GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אשר גרנר: כדי לשלב את המפרטים לרבות ההתייחסות אל מול הקהל הרחב, אנחנו משתפים את הקהל שצריך לעיין במפרטים ואלה מפרטים מורכבים, אנחנו חייבים לפרסם את זה לקהל ונתנו זמנים.
<אשר גרנר: לקהל מבחינה זאת יש התייחסות במשך שישים ימים בהם הוא יכול לבוא ולהתייחס.
דוד אמסלם: זה לא הרבה זמן שישים ימים?
<אשר גרנר: לא, מסיבה פשוטה שיש המון דברים.
<אשר גרנר: לדוגמה תחנת דלק שהיא דבר מורכב.
<אשר גרנר: כשפרסמנו את זה, אחרי שעברו שישים ימים ועברו עוד 180 ימים חברות הדלק ואמרו שיש כאן א', ב', ג', עשו ישיבות יחד עם המשרד להגנת הסביבה שנמצא כאן ואתה רואה שהם שכנעו בדברים שהם נכונים.
<אשר גרנר: סתם דוגמה, פילטר עולה 10,000 שקלים למסעדה והם מבקשים פילטר במחיר של שמונים אלף שקלים, אנחנו חייבים להיות קשובים לציבור.
<אשר גרנר: הרפורמה היא לטובת בעלי העסקים.
<אשר גרנר: לכן אנחנו צריכים להיות מאוד מאוד מדודים, מה עוד שגם הממשלה מקדמת את ההיבט של הרגולציה כדי לבדוק שאין יותר מדי חסמים או דרישות.
דוד אמסלם: כמה זמן לדעתך?
<אשר גרנר: אנחנו הלכנו על המרכיבים ויוצא לנו לפי שש הפעימות על פי לוחות הזמנים.
דוד אמסלם: שש כפול שלוש?
<אשר גרנר: אנחנו קיצרנו כי המחוקק, אתם, קבעתם לוחות זמנים.
<אשר גרנר: קיצרנו למשל מ-180 ימים לממשלה לתשעים ימים.
<אשר גרנר: קיצרנו מהבחינה הזאת רק לממשלה ולציבור השארנו פתוח מבחינת הזמנים.
<אשר גרנר: לכן מבחינתנו, על פי מה שעשינו, יוצא לנו שנתיים לפי קבוצות של שלושים-שלושים ואנחנו עכשיו מתחילים.
דוד אמסלם: אתם עשיתם תעדוף על השלושים, מה חשוב פחות ומה חשוב יותר?
<אשר גרנר: עשינו תעדוף.
דוד אמסלם: איפה יוצאות המסעדות.
<אשר גרנר: כבר פרסמנו ב-20 לאוקטובר בשיתוף פעולה עם משרדי הממשלה.
דוד אמסלם: דרך אגב, אתם משתפים בסיפור הזה גם את בעלי העסקים?
דוד אמסלם: את הנשיאות וכולי?
<אשר גרנר: זה חלק.
<אשר גרנר: ברגע שאתה מפרסם את המפרט וכל הדברים.
<אשר גרנר: כל מה שהכנו גם לפני כן, את כל ההיבטים של החוק, תקנות וצו, לקח הרבה זמן.
<אשר גרנר: שוב, זה עניין של עד שמאשרים את כל הדברים.
<אשר גרנר: מ-2013 התחלנו לעבוד ולמעשה בשבועיים האחרונים - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, יש לכם איזה הנחיות למצב הביניים עד שתגמרו עם זה?
דוד אמסלם: הרי הרשויות כרגע מתכתשות.
<אשר גרנר: הוצאנו קול קורא והנחיות מסודרות במדרגים.
<אשר גרנר: ממש בצורה מאוד מאוד ממוסדת ומסודרת מה עוד שאני מפרסם את המפרטים הנוכחיים עכשיו, ושוב, אני מעביר את זה לארגונים הכלכליים.
<אשר גרנר: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה.
<אשר גרנר: עשינו כאן פריצת דרך ואני חושב שזה אחת הרפורמות היותר מכוונות אל המשק ולצמיחת המשק.
דוד אמסלם: אתה רואה שזה מתקדם.
<אשר גרנר: נכון לאתמול, אתה רואה גם את העניין של לקחת אחריות.
<אשר גרנר: משרד ראש הממשלה אתמול קיים דיון.
דוד אמסלם: אתה מרגיש שזה הולך בנתיב?
<אשר גרנר: מעכשיו זה מתחיל להיות בנתיב.
אראל מרגלית: למה זה לא התקדם מ-2010?
דוד אמסלם: אל תענה על השאלה.
דוד אמסלם: היא לא חשובה.
דוד אמסלם: לא, לי זה לא חשוב.
דוד אמסלם: אנחנו מסתכלים קדימה.
דוד אמסלם: עזוב מה היה.
דוד אמסלם: אני שואל אותו קדימה.
<אשר גרנר: אנחנו רוצים להשלים את המפרטים אבל חשוב גם להבין שכל פרסום של מפרט, הרפורמה נכנסת לתוקף.
<אשר גרנר: זאת אומרת, ברגע שפרסמת.
דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה לא מביא את זה עד הסוף.
דוד אמסלם: זאת אומרת, עכשיו, עוד שלושה חודשים אתה משחרר את אלה וכולי.
<אשר גרנר: זאת בדיוק הנקודה.
דוד אמסלם: תגיד לי, בכל הנושא הזה - יש לי רק שאלה אחת קטנה עקרונית – של המפרטים לרישיון, בקצה, סוגיית עבירות הבנייה גם נכנסת פנימה?
<אסנת רוזן קרמר: אני יכולה להגיב על זה?
<אסנת רוזן קרמר: אני ממשרד האוצר, מינהל התכנון.
דוד אמסלם: כן, בבקשה.
<אסנת רוזן קרמר: אנחנו במקביל למעשה עוד מעט נכנסים לפעימה השנייה של הרפורמה בחוק התכנון והבנייה, תיקון 101.
<אסנת רוזן קרמר: למעשה יש כאן הרבה סוגיות שהועלו בנושאים של תכנון ובנייה.
<אסנת רוזן קרמר: אתם מדברים על הקצה של הוצאת רישיון עסק אבל למעשה מה שאנחנו מנסים לעשות ברפורמה זה להביא את הקצה כבר להתחלה ואומר למה הכוונה.
<אסנת רוזן קרמר: הכוונה היא שלמעשה במדינת ישראל יש הרבה מאוד אנשים שיודעים כבר שנים רבות – אתם אומרים שלוקח שנים להוציא רישיון עסק – מה הם רוצים בתוך הבניין אבל הם פשוט לא מגלים את זה ולא שואלים את זה.
<אסנת רוזן קרמר: פתאום הבניין בנוי והם באים ואומרים, המסעדה לא נכנסת ולא מקבלים אישורים מהגורמים המאשרים כי פשוט היא לא נבנתה נכון.
<אסנת רוזן קרמר: משנת 1992 כבר קיימות תקנות בדבר המידע הנדרש להיתר שלצערנו לא נאכפו ברשויות המקומיות ובחוק התכנון והבנייה, בתיקון 101, אנחנו בעצם מכניסים את התקנות האלה בתור נדרש להיתר, משמע, אי אפשר יהיה להגיש בקשה להיתר בנייה ללא תיק מידע מסודר.
<אסנת רוזן קרמר: בתוך תיק המידע, היות ואנחנו עובדים עכשיו עם מערכות ממוחשבות, אנחנו בנינו מערכת רישוי זמין להגשת בקשות למידע נדרש להיתר שהן כבר תהיינה קשורות לבקשות לבניית אותו בניין שעליו נדרש המידע.
<אסנת רוזן קרמר: בשלב בקשת המידע, אנחנו מתקשרים לכל הגורמים המאשרים שאחר כך יבואו ויאשרו את הבניין ולמעשה מדובר באותם גורמים מאשרים שאחר כך גם מאשרים את רישיון העסק לכשייכנס.
<אסנת רוזן קרמר: אותם גורמים מאשרים כבר מלכתחילה יכולים לתת אם אלה מפרטים שעכשיו אשר דיבר עליהם וכבר אותו בן אדם, אם הוא ימלא את השאלות הנכונות בבקשה שלו למידע, הוא יקבל מראש איזה תנאים ידרשו ממנו הגורמים המאשרים כדי לאשר קודם כל את הבניין.
<אשר גרנר: נכון, אבל זה לבינוי חדש.
<אסנת רוזן קרמר: נכון אבל גם לשימושים חורגים.
<אסנת רוזן קרמר: בוא נגיד כך, אתה בא היום לשימוש חורג, אותו תהליך.
<אסנת רוזן קרמר: אלתה צריך להגיש בקשה, לקראת הבקשה לשימוש חורג אתה יכול לבקש את המידע הנדרש.
<אסנת רוזן קרמר: לכן אנחנו מאמינים שאנחנו בדרך הנכונה.
דוד אמסלם: דרך אגב, את רואה קשר בין עבירת הבנייה לבין רישיון עסק?
<אסנת רוזן קרמר: יש מקרים שזה בהחלט.
דוד אמסלם: האם כל עבירת בנייה, את רואה אותה כקשורה?
<אסנת רוזן קרמר: לא כל עבירת בנייה.
<אסנת רוזן קרמר: קודם כל, לא כל בניין הוא עם עסק.
<קריאה: היום יש קשר.
דוד אמסלם: נניח לבעל המסעדה יש רישיון והכול בסדר מבחינת רישוי, מבחינה תברואתית, כיבוי אש וכולי.
דוד אמסלם: הוא עשה פרגולה כי סתם בא לו לעשות סככה.
דוד אמסלם: באה העירייה ואומרת לו להוריד אבל הוא לא רוצה להוריד אותה.
<אסנת רוזן קרמר: היום יש פטור.
דוד אמסלם: לקחו לו את הרישיון.
דוד אמסלם: אני חושב שבסופו של עניין, כדי לפשט הליכים, אתה לא צריך לכרוך מין בשאינו מינו.
דוד אמסלם: ברגע שאתה כורך, אתה מתחיל לסרבל את העסק.
דוד אמסלם: חוק רישוי עסקים לא בא לפתור את בעיות הבנייה.
<אסנת רוזן קרמר: בוודאי אבל החוק בא לעזור לרישוי עסקים עם סגירות החורף למשל.
<אסנת רוזן קרמר: סגירות החורף נכנסו לפטור.
<נפתלי קאיקוב: אני יושב ראש איגוד של מנהלי רישוי עסקים.
<נפתלי קאיקוב: כשאני מעביר בקשה לנותני אישור ויש לי סירוב של הנדסה, הפעולה הממשית האחרת, אני פועל בהליכים נגד העסק, ואז מה קורה?
<נפתלי קאיקוב: דרך אגב, תכנון ובנייה נמצא במקומות הראשונים ולא במקום הראשון.
<אשר גרנר: החוק מורכב משבע מטרות שאחת מהן היא מטרה של קיום הדינים הנוגעים לתכנון ובנייה.
<אשר גרנר: זה חלק מהליך הרישוי.
<אשר גרנר: עם זאת, היועץ המשפטי לממשלה בשנים האחרונות, בעידוד שלנו, במקרים שיש זוטי דברים, דיברת על פרגולה קטנה שלמעשה חלפו חמש שנים והעבירה היא לא משמעותית, אז יש ועדה בתוך הרשות שמורכבת ממהנדס ומהתובע העירוני, ואם אין עניין לציבור, הוא מאשר ומבחינה זאת תוכל לקבל רישיון.
<אשר גרנר: שוב, מדובר על זוטי דברים, אבל באופן עקרוני יש קשר גורדי בין זה לזה.
<אשר גרנר: אי אפשר לנתק את זה.
דוד אמסלם: לא לחזור על הדברים אלא אם יש לך להוסיף.
<זאב פיש: קודם כל, הרפורמה הזאת לדעתי היא הרפורמה – עובדתית – הגדולה ביותר, הטובה ביותר, הממוקדת ביותר כמו שאשר אמר בקידום הפיקוח.
<זאב פיש: הרפורמה הזאת, כולנו, כל היושבים כאן, צריכים לעשות את כל המאמצים כדי לקדם אותה.
<זאב פיש: זה יציב את ישראל מהמקום בו אנחנו נמצאים עכשיו בשורה הראשונה של המדינות בעולם, ומה שאני אומר – זה בדוק.
<זאב פיש: הייתי יושב ראש ועדת המשנה שעשתה את הרפורמה.
<זאב פיש: אני לא נגד.
<זאב פיש: אני בעד.
<זאב פיש: כל היושבים כאן ממשרדי הממשלה, הם השליחים שמבצעים את הרפורמה.
<זאב פיש: למה זה לא יושם?
<זאב פיש: אדוני היושב ראש, ואני אומר את זה ביושר ואני אומר את זה בגלוי ושכולם ישאלו את השאלה, נא לבדוק מי החסמים ומדוע, כולל במשרדי הממשלה.
<זאב פיש: אנחנו במשרד הבריאות סיימנו את כל שמונים המפרטים שלנו לא מדרום וולש או איך שאמרו כאן אלא היום ב-2015 כל המפרטים מוכנים.
<זאב פיש: אני מחר יכול לשים את כל המפרטים של משרד הבריאות.
דוד אמסלם: אמרת שמונים והוא אומר שצריכים להיות מאתיים.
<זאב פיש: אנחנו מעורבים ב-80-83.
<אשר גרנר: מתוך מאתיים ומשהו.
<זאב פיש: לא לקחנו את זה מדרום וולש אלא לקחנו את זה מסקר בכל העולם.
<זאב פיש: אנחנו מוכנים.
<זאב פיש: אני אישית נשאר בשירות הציבורי רק כדי לקדם את הרפורמה הזאת.
<זאב פיש: אני מבקש, תתייחסו בהתאם.
אראל מרגלית: תגיד לנו איך אפשר לעזור.
<זאב פיש: אני מציע לכם, את הרשות המחוקקת, לפנות לכל משרדי הממשלה, ולמנכ"ל - ותצטטו אותי, אין לי בעיה עם זה – ולשאול איך אתם נערכים מנהלתית לעמוד מול הרפורמה הענקית הזאת.
דוד אמסלם: אני עוד מעט אגיד לך מה אני אעשה.
<זאב פיש: זאת ההצעה שלי ואני יודע מה אני אומר ועל מה אני מתבסס.
<זאב פיש: זאת הרפורמה שתציל את המדינה.
דוד אמסלם: אני מסכים אתך לגבי היקף הרפורמה וחשיבותה.
דוד אמסלם: דרך אגב, גם מקצועיותה.
דוד אמסלם: גם זה לוקח קצת זמן.
דוד אמסלם: אתה מכיר איך אני עושה דיונים.
דוד אמסלם: זה לא הדיון הראשון שלך אצלי בוועדה.
<זאב פיש: אבל יכול להיות שזה דיון אחרון שלי.
<זאב פיש: כי אם זה לא יתקיים, אני הודעתי אתמול שאני מתפטר ממשרד הבריאות.
דוד אמסלם: לא, אל תתפטר.
דוד אמסלם: נעזור לך שזה יתקיים.
<קריאה: אתה הצ'מפיון שלנו.
<זאב פיש: אני לא צ'מפיון של אף אחד.
<זאב פיש: אני עובד ציבור.
<קריאה: התכוונו של הציבור.
דוד אמסלם: כיבוי אש כאן.
<חיים תמם: ראש אגף בטיחות אש.
<חיים תמם: אנחנו נותני אישור לכל העסקים, כמעט למעלה מ-190 עסקים.
<חיים תמם: הנושא שאנחנו מובילים, אנחנו נותני אישור בכל העסקים.
דוד אמסלם: תתייחס לתקנות.
דוד אמסלם: יש לכם עיכוב בתקנות?
דוד אמסלם: התייחסות לפרטים.
<חיים תמם: אני אומר שקודם כל אנחנו באנו יותר מאוחר.
<חיים תמם: פרסמנו ב-2009 את התקנות ואת הדברים שלא היו עד אז.
<חיים תמם: בנוסף לזה התקדמנו עם כל בעלי העסקים.
דוד אמסלם: לא, אני רוצה להתקדם.
דוד אמסלם: תענה לי.
דוד אמסלם: אתם בתקנות שלכם, במפרטים שלכם, בא זאב ממשרד הבריאות ואמר שהוא את שלו סיים.
<חיים תמם: גם אני.
דוד אמסלם: סיימת?
<חיים תמם: אני אגיד לך בדיוק.
דוד אמסלם: אתה סיימת את המפרטים שלך?
<חיים תמם: לא.
<חיים תמם: שישים העברתי כבר לאשר וארבעים אצלי בקנה.
דוד אמסלם: מתי אתה מסיים את הארבעים?
<חיים תמם: עובדים על זה יום יום.
דוד אמסלם: אני שואל מתי.
<חיים תמם: אנחנו עומדים בלוח הזמנים שנקבע לנו.
דוד אמסלם: לא, אני רואה שאתה מקדים.
דוד אמסלם: אני רוצה אולי לצמצם פערים.
דוד אמסלם: אני רוצה לנצל את הישיבה.
<חיים תמם: עוד משפט אחד לגבי העסקים.
<חיים תמם: אנחנו הקדמנו את המאוחר.
<חיים תמם: לקחנו נניח את בעלי האולמות, את תחנות הדלק, בתי אבות וכן הלאה ומצאנו להם מפרטים אחידים כבר לפני שבע-שמונה שנים.
<חיים תמם: יהודה זוכר מתי התחלנו את התהליך הזה והתקדמנו.
<חיים תמם: שנית, פירטנו שם את התנאים המקדימים לאולם שמחות או לתחנת דלק או לבית אבות.
<קריאה: התשובה היא בשילוב.
דוד אמסלם: אני עוד לא בשילוב.
<חיים תמם: יצרנו את המצב הזה.
<חיים תמם: עכשיו צריך להבין שזה שכתבנו מפרט אחיד או מחר יהיו מפרטים אחידים, זה לא אמר שלכולם יהיה רישיון.
<חיים תמם: הם צריכים לעמוד בדרישות.
<חיים תמם: מי שלא יעמוד בדרישות, לא יהיה לו אישור כי זה חלק מהתהליך.
<חיים תמם: זאת אומרת, מפרט הוא מאוד חשוב.
דוד אמסלם: אנחנו עוד לא עוסקים בביצוע.
דוד אמסלם: אנחנו כרגע עוד בשלב הפרלימינרי.
דוד אמסלם: אנחנו כרגע נמצאים בכתיבת ההנחיות, המפרטים.
דוד אמסלם: אתה אומר לי שאתה סיימת את ה-11 כי אחרת הם לא היו מפורסמים ואמרת ש-60 העברת לו ויש לך עוד ארבעים שאני מניח שתסיים אותם בחודשים הקרובים.
<חיים תמם: לוח הזמנים שלי כרגע הוא עד פברואר 2016, אז נסיים את הכול.
דוד אמסלם: הגנת הסביבה.
<גילי צימנד: אני מנהלת אגף תעשיות ורישוי עסקים במשרד להגנת הסביבה.
<גילי צימנד: נתחיל בזה שאת המפרטים האחידים שלנו אנחנו סיימנו, אני מעריכה לפני שנתיים, ואנחנו יושבים וממתינים על הגדר עד שכל השותפים יכינו את שלהם לשם הפרסום.
<גילי צימנד: אני רוצה לתת עוד היבט.
<גילי צימנד: הכנת המפרטים הוא דבר מאוד חשוב וכולם נרתמים לזה ועושים את זה.
<גילי צימנד: יש לי חשש – ואני רוצה להביע אותו כאן – שלתמונה יש שני מרכיבים כאשר האחד הוא השלטון המרכזי שמכין את המפרטים וזה טוב ויפה, אבל בצד השני יש את הרשויות המקומיות שצריכות ליישם ולבצע את כל העבודה.
<גילי צימנד: אני חוששת שבהכנת הרפורמה לא ניתן די מקום ולא ניתן די כוח אדם לרשויות המקומיות לחזק אותן כך שיוכלו לעמוד בתהליך הזה שמתממש.
<גילי צימנד: מה שאנחנו בעצם עשינו ברפורמה, אנחנו כשלטון מרכזי הורדנו מהעומס על העסקים הקטנים, הכנו את המפרטים והם אמורים להיות מטופלים בשלטון המקומי.
דוד אמסלם: השלטון המקומי לא בלופ כאן?
<גילי צימנד: אני רוצה להביע תקווה שהוא יחוזק ויוכל לעמוד בזה.
דוד אמסלם: אשר, השלטון המקומי בשלב הזה מעורב או שאתה רוצה לערב אותו בסוף?
<אשר גרנר: הוא מעורב, הוא חלק מתוך כל התהליך.
<אשר גרנר: זאת תמונת מראה.
<אשר גרנר: מה שהשלטון המרכזי עושה בהיבט של מפרטים, גם השלטון המקומי צריך לעשות כמדיניות ראש הרשות.
<נפתלי קאיקוב: גם הרשויות המקומיות, כל רשות צריכה לכתוב מדיניות איך היא רואה את העיר שלה בהיבטים של רוכלות וכולי.
דוד אמסלם: אני כרגע רוצה לבנות את הבסיס.
<נפתלי קאיקוב: מה שהרפורמה עשתה למעשה, ואני הייתי שותף לכתיבה שלה, היא יצרה מדיניות ושקיפות.
<נפתלי קאיקוב: יבוא בעל עסק ורוצה לפתוח עסק, הוא יודע גם מה הרשות רוצה ממנו.
דוד אמסלם: אמרנו את זה בהתחלה.
<נפתלי קאיקוב: אבל מה שאמרה הגברת צימנד, אני לא יודע אם הקשיבו כל כך, שלמעשה הורידו אחריות ממשרדי הממשלה לרשויות המקומיות אבל לא תרגמו את זה בתקציבים וכוח אדם.
דוד אמסלם: אני עוד לא שם.
<נפתלי קאיקוב: נצטרך להידרש גם לזה.
דוד אמסלם: אני כרגע מנסה לסמן וי ולראות איפה הדברים עומדים בכל תחנה.
דוד אמסלם: המשרד לביטחון פנים, אתם חלק מהתחנות?
<יוני זיילק: כן.
דוד אמסלם: איפה אתם עומדים מבחינת המפרטים?
<יוני זיילק: אני רמ"ד רישוי במטה הארצי.
<יוני זיילק: קודם כל, אנחנו העברנו ובאופציה הראשונה הופצו - - -
דוד אמסלם: העברתם 11 מפרטים.
<יוני זיילק: המשטרה נוגעת רק ב-69 מתוך כל המאתיים ומשהו.
<יוני זיילק: העברנו אותם.
דוד אמסלם: את כל ה-69?
<יוני זיילק: את כל ה-69 למעט – וגם אותם העברנו – נושא הבטיחות שעוד לא נסגר.
דוד אמסלם: רוב המפרט שלך הוא בטיחות.
<יוני זיילק: לא.
<יוני זיילק: דווקא לא.
<יוני זיילק: מתוכם 13 מפרטים הם בטיחות מובהקת, נקרא לזה כך, שעוד לא נסגר מי אחראי על זה.
<יוני זיילק: נסגר מי אחראי על זה אבל הוא לא מוכן לממש את האחריות על הנושא הזה.
<יוני זיילק: כאן אני חושב שצריך להתייחס לדיון הקודם שלך.
דוד אמסלם: אתה אומר שיש לך איזו סוגיה שמדברת על נושא בטיחות שבמפרטים עדיין לא סגרת אותה.
<יוני זיילק: נכון.
<יוני זיילק: לא אני אלא המדינה לא סגרה.
<יוני זיילק: המדינה סגרה שהאחריות היא של המשרד.
דוד אמסלם: להבנתי מה שאתה אומר זה שבעצם אתה מגדיר את הבטיחות רק כשאלה מי בעצם אוכף אותה.
<אשר גרנר: מי הגוף האחראי על בטיחות במדינה.
דוד אמסלם: זאת לא המשטרה?
<אשר גרנר: בעסקים.
דוד אמסלם: מה זה בטיחות בעסקים?
דוד אמסלם: שהבן אדם לא ייפול?
דוד אמסלם: שהמנורה לא תיפול עליו?
<אשר גרנר: זה מתחיל מזה וממשיך לדברים אחרים.
דוד אמסלם: עוד שמונה דקות אני חייב לסיים את הישיבה.
דוד אמסלם: מי מכריע בסוגיה מהסוג הזה?
<אשר גרנר: הנושא הזה נמצא על שולחן משרד ראש הממשלה והם הבטיחו לי שבזמן הקרוב תתקבל החלטה מי הגוף שייקח על עצמו את הנושא הזה.
דוד אמסלם: זה קשור לדיון שניהלתי בקשר לאולמות.
דוד אמסלם: השתתפת בו.
דוד אמסלם: חשבתי שאתה מתייחס לדיון הקודם שקיימנו הבוקר בשעה 8:00 בבוקר ולכן אל הבנתי על מה אתה מדבר.
<יוני זיילק: זה בהמשך לדיון הקודם.
דוד אמסלם: מאז עשינו עוד חמישים דיונים.
דוד אמסלם: משרד החקלאות כאן?
דוד אמסלם: הוא חלק מהתחנות?
דוד אמסלם: תבדקי לנו למה הוא לא כאן.
דוד אמסלם: משרד הכלכלה כאן?
<נעמי היימין ריש: אני לא מאגף הבטיחות בעבודה ולכן אני לא יכולה להתייחס.
<נעמי היימין ריש: אני מהסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.
דוד אמסלם: אנחנו לא מחליטים מי בא מהמשרד.
דוד אמסלם: אנחנו מזמינים נושא וסביר להניח ששולחים את הבן אדם שקשור לנושא.
דוד אמסלם: את קשורה לנושא.
<נעמי היימין ריש: אני קשורה לנושא של עסקים קטנים אבל לא קשורה לנושא של פיקוח על הבטיחות.
<נעמי היימין ריש: בתוך משרד הכלכלה יש אגף שהוא חלק מנותני הרישוי.
דוד אמסלם: את לא קשורה?
<נעמי היימין ריש: לא.
דוד אמסלם: אם את לא קשורה, אני מצטער ששלחו אותך.
<נעמי היימין ריש: אני אומר שאני קשורה לעניין כי אני חברה בוועדה הבין-משרדית לרישוי עסקים מהצד של העסקים הקטנים.
דוד אמסלם: אתם גם כותבים תקנות?
דוד אמסלם: אתם רק אוכפים את התקנות של האחרים.
<נעמי היימין ריש: אנחנו מייצגים את העסקים הקטנים בוועדה הבין-משרדית.
דוד אמסלם: את כותבת את המפרטים?
דוד אמסלם: מישהו אצלכם במשרד כותב מפרטים?
<נעמי היימין ריש: כן.
דוד אמסלם: הוא היה צריך לשבת כאן.
<נעמי היימין ריש: נכון.
דוד אמסלם: והוא לא בא.
דוד אמסלם: הוא במילואים?
<נעמי היימין ריש: זאת כנראה טעות של לשכת השר שלא ידעו לשלוח את האדם המתאים.
דוד אמסלם: אשר, הם גורם מפריע כרגע?
<אשר גרנר: בסך הכול מבחינת כתיבת המפרטים בתחום בטיחות בעבודה, את רוב המפרטים הם כתבו והם מאוד יעילים.
<אשר גרנר: העבודה אתם היא מאוד בשיתוף פעולה.
דוד אמסלם: אני אשאל אתך את השאלה האחרונה ובזה אני רוצה לסיים את הדיון.
דוד אמסלם: איפה אתה רואה את הנקודה הקריטית כרגע?
דוד אמסלם: אני מבין שזה גמר הכול, זה גמר שלושת-רבעי, זה גמר כמעט תשעים אחוזים, אבל בסוף הכול מתעכב בגלל איזה מישהו אחד שכנראה לו צריך לתת את הדחיפה.
דוד אמסלם: איזה משרד זה?
<אשר גרנר: הבעיה היא האינטגרציה בין כל המשרדים.
דוד אמסלם: אתה עכשיו הבעיה?
<אשר גרנר: זאת האינטגרציה בין כל הדרישות.
<אשר גרנר: יש דרישות סותרות בין משרדי הממשלה.
דוד אמסלם: יש לכם מנגנון איך אנחנו פותרים את זה?
<אשר גרנר: יש לנו מנגנון איך אנחנו פותרים.
<אשר גרנר: המנגנון הזה היה הפיילוט, 11 המפרטים הראשונים, וכאן המנגנון עובד.
<אשר גרנר: נוסף לזה הוספנו גם מנגנון שבוחן שלא יהיו יותר דרישות מעל המקובל, שזה מנגנון חדש.
<ליאור לוי: יושב ראש המפעלים הקטנים והבינונים, התאחדות התעשיינים.
<ליאור לוי: אני בעצמי תעשיין, יצרן של סוכרזית, אם מישהו מכיר.
<ליאור לוי: אני רוצה להאיר נקודה.
<ליאור לוי: מה שאתה עושה כאן אדוני היושב ראש, זה חשוב מאוד וסינכרון בין הגורמים חשוב אבל ראוי שנבין דבר מה מהותי.
<ליאור לוי: אנחנו עלולים להיות במצב בו החולה אולי יעבור ניתוח והניתוח יצליח אבל לא בטוח שהחולה יישאר חי.
<ליאור לוי: התעשייה עוזבת את הארץ ואנחנו רואים את זה שנה אחרי שנה והגרוע מכל, וזאת בשורה רעה שהיום אני חייב לציין אותה, שלא רק התעשייה הגדולה עוזבת את הארץ אלא גם התעשייה הקטנה והבינונית.
<ליאור לוי: לבסוף אנחנו נהיה עם יופי של רישוי אבל בלי תעשייה.
דוד אמסלם: מה זה מקדם אותנו בדיון?
<ליאור לוי: בקשתי היא שתזדרזו, בקשתי שתעשו את הדברים מהר ולא כרגיל עוד ועוד ועוד זמן.
יעל גרמן: אני מאמינה ברפורמה הזאת.
יעל גרמן: זאת רפורמה מאוד חשובה.
יעל גרמן: אני חושבת שלא רק ביום העסקים הקטנים שאנחנו מציינים אותו פעם בשנה אנחנו צריכים לדון בזה אלא אני חושבת שאנחנו חייבים לקבל דיווח באופן קבוע.
יעל גרמן: אני לא יודעת אם פעם בחודשיים או פעם בשלושה חודשים, אבל שיבואו לכאן האנשים המוסמכים וידווחו איך באמת התקדמו.
<שי ברמן: אדוני, אולי דבר המסעדות?
<שי ברמן: אנחנו חוטפים כל הזמן את המכות.
<שי ברמן: אולי תאפשר לנו משפט, שניים?
<שי ברמן: קודם כל, אני רוצה לענות לך על השאלה.
<שי ברמן: שאלת קודם מה קורה בינתיים.
<שי ברמן: מה שקורה בינתיים זה איש הישר בעיניו יעשה.
<שי ברמן: אני אתן לך דוגמה מהחודשיים האחרונים וגם אשר גרנר מכיר אותה.
<שי ברמן: יצאה הנחיה של המשטרה להחליף את כל הכוסות בפאבים מכוסות זכוכית לכוסות פלסטיק.
<שי ברמן: צריך להבין את התהליך שקורה כאן.
<שי ברמן: מגיעים פקחים, דבר ראשון נותנים דוח, הדבר השני הוא ששוללים לך את רישיון העסק.
<שי ברמן: ברגע שגורם רישוי אחד מקפיץ לך את רישיון העסק, אוטומטית אין לך רישיון עסק ואתה עבריין.
<שי ברמן: נותנים לך איזו דרישה שהיא פשוט מצוצה מהאצבע, שאין אותה באף מקום בעולם.
<שי ברמן: באיזה מקום בעולם אתה שותה בכוס פלסטיק?
<אשר גרנר: אני חייב לומר שזה מטופל.
<שי ברמן: זה מטופל, אבל הוא שאל מה קורה.
<שי ברמן: זה טופל כי אנחנו קמנו והקמנו קול צעקה.
דוד אמסלם: קח עוד דקה ותוציא כעסים, אבל אני רוצה לסכם.
<שי ברמן: עוד משפט אחרון, ברשותך, לגבי הרפורמה הזאת שהיא רפורמה טובה אבל אני רוצה להגיד לך מה לא טוב בה.
<שי ברמן: כשאתה קורא את המפרטים, זה מאוד יפה שיש כאן מפרטים אחידים וזה שקוף וזה נהדר.
<שי ברמן: אבל כשאתה רואה את כמות הפריטים ואת כמות הסעיפים שאתה צריך לעבור בתור יזם, שאתה השקעת את כל מה שיש לך ואת כל מה שאין לך בעסק, אתה רואה את הכמות הזאת של הדברים, אם אין לך מחשבות אובדניות באותו רגע, אתה אדם חזק מאוד.
<שי ברמן: זה בלתי אפשרי.
<שי ברמן: זאת ויה דולורוזה שאי אפשר לעבור אותה.
<שי ברמן: בנושא של כיבוי אש אתה חושש היום להקים מסעדה כי זה להקים כור גרעיני.
<שי ברמן: לא יתכן שיעלה מאות אלפי שקלים למגן מסעדה לכיבוי אש.
<שי ברמן: מה קרה?
דוד אמסלם: תודה שי.
דוד אמסלם: מטבע הדברים ברור שאנחנו לא נכנסים כאן לכל סעיף.
דוד אמסלם: לפני שאני אומר את הסיכום שלי, אני רוצה לתת את רשות הדיבור לאראל מרגלית.
אראל מרגלית: קודם כל, ממש תודה.
אראל מרגלית: תודה על כך שאתה הוצאת מכולם, כל אחד מה שהוא עושה.
אראל מרגלית: כל אחד מכם עושה עבודת קודש בשם האזרח כלפי העסק.
אראל מרגלית: בסדר?
אראל מרגלית: אבל אני רוצה להגיד לכם דבר אחד.
אראל מרגלית: תקשיבו רגע.
אראל מרגלית: אני הייתי בעל הרבה עסקים ופעלתי בירושלים.
אראל מרגלית: מה שהחבר'ה מנסים להגיד לכם - בכל סקטור אנחנו עושים את הפגישות האלה באופן נפרד – זה שהסך הכול הוא בלתי אפשרי.
אראל מרגלית: אנחנו בעד שהמקום שאנחנו הולכים אליו יהיה מוגן בכיבוי אש ובבריאות ובכל הדברים, אבל איכשהו צריך לשנות את זה.
אראל מרגלית: כלומר, הייתי אומר, קחו את התקנות, תנסו לחלק אותן ושכל אחד יצמצם.
אראל מרגלית: הדבר שאתה עושה עכשיו הוא מצוין.
אראל מרגלית: כלומר, כל השולחן העגול הוא מצוין ומצוין שאתם מאגדים אותם אבל תעשו את זה יותר מהר, תבואו עם רעיונות חדשניים איך לקצר את זה.
אראל מרגלית: אתם רואים את הדברים יותר טוב מכולנו, אתם נמצאים שם יחד עם בעלי העסקים.
אראל מרגלית: דברו אתם.
אראל מרגלית: מה ביל קלינטון עשה?
אראל מרגלית: הוא הכניס את הרשות לעסקים הקטנים לתוך הבית הלבן, ומה הוא עשה בזה?
אראל מרגלית: כאן זה בבוידעם של משרד הכלכלה.
אראל מרגלית: הוא הכניס את זה ומה הוא אמר?
אראל מרגלית: כל המשרדים, אני מייצג.
אראל מרגלית: אז זה נפתר.
אראל מרגלית: יכול להיות שלזה אנחנו נצטרך לכת אבל בינתיים תצמצמו.
אראל מרגלית: תעבדו יותר מהר.
דוד אמסלם: אני באמת שמח על כך שהרפורמה הזאת יצאה לדרך.
דוד אמסלם: באמת אני מתחבר לכל מה שנאמר כאן.
דוד אמסלם: אני מכיר את זה באופן אישי.
דוד אמסלם: זאת אחת הרפורמות הכי חשובות והיא מורכבת מאוד.
דוד אמסלם: היום המצב מבחינת העסקים, הרבה מהם מצבם כמעט בלתי סביר.
דוד אמסלם: אותי בדרך כלל מעניין האזרח הפשוט הקטן ופחות בעלי המפעלים.
דוד אמסלם: מעניין אותי אותו בעל משפחה שלפרנסתו קם בשעה 5:00 בבוקר, רץ לקנות את הירקות, פותח את המסעדה, בא הביתה ב-10:00 בלילה כולו ממוטט כדי להביא איזה 10,000 שקלים בחודש לפרנס את הילדים שלו.
דוד אמסלם: זה הבן אדם שמעניין אותי וצריך לעזור לו להתפרנס.
דוד אמסלם: לפעמים יש נטייה לפקידים, ואני הייתי פקיד, לבנות ממלכות.
דוד אמסלם: עוד ממלכה, עוד רגולציה שזה עוד פקידים, עוד כוח, יש לנו כבר מחלקת מיגון, פתחנו אותה ועכשיו אנחנו צריכים אנשים, וכך לפעמים שני אנשים הופכים להיות ארבעה אגפים וכולי וכולי.
דוד אמסלם: כאן אני מתחבר למה שאראל אמר.
דוד אמסלם: בסוף יש אזרח בחוץ וזה מה שמעניין.
דוד אמסלם: האזרח הקטן, אותו אחד שאמרתי שקם ב-5:00 בבוקר כדי לפרנס את ארבעת הילדים שלו וצריך לעזור לו.
דוד אמסלם: לפעמים כל התעטשות שלנו עולה לו חמישים אלף שקלים והוא לא יודע מאיפה להביא אותם.
דוד אמסלם: לפעמים זאת חצי שנת עבודה של הבחור.
דוד אמסלם: לכן גם כאן צריכים לפעול בשום שכל ובהרבה רחמים ובוודאי שאם זה הכרחי וזה חשוב וזה חייב להיות, אף אחד לא מוותר על בריאות של מישהו אחר, אבל היכן שאפשר להתגמש, לדעתי בעניינים האלה, באמת צריך ללכת לקראת העניין הזה.
דוד אמסלם: אשר, אני רואה אותך כגורם המרכזי.
דוד אמסלם: אני שמח שהתהליך יצא לדרך וזאת אכן בשורה גדולה עבורי.
דוד אמסלם: זה דיון ראשון שמישהו אמר שמשהו זז כאן בממשלה ואני אומר לך את האמת.
דוד אמסלם: עד עכשיו אני לא מצליח להבין למה כולם רבים עם כולם וכלום.
דוד אמסלם: אני שמח על הישיבה עצמה.
דוד אמסלם: בעזרת השם אני אעקוב אחרי הנושא.
דוד אמסלם: אנחנו נזמן אותך אלינו בפורום המקצועי וגם כמובן בפורום של הנציגים ואני אעשה כאן ישיבות מעקב כל ארבעה-חמישה חודשים.
דוד אמסלם: זה באמת לא רק כדי לעקוב ולבדוק מה לא עשיתם שזה פחות חשוב לי.
דוד אמסלם: לי יותר חשוב בישיבות האלה שתפעילו אותנו אם יש תקלה או חסימה כדי שניכנס וננסה לעזור לכם לשחרר.
דוד אמסלם: אני לא בעד למה היה אלא בואו נתקדם קדימה.
דוד אמסלם: אני עומד לרשותכם בעניין הזה.
דוד אמסלם: צהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה.
דוד אמסלם: הנושא: "פרק ב' מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2015 ו-2016" - סעיפים 3-7, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
דוד אמסלם: בבקשה, תומר, היועץ המשפטי.
<תומר רוזנר: תודה, אדוני היושב ראש, מטרת הדיון היא לעשות את ההשלמות באותם עניינים שלגביהם היו סיכומים לא סופיים, וחלק בדברים שהיו טעונים השלמה.
דוד אמסלם: דרך אגב, הערה קטנה לח"כים, אנחנו לא מצביעים היום, חוץ מהפיצול.
תמר זנדברג: אם אפשר איזשהו בריף על מה הולך להיות היום.
<תומר רוזנר: אני אציג.
<תומר רוזנר: כפי שחברי הכנסת יודעים, אנחנו דנו בכל סעיפי הפרק במספר ישיבות קודמות, ונותרו מספר עניינים שטעונים השלמה וליבון סופיים, שאותם אנחנו מבקשים להביא לדיון היום.
<תומר רוזנר: הנושאים האלה מסומנים בנוסח שמופיע בפניכם בצבע צהוב, בתוך הנוסחים, ונושאים נקודתיים שאנחנו נעמוד עליהם אחד לאחד.
<תומר רוזנר: הנושא הראשון שאנחנו נביא לדיון - הצעה של הוועדה שתובא לאישור מליאת הכנסת לפיצול נושא מהצעת החוק, שהוא נושא שהממשלה מכנה אותו - המס המכונה "היטל ציפוף" המופיע בסעיפים 3(2) ו-3, וכן בחלק מסעיף 4 להצעת החוק.
<תומר רוזנר: יושב ראש הוועדה הנחה אותנו להכין הצעה לפיצול הנושא הזה כך שהוא לא יידון במסגרת חוק ההסדרים, אלא הדיון בו יימשך.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על הנושא של "היטל הציפוף".
<תומר רוזנר: 2 ו-3, וחלק מסעיף 4.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים בין ה-50 ל-70.
דוד אמסלם: את, תמר לא בעד הפיצול?
תמר זנדברג: אני לא נגד.
תמר זנדברג: זה גם משהו, לא?
דוד אמסלם: את נמנעת.
דוד אמסלם: רוב.
דוד אמסלם: הפיצול עבר.
תמר זנדברג: זה גם משהו.
<תומר רוזנר: הנושא הראשון שבו אנחנו מבקשים לדון, הוא נושא שמופיע לפניכם בפיסקה אחת של סעיף 3, שהוא הנושא שיושב ראש הוועדה ביקש להכניס להצעת החוק.
<תומר רוזנר: וועדת הכנסת שקבעה שאין מדובר בנושא חדש, נושא הרשאות במקרקעין.
<תומר רוזנר: הנוסח שבפניכם, לצערי, איננו הנוסח המעודכן.
<תומר רוזנר: הנוסח שאנחנו נבקש להקריא אותו, אומר במה מדובר.