GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אריאל יוצר: אני מכיר את טענת הרשות, גם בטח לא פוסל אותה על הסף, שבאה ואומרת, המלונות עצמם באשר הם מעבר לתיירים גורמים לנו הוצאות נוספות שלא גורמים בתי מגורים, אני גם לא מתווכח איתה כרגע, אני רק אומר שבסופו של דבר, תייר מגיע הוא לא צורך שירותים של רווחה וחינוך, לצורך העניין או מוסדות ציבור, וכן גורר אחריו אתו מלונות שמכניסים הכנסה, והכנסה מכובדת לרשות המקומית.
<אריאל יוצר: על כל זה, בסופו של כל דבר, כמו כל נוסחה, לא משנה כמה היא תנסה להיות משוכללת ומדויקת עיוותים יהיו בה, בטח נוסחה שמנסה לתת מענה ל-257 רשויות.
<אריאל יוצר: ולכן, כמו שציין מאיר, במסגרת סכום שמוקצה במשרד הפנים שהוא הסכום הארצי 50 מיליון שקל לתיקון עיוותים של נוסחת מענק האיזון.
<אריאל יוצר: אכן עיריית אילת מקבלת מסך הסכום הזה 10% לתקן את העיוותים שעליהם דיבר ראש העיר, סך הכול 5 מיליון שקל כבר ארבע שנים כמו שציין אלי, על מנת כן לנסות לתת לה פיצוי בגין ההוצאות שעליהם הם דיברו.
<אריאל יוצר: יכול להיות שהרשות אומרת, תשמע, 5 מיליון שקל האלה פעם אחת לא מספיקים לנו, ופעם שנייה הם לא מתחשבים בזה שזה מענק תיקון עיוותים, ולא מענק איזון, לכן אנחנו נפגעים - - -
יואב בן צור: מה עם המסמך של דוד בועז, התייחסת אליו?
<אריאל יוצר: את המסמך קראתי, עברתי עליו, ויש לי עליו ויכוחים מקצועיים לגיטימי לפחות בעיניי, אבל על זה נסוב הוויכוח, האם ה-5 מיליון שקל האלה נותנים מענה ראוי ומספיק במסגרת המגבלות התקציביות, או שלא, את הדיונים האלה אנחנו מבצעים מול הרשות.
דוד אמסלם: אתה הרי ראית את המסמך, ישבת איתם, אתה מבין את הייחודיות של אילת, אחרת הממשלה לא הייתה נותנת להם את ההחלטה, זו הייתה החלטת ממשלה - - - של ראש הממשלה, אתה יודע, פה לא ממהרים לחלק כסף סתם, אם הכירו בצורך, כנראה יש צורך.
דוד אמסלם: מהרגע שהכירו בייחודיות, הוא החריג אותו, גמרנו, אין השלכות רוחב.
דוד אמסלם: יש ירושלים מענק בירה, יש שלא.
דוד אמסלם: מהרגע הזה אתה צריך לכנס ולעשות ישיבה יותר מסודרת עם אלי לנקרי ולראות מה מפריע להם.
דוד אמסלם: הם מדברים דברים של טעם, אבל בגדול, אני לא רוצה להרחיב, אני לא רוצה לספר מהי החשיבות של אילת, באמת, העסק הוא בקונצנזוס, חבל לבזבז את הזמן הזה.
דוד אמסלם: אני מציע, תשב איתם, הרי לא יהיה לכם ויכוח על הצורך, אני בטוח.
דוד אמסלם: אני בטוח שהוא יביא לך חשבון של מים, יגיד לך תשמע, אני משקה פה, הנה, זה הקוב בטור הזה, זה החשבון, אתה לא תתווכח על זה, מול עפולה, שבקושי - וכו'.
דוד אמסלם: מולו הוא יישב, הוא יראה לך בדיוק את כל התגובות שרשרת האחרות שבגלל שהוא לא מוגדר כמענק הבירה, הוא צריך מענק איזון, אז הוא לא מקבל לא זה, לא זה, ולא זה.
דוד אמסלם: במצטבר, זה גם עושה לו איזשהו חור.
דוד אמסלם: שב איתו.
דוד אמסלם: אני מניח שהמספר התכנס ל-7 מיליון, 8 מיליון.
דוד אמסלם: אני חושב שבמסגרת כל תקציב המדינה – אתה לא רק אומר לא, יש לך גם תפקיד אחר.
דוד אמסלם: תמיד הייתי אומר הפקיד יש לו שני תפקידים – פעם להגיד את דבר הממשלה מול הרשות, אבל גם להגיד את הרשות מול הממשלה, איפה שהוא חושב שזה נכון וצריך להרביץ את המאבק גם שם.
דוד אמסלם: תבוא לאמיר לוי, ותאמר לו, תשמע אמיר, ישבתי עם החבר'ה, צודקים, חסר להם 4 מיליון שקל, ואם אתה צריך את העזרה שלי מול אמיר בכיף.
דוד אמסלם: אני מציע, ולכן חשוב לי אחרי הדיון הזה, זה מה שיקרה מעבר לנימוסים וההליכות, וברוכים הבאים, בסוף אנחנו צריכים להביא פרנסה לעיר.
דוד אמסלם: לדעתי, תשב איתם, שב על המסך, תעשו איזושהי פגישה, בסוף אני צריך אותך כשליח מול האוצר להביא להם את האמצעים בהנחת עבודה שהם צודקים.
דוד אמסלם: זה הנוסחה של הישיבה הזאת, אחרת סתם התפזרנו פה, ואמרנו תודה רבה והכול בסדר, בהיבט הזה אני מדבר – מקובל עליך?
<אריאל יוצר: מקובל.
דוד אמסלם: לגבי הנושא השני שהעלית אדוני, ראש העיר, נושא שדה התעופה.
דוד אמסלם: אני מסכים איתך שהרבה פעמים אנשים מקבלים החלטה אל"ף בלי להבין את המשמעות שלה ובלי לייצר חלופות.
דוד אמסלם: דרך אגב, אפרופו החוק שדחו אותו שבוע שעבר, היה פה איזה חוק שעלה על הנושא של החזקת הגיל הרך.
דוד אמסלם: לא הבנתי מה זה קשור קואליציה, אופוזיציה גיל הרך.
דוד אמסלם: בוועדה אין אצלי קואליציה אופוזיציה, יש עניין, יש ציבור, מה זה משנה לי מי זה.
דוד אמסלם: לכן, אני לא הבנתי.
דוד אמסלם: בדיוק שמעתי את רויטל סוויד, בחורה שאני מאוד אוהב ומחזיק ממנה, אז היא אמרה, תשמע, אני התנגדתי בגלל שלא יצרתם חלופה, מצב הביניים מה יהיה?
דוד אמסלם: לכן אני אומר פה, וואנס, יכול להיות שצריך לסגור את שדה התעופה, לא נכנס לזה.
דוד אמסלם: איך אמרת, אני גם מסכים איתך, הזוגות הצעירים שאין להם דירות ב-600 אלף שקל הם לא יגיעו אפילו לראות את האתר.
דוד אמסלם: אבל אתה צריך לייצר חלופה לעיר דרומית - מה היא תעשה?
דוד אמסלם: אבל עזוב, לא כולם נוסעים לאילת רק לבית מלון.
דוד אמסלם: יש בן אדם חולה, צריך לקבל שירות, מה עשית לו?
דוד אמסלם: שייסע באוטובוס 7 שעות?
דוד אמסלם: משהו לא הגיוני.
דוד אמסלם: ברשותך, אני אומר בעניין הזה, תחליט מה אתה רוצה, אם אתה רוצה שאני אעשה כאן דיוק בוועדה רק על הנושא הזה, אז אין לי בעיה.
דוד אמסלם: אני חושב שזה נושא מאוד חשוב, ואני רואה את זה כאחד מעורקי החיים המרכזיים של העיר אילת.
דוד אמסלם: אני עומד לרשותך בעניין הזה, וכמובן בעוד עניינים אחרים שתרצה, אבל פה זה חורה לי.
דוד אמסלם: החלמאות הזאת הורגת אותי בקבלת ההחלטות.
דוד אמסלם: יצרת החלטה, תראה את כל השרשרת, תראה מה קורה, תראה מה שלב הביניים, תראה לאן אתה רוצה לקחת את הקצה, אל תחליט היום, ועכשיו פתאום מסתבר לך יש בעיה.
דוד אמסלם: מאיר, אני עומד לרשותך, מה שתחליט בעניין הזה תפעיל אותי, אני אתך בכל נושא באילת.
<ששי דקל: להוסיף רק מה שנאמר.
<ששי דקל: בעיקרון נוסחת מענק האיזון היא נוסחה שצריכה לתת מענה ל-250 רשויות, והיא מנסה לעשות את זה כמובן בצורה הטובה ביותר.
<ששי דקל: יכול להיות שיש מקומות שהיא לא מצליחה בצורה הטובה ביותר.
<ששי דקל: בהקשר של זה משרד הפנים מתקציבו בעזרת משרד האוצר מקצה את המענק המיוחד של 5 מיליון שקל בשנים האחרונות, מעבר לזה אין לי מה להוסיף.
דוד אמסלם: אדוני ראש העיר, הפינאלה שלך.
מאיר יצחק הלוי: אני רוצה עוד פעם לחזור להודות גם לנאווה שמסייעת לנו, באמת תודה רבה נאווה בשם כולנו, זה לא ברור מאליו.
מאיר יצחק הלוי: חבר הכנסת דוד ביטן תודה לך מעומק הלב.
מאיר יצחק הלוי: מלבד ועדת כספים שלא התכנסה מסיבות שאתה מכיר אותן, עברנו ועדה ועדה, וכל תכלית האמירה שלנו זה איך משדרגים את איכות החיים של תושבי העיר אילת ותייריה.
מאיר יצחק הלוי: אני חייב להגיד שאין ספק שאילת יש לה את הייחוד שלה, וכך צריך להתייחס אליה מבלי להתנצל.
מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, חשוב שנדע, כשתהיו בביקור באילת, אני אמליץ גם שתבואו לבקר בעקבה.
מאיר יצחק הלוי: בעקבה המלך חוסיין ואחריו בנו המלך עבדאללה, הבינו את הפוטנציאל הגלום בעיר עקבה, סימנו אותה כיעד אסטרטגי שכל תכליתו להשביח את הכלכלה בממלכה הירדנית האשמית, וזה מה שקורה הלכה למעשה.
מאיר יצחק הלוי: היום ההשקעות שם מטורפות.
מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, לקחתי איתי את החברים מהאוצר לבקר ולראות את מה שקורה בעקבה, ואני מזמין אתכם גם כן.
מאיר יצחק הלוי: על כל פנים, אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד לך תודה ענקית.
מאיר יצחק הלוי: יש לנו דיון בוועדת כלכלה, יהיו שני נושאים, גם הנושא של שדה דוב, בראשותו של חבר הכנסת יצחק וקנין, וגם את הנושא של גיוון תעסוקתי שזה מאוד חשוב לעיר אילת, ולהמשיך לשיחה עם היושב ראש, ואחרי זה במליאה ביקשתי שכל מי שירצה להתייחס לעיר אילת, ואני אומר לך בשם כל תושבי העיר אילת תודה רבה על ההזדהות, על האמפתיה, על התמיכה.
דוד אמסלם: אני מאחל לכם גם חזרה נעימה לבית.
דוד אמסלם: אנחנו לרשותכם.
בצלאל סמוטריץ': אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים מהיום, ט"ז בטבת תשע"ו, ואנחנו עסוקים בנושא מועצת בתי העלמין תל רגב.
בצלאל סמוטריץ': הכותרת פה היא טיפול המשטרה בהתנכלות ליושב ראש המועצה ואני רוצה שלא נתעסק רק במשטרה, נתעסק במכלול.
בצלאל סמוטריץ': המכלול, למיטב הבנתי, ממה שעברתי על החומר קודם, מתנהל בשני מישורים, האחד זה מה קורה בבית העלמין עצמו, ושתיים זה מה קורה עם יושב ראש מועצת בתי העלמין והאיומים עליו באופן אישי.
בצלאל סמוטריץ': גם פה נלך בשני צירים.
בצלאל סמוטריץ': ציר אחד הוא הציר המבצעי, עד כמה שאפשר יהיה לפרט ונצטרך להתרשם האם, בעיקר המשטרה, אבל בכלל מערכת הביטחון, עושה את מה שהיא צריכה לעשות כדי לטפל בזה, והמישור השני הוא המישור הכספי, מי אמור לשלם את כל סוגיית האבטחה, גם בבית העלמין ויותר מזה, על יושב ראש המועצה.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו ניתן ליושב ראש המועצה לפתוח כמה דקות בתמונת המצב מהזווית שלו ואז נתקדם.
<אריה פרג'ון: תודה רבה.
<אריה פרג'ון: ברצוני קודם כל להודות ליושב ראש הוועדה על הזימון המהיר של הנושא הזה.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו נמסור לו את התודה.
<אריה פרג'ון: אני התמניתי לתפקיד לפני כשנה וחצי ומאז שהתמניתי יש לנו משפחה אחת, תסתכלו גם על התצהיר של ניר וחברת אדירים, שמחבלת לנו, משמידה לנו ציוד והגענו כבר עד לאיומים אישיים.
<אריה פרג'ון: אני חוזר ומזכיר לכולם את שנת 2012.
<אריה פרג'ון: ב-2012 היה מנכ"ל חברה קדישא חיפה, שמו בני הסה ז"ל, בהתחלה חומצה שפכו על פניו, אחר כך רימון, הכתובת הייתה על הקיר, בסוף לצערנו הרב הוא נרצח בפתח ביתו.
<אריה פרג'ון: אותו סנריו מתחיל לחזור על עצמו.
<אריה פרג'ון: הם אומרים בפה מלא, הם לא מתביישים, הם באים בגלוי ואומרים 'אתה גזלת מאיתנו את השטח, אם אתה לא תשלם', נא ראו את התצהיר של ניר, 'חצי מיליון שקל על נזקים שעשית לנו ועוד שני תלושי שכר', והם יקבעו לי את השכר והם לא יבואו לעבודה, 'לא יהיה לך פה שקט'.
<אריה פרג'ון: רק לפני כשבועיים, אחרי שחנכנו עם שר הדתות את כל מערכת המיגון וכו' באו והפילו עמוד של 14 מטר גובה, הם עשו האפלה על כל השטח.
<אריה פרג'ון: כל דבר שעשיתי במִנהלת היה מתואם עם משטרת זבולון, עם קצין האג"ם שם, עם המשטרה.
<אריה פרג'ון: גם את מערכת המיגון וגם את מערכת השליטה עשינו בתיאום עם מנהלת אגף האבטחה, שירלי, שיושבת פה, עם משטרת זבולון.
<אריה פרג'ון: הכול עשינו אחת לאחת, לא עשינו שום צעד בלי משטרת ישראל.
<אריה פרג'ון: לצערנו הרב, היום אני מאוים אישית, יש לי זקיף פה ליד הבית עם מאבטח צמוד.
<אריה פרג'ון: העלות הכספית היא אדירה, אני צריך לשלם את זה.
<אריה פרג'ון: מועצת תל רגב, לפי הנחיות המשטרה, אנחנו אחראים על כך, העלות הכספית לחודש מגיעה לעשרות אלפי שקלים.
<אריה פרג'ון: צירפתי לכם פה מכתב של רואה החשבון, שאם העסק הזה יימשך שנה אנחנו מגיעים להוצאה כספית, רק של השמירה במתחם תל רגב, של 2,200,000 שקל.
<אריה פרג'ון: כל ההשתתפות של משרד הדתות במועצות בתי עלמין, כל ההשתתפות, זה 3 מיליון שקל.
<אריה פרג'ון: מי ישלם את זה?
<אריה פרג'ון: אם אנחנו נמשיך בהוצאה הכספית הזאת אנחנו נתרסק כלכלית, חד משמעית.
<אריה פרג'ון: אם המשטרה אומרת מצד אחד 'אתה חייב להיות מוגן', אז שהמשטרה תיתן את ההגנה, למה אני צריך לשכור חברה פרטית שתשמור על חיי ותשמור על ביתי ותשמור על המתקן?
<אריה פרג'ון: אחת מן השתיים, אם אתם קובעים את דרגת הסיכון, אז אנא מכם, תצמידו את המשטרה, לא עליי, לא על מועצת תל רגב.
<אריה פרג'ון: לא נוכל לעמוד בהוצאה הכספית.
<אריה פרג'ון: אני כבר לא מדבר על אי הנוחות המסוימת.
<אריה פרג'ון: גם העובדים שלי, יושב פה סגני, וגם העובדים של עובדי הרשות אצלי, שהם בסך הכול חמישה במספר, גם הם מאוימים.
<אריה פרג'ון: הרי אנחנו מנותקים מכל יישוב, כל דבר זה משלוח, ברגע שמגיע הבחור עם הווספה או עם הקסדה, פעם היינו נותנים לו להיכנס, היום אני אומר לו 'תזרוק את החומר החוצה', אנחנו פוחדים, לך תדע מי בא עם הקסדה, אנחנו מכירים את כל הסיפורים שמתרחשים.
<אריה פרג'ון: בצהרי היום, עם קלטת מובהקת, עם קלטות שהועברו למשטרה, פנים גלויות, מתקיפים את השומרים שלנו.
<אריה פרג'ון: אחרי התקרית הזאת הם באו גלויי פנים, שברו את רכב הסיור, בצהרי היום, ב-12 ורבע, כאשר הלוויה של איזה 200 איש שם.
<אריה פרג'ון: לא התביישו, לא כלום.
<אריה פרג'ון: גם את הקלטת הזאת המשטרה לקחה.
<אריה פרג'ון: המשפחה ידועה, הפושטקים ידועים, ראשי המשפחות ידועים, מישהו צריך לעשות פה מעשה ולהפסיק את מחול השדים הזה שהוא בלתי נתפס.
<זאב רוזנברג: אנחנו ביקשנו את הדיון הזה ואנחנו מודים שמקיימים אותו באופן דחוף.
<זאב רוזנברג: הסיבה לבקשה היא משום שאנחנו היינו כבר בסרט הזה.
<זאב רוזנברג: זה לא דברים שאנחנו משערים או מדמיינים, היינו בסרט הזה בדיוק.
<זאב רוזנברג: היה מנכ"ל אמיץ, איש ציבור נאמן ששמר על האינטרסים הציבוריים, לא נכנע לטרור, קיבל איומים, בני הסה ז"ל, קיבל איומים על חייו, לא נכנע, היו חבלות, הוא לא נכנע ולאחר מכן אנחנו יודעים את הסוף המר.
<זאב רוזנברג: אנחנו לא באים לבדוק ולשאול כרגע למה זה קרה, אנחנו מבקשים שזה לא יקרה חס ושלום עוד פעם.
<זאב רוזנברג: ביקשנו להתייחס לנושא הזה בשיא הרצינות ולתת פתרון אמיתי לבעיית המימון, כי אחרת זה באמת הכול דיבורים.
<זאב רוזנברג: אפשר להגיד לאריה שהוא מגלה אומץ בלתי רגיל ואפשר לומר לו, אתה, אדוני, איש ציבור, תעשה שמירה ותשמור על הילדים, אבל אם אף אחד לא מממן את זה אז זה הכול דיבורים ואנחנו הפקרנו אותו חס ושלום לכל מה שיהיה.
<זאב רוזנברג: תודה רבה.
בצלאל סמוטריץ': חברי הכנסת, אני רוצה רגע לבקש כמה תשובות מהאנשים.
בצלאל סמוטריץ': תראו, אני ישבתי כמה דקות קודם פה עם קציני המשטרה, הציר המבצעי הוא בעייתי מכיוון שבאופן טבעי כשקורים, ואני מקווה שקורים, אי אפשר לפרט בפורום הזה, אני כן רוצה לתת למשטרה לומר מה שהיא יכולה לומר בהקשר הזה, אני רק אומר שבסוף בסוף בסוף כמו כולם גם אתם נבחנים במבחן התוצאה ועל פניו מדובר במשפחת פשע, או אני לא יודע איך להגדיר את זה, שאנשיה די ידועים ומעלליהם די ידועים.
בצלאל סמוטריץ': אני חושב שהציפייה של כל אזרחי מדינת ישראל ומשטרת ישראל היא, כשהכתובת נמצאת על הקיר, לדעת למצוא את הכלים לטפל בזה.
בצלאל סמוטריץ': בסוף מי שצריך להיות מאחורי סורג ובריח צריך להיות מאחורי סורג ובריח ומי שצריך לקבל אזהרה צריך לקבל אזהרה, והמצב הזה שבו במשך תקופה ארוכה התיאורים, כפי שקראנו אותם בתצהיר, מתנהלים הוא מצב שקשה לקבל אותו, סתם, כאזרחים במדינה.
בצלאל סמוטריץ': אז אם אתם יודעים להרגיע אותנו אנחנו נשמח.
<דוד אוסמו: בוקר טוב, צהריים טובים.
<דוד אוסמו: אני דוד, קצין אגף חקירות ומודיעין של מחוז חוף.
<דוד אוסמו: בהקשר של בתי העלמין תל רגב אני מתכבד לומר לכם שמשטרת ישראל מחוז חוף, תחנת זבולון ויחידות נוספות במחוז חוף מטפלות במכלול האירועים באופן נחוש ולטעמי גם יעיל.
<דוד אוסמו: בשלב הראשון נתייחס לטריטוריה.
<דוד אוסמו: אנחנו מתייחסים לטריטוריה עצמה כטריטוריה שמקבלת עדיפות בטיפול בהיבט המבצעי וניידות של תחנת זבולון מונחות להגיע באופן מיידי לכל אירוע ואירוע ולתת מענה יעיל.
<דוד אוסמו: זאת הפעילות הגלויה שנראית בשטח.
<דוד אוסמו: במישור המבצעי יש גם פעילות סמויה, שלא נראית, ואנחנו לא נפרט.
<דוד אוסמו: בהיבט החקירתי בוצעו פעולות חקירה רבות, נרשמו מעל 16 תלונות, נפתחו תיקים בתחום הזה כשאני יכול לומר שהעבירות הן עבירות מקוממות, זה עבירות נגד גוף ונגד רכוש ובוצעו מעצרים רבים, מעל 25-26 מעצרים.
<דוד אוסמו: כתוצאה מכך גם היו לנו מספר כתבי אישום בהקשר לטריטוריה של תל רגב נגד מספר מעורבים ואני אומר שהיד עוד נטויה.
<דוד אוסמו: מתבצעת פעילות גלויה וסמויה שאני לא אוכל לפרט.
<דוד אוסמו: בהקשר לאיום הספציפי כלפי ראש המועצה, ראשית אני מוכרח לומר שאנחנו אישי ציבור, צפויים לאיומים כאלה ואחרים, והמענה שאנחנו נותנים הוא, לדעתי, מענה נכון.
<דוד אוסמו: ראש המועצה הוגדר ברמת איום גבוהה, הגבוהה ביותר, והוא מקבל את סל האבטחה המקסימלי.
<דוד אוסמו: הזקיף שאתם רואים הוא רק החלק הגלוי שנראה בשטח ויש גם פעילות אחרת, סמויה, שאינה נראית, בהקשר לכך.
<דוד אוסמו: המטרה היא כמובן למגר את האיום.
<דוד אוסמו: אנחנו מקיימים לעיתים תכופות הערכות מצב ודיוני סטטוס בהקשר לאיום באופן ממש תכוף מאוד בראשות מפקד בכיר כשכל הגורמים מגיעים ומציגים את הפעולות שנעשו וכל הזמן מקיימים הערכות מצב כדי לראות אם צריך לשנות סל אבטחה, לקדם אותו.
בצלאל סמוטריץ': סל האבטחה הוא מעבר לשומר שהם משלמים?
<דוד אוסמו: אני לא רוצה לפרט בהקשר לסל האבטחה, אבל זה סל אבטחה מקסימלי, כמו שאמרתי, ואני חושב שאמרתי די והותר.
<דוד אוסמו: השומר הוא רק החלק הגלוי ומתבצעת פעילות נוספת.
<דוד אוסמו: אפשר לומר שגם בהקשר לחלק הגלוי, זה לא רק השומר שנמצא, אלא יושב לידי קצין האג"מ של תחנת זבולון, זה גם ביקורי ניידות שמתבצעות באופן תדיר ושוטף, במקומות כאלה ואחרים, זה גם, אני יכול לומר, ביקורי חבלן מקצועי ודברים נוספים שאני לא רוצה לפרט.
<דוד אוסמו: ועוד פעם אני אומר, בהקשר הזה אני חושב שהגורמים המקצועיים לא מזניחים חלילה את המאוים, אלא להיפך, אנחנו מקיימים דיונים ומציפים את כל הבעיות ומניחים אותן על השולחן במטרה לפתור אותן ולשמור על המאוים ולהוריד את רמת האיום, כשהדרך להורדת רמת האיום היא בדרך כלל בפעילות חקירתית, שגם היא מתבצעת, שהיא מתבצעת ברגע זה.
בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת הוא יירד ברמת האיום כשמי שמאיים עליו יהיה מאחורי סורג ובריח.
בצלאל סמוטריץ': זה בעצם מה שאתה אומר.
<דוד אוסמו: בין היתר.
<דוד אוסמו: לא בהכרח, אגב.
<דוד אוסמו: כשהאיום יפחת.
<דוד אוסמו: יכול להיות שמאיים מסוים יהיה מאחורי סורג ובריח והאיום לא יפחת, הוא אפילו יגבר.
<דוד אוסמו: זה תלוי בסיטואציה וכל סיטואציה נבדקת לגופה באופן פרטני, אמרתי, בדיונים ובדיוני הערכות מצב וסטטוסים שאנחנו מקיימים באופן תכוף, לעיתים קרובות מאוד, בראשות מפקד בכיר ביותר במחוז.
<דוד אוסמו: לעיתים גם מתבצעים דיונים כשמתקיימות התראות קונקרטיות ומתבצעות פעולות כאלה ואחרות שבהן בוודאי לא נתייחס ולא נדבר.
<דוד אוסמו: זהו, עד כאן.
בצלאל סמוטריץ': שאלת המימון.
בצלאל סמוטריץ': יושב כאן מנכ"ל משרד הדתות ואנחנו ביקשנו מיובל, הרפרנט ממשרד האוצר, אני מוכרח לומר שאני במבט ראשון שאלתי את המשטרה איך יכול להיות שהם לא עושים את זה.
בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, אזרח מדינת ישראל, ואני אומר לפרוטוקול כאן שלא מדובר באזרח שמאוים כי, לא יודע מה, יש לו עסקים מפוקפקים אני לא יודע איפה, מדובר בעובד מדינה, איש ציבור, שמאוים בגלל שהוא דואג לנו, לאינטרס הציבורי שלנו כמדינה.
בצלאל סמוטריץ': אז השאלה הראשונה שלי הייתה למשטרת ישראל, 'חבר'ה, הגדרתם אותו מאוים, תאבטחו אותו', אמרו לי במשטרה, 'אנחנו עושים את כל הפעולות שמסביב', שאי אפשר לפרט אותן, בסוף את הזקיף או את אותה שמירה גלויה, לא מקובל שהמשטרה עושה ועכשיו נשאלת השאלה מי עושה.
בצלאל סמוטריץ': לי, שוב, כאיש פשוט, עם שכל פשוט, ברור שלא אמור לשלם את זה, לא האדם עצמו וגם לא מקום העבודה שלו, בסוף המדינה כמדינה צריכה לשלם את זה.
בצלאל סמוטריץ': אז או שמשרד הדתות לוקח אחריות, אם האוצר - - -
שולי מועלם-רפאלי: מקום העבודה שלו זה המדינה.
שולי מועלם-רפאלי: אני בעד שמקום העבודה - - -
בצלאל סמוטריץ': לא, אני מתכוון לא העמותה, נדמה לי שחברה קדישא בסוף זה עמותה פרטית.
בצלאל סמוטריץ': היא ציבורית, המועצה, אבל זה לא - - -
יואב בן צור: לא, זה גוף של משרד הדתות.
בצלאל סמוטריץ': טוב, אבל צריך להיות ברור שאי אפשר להפיל את זה על גורם שבוודאי לא יכול לשלם את זה ואולי גם לא אמור לשלם את זה.
יואב בן צור: כשראש עיר מאוים או ראש מועצה מאוים אז משרד הפנים נותן שיפוי לטובת הדבר הזה, אבל הוא מקבל שיפוי מהאוצר, הוא לא נותן את זה מתקציבו.
בצלאל סמוטריץ': יש פה גם מנכ"ל וגם אוצר, שניהם פה, אף אחד לא יברח מפה לפני שהעסק הזה ייסגר.
בצלאל סמוטריץ': בעזרת ה'.
<עודד פלוס: אני אסביר.
<עודד פלוס: קודם כל אני מודה על הדיון, אני רוצה להצטרף לכל הדברים שנאמרו פה, אני יכול להוסיף ולהוסיף אבל התמונה הוצגה.
<עודד פלוס: יש כאן איזה שהיא סיטואציה, לא יודע, לי היא בלתי ברורה לחלוטין, שיש משפחה ידועה שמהלכת אימים על תל רגב, על מר פרג'ון.
<עודד פלוס: בדיון הזה אני חייב לשבח אותו על אומץ לבו, אבל הוא לא אמור להסתכן, הוא בא לעבודה, הוא לא עומד בקו האש.
<עודד פלוס: התופעה הזאת נמשכת, אנחנו עירבנו - - -
בצלאל סמוטריץ': אגב, אתם משלמים לו תוספת סיכון?
בצלאל סמוטריץ': יכול להיות שגם את זה כדאי לבדוק.
בצלאל סמוטריץ': ..
<עודד פלוס: צירפנו את כל הגורמים המשטרתיים ואת המשרד לבטחון פנים, את השר, את מפקד מחוז חוף, את המפכ"ל בזמנו, בנצי סאו, אז הדברים ברורים, חבל לחזור עליהם.
<עודד פלוס: אני רק רוצה להסביר את טכניקת העבודה שלנו מולם.
<עודד פלוס: אנחנו למעשה מנהלים, יש לנו שלוש מועצות בתי עלמין, בירושלים, בברקת ובתל רגב.
<עודד פלוס: לכל שלוש המועצות יש תקציב של סדר גודל של 2.5-3 מיליון שקל ביחד, כשכל אחת מקבלת סדר גודל של מיליון שקל.
<עודד פלוס: ברקת נועד להקמה, בתי העלמין פה בירושלים לצורך פעילות שוטפת ויש איזה סוג של מצ'ינג בינינו ובין חברות הקדישא, סדר גודל של שליש ושני שליש.
<עודד פלוס: אנחנו נותנים סדר גודל של מיליון, חברות הקדישא מעמידות באזור ה-400,000-500,000 שקל וזה אמור לשרת ולתת מענה למועצת בתי העלמין לכל הפעילות שלה.
<עודד פלוס: היא עושה שם המון המון פעילות - - -
בצלאל סמוטריץ': בשוטף, לא באבטחה.
<עודד פלוס: בשוטף, בדיוק.
<עודד פלוס: מה הפעילות?
<עודד פלוס: הפעילות זה פעילות של תחזוקה.
<עודד פלוס: אני לא יודע אם יצא לחברי הוועדה וליושב ראש לראות בבית העלמין הזה, זה אחד מבתי העלמין היותר יפים, היותר מזמינים, אם אפשר להגיד על בית עלמין 'מזמין', שיש במדינת ישראל.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו ניענה להזמנה בשמחה אחרי 120.
<עודד פלוס: כן, אבל אפשר לבוא לבקר רק בשביל לראות את הפעילות הברוכה שנעשית שם.
<עודד פלוס: ואז פתאום יש אירוע מהסוג הזה, זה אירוע שאף אחד לא נערך לו, אנחנו לא מסוגלים להיערך לו ברמה התקציבית.
<עודד פלוס: כשאנחנו קיימנו דיונים מול משרד האוצר לגבי סיכומי התקציב 2015-2016 אף אחד לא שיער שפתאום תבוא ההוצאה הגדולה הזאת, הוצאה שכרגע עומדת על 2.2 מיליון שקל לשנה.
<עודד פלוס: זה סכום עצום.
<עודד פלוס: אם אנחנו מדברים על מיליון שקל שאנחנו נותנים לכל הפעילות, פתאום באה איזה שהיא הוצאה חריגה שאף אחד לא צפה אותה.
<עודד פלוס: אני גם סברתי שיש מקום שהמשטרה אולי תיקח על עצמה את העול הזה, אבל אני מבין שהטכניקה היא לא כזאת, אני מבין שגם בכל מה שקשור לראשי ערים מאוימים זה פעל גם באותה צורה.
<עודד פלוס: היו לא מעט ראשי ערים מאוימים ואני מניח שיש איזה שהיא סיסטמת עבודה שהעירייה, אני בא מהתחום הזה, אני חוויתי את זה מהתחום של רשויות מקומיות, העירייה פונה למשרד הפנים, משרד הפנים נותן שיפוי ואני מניח שמשרד הפנים פונה לאוצר ואומר 'רבותיי, יש לנו הוצאה חריגה שאף אחד לא צפה, נא השתתפותך או התערבותך'.
<עודד פלוס: אני שמח מאוד שהרפרנט שלנו, יובל טלר, נמצא פה.
<עודד פלוס: אני אשמח לשמוע ממנו אם יש איזה שהיא תשובה לגבי הנושא הזה, כי המימון הזה הוא מעל לכוחותינו.
<עודד פלוס: המשרד שלנו הוא לא משרד גדול, אין לנו רזרבות שאנחנו יכולים להעביר.
בצלאל סמוטריץ': בקיצור, יובל, אתה יכול לבחור אם אתה רוצה להגיד כן עם הפה או לעשות ככה עם הראש, ואני מזכיר לך שאני חבר ועדת הכספים ומקלב הוא במפלגה של יושב ראש הוועדה, אז אתה יודע.
אורי מקלב: מה יותר חשוב?
בצלאל סמוטריץ': לא, ודאי שמקלב יותר חשוב, אבל - - -
<יובל טלר: אז אולי תוכלו להצטרף, אני במקביל נמצא גם בדיונים בוועדת הכספים על פניות תקציביות של המשרד ואולי אפשר לשנות שם ולהשיג כספים לדברים אחרים בשביל שבאמת יהיה כסף לזה.
<יובל טלר: אני חייב להודות שאני קצת מרגיש שלא בנוח כי אני ביקשתי מהמשרד איזה שהיא הבנה לפני על מה מדובר.
<יובל טלר: אני לא ידעתי שמדובר על עניין של אבטחה פרטנית לאדם מאוים ולכן לא עשיתי את הבדיקות הרלוונטיות, גם מול משרד הפנים וגם זה, אני קצת חסר יכולת להגיב ברמה הקונקרטית לגבי הבקשה הספציפית הזאת.
יואב בן צור: תגיד ברמה העקרונית, צריך לממן?
<יובל טלר: ברמה העקרונית צריך לממן וזה דיון שצריך להתנהל בין המשרד לבינינו, גם מבחינת עלויות אבטחה, 2.2 מיליון שקל - - -
בצלאל סמוטריץ': אני על זה רוצה לשאול שאלה.
בצלאל סמוטריץ': כשאומרים שאבטחה עולה 2.2, אתם כמשטרה מוציאים איזה שהיא דרישה מבצעית, אומרים 'זה מה שאתה צריך לעשות'?
בצלאל סמוטריץ': אי אפשר לבוא אליו בטענות, הוא בוודאי לא זה שבחר את המאבטח.
בצלאל סמוטריץ': אני מניח שהמשטרה בחרה את החברה והמשטרה אמרה אם צריך זקיף אחד או שני זקיפים, 10 שעות או 24 שעות.
בצלאל סמוטריץ': זו החלטה שלהם, בזה אי אפשר לבוא אליו בטענות.
<יובל טלר: מצד שני אני גם בטוח שאם היינו מבקשים מהמשטרה לממן את זה, עלויות האבטחה - - - אני לא בטוח, אבל אני תוהה - - -
שולי מועלם-רפאלי: לא, יובל, יובל - - -
בצלאל סמוטריץ': לא, אבל צריך להיות ברור שהבירור הזה, אני לא רוצה לקרוא לזה מאבק, צריך להיעשות בצד הזה של השולחן והרי ברור שהוא לא צריך להיות מופנה כלפי הצד הזה של השולחן.
בצלאל סמוטריץ': הם צריכים לקבל את האבטחה, נקודה.
<יובל טלר: זאת לחלוטין לא הבקשה ולכן גם ביקשתי להבין לפני על מה מדובר.
<יובל טלר: ככל שלא יכולנו לבצע את ה - - -
בצלאל סמוטריץ': אבל קיבלתם זימון מסודר עם נושא לדיון, עם כל החומרים שם.
<יובל טלר: קיבלנו זימון, אני פניתי למשרד וביקשתי מהמשרד להבין על מה מדובר, אנחנו גם עשינו דיון עם המשרד על משהו ספציפי לגבי עלויות אבטחה בתוך המשרד.
<יובל טלר: לחלוטין לא נאמר לנו, וביקשנו באופן פרטני להבין על מה הדיון, לא נאמר שמדובר על אבטחה.
<יובל טלר: אני גם אגיד יותר מזה, דיון הוועדה מתמקד - - - הנושא של הדיון בוועדה אמור ל - - - הכותרת של הזימון הייתה טיפול המשטרה בתלונות.
<יובל טלר: לא כל טיפול - - -
בצלאל סמוטריץ': בסדר, יובל, ניתן לך תיכף חמש דקות להתייעץ ולחזור עם תשובה.
בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת יואב בן צור.
יואב בן צור: טוב, רבותיי, זה לא נסבל.
יואב בן צור: אני לא אהבתי את מה שאמר, סליחה, אדוני, שכל איש ציבור צריך לקחת בחשבון שהוא יכול להיות מאוים.
יואב בן צור: אני חושב שאנחנו לא נמצאים באיטליה, אנחנו נמצאים בישראל ולא ייתכן שכל איזה משפחה בדואית שאנחנו מכירים אותה, או לא בדואית, סליחה, כל משפחה שאנחנו מכירים אותה, אנחנו לא מסוגלים לטפל בבעיה שהאיום הזה ייפסק ואנחנו מכאן ועד לשנה שלמה הולכים להקציב איזה שהיא הקצבה לטובת ביטחון של אדם כשיש לנו משטרה.
יואב בן צור: המשטרה הזאת צריכה לעשות את העבודה, אם אנחנו יודעים מי, יודעים מה, יודעים כמה ויודעים למה, ומה, אנחנו משאירים את זה בצורה כזאת?
יואב בן צור: הוא יישאר מאוים?
יואב בן צור: הוא יישאר כל הזמן עם זקיף ליד הבית וכל אחד שיסתובב לידו?
יואב בן צור: יכול להיות שיש כאלה אנשים שאוהבים את זה, אני לא בטוח שהוא אוהב את זה.
יואב בן צור: יש אנשים שאוהבים שמישהו מסתובב אחריהם, יש כאלה שלא כל כך אוהבים את זה.
יואב בן צור: אבל בן אדם, מה לעשות, בתפקיד ציבורי רגיל, שמדינת ישראל מינתה אותו לתפקיד הזה, מדינת ישראל לא יכולה להגן על איש ציבור שעושה את עבודתו?
יואב בן צור: זה נשמע לי קצת הזוי, סליחה שאני אומר לכם, במציאות הזאת.
יואב בן צור: זה לא שיש לנו איזה שהיא בעיה לדעת מי, הוא עוד אומר, אנשים באים בפנים גלויות, אנחנו יודעים מי האנשים.
יואב בן צור: לא יודע, אני לא מכיר את הנושא המבצעי של המשטרה, אבל זה נשמע לי הזוי שאנחנו יודעים מי העבריין, אנחנו יודעים מי המשפחה, אנחנו יודעים מי הכול ואנחנו רואים שגם אחרי המעצרים שעושים ונעשו מעצרים, משטרת ישראל עשתה מעצרים, גם אחרי המעצרים שנעשו וגם אחרי כתבי האישום שמגישים, אנחנו עדיין נמצאים בסיכון.
יואב בן צור: אולי זה שבט, אולי זה משפחה גדולה, אולי זה ענפים, אולי זה מסתעף, ותמיד יימצא המטורף שיבצע את מה שעשו.
יואב בן צור: אנחנו באמת מצרים על ידידנו וחברנו בני הסה ז"ל, שזה תקדים שלא היה במדינת ישראל.
יואב בן צור: זה חבל שדווקא מהמקומות האלה שהולכים לקבור אנשים, דווקא שם אנחנו מגיעים לסיכון של מישהו שיכול חס ושלום להיהרג.
יואב בן צור: דבר שני, אין מציאות כזאת, אדוני הנציג ממשרד האוצר, אם יש עכשיו סיכון של חיי אדם, כרגע אי אפשר לעשות את החשבון הכספי, זה חובה על מי ששלח אותו לממן את כל האבטחה שלו בלי יוצא מן הכלל, מהמסד עד הטפחות.
יואב בן צור: אנחנו לא נסכן אדם בגלל חוסר תקציבי כזה או אחר.
יואב בן צור: כשאדם בא לעשות - - - אתם יודעים מה הפתרון הכי פשוט, להזיז אותו מהתפקיד ואז יבוא מישהו אחר.
יואב בן צור: פרג'ון הוא הבעיה, אחר כך אחרי פרג'ון יהיה מוסקוביץ הבעיה, מה זה משנה, מי שיהיה שם, או אבי ביטון חס ושלום - - -
אברהם ביטון: עליי מאיימים מלא.