GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: אנחנו מדברים כפי שציינת של מאות מיליוני שקלים.
אורי מקלב: יחד עם זאת אנחנו לאחרונה בכמה וועדות כולל וועדת הפנים דנו בצרכים של רשויות מקומיות, אבל בלטו הדיונים על הצרכים המיוחדים שיש בעיריית ירושלים שלא נתנו להם מענה.
אורי מקלב: נדרשו גם בוועדת החינוך וגם בוועדת הפנים ובעוד וועדות לקיים דיונים מיוחדים כגון לדוגמה: בנושא החינוך המיוחד, הסעות בחינוך המיוחד, פתרונות, סייעות.
אורי מקלב: היו כמה וכמה נושאים שהיו עד כדי כך אקוטיים שהגיעו עד שולחן הכנסת ואנחנו היינו צריכים לדון ולנסות לפתור את הדברים.
אורי מקלב: שני הצירים האלה בעצם הביאו אותי לבקש את הדיון.
אורי מקלב: אז הוצף מאוד שאם באמת עסקינן "בתקנת ירושלים" ובמענק ירושלים, ויש תקציבים לא מעטים, האם התקציבים מגיעים ליעדם.
אורי מקלב: על מה אני מדבר, מציגים לנו את הבקשה, כשהגישו לנו בקשות להעניק מענק ירושלים, הגישו הרבה צרכים.
אורי מקלב: דיברו על המורכבות של העיר מבחינת ההגירה השלילית שלה.
אורי מקלב: דיברו על המיוחדות של העיר, על בעיית התשתיות שלה, על המורכבות הדמוגרפית שלה, על אוכלוסיות שלמות שיש להן צרכים מיוחדים.
אורי מקלב: משתמשים בצרכים האלה בדברים נקודתיים.
אורי מקלב: צובעים דברים, צובעים יעדים ועל זה מבקשים תקציבים.
אורי מקלב: אנחנו, על אף שעברה עוד שנה ועוד שנה אנחנו חושבים שהדברים האלה עברו והם לא יגיעו אלינו, אבל אנחנו רואים שהכול חוזר לקדמותו עם אותן טענות, אותם מקומות וכל המחסור במוסדות חינוך חוזרים על עצמם.
אורי מקלב: אז בשביל מה אנחנו נותנים את המענק?
אורי מקלב: איך יכול להיות שעדיין נמצאים ב-2016 ובעיר ירושלים, העיר הבירה של מדינת ישראל עדיין יש כיתות לימוד בקרוואנים ולא רק בקרוואנים אלא במכולות, בליפט.
אורי מקלב: אנחנו רואים משאיות שמעבירות את הליפטים ברחבי הארץ.
אורי מקלב: עדיין אנחנו רואים כיתות, והחידוש שמייחד את ירושלים, יש הרבה דברים שמייחדים את ירושלים, שהם מכולות על שתי קומות.
אורי מקלב: אתה ראית דבר כזה אדוני?
אורי מקלב: מכולה על מכולה עם מדרגות ככה.
אורי מקלב: שורה של מכולות, קומה שנייה של מכולות ומדרגות שמביאות את הילדים.
אורי מקלב: במקום כזה יכולים להיות מאות ילדים.
אורי מקלב: צרכים מאוד גדולים.
אורי מקלב: אנחנו מנציחים את המצב הסוציו-אקונומי הנמוך.
אורי מקלב: יש הרבה בעיות בטיחות בעיר הזאת, יש את מצב העסקים, מצב קשה לעסקים.
אורי מקלב: עסקים נמצאים רק במרכז העיר?
אורי מקלב: רק במרכז העיר אנחנו שומעים שמצב העסקים קשה?
אורי מקלב: בארמון הנציב מצב העסקים לא קשה?
אורי מקלב: בתלפיות מצב העסקים לא קשה?
אורי מקלב: תעבור שכונה שכונה.
אורי מקלב: אתה יכול להבין, דיברנו על מוסדות חינוך.
אורי מקלב: אתה יכול להבין שבחינוך המיוחד ילדים הולכים בירושלים שני קילומטר, ילדים בכיתה א' בחינוך מיוחד.
אורי מקלב: ילד שהוא מוגדר שהוא ילד החינוך המיוחד-קל שלומד משולב בכיתה רגילה הולך ברגל?
אורי מקלב: וועדות החריגים, כל כך ברור שחסר לו 20 מטר.
אורי מקלב: שיאשרו כל שנה, עדיין בשנה זו לא יושבים.
אורי מקלב: אנחנו צריכים לדון בדבר הזה.
אורי מקלב: ההורים צריכים להיות מודאגים מכל מה שקורה?
אורי מקלב: אני לא מדבר על שמירה ודברים כאלה ועוד דברים.
אורי מקלב: גם תקציב תרבות, גם תקציב תרבות צריך להיות מחולק באופן שוויוני, באופן מושכל לכולם בתרבות שבאמת נותנים לכול ולא למופעים בומבסטיים שאני לא יודע מה הקשר שלהם לציבור וכמה הוא נהנה מהם יותר מאשר יחסי ציבור של אותם אירועי תרבות.
אורי מקלב: אדוני היושב ראש, אני יכול להרחיב, אני יודע שהזמן קצר ושאתה היום מנהל דיונים ארוכים, אבל הקוד הוא שקיפות.
אורי מקלב: הקוד הוא שקיפות ודיווח.
אורי מקלב: ראש העיר לא נמצא פה, מנכ"ל העיר לא נמצא פה, גזבר העירייה לא נמצא פה.
אורי מקלב: אבל לא היה דיון אחד שדיבר על תקציב עיריית ירושלים או אירוע חגיגי שכולכם לא הייתם פה כולל כל הלשכה.
אורי מקלב: מה קרה בדיון הזה מדיון אחר?
אורי מקלב: לבקש אפשר ולהגיש דוח אי אפשר?
אורי מקלב: לבקש שקיפות אי אפשר, מה אנחנו מבקשים?
אורי מקלב: אנחנו רוצים להיות לעזר לעירייה, אנחנו חושבים, כולנו נשמח וגם מעריכים את העבודה הקשה שאתם עושים.
אורי מקלב: תראה את מצב התשתיות בעיר הזאת.
אורי מקלב: תראה את מצב המדרכות, תראה את המצב של הכבישים, תראה את מצב האשפה בעיר הזאת.
אורי מקלב: אני לא יודע אם יש הרבה ערים בישראל, שלא מקבלות 2-3 מיליון שקל, שהמצב התברואתי הוא כזה מצב כמו בירושלים.
אורי מקלב: עכשיו אדוני היושב ראש, תקציבים, יש מהרבה, יש חסר מאוד גדול.
אורי מקלב: אנחנו מונעים, אנחנו באמת מונעים מתקציבים ולפעמים גם מהשלטון המקומי, נמצאים פה נציגי השלטון המקומי.
אורי מקלב: שני מיליון למועצה מקומית ואתה מרים אותה, מוציא אותה אחרת, זה מוציא אותה מכל הסבך שלה.
אורי מקלב: שני מיליון, אני לא מדבר על יותר.
אורי מקלב: ערים יותר גדולות אם תיתן להן 8 מיליון שקל הוא יגיד לך שאתה משנה לו את כל העיר.
אורי מקלב: אנחנו לא מדברים לא על 8 מיליון ולא על 80 אלא פי ארבע ופי חמש.
אורי מקלב: לכן לא יכול להיות.
אורי מקלב: עוד לא נוצר מצב תקציב כזה גדול שניתן ועובר מתחת לפנס בלי ביקורת ציבורית אמתית.
אורי מקלב: אני רוצה לספר לך, לגלות את אוזנך, גם חברי מועצת העיר לא יודעים לאן הולך תקציב "תקנת ירושלים".
אורי מקלב: "תקנת ירושלים" הולכת בצינורות ובאפיקים שהם בעצם לא חשופים כפי שצריך להיות חשוף לעיני הציבור.
אורי מקלב: אין לזה ביקורת ציבורית, ביקורת ציבורית כמו שיש בכל עיר.
אורי מקלב: נניח שמועצת שמורכבת ממבחר אנשים, היא לא עוברת דרכם.
אורי מקלב: רבע מיליארד שקל עובר דרך הרשות לפיתוח ירושלים כשהחשיפה והאפשרות להתערב בה היא מאוד מאוד מעטה.
דוד אמסלם: זה לא במסגרת התקנה.
אורי מקלב: חלק גדול מהכספים עוברים גם דרך שם.
דוד אמסלם: אני עוד מעט אסביר איך הולכים הכספים.
אורי מקלב: אני אומר עוד רבע מיליארד.
אורי מקלב: אני מדבר אתך על עוד רבע מיליארד.
אורי מקלב: אדוני אני באמת רוצה לסיים.
אורי מקלב: תרשה לי להגיד לך רק דבר אחד.
אורי מקלב: תראה, כדי לשבר את האוזן, וועדת הכספים היא הוועדה המחוללת בכל דיוני התקציב, התקציב עובר שם.
אורי מקלב: הנושא המרכזי שהיה בוועדת הכספים בתקציב 2015-2016, מכל התקציבים, מרשות המיסים באו להקשות על אנשים, עוד חוקים, עוד דיווחים, עוד קשיים ואנחנו עוד לא מדברים על העלאת מיסים.
אורי מקלב: מסביב יש כל מיני קשיים שעלו לאנשים יותר כסף.
אורי מקלב: אנחנו אומרים 'מה לעשות, צריך כסף'.
אורי מקלב: אנחנו רוצים באמת לתת ליעדים אמתיים והכרחיים שיש.
אורי מקלב: הדיון המרכזי שהיה בוועדת הכספים, על מה הוא היה, על הקלות מס, על הטבות מס ברשויות מקומיות?
אורי מקלב: על זה הדיונים עוד לא נגמרו ועל זה יקום התקציב וייפול התקציב.
אורי מקלב: על כמה התקציב אדוני היושב ראש?
אורי מקלב: – פחות ממה שאנחנו מבקשים ל"תקנת ירושלים".
אורי מקלב: כל תוספת התקציב שכאן נעה כל אמות הספים, זה על כסף שהוא פחות מכאן.
אורי מקלב: אנחנו רוצים לתמוך, זה חשוב, העיר יקרה וחשובה לנו ותושביה חשובים ואנחנו גם מעריכים את מי שעושה.
אורי מקלב: בסופו של דבר לא יכול להיות שרוב הדברים שמוצגים לנו, על כך אתם מבקשים את התקציב, על זה מתבסס ובמיוחד על מגזרים מסוימים.
אורי מקלב: על הקשיים המיוחדים של ירושלים – עליהם לא נתונים מענה, מנציחים את המצב הקשה של תושביה ודברים אחרים שאנחנו לא יודעים, אולי אנחנו רק קוראים ודברים שעולים כמו כל מיני פורמולות למיניהן שמה החשיבות, מה התרומה שלהם לעיר?
אורי מקלב: "פורמולה על חומות ירושלים" – עד היום קשה לי להבין את הקשר בין הפורמולה לחומות ירושלים, מה זה מרגש?
אורי מקלב: פורמולה זה יפה ודבר מאוד מאוד בסדר, זה נותן איזה מתח מסוים, אני לא רואה הבדל אם הפורמולה הזאת נעשית על חומות יפו או על חומות ירושלים כפי שנעשתה.
אורי מקלב: על חוף הים בעיני יותר טוב, הרחובות רחבים והאפשרויות הן יותר רחבות.
אורי מקלב: אנחנו לא באים כאן בהתקפות.
אורי מקלב: אנחנו חושבים שמן הצד לבוא אלינו לתת את זה, ברצון לתת לנו את זה.
אורי מקלב: לבוא להתגאות עם הדבר הזה.
אורי מקלב: אם עושים, תבואו - - -- .
אורי מקלב: עכשיו אנחנו יודעים לאן הולך הכסף, אבל למה צריך את זה?
אורי מקלב: למה ההרגשה שאני בא לבקש כשאנחנו עושים משהו שהוא לא טוב.
אורי מקלב: עכשיו אנחנו רוצים לחשוף את הדברים הלא טובים.
אורי מקלב: אנחנו לא באים לעשות רבב, אנחנו חושבים שאם דברים לא טובים באמת מתנהלים ודברים נעשים, בואו תגידו על השולחן.
אורי מקלב: אנחנו שולחן שבאים בנפש חפצה ובעין טובה ורוצים לשמוע אתכם.
דוד אמסלם: תודה רבה לחבר הכנסת אורי מקלב.
דוד אמסלם: ברשותך, שמוליק, אני רוצה להתחבר לנושא ולהרחיב אותו טיפה.
דוד אמסלם: תראה, העיר ירושלים יקרה לליבנו, אנחנו עבדנו הרבה שנים בעיריית ירושלים.
דוד אמסלם: אורי מקלב היה גם הרבה שנים חבר מועצת עיר וסגן ראש העיר.
דוד אמסלם: באמת העיר הזאת יקרה לליבנו לא פחות מאלה שמנהלים את העיר היום.
דוד אמסלם: צריך לזכור, אני רוצה לספר קצת על האבולוציה של התקנה.
דוד אמסלם: "תקנת ירושלים" בעצם מעוגנת ב"חוק יסוד ירושלים", לא כתוב הסכום.
דוד אמסלם: בתקופתו של אהוד אולמרט עיריית ירושלים הייתה מקבלת 120-130 מיליון שקל.
דוד אמסלם: לאחר מכן בתקופתו של אורי לופוליאנסקי הגענו עד 190 מיליון שקל בשנה שזה סכום עתק.
דוד אמסלם: היום זה 450 מיליון שקל, אני שמח על כך בגלל שירושלים זקוקה ליותר, אבל בוודאי בוודאי, אני קורא היום בבוקר שראש עיריית ירושלים אומר: "קצנו בדיבורים".
דוד אמסלם: 450 מיליון שקל זו החלטה של ראש הממשלה.
דוד אמסלם: כנראה שהוא לא מבין בסכומים, כנראה הוא חושב שזה במונופול.
דוד אמסלם: 450 מיליון שקל זה תקציב של שתי ערים במרכז, כולו.
דוד אמסלם: איך אמר אורי, יש פה בוועדה אנשים שבאים ומדברים אתך על ערים שלמות, שני מיליון שקל.
דוד אמסלם: לכן אני חושב שעם ישראל, בעצם ראש הממשלה קיבל את ההחלטה בשם עם ישראל ועל כך אני מברך אותו, זה לא שראש עיריית ירושלים קיבל את ההחלטה – אל תדאגו, הוא מקסימום יכול להביא מכספו הפרטי.
דוד אמסלם: זו החלטה של ראש ממשלת ישראל ואני מודה לו על כך.
דוד אמסלם: אני בעמדה שירושלים באמת יקרה לנו וצריך להשקיע הרבה כסף בירושלים וכמה שיותר הרי זה משובח מבחינתי.
דוד אמסלם: אני רוצה לשים את הדברים בפרופורציות.
דוד אמסלם: יש שני תקציבים משניים שמגיעים לעיריית ירושלים מעבר לתקציבים האחרים שמגיעים כמו כל הארץ.
דוד אמסלם: הם חריגים מעיריית תל אביב, חיפה, באר שבע, קריית מלאכי ודימונה.
דוד אמסלם: עיריית ירושלים מקבלת 450 מיליון שקל למענק הבירה שזה נכנס לתקציב השוטף.
דוד אמסלם: באופן בסיסי ראש עיריית ירושלים והנהלת ירושלים יכולים להחליט שב-450 מיליון שקל האלה הם קונים וופלים, ההנהלה נוסעת לחוץ לארץ.
דוד אמסלם: הוא רק צריך להעביר את זה במועצת העיר בתקציב והכול בסדר.
דוד אמסלם: כאילו פה מישהו נותן כסף ששייך לאזרחים, של תל אביב, חולון, בת ים, של כל המדינה לחזק את העיר הבירה.
דוד אמסלם: בנוסף לזה עיריית ירושלים מקבלת כהשקעה בתשתיות כ-250 מיליון שקל דרך חברה שהיא בעצם רשות לפיתוח ירושלים.
דוד אמסלם: רשות סטטוטורית שעוסקת בתשתיות, פיתוח תשתיות בעיריית ירושלים.
דוד אמסלם: כמובן שתקציבי העירייה נגזרים כמו כל עיר אחרת, זה שיש עובדים סוציאליים ויש השתתפות ממשלתית וכו' וכו'.
דוד אמסלם: למעלה מ-50% מתקציב עיריית ירושלים הוא באופן כזה או אחר בהזרמת הממשלה וזה בסדר.
דוד אמסלם: הדיון הוא לא על למה עיריית ירושלים מקבלת את הסכומים האלה.
דוד אמסלם: היא צריכה לקבל יותר.
דוד אמסלם: גם לטעמי בעיר הזאת יש שני מרכיבים שחשובים לעיר, בכל אופן זו עיר הבירה של מדינת ישראל ויש לה ערך גם היסטורי וגם לאומי, זה בפן הראשון.
דוד אמסלם: בפן השני, מתגוררים פה כמעט 800 אלף איש שהם גם אזרחים.
דוד אמסלם: הם קמים בבוקר, הם גרים פה וצריך לתת להם גם שירותים כמו תל אביב, כמו חיפה וכמו באר שבע.
דוד אמסלם: לכן ירושלים בעיקרון, אגב מזה בא "מענק הבירה", בעיקר מהנושאים הלאומיים.
דוד אמסלם: תושבים יש בכל מקום במדינת ישראל, בירושלים דווקא הדגש הוא על זה.
דוד אמסלם: אנחנו באמת בעמדה שיש הרבה מה לפתח בירושלים.
דוד אמסלם: כמו שאמרתי, ראש הממשלה, אתה זוכר שמוליק, בשנים 1997-1998, שנתיים הוא הזרים במצטבר באופן אישי למזרח ירושלים באותה נקודת זמן, כ- 350 מיליון שקל לטיפול בתשתיות במזרח ירושלים.
דוד אמסלם: אני זוכר שכל העירייה זזה כמו תזזית כדי להוציא את הכספים האלה.
דוד אמסלם: באמת הייתה השקעה בכבישים, במדרכות, בקירות תמך ובאמת בדברים שחבל על הזמן.
דוד אמסלם: באמת כמו שחבר אורי מקלב אמר, אני מתחבר לזה, ירושלים באמת, ואני לא צריך לדבר עליה הרבה ובוודאי כל לב יהודי יש לו עניין לפתח את העיר.
דוד אמסלם: אלא מאי, יש לנו מספר דברים, אחרי שהכסף מגיע לעיר יש שתי שיטות.
דוד אמסלם: כשהוא מגיע לרשות לפיתוח ירושלים לרל"י (רשות לפיתוח ירושלים) הוא צבוע, הוא צבוע לתשתיות, הוא צבוע לתאורה, הוא צבוע לפסטיבל כזה או אחר.
דוד אמסלם: כשזה נכנס, 450 מיליון שקל, וזה לא 2 מיליון, לתוך איזו מדמנה ואנחנו מסתכלים עליה מהצד ומי שגר פה בסביבה, גר בעיר וראה את ההתנהלות העירונית הוא יודע לאן הכסף הולך.
דוד אמסלם: כמה שאלות שאני רוצה לשאול אותך ולכן אמרתי שאתה השליח.
דוד אמסלם: פעם אמר לי הבוס שלי הקודם: 'כשמרביצים לנער שבא לבית הספר, זה לא שלזה שבא לו אין בכלל מה להרביץ, אז היות ואתה הוא השליח אנחנו מתייחסים אילך.
דוד אמסלם: אני רוצה לתת מספר נתונים, בשנת 2008 כידוע לכם, מי שמנהל מערכות מהסוג הזה מבין שההצעה הכי כבדה והכי פחות אפיצה, הכי פחות גמישה במערכות הציבוריות זה כוח אדם.
דוד אמסלם: קלטת עובד, הוא נהייה קבוע, מסמר בלי ראש נשאר לך ואתה תקוע אתו - - - <קריאה:> בירושלים זה מאוד חזק.
דוד אמסלם: היות ובעצם הרשויות הן עתירות כוח אדם, כפיר תקשיב קצת לנאום שלי, הן עתירות כוח אדם.
דוד אמסלם: תבדקו אותי, תראו שכמעט בכל הרשויות מרכיב השכר זה הכי גדול בתקציב העירייה.
דוד אמסלם: אנחנו, עיריית ירושלים נקלעה בשנת 2006 למשבר כלכלי קשה.
דוד אמסלם: למה היא נקלעה?
דוד אמסלם: אני ספר לכם, זה לא שהפרמטרים השתנו, העירייה אז קיבלה 150 מיליון שקל במענק הזה, היא לא קיבלה 450 שקל, זה היה לשוטף.
דוד אמסלם: החלטנו על תכנית הבראה.
דוד אמסלם: שלוש שנים אנחנו הפרשנו מעיריית ירושלים כאלף עובדים.
דוד אמסלם: מי שמימן את זה, זו הייתה תכנית של העירייה ביחד עם האוצר.
דוד אמסלם: האוצר שיפה את העירייה גם בהוצאות של העובדים.
דוד אמסלם: בכל אופן כשאתה מוציא עובדים, כשאתה מכין תכנית הבראה, אז אתה נותן סל צ'ופרים, סל פרישה.
דוד אמסלם: האוצר השתתף עם העירייה על מנת להוציא בעצם את העובדים ונחתם ההסכם.
דוד אמסלם: מצבת כוח העובדים בעיריית ירושלים, אל תיפלו, אחרי אותה תכנית הבראה שהייתה מ-2006 ועד 2008, עמדה על 6,700 עובדים.
דוד אמסלם: דרך אגב, מיד אחרי זה התחלף ראש עיר.
דוד אמסלם: ראש העיר הנוכחי קיבל את מצבת כוח אדם בירושלים עם 6,700 עובדים.
דוד אמסלם: היום מצבת כוח אדם עומדת על 9,200 עובדים.
דוד אמסלם: העיר כמעט לא גדלה, כמעט אותם מספר תושבים, לא התחדשו שכונות חדשות.
דוד אמסלם: אני מכיר את כל השכונות, אני מכיר את כל הבניינים שנבנו פה.
דוד אמסלם: אני יכול להגיד לכם שרוב העובדים שהתווספו הם לא התווספו לניקיון, לא שיפור פני העיר לגנים, פקידים.
דוד אמסלם: <קריאה:> יש שם אבטלה סמויה איומה.
דוד אמסלם: <קריאה:> איפה משרד הפנים?
דוד אמסלם: אני מסביר, פקידים.
דוד אמסלם: אני רק אספר לכם נתון קטן.
דוד אמסלם: דקה, שמוליק, אני ארצה את התשובות שלך גם לגבי הנושא של גידול כוח אדם.
דוד אמסלם: למשל מתקציב העירייה, אני אוחז תקציב עירייה, זה לא התקציב שלנו, זה תקציב רשמי של הספרים.
דוד אמסלם: תקן כוח האדם שעמד בלשכת ראש העיר בשנת 2008 על-7.5 תקנים.
דוד אמסלם: זה לפי ספרי העירייה.
דוד אמסלם: זה צילום של ספר תקציב העירייה.
דוד אמסלם: ספר התקציב העירוני, בתקציב 2015 התקן עומד על 17 עובדים ועוד שניים שעתיים.
דוד אמסלם: זאת אומרת, 19 תקנים.
דוד אמסלם: תזכרו, זו אותה עיר, לא גדלה שום שכונה בעיר, לא נבנתה שכונה בסדר גודל של: רמות, גילה וכדומה.
דוד אמסלם: הייתה התפתחות, בכלל ההתפתחות ב-8 שנים האחרונות היא מאוד איטית בלי שום קשר לכלום.
דוד אמסלם: לכן בעצם יש פה גידול לא סביר.
דוד אמסלם: מבחינה תקציבית איך זה מתורגם – 1.914 מיליון לשנת 2008 ל-6 מיליון ב-2015.
דוד אמסלם: <קריאה:> עבור מה?
דוד אמסלם: אמרתי, עובדים.
דוד אמסלם: לשכה, עובדים.
דוד אמסלם: זה לשכת ראש העיר בלבד.
דוד אמסלם: כנ"ל סעיפי יועצים.
דוד אמסלם: דרך אגב, עכשיו הכנתם תכנית עם "פורטר", סתם מעניין אותי כמה שילמתם לו.
דוד אמסלם: הצגתם לממשלה תכנית, הבאתם איזה מישהו מאמריקה.
דוד אמסלם: כנראה בארץ לא יודעים להכין בתכנית אז שילמתם לו, הבנתי איזה סכום עצום.
דוד אמסלם: הייתי רוצה לדעת כמה כסף אתם שילמתם למר פורטר כדי שיכין לכם תכנית.
דוד אמסלם: <קריאה:> וקדמה לזה נסיעה של - - -
דוד אמסלם: בבקשה לא להפריע לי.
דוד אמסלם: לכן בעצם, תראו אנחנו באים מהזווית הזו.
דוד אמסלם: אנחנו בעצם מתכוונים לשמוע ניתוח מהעירייה כדי להבין לאן ה-450 מיליון שקל הלכו.
דוד אמסלם: כמו שאמרתי מדוע בעצם התקנים גדלו בהיקפים האלה, בגלל שזה הכסף המרכזי.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני מעריך ש-1,200 איש בערך זה הגידול הזה, או 450 מיליון שקל, אני מעריך ש-1,200 או 1,500 איש זה בערך התקציב שלהם ברמת השכר וזה מתקרב לזה.
דוד אמסלם: לכן שמוליק אני הייתי רוצה לדעת ממך כמה פרטים ברשותך: כמה כיתות לימוד חסרות בעיריית ירושלים?
דוד אמסלם: כמה ילדים לומדים בקרוואנים ובמכולות?
דוד אמסלם: ואני מתכוון עכשיו גם לחינוך הלא רשמי, כמה כסף בעצם הושקע בריבוד הכבישים בשכונות?
דוד אמסלם: כמה כסף מושקע בגנים הציבוריים הלא בטיחותיים, כמה כסף מושקע בתשתיות במזרח ירושלים וכמה בעצם עובדים נוספו למחלקת הגינון ולאגף התברואה בעיר.
דוד אמסלם: בבקשה הבמה אליך.
<שמוליק זליגמן: יש פה סדרה שלמה של שאלות.
<שמוליק זליגמן: בסדר.
<שמוליק זליגמן: אני רוצה להתחיל בדקה להסביר על תקציב העירייה.
<שמוליק זליגמן: קודם כל למי שמעניין אותו, תקציב העירייה מפורסם באינטרנט, שקוף, סעיף סעיף, דברי הסבר, אפשר לעשות חיתוכים של אקסל, יש שם תת ערכים מתקדם.
<שמוליק זליגמן: תבדקו, באתר עיריית ירושלים אפשר לקבל את כל המידע.
<שמוליק זליגמן: "מענק הבירה" – קודם כל חשוב חבר הכנסת אמסלם, קצת קשה לי להגיד, אבל בסדר - - -
דוד אמסלם: תקרא לי דודי.
<שמוליק זליגמן: דודי - - -
אורי מקלב: גם לו קשה, הוא כל הזמן אומר "אנחנו עשינו, אנחנו פעלנו" גם לו קשה וזה בסדר.
<שמוליק זליגמן: "מענק הבירה", קודם כל זה בתקציב השוטף.
<שמוליק זליגמן: חבר הכנסת מקלב תכף נדבר על כיתות לימוד ודברים שקושרים לתשתיות.
<שמוליק זליגמן: "מענק הבירה" בא לפתור מצוקה בתקציב השוטף של עיריית ירושלים.
<שמוליק זליגמן: בתקציב השוטף, אתם יודעים שכל שנה אנחנו נמצאים כמו הרבה רשויות, אבל ירושלים במיוחד, אנחנו בונים את תקציב ההוצאה, תקציב ההכנסה – יש פערים אדירים.
<שמוליק זליגמן: למה יש פערים אדירים, חלק גדול בגלל המדינה.
<שמוליק זליגמן: מה זה המדינה, העלו את שכר המינימום, אם העלו את הסכמי השכר, אם העלו את היטל ההטמנה שעכשיו יש בג"צ לבטל אותו, אבל לא ניכנס לזה.
אורי מקלב: זה לא במיוחד לירושלים, זה לכולם.
<שמוליק זליגמן: נכון, אבל בירושלים זה מתורגם לסכומים אדירים.
<שמוליק זליגמן: אנחנו מגיעים למצב, ארנונה, אתם מכירים את הארנונה בירושלים, יש הנחות רבות בארנונה.
דוד אמסלם: כמה אתם גובים על מטר ארנונה בירושלים בממוצע?
<שמוליק זליגמן: תלוי אם זה לדיור, לעסקים - - -
דוד אמסלם: לדיור.
<שמוליק זליגמן: 70-80, לא זוכר סכום מדויק.
דוד אמסלם: לדעתי זה גובה הארנונה הכי גבוה בארץ.
<אתי ירדן: אני ירושלמית חדשה, זה בסביבות 9 שקלים למטר, זה מטורף, זה חסר תקדים.
דוד אמסלם: אני רוצה להגיד שאני עושה עבודה על הארנונה, עוד מעט תראו.
דוד אמסלם: על פניו אני אומר לך שאחד מהתעריפים הגבוהים בארץ זה בירושלים.
<שמוליק זליגמן: נכון.
<שמוליק זליגמן: חבר'ה אל תשכחו דבר אחד, לא נרחיב על זה שיש שיטות מדידה שונות.
<שמוליק זליגמן: אנחנו מודדים נטו, אתה גר מעלה אדומים אתה עובד עם ברוטו.
<שמוליק זליגמן: תבדוק את הפערים תראה שהפערים הם הרבה פחות.
דוד אמסלם: אני עושה על זה עבודה.
<שמוליק זליגמן: מעולה, באמת הגיע הזמן.
<שמוליק זליגמן: בכל מקרה יש הנחות רבות.
<שמוליק זליגמן: אוכלוסיית ירושלים היא לא אוכלוסיות - -
אורי מקלב: מה אחוז ההנחות מסך כל החיובים?
אורי מקלב: 2.5% - - -
<שמוליק זליגמן: לא.
אורי מקלב: אלו נתונים - - -
דוד אמסלם: שמוליק, דבר מאוד חשוב.
דוד אמסלם: אני אומר שבסוף כשאנחנו מדברים על התושבים תזכור שבסך הכול רוב הבעיות שיש בירושלים יש אותן בדימונה, בצפת וכדומה.
דוד אמסלם: זאת אומרת שגם שם יש אנשים עם הנחות, גם שם מדדים, שכר המינימום עולה כנראה גם שם.
דוד אמסלם: אז בוא נייחד את הסיפור של הירושלמים, מה קורה דווקא בירושלים.
דוד אמסלם: אגב, הם לא מקבלים שום מענק.
<שמוליק זליגמן: קודם כל הם מקבלים מענקי איזון.
דוד אמסלם: לא כולם.
<שמוליק זליגמן: הרשויות שדיברת עליהן הן מקבלות.
<שמוליק זליגמן: אני לא בא לייצג רשויות אחרות.
<שמוליק זליגמן: אני מדבר על ירושלים.
<שמוליק זליגמן: ירושלים גם העיר החרדית הגדולה ביותר, העיר הכללית הגדולה ביותר והעיר עם האוכלוסייה הערבית הגדולה ביותר - - -
אורי מקלב: כל תושב בבני ברק ובמודיעין עילית ובביתר מקבל סל תרבות שהוא הרבה יותר מעיריית ירושלים.
אורי מקלב: אתה משתמש בילדים האלה, אתה בא לממשלה ואומר יש לי כך וכך ילדים בחינוך החרדי ואתה לא נותן להם שום דבר.
<שמוליק זליגמן: כשאנחנו בונים את התקציב אנחנו נמצאים בשוקת שבורה, בחוסר של סכומים אדירים שאנחנו לא יכולים לגשר עליהם.
<שמוליק זליגמן: מה שעוזר לנו לגשר זה "מענק הבירה".
דוד אמסלם: בעבר איך גושר הנושא?
<שמוליק זליגמן: תמיד היינו מגרדים.
<שמוליק זליגמן: היו שנים שהיינו מקצצים, אתה זוכר שהיו שנים, בימי אולמרט להזכירך, אתה דיברת על 130 מיליון – היה גם מענק איזון שעיריית ירושלים קיבלה – סה"כ היה 270 מיליון.
<שמוליק זליגמן: ביטלו לנו את מענק האיזון, אנחנו עומדים בנוסחאות של גדיש שכתוב במפורש 'ירושלים מעבר לכל נוסחה אפשרית' וזה נכון.
<שמוליק זליגמן: לכן החליטו "מענק הבירה" יהיה המענק של עיריית ירושלים.
<שמוליק זליגמן: לכן אני אומר רובו ככולו של "מענק הבירה", קודם כל הוא נותן לנו לגשר על החוסר בין תקציב של ההכנסות לבין תקציב ההוצאות.
<שמוליק זליגמן: אם נשארה יתרה היא מחולקת.
<שמוליק זליגמן: זה בדיוני תקציב כמו בכל מקום מסודר.
<שמוליק זליגמן: זה מגיע לדיוני וועדת כספים, מועצת העיר - - -
דוד אמסלם: את זה הבנו, שמוליק.
דוד אמסלם: תראה אני אגיד מילה אחת, עד עכשיו הכול בסדר.
דוד אמסלם: גם אם ניתן לעיריית ירושלים עוד שני מיליארד אז תמיד ההוצאות תהיינה בסוף מאוזנות- - -
<שמוליק זליגמן: לא, כי אם תיתן לי שני מיליארד אתה תבוא תבקש ממני: 'מה תעשה עם השני מיליארד דברים חדשים' וזה בסדר.
<שמוליק זליגמן: חשוב לי להגיד לכם ש"מענק הבירה" זה חלק מתקציב ההכנסות.
<שמוליק זליגמן: בסיס הכנסות עיריית ירושלים, כמו שאמרת: יש לי ארנונה, יש לי הכנסות מחינוך, מרווחה ו"מענק בירה" – זה לא אחד צבוע כנגד זה.
<שמוליק זליגמן: זה לא עובד כך.
<שמוליק זליגמן: יש תקציב הכנסות שהסעיף המרכזי בו הוא "מענק הבירה" - - -
דוד אמסלם: ברור שעיריית ירושלים התרגלה שזה תקציב הכנסות שלה.
<שמוליק זליגמן: המדינה הבינה את המשמעות של זה.
דוד אמסלם: להפך, אמרתי שאני בעמדה להגדיל את המענק איפה שצריך.
דוד אמסלם: אני עכשיו שאלתי שאלה פשוטה 'לאן המקורות'.
דוד אמסלם: אני אומר שמשנת 2007 כשהיית תכנית ההבראה העירייה תפקדה וגם לפני כן, שנים.
דוד אמסלם: עיריית ירושלים לא התחילה לפני 7 שנים.
דוד אמסלם: אז בעצם הבאנו את העירייה לאיזון תקציבי.
דוד אמסלם: תראה, תכנית הבראה באה כתוצאה מזה שלא היה איזון תקציבי.
דוד אמסלם: הייתה אז תכנית שבעצם התחלנו אתה, גררנו אותה שלוש שנים, הבאנו אותה לאופטימום שלה ובזה התכוונו להתקדם קדימה.
דוד אמסלם: יש גידול של מעל 1,500 עובדים.
דוד אמסלם: אתה יכול להסביר לנו לאן?
דוד אמסלם: לאיפה?
<שמוליק זליגמן: אני אסביר.
<שמוליק זליגמן: קודם כל אני רוצה להגיד לכם משהו, יסכימו אתי גם חבריי בשלטון המקומי - - -
דוד אמסלם: טעיתי ב- 1,000, 2,500 נוספו.
<שמוליק זליגמן: רק לפני כן, חבר'ה, לאזן תקציב זה הכי קל, אפשר לקזז את כל תקציב העירייה.
<שמוליק זליגמן: אפשר להיות מאוזנים.
<שמוליק זליגמן: בלי לתת שירות לתושב, אני אומר שאפשר להיות מאוזנים.
<שמוליק זליגמן: לשבת רגל על רגל במשרדים, לא לנקות, לא לעשות פעולות ספורט, לא תרבות ונהייה מאוזנים ונקבל את פרס מנכ"ל משרד הפנים.
<שמוליק זליגמן: זה אפשרי.
דוד אמסלם: אני רוצה להסביר משהו.
דוד אמסלם: אתה מדבר עם בנאדם שמכיר את העירייה.
דוד אמסלם: ברור לך לחלוטין למה הורדנו בעצם את מצבת כוח אדם.
דוד אמסלם: יכולנו אגב לגבות ארנונה, לתת לאנשים רק משכורת ולהגיד לתושבים 'חבר'ה אין לנו כסף, נגמר הכסף'.
דוד אמסלם: אנחנו בעצם רצינו לשחרר כסף לפעולות, הרי זו הבעיה ולכן קיצצנו את הסיפור הקשיח שזה כוח אדם, הורדנו אותו.
דוד אמסלם: אגב, זה לב העניין.
דוד אמסלם: אתה יודע, אם הוא עשה פורמולה כן או לא עוד 4 מיליון, זה פחות מעניין אותי.
דוד אמסלם: אני בא אל לב העניין, סיפור של גידול 2,500 עובדים במצבת כוח אדם זה דבר שלדעתי לא קרה במדינת ישראל מעולם.
דוד אמסלם: אין גוף שאני מכיר שגדל, בטח לא ציבורי ששום פרמטר לא השתנה סביבו.
דוד אמסלם: זה לא שעיריית ירושלים קלטה עוד חצי מיליון עולים.
דוד אמסלם: פחות או יותר זו אותה אוכלוסייה.
דוד אמסלם: אמרתי, רשת הכבישים פחות או יותר אותו דבר, השטח המוניציפאלי אותו דבר, לא גדל.
דוד אמסלם: בוודאי ש-450 מיליון האלה שאם לא היה אותם, אם היו 300 אני מניח שלא היו 2,500 עובדים אלא היו 1,000.
דוד אמסלם: אנחנו חושבים שהכסף מנותב, הציבור בארץ.
דוד אמסלם: ראש הממשלה מתוקף תפקידו בעצם מייצג את כלל הציבור במדינת ישראל, הוא מזרים כסף לירושלים בהנחת עבודה שעיריית ירושלים לוקחת למקומות הנכונים.
דוד אמסלם: לאן, לפי תפיסתי אלא אם תסביר לי שזה לא ככה, מבנה חינוך וגם אם זה - - -
<שמוליק זליגמן: אגב זה - - -
דוד אמסלם: לא קשור, אתה יודע שגם מהשוטף מותר לך להשתמש בהשקעות.
דוד אמסלם: להפך, זו המצאה איך לא להשתמש, אבל הפוך.
דוד אמסלם: אני אומר, יש ריבוד כבישים שאפשר להשתתף בשוטף, יש הרי ימבה של צרות בעיר הזאת.
דוד אמסלם: מה עושים, מקבלים 450 מיליון, מגייסים 2,500 עובדים שרובם לא עובדי ניקיון ולא עובדי תברואה ולא עובדי שפע, אין מושג, אלו רק פקידים שמסתובבים אי אם.
דוד אמסלם: כל מנהל גדול צריך גם פקידה, צריך עוד כמה פקידות וצריך פה וצריך שם וככה בעצם כל העסק הזה מתנפח.
דוד אמסלם: בסוף אומרים לנו: 'חבר'ה, אין לנו כסף לפעולות'.
<שמוליק זליגמן: דודי, בוא נדבר על כוח אדם.
<שמוליק זליגמן: קודם כל הנתונים שיש לך, אני לא יודע מאיפה יש לך 6,700.
<שמוליק זליגמן: צריך להבדיל בין תקנים לעובדים.
<שמוליק זליגמן: עובדים, יש עובדים בחצי משרה.
<שמוליק זליגמן: צריך להשוות - - -
דוד אמסלם: כמה עובדים יש לנו היום בעירייה?
<שמוליק זליגמן: מה שנתת, 9,000 – זה סדר גודל, אבל תקנים בעירייה יש היום 8,000 תקנים.
<שמוליק זליגמן: ה-6,700 שאתה משווה, קודם כל זה לא מול 9,000.
<שמוליק זליגמן: זה מול – יופי.
אורי מקלב: כמה היה בשנת 2009?
<שמוליק זליגמן: 6,700.
אורי מקלב: וכמה עובדים?
<שמוליק זליגמן: אני לא יודע להגיד לך, אבל תקנים, אל מול תקנים.
<שמוליק זליגמן: אל תבדוק עובדים כי זה משתנה.
<שמוליק זליגמן: עכשיו נסביר מאיפה הגידול.
<שמוליק זליגמן: חברים, אני רוצה להגיד לכם, כל שנה אנחנו גדלים במעבר, בתחילת שנת הלימודים.
<שמוליק זליגמן: עכשיו התחילה שנת לימודים לפני כחודשיים, משרות ייעודיות של מורים בעל יסודי, סייעות לגננות, שרתים, סייעות שאתם מכירים – שמקבלים חלק מהתקצוב – גדלנו ב-350 משרות, תקנים.
<שמוליק זליגמן: 350, שנה אחת.
<שמוליק זליגמן: זה דבר שחוזר על עצמו כל שנה.
<שמוליק זליגמן: אתם לא מצפים שאנחנו לא נפתח גנים, אתם לא מצפים שאנחנו עכשיו לא נפתח בתי ספר במזרח העיר.
אורי מקלב: יש ירידה דרמטית - - -
<שמוליק זליגמן: רגע.
<שמוליק זליגמן: שנייה אני אדבר על מזרח ירושלים.
<שמוליק זליגמן: עיקר הגידול זה תקנים ייעודים בחינוך, קצת ברווחה ואיפה שהוספנו, את זה אתה מכיר, זה בתברואה.
<שמוליק זליגמן: בתברואה, כדי לשפר את רמת הניקיון הוספנו בשנים האחרונות קרוב ל-200 עובדים – זה עובדים במימון עירוני מלא.
<שמוליק זליגמן: אבל עיקר הגידול בתקנים זה תקנים ייעודיים.