת להכיל את עצמה, היא לא יכולה להיות רנטבילית.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו בתוכניות שלנו, זה אני אפנה לידידי אריאל, רוצים להיות עיר של 120 אלף תושבים – אני לא רוצה לבוא לאוצר ולבקש נדבות, ממש לא.
מאיר יצחק הלוי: היום אנחנו 60 אלף, ו-2.8 מיליון תיירים שאנחנו גם בהם צריכים לטפל.
מאיר יצחק הלוי: אפרופו, אם מדברים על מענקי איזון, אז זה לא רק הכנסות, אני יכול לספר לכם שההוצאות גדולות מההכנסות מהתיירות, זה חשוב שנדע.
מאיר יצחק הלוי: זה התשתית לכל העניין.
מאיר יצחק הלוי: ולכן, מה שאנחנו מבקשים, אני רוצה להיות עכשיו ממוקד.
מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, זו עיר שיש לה אתגרים דמוגרפיים שאני לא רוצה עכשיו לפתוח אותם.
מאיר יצחק הלוי: תרצה בהזדמנות, אני אשמח לבוא ולהציג את הדברים.
מאיר יצחק הלוי: תיכף סגן ממלא מקום ראש העיר שעשה עבודת מחקר בנושא מענקי איזון, ירצה, יציג את הדברים.
מאיר יצחק הלוי: מה שאנחנו בעצם באנו ואמרנו, חברים, מאחר ונוסחת גדיש היא נוסחה שכוונותיה היו מצוינות, אנחנו לא מתווכחים על זה, במקרה של אילת עקב אפיוניה הייחודיים היא גרמה לאילת לנזק ולא לתועלת.
מאיר יצחק הלוי: הצגנו את הדברים האלה.
מאיר יצחק הלוי: ברוב המקרים כל הגורמים אמרו, אתם יודעים מה – ברוב המקרים, אני לא רוצה להגיד כולם, כי יכול להיות שיש אנשים שיש להם מחשבה אחרת, אנחנו מבינים את מה שאתם אומרים, אנחנו לא רוצים לפרוץ את הנוסחה - אתה יודע מה, אמירה.
מאיר יצחק הלוי: עכשיו השאלה באיזה טקט אנחנו נוקטים?
מאיר יצחק הלוי: האם נלחמים על הנוסחה, או האם נלחמים על העיר אילת?
מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להילחם על העיר אילת.
מאיר יצחק הלוי: אז באה חלופה שאמרה, אתם יודעים מה - בדרך כלל, בצוות שרים לנושא אילת בראשותו של ראש הממשלה.
מאיר יצחק הלוי: אמרו, בסדר, לא ניתן לכם מענקים כדי לא לפרוץ, אבל ניתן לכם – אני קורא לזה חלף מענקי איזון, והממשלה החליטה, צוות השרים החליט על 5 מיליון, דרך אגב, אנחנו חושבים שזה צריך 16 מיליון, אבל זה כבר נושאים שתמיד אפשר לבחון אותם.
מאיר יצחק הלוי: אלא מה, אנחנו כבר מקבלים מזה 4 שנים כל שנה איקס מיליונים כחלף מענקי איזון.
מאיר יצחק הלוי: מסתבר שאם אתה לא מופיע כעיר שמקבלת מענקי איזון, אתה לא מקבל הטבות ממשרדים אחרים.
מאיר יצחק הלוי: למשל - סעיף היסעים במשרד החינוך, אתה לא יכול לקבל אותו אם אין לך מענקי איזון, אני אומר אני מקבל, אומרים, לא, זה לא הופיע כמענקי איזון.
מאיר יצחק הלוי: זה בדיוק כמו שכר משולב במשכורת, שממנו נגזרים הרבה מאוד דברים, המרכיבים.
מאיר יצחק הלוי: המרכיבים האלו עולים לנו בוכטה של כסף, אני רוצה שתבינו.
מאיר יצחק הלוי: עצם זה שזה לא מופיע כמענק, אנחנו מפסידים הרבה מאוד כסף שאנחנו לא מקבלים אותו.
מאיר יצחק הלוי: לכן הבקשה היא אחת מהשתיים, הדרך הכי פשוטה, הכי קלה, ואחרי זה אני כן רוצה שאלי יסביר את הדברים - החלטתם על 5 מיליון, ראשית, תגדילו את זה לתוסף שהוא ריאלי על פי מה שאנחנו מבינים, ונתווכח על זה.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו יודעים לדבר עם אגף תקציבים, דרך אגב, אמרתי את זה לאמיר לוי, ידידי ורעי, אמיר, כל מי שיוצא מאצלך נכנס אצלי במסלול מהיר, אני קונה אותם בליינד, הם אנשים מצוינים, אני רוצה שיהיה ברור, וזו עמדתי - אכן זו האמירה שלי.
מאיר יצחק הלוי: אמרנו יש מסלול אחד שיכול לבחון את הנוסחה מיסודה, ולהתחיל להתכתש על העניין הזה.
דוד אמסלם: אני שמח שהצטרף אלינו, יושב ראש ועדת הכנסת, דוד ביטן.
דוד ביטן: דוד ביטן מכיר את אילת לפני ולפניי, אני אומר לכם.
מאיר יצחק הלוי: ברוך השם.
מאיר יצחק הלוי: כולם מבינים בסוף שאנחנו עיר שבאה לעשות טוב וצריך לעזור לה, זה התכלית.
מאיר יצחק הלוי: לכן אני אומר, אני מחלק את זה, וזה לשיקול דעתך.
מאיר יצחק הלוי: החלק האחד יכול להיות לפתוח את נושא של מענקי איזון.
מאיר יצחק הלוי: אני אומר לך, לא רוצה לעשות את זה.
מאיר יצחק הלוי: אני לא רוצה להיות האיש מניף פה איזה דגלים, אנחנו לא רפורמטורים גדולים.
מאיר יצחק הלוי: האפשרות השנייה להתייחס לאילת ולראות איזה מענים נותנים לעיר אילת, זה בדיוק העניין.
מאיר יצחק הלוי: מפה אני רוצה לבקש אם זה בסדר מבחינתך לאפשר למר אלי לנקרי, רק להציג את הרציונל, ואחרי זה את שיטת העבודה תקבע אתה.
<אלי לנקרי: תודה, אדוני היושב ראש, מכובדיי חברי הכנסת, אני אנסה להסביר בכמה משפטים את המאפיינים המיוחדים של אילת שמביאים לכך שבעצם אילת בנוסחת מענקי האיזון הקיימת היום, אותה נוסחה, נוסחת גדיש, מופלית לרעה, ובעצם לא מקבלת את מה שהיא צריכה לקבל.
<אלי לנקרי: אני כבר רוצה להגיד בתחילת הדברים.
<אלי לנקרי: כמו שאמר ראש העיר, אנחנו באמת לא באנו כפושטי יד.
<אלי לנקרי: דבר שני, אמנם אין הנחתום מעיד על עיסתו, אבל אנחנו ידועים כהנהלת עיר שמתנהלת נכון מבחינה כספית, ואומרים את זה אחרים.
<אלי לנקרי: די אם נזכיר סקרים של חברות כמו בי.
<אלי לנקרי: די.
<אלי לנקרי: איי.
<אלי לנקרי: ואחרות ש-10 השנים האחרונות, או ב-9 השנים האחרונות מדרגות את אילת מבחינת מדד היעילות בין המקום הראשון למקום העשירי, כלומר, שאנחנו מתנהלים נכון - שם לא תמצא הבעיה.
<אלי לנקרי: לגופו של עניין.
<אלי לנקרי: נוסחת מענקי האיזון שהיא נוסחה יחסית פשוטה שמדברת על כך שרשויות מקבלות מענקי איזון בהתאם לנוסחה שאומרת – הכנסה בפועל פחות הוצאה נורמטיבית, הדגש על נורמטיבית.
<אלי לנקרי: אם התוצאה היא שלילית, מגיע לך מענקי איזון, אם התוצאה היא חיובית, לא מגיע לך מענקי איזון, מאוד פשוט.
<אלי לנקרי: איפה הבעיה לגבי אילת?
<אלי לנקרי: – בשני מישורים.
<אלי לנקרי: האחד, כל הנושא של מאפייניה המיוחדים של אילת, כפי שהזכיר ראש העיר, קרי, הריחוק הגיאוגרפי, הבדידות הגיאוגרפית.
<אלי לנקרי: גודל השוק שיש לו משמעות קריטית.
<אלי לנקרי: העובדה שאנחנו עיר קטנה ומבודדת, ותנאי האקלים, מביאים לכך שבעצם בכל הוצאה שיש בעיר הזאת, אגב, לא רק לעירייה.
<אלי לנקרי: כל עסק בעיר, כל משק בית בעיר, יש לו דלתא של הוצאות של כ-30% ויותר מכל מקום אחר במרכז הארץ.
זוהיר בהלול: מה הפתרון לתת לה מעמד מיוחד לאילת?
<אלי לנקרי: כן, זה יכול להיות פתרון, אני אשמח אם זה יוצע, אבל זה בהחלט יכול להיות פתרון.
<אלי לנקרי: הנושא של המאפיינים המיוחדים – אני אתן אולי שתי דוגמאות כדי להבהיר מה זה המאפיינים המיוחדים.
<אלי לנקרי: אני אתן שתי דוגמאות כדי להבהיר מה זה המאפיינים המיוחדים הללו.
<אלי לנקרי: ניקח למשל את ההוצאה שיש לעיר אילת לגינון, מאוד פשוט.
<אלי לנקרי: יש לאילת 800 דונם שטחים מגוננים, היא מוציאה 12 מיליון שקל בשנה על מים.
<אלי לנקרי: קח את אותם 800 דונם, ועשינו את זה, בדקנו במרכז הארץ, קח את רמת השרון, למשל, קח את אותם 800 דונם, הם מוציאים חצי – 6 מיליון.
<אלי לנקרי: יש לנו דלתא של 6 מיליון, כי אין גשמים, כי תנאי האקלים הם יבשים ברוב השנה, אני נותן דוגמה, אבל יש עשרות דוגמאות.
<אלי לנקרי: אנחנו מקימים עכשיו בית ספר בגלל גודל השוק, בגלל חוסר תחרות, אנחנו נאלצים לשלם 6 מיליון שקל יותר מאשר כל עיר אחרת בהקמת בית ספר, זה נופל על העיר אילת, כי אין לה פתרון בתוך נוסחת מענקי האיזון, או כל פתרון אחר.
<אלי לנקרי: צד שני שלא נלקח בחשבון בנוסחת מענקי האיזון, זה כל נושא התיירות.
<אלי לנקרי: שכחו שיש בעיר אילת עוד עיר.
<אלי לנקרי: אנחנו בעצם מנהלים שתי ערים, אם תרצו, שהן אחת.
<אלי לנקרי: עיר התושבים שיש שם 60 אלף תושבים, 65 אלף תושבים, ועיר נוספת שהיא עיר התיירות, זאת עיר לכל דבר.
<אלי לנקרי: אנחנו מוציאים שם הוצאות - בעצם חוץ מחינוך, אנחנו מוציאים שם על גינון, על ניקיון, על סיירת תיירות, על חופים, על הכול, בעצם יש הוצאה.
<אלי לנקרי: עכשיו, מה אומרים לנו?
<אלי לנקרי: יש לכם הכנסה מאוד גדולה, נכון, יש לעיר הזאת הכנסה מצוינת מתעשיית התיירות.
<אלי לנקרי: אלה מה, שזו תעשייה שבעצם אנחנו נאלצים להוציא יותר מאשר ההכנסה הוצאה.
<אלי לנקרי: ניקח לדוגמה מקרה קיצון אחר.
<אלי לנקרי: ניקח למשל את חדרה עם ההכנסה שיש.
<אלי לנקרי: יש לחדרה במקרה הכנסה דומה לכל בתי המלון, להכנסה שיש לנו מכל בתי המלון מחברת החשמל.
<אלי לנקרי: אבל מה היא מוציאה כדי לשרת את חברת החשמל?
<אלי לנקרי: – משהו כמו 2 מיליון שקל.
<אלי לנקרי: אנחנו כנגד ההכנסה הזאת מוציאים 80 מיליון שקל ויותר, כלומר, כדי לשרת את תעשיית התיירות כמעט 3 מיליון איש שמגיעים כל שנה לאילת ומייצרים 7.5 מיליון לינות של תיירים, את האוכלוסייה הזאת צריך לשרת, כל זה לא נלקח בחשבון.
<אלי לנקרי: עכשיו יגידו גם במשרד הפנים, וגם במשרד האוצר, גם ששי שיושב כאן לימיני, וגם אריאל, שכאשר הם בודקים את נוסחת מענקי האיזון, הם מוצאים שיש בעצם סכום בחיוב של כ-57 מיליון שקל, כלומר, זכות של 57 מיליון – נכון, אבל כאשר מכניסים את הפרמטרים האלה שציינתי עכשיו, מוצאים שמגיע לאילת בין 16 מיליון שקל, שציין ראש העיר ל-26 מיליון שקל.
<אלי לנקרי: אנחנו עשינו עבודה כלכלית, כלומר, הבאנו עבודות כלכליות, הצגנו אותן, כנגד העבודות האלה צריך להציג עבודות אחרות שאומרות, נכון או לא נכון.
<אלי לנקרי: לאורך כל השנים, היה כמעט קונצנזוס, כמעט הסכמה מקיר לקיר שיש בעיה במאפיינים המיוחדים של אילת וצריך להתחשב בהם.
<אלי לנקרי: אף אחד לא רצה לפתוח את נוסחת מענקי איזון.
<אלי לנקרי: גם אנחנו אל תפתחו, לא רוצים לפתוח, אל תפתחו.
<אלי לנקרי: היינו שמחים שהיו מוסיפים לשם פרמטרים שהיו מטפלים בבעיות של העיר אילת, אבל אי אפשר גם את זה, אז צריך לקבוע על-פי עבודה כלכלית, אנחנו לא מבקשים טובות, לראות מה מגיע לאילת באמת, לקבוע את זה אחת ולתמיד, לקבע את זה כחלף מענקי איזון, או לקרוא לזה מענקי איזון, והמשמעות צריכה להיות שכל משרדי הממשלה האחרים, אגב, לא רק משרדי ממשלה, גם הטוטו, כשאנחנו בונים מגרש באילת, הם אומרים, אתם תקבלו רק 55%, במקום אחר מקבלים הרבה יותר, כלומר, זה הטוטו, זה הפיס, זה כולם, זה כל משרדי הממשלה - המצ'ינג שלנו גבוה בדיוק בגלל זה שאנחנו לא מוכרים כעיר שמקבלת מענקי איזון.
<אלי לנקרי: תיקחו את כל הערים שלא מקבלות מענקי איזון, כל הערים שלא מקבלות מענקי איזון עונים לפחות לאחד משלושת הקריטריונים הבאים.
<אלי לנקרי: 1.
<אלי לנקרי: הם נמצאים במרכז הארץ.
<אלי לנקרי: גודל האוכלוסייה שם הוא לפחות בין 70 ל-80 אלף ומעלה, והמדד הסוציו-אקונומי שלהם הוא 6 ומעלה.
<אלי לנקרי: אילת לא עונה לאף אחד מהקריטריונים הללו, הלוואי והיינו שם.
<אלי לנקרי: אני אומר שכאשר אילת תגיע ל-80, 85 אלף תושבים, 90 אלף לא נחזור לשולחן הזה, כי אז אנחנו יכולים להגיע לזה.
<אלי לנקרי: לקרב אותנו למרכז הארץ אי אפשר, אבל יש פתרונות כמובן שצריכים לעזור ולסייע כדי לקרב את אילת עם הרכבת, כל הדברים שכמובן מדברים עליהם ויכולים לקרב את אילת.
<אלי לנקרי: כדי לסכם את הדברים אני אומר, שגם לאורך השנים, כל הנהלות משרד הפנים, וגם באגף התקציבים באוצר, אני שם דגש בעניין הזה, כי אני אומר הכירו, הכירו גם הכירו במאפיינים הללו, לא סתם החליטה ממשלת ישראל לתת את אותו חלף מענקי איזון.
<אלי לנקרי: אנחנו חושבים שהוא לא עונה על הצרכים.
<אלי לנקרי: אגב, אנחנו קיבלנו עיר עם גרעון ענק, וצמצמנו אותו בצורה בלתי רגילה.
<אלי לנקרי: גם הגרעון השוטף היה ענק, וגם הוא ירד לפחות מאחוז.
<אלי לנקרי: אבל אנחנו צריכים את הפתרונות הללו שבעצם מגשרים על אותם מאפיינים מיוחדים של העיר אילת, ומאפשרים לה התנהלות סבירה.
דוד אמסלם: שאלה, ברשותך.
דוד אמסלם: הרי לגבי הצורך הכול ברור, המאפיינים ברורים.
דוד אמסלם: החלטת הממשלה הייתה בגלל שהעסק מובן.
דוד אמסלם: צריך מספר בסוף, יש שהם אמרו 5, אנחנו אומרים 9 - יש איזה מסמך שאנחנו יכולים לשבת איתם בנתונים ולהראות להם כמה זה בהשקיה, כמה זה בגינון, כמה זה במיזוג, כמה זה בהסעות, כמה זה להביא מרצים מחוץ לעיר.
<אלי לנקרי: אדוני היושב ראש, יש מסמך כזה, יש גם עבודה כלכלית שעשה הכלכלן דוד בועז, שהיה מנכ"ל משרד האוצר בזמנו, סליחה, הממונה על התקציבים, הוא עשה את העבודה הזאת.
<אלי לנקרי: יש לנו מסמך שמפרט אחת לאחת כל הוצאה של העיר אילת.
דוד אמסלם: אתה מכיר את המסמך?
<אריאל יוצר: את המסמך אני מכיר.
דוד ביטן: הבעיה שלנו במדינה שהכול נהיה לפי בג"צ, הכניסו את הנושא של הקריטריונים השוויוניים, ואחר כך אי אפשר לסטות מהם, אז תמיד יש חריג לכלל, ואילת באמת היא חריג אמתי - היא גם מרוחקת, גם מכניסה הרבה מאוד כסף בגלל התיירות למדינה.
דוד ביטן: הרי בסופו של דבר, אם לא יהיו שם אנשים, רק תיירים, אז אף אחד לא יבוא לשם.
דוד ביטן: צריך שהאנשים יישארו שם, וצריך שהעירייה תתפקד נכון, עם אפשרויות נכונות, ולכן, חייבים לקבוע את אילת כחריג, מה גם שהיום היא גם קו גבול שלא היה פעם, יש לה היום גבול עם דאעש, שזה הגבול הכי מסוכן שיכול להיות, גם עם המטוסים יש בעיות, אנשים לא יטוסו אם לא יהיה פתרון לטילי הכתף האלה שהם יכולים לעשות.
דוד ביטן: אני פונה פה לפקידים שאחראים על העניין הזה.
דוד ביטן: קריטריונים זה יפה ונפלא, אבל תמיד צריך לחשוב על חריג שהוא נכון להחריג אותו מהכלל, ואילת זו בדיוק הנקודה שאפשר להחריג, לכן, אפשר לשנות את הקריטריון רק לעניין אילת בלבד, כי להם באמת מגיע.
דוד אמסלם: תודה רבה חבר הכנסת ביטן.
יואב בן צור: אני חייב גילוי נאות, ראש העיר קרוב משפחה.
יואב בן צור: בשנים שמאיר נמצא כראש עיר, העיר השתנתה ללא הכר.
יואב בן צור: הניהול של העיר השתנה ללא היכר.
יואב בן צור: בסיורים שלי ובביקורים שלי כשהייתי באילת, באמת, אפשר לראות שהעיר שונה לחלוטין - היא מתפתחת, היא גדלה.
יואב בן צור: השירותים שהתושבים מקבלים שירותים הרבה יותר טובים, ועל כך אנחנו צריכים לברך.
יואב בן צור: אבל אפשר להחריג גם עיר כמו אילת, כמו שיש מענק דירה, אז צריכים להכיר את הבירה של האזור הזה.
יואב בן צור: הבירה של הגבול האסטרטגית, מדינית, כלכלית, עניינית היא איזשהו מקום שהוא יותר מספר, הוא יותר מפריפריה, ואין סיבה שלא נחריג את אילת ברמה של מענק אילת קבוע שיהיה בחוק בלי להתכתש, בלי לבקש כל שנה, בלי לעמוד על הפתחים.
יואב בן צור: אין לנו ספק שאם אנחנו ניתן את הפוש הזה בכמה שנים טובות, אחר כך, כמו שאמר אלי לנקרי, אין לי ספק, שאילת תישא את עצמה בלי צורך של מענקים נוספים.
יואב בן צור: אבל בשנים הקרובות צריך לתת להם את הפוש, אני חושב, אדוני יושב ראש הוועדה, שבידך, ובידינו יחד לעשות את הדבר הזה, ואין סיבה שהוא לא ייעשה.
יואב בן צור: אני סמוך ובטוח שכולנו בעזרת השם נתכנס פה עוד כמה שנים, נעשה עוד כמה ימי אילת, או שניסע לשם לבקר זה יותר אטרקטיבי.
דוד אמסלם: אלי, ברשותך, הייתי מבקש רק אם תוכל להביא לנו את המסמכים, אני גם אפיץ את זה לחברים, בגלל שאני חושב שיש פה הרב שכל, צריך לקדם את הנושא הזה.
דוד אמסלם: אני רוצה להתחבר למה שאמר ראש העיר, וגם אמר את זה אלי לנקרי, ואני בא דווקא מהזווית הירושלמית.
דוד אמסלם: אני מסכים עם מה שאמר חבר הכנסת יואב בן צור, כמו שיש לנו מענק הבירה, דרך אגב, עכשיו הוא הרבה מאוד כסף, אנחנו בעמדה הזאת.
דוד אמסלם: ירושלים כמעט מקבלת מענק הבירה מעל חצי מיליארד שקל.
דוד אמסלם: רבותי, בלי השקעות נוספות, אם תשקיעו את כל ההשקעות, זה כמעט מיליארד שקל.
דוד אמסלם: ירושלים מגיע לה יותר בגלל שהיא בירת ישראל.
דוד ביטן: וגם נותנים להם מאה אחוז ארנונה למשרדי ממשלה, עיריות אחרות 20%.
דוד אמסלם: אני עבדתי בעירייה הרבה שנים, תמיד היה לי את הנוסחה שהייתי בא מול פקידי האוצר, והייתי אומר להם, רבותיי, יש פה איזה נוסחה לא מקובלת עליי, ומה אומרת הנוסחה?
דוד אמסלם: הכנסות אצלכם, הוצאות אצלנו.
דוד אמסלם: כל תייר שמגיע לירושלים, אוכל ארטיק, זורק נייר, מישהו צריך להרים את הנייר.
דוד אמסלם: הוא קנה את הארטיק, שילם מע"מ, שילם ההוא מס הכנסה, דרך אגב, העירייה לא גובה שום דבר, הארנונה זה פר השטח, לא משנה.
דוד אמסלם: באופן בסיסי העירייה מבחינתה שלא יבואו תיירים.
דוד אמסלם: כל תייר שמגיע לעיר הוא גרעוני, הוא מתחיל להכניס ניירות, התשתית נשברת - יש שירותים שאתה צריך לתת לו.
דוד אמסלם: המדינה מרוויחה מזה, בסדר.
דוד אמסלם: המדינה גובה את המסים שהיא מבינה, אבל זה לא הגיוני שמוקדי תיירות אין התחשבנות על כל העסק הזה מול המדינה.
דוד אמסלם: הרי בסוף מישהו צריך להרים את הנייר, מישהו צריך להשקות את הגינה, אם לא יהיה יפה התייר לא יבוא.
דוד אמסלם: אם המדרכה תהיה שבורה, הוא לא יילך.
דוד אמסלם: אז לכן צריך להיות איזשהו מתווה אחר קצת שונה.
דוד אמסלם: אין הרבה מוקדי תיירות במדינת ישראל פר אקסלנס - אמרת אילת, אמרת תיירות.
מאיר יצחק הלוי: לנהוג באילת יותר מירושלים ותל אביב יחד.
דוד אמסלם: זאת היא החשיבה שאני מעריך, גם מי שמתעסק בנושא המוניציפלי באילת מרגיש את זה, ובוודאי מי שנמצא באזורים המוניציפליים האחרים שמכיר את הנושא מזוויות אחרות מרגיש את המועקה הזאת ביצירת הנוסחה הזאת.
דוד אמסלם: אריאל, תגיד לנו מה אתה חושב על הרעיון, ומה אתה מתכוון לעשות אחרי הישיבה בנושא הזה.
<אריאל יוצר: ברשותך, את התפיסה ואת המספרים.
<אריאל יוצר: האמת שהדיון הזה הוא יחסית נוח לי, כי מעבר להיכרות עם ראש העיר, אז זה גם דיון שבו המספרים מראים שמדובר ברשות חזקה, והנוסחה על אף שיש לה עיוותים ואני לא מתווכח איתם, ולא רק שיש לה עיוותים, יש גם כסף שמיועד כדי לנסות להתגבר באופן חלקי על העיוותים האלה, אבל הנוסחה כמו שהיא, ברגע שמריצים אותה על העיר אילת, פולטת עודף שנשאר כמובן ברשות המקומית של 57 מיליון שקל בשנה.
<אריאל יוצר: דרך אגב, העודף הזה לא היה שם מאז ומעולם.
<אריאל יוצר: בשנים עברו, כשהרצת את הנוסחה על אילת במצבה הנוכחי, לא הוציא עודף, אלא חוסר, הוכחה שהרבה מאוד מהחוזק של רשות והאיתנות הפיננסית שלה מתמצא בניהול נכון ובאסטרטגיה - - -
דוד אמסלם: הרבה פעמים אתה מקבל עונש על זה שאתה יעיל, אתה יודע.
דוד אמסלם: אני לא מקבל את הנוסחה הזאת, אני אסביר לך.
דוד אמסלם: זה גם הסיפור של הדיפרנציאלי.
דוד אמסלם: אין שום בעיה שראש עיר ממחר בשנייה כל חצי שנה מביא את המצב בזה שהוא מקבל מענק איזון.
דוד אמסלם: הוא קולט מחר עוד כמה מזכירות, עוד כמה נהגים, ומחר הוא שם.
דוד אמסלם: במקום שהוא מתנהל, הוא שלושת רבעי מזכירה, בגלל שהוא אומר שמע, חבל לי, אני את הכסף רוצה לתת בקצה לתושב, אז הוא מצמצם כוח אדם, מצמצם עלויות, מכבה את המזגנים כשהוא לא צריך, בסוף אתה אומר תשמע יש לך כסף - - -
<אלי לנקרי: או שאנחנו נגבה, אדוני היושב ראש, 60% ארנונה במקום 94% ארנונה ומקטינים את ההכנסות בצורה בלתי רגילה.
דוד אמסלם: כשהעלו אותי לראיון, עשו איזושהי עבודת מחקר לגבי הארנונה אצל היישובים הערבים, כולם מקבלים מענקי איזון, הם גובים שם 30%, 40% ארנונה.
דוד אמסלם: דרך אגב, אם זה היה קורה ב-50% היית נותן לו מענק איזון.
<אריאל יוצר: אין ויכוח שראש עיר יכול להרים או להוריד רשות מקומית.
<אריאל יוצר: דרך אגב, לא שאני הייתי ראש עיר, אבל אני חושב שהתלות במענק איזון היא תלות גם ברמת ההתנהלות, גם ברמת הודאות התקציבית, וגם ביכולת לנהל את הרשות באופן עצמאי לא תלות טובה, ולכן, בתמריץ הפנימי של כל רשות אמור להיות לה לפחות להבנתי הרצון להיות מאוזנת ואף יותר מזה באופן עצמאי.
דוד אמסלם: אפרופו מה שאתה אומר, התפיסה היא לא מקובלת עליי.
דוד אמסלם: אני אסביר לך, אני מסכים איתך ולא מסכים.
דוד אמסלם: היה לי פעם ויכוח עם קרן קיימת.
דוד אמסלם: בירושלים יש הרבה יערות מסביב, יער ירושלים, אתה יודע, כל שכונה נכנסה פתאום לתוך היער, יצרה לה יער קטן בעיר, זה היה יער חבל על הזמן, פה הם קוראים לזה חורשה.
דוד אמסלם: התחילו להתווכח מי מטפל ביער, אמרתי בסוף אם העירייה תטפל בכול, מה אתם תעשו?
דוד אמסלם: אם העירייה בסוף יממנו את הכול, אתם מה תעשו בכסף שגובים מכל המדינה?
דוד אמסלם: הרי רוב השירותים שהתושב מקבל - תבדוק את זה, הוא מקבל את זה דרך העירייה, חוץ מביטחון ורפואה הוא מקבל הכול דרך העירייה.
דוד אמסלם: אם אתה אומר לו, תשמע, תגבה את הארנונה, ותסתדר עם עצמך, מה אתה תעשה עם המיליונים?
דוד אמסלם: בסוף אתה תשתגע, יהיו לך מיליונים ולא תדע מה לעשות איתם.
<אריאל יוצר: לגבי התיירים, רק לציין שבסופו של דבר זה נכון שתייר לא משלם ארנונה למגורים כי הוא לא גר שם, ואכן מסתובב ברשות.
<אריאל יוצר: מלונות מגיעים כי יש תיירים, והם כן משלמים ארנונה, והם משלמים בתעריף גבוה יותר מארנונה מגורים.