GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: בגלל שאף אחד לא משלם, אין מחיר לעבירה, לכן כל אחד עושה עבירות בגלל שאין מחיר.
דוד אמסלם: לכן שירות בתי הסוהר זה אחד מהמכשירים המשמעותיים ביותר כדי לקיים דמוקרטיה וסדר.
דוד אמסלם: אכן בן אדם שעובר על החוק צריך לשלם את עונשו, יש בתי משפט וכו'.
דוד אמסלם: אבל לאחר שכלאנו אותו על פי חוק צריך גם לשמור על כבודו, בסוף הוא גם בן אדם.
דוד אמסלם: צריך לשמור על כבודו המינימלי, לאפשר לו איזה שהם חיים סבירים כשהוא נמצא בבית הכלא.
דוד אמסלם: אני חושב זו החובה של המדינה.
דוד אמסלם: אני לא מצליח גם להבין בכלל את ההבדל ואת ההבחנה בין חדש לישן, אין לי מושג, אני חושב שזה משהו מעוות בחשיבה בכלל.
דוד אמסלם: כמו שאמרתי הממוצע זה הממוצע, אם אנחנו החלטנו שזה יהיה 4.5 מטר אז בסוף זה יהיה 4.5 מטר ואם זה החוק אז צריך לקיים את החוק.
דוד אמסלם: המדינה לא מקיימת את החוק רק איפה שנוח לה.
דוד אמסלם: אני מניח שאם היו רוצים להעלות עכשיו את מס ההכנסה בעוד 10% היו גובים את זה מחר בבוקר, אבל כדי לבנות בתי כלא, כנראה שזה עולה כסף ואין הכנסות אז זו בעיה, אבל בסוף יש אנשים.
דוד אמסלם: בסוף בסוף בסוף, בשורה התחתונה, יש אנשים שכלואים.
דוד אמסלם: לא חשוב עכשיו כרגע איך הם הגיעו לשם, הם חייבים לקבל תנאים בסיסיים למחייתם, לכבודם.
דוד אמסלם: אני ביקרתי לפני כחודשיים וחצי במפקדת השב"ס, הייתי אצל הנציב היוצא, פרנקו, ושוחחנו גם על השיפוצים וכו'.
דוד אמסלם: הוא גם סיפר לי שיש שם מקומות למשל במקלחות, שזה מתחת לשירותים.
דוד אמסלם: תשמע, זה לא לעניין.
דוד אמסלם: אז אני מבין שצריך תקופת התארגנות וכו', אבל מישהו צריך לשים חזון ולמשוך לשם.
דוד אמסלם: אני מניח שאותו סיפור נשמע גם בשנה הבאה.
דוד אמסלם: בתי כלא חדשים לא נבנים במדינה, הם נבנו בטעות בגלל שרצו להפריט אותם, אז מכרו אותם למדינה.
דוד אמסלם: אז, רבותיי, אי אפשר להחזיק את המקל משני הקצוות, צריך להחליט, אם אנחנו מדינת חוק אז יש לנו בתי כלא ובתי הכלא שלנו צריכים להיות ראויים, זו הנוסחה, גם אם הם עולים כסף.
דוד אמסלם: אין מה לעשות, לשמור על החוק זה עולה כסף.
דוד אמסלם: לכן בגלל שזו הנוסחה קשה לי לחיות עם הסיפור הזה של התקן הקיים כיום, שעדיין, אם אתם משחררים 1,500 איש על ציר הזמן, מקצרים להם, זה שלושה חודשים, זה שבועיים, זה שלושה שבועות, בסוף סוף סוף אנחנו עדיין נשארים בתקן של כמעט 3.2 מטר.
דוד אמסלם: איך אמר אחד החבר'ה?
דוד אמסלם: כשלוקחים בחשבון שיש גם נשים וילדים, ששם המרווח יותר גדול, זה אפילו פחות מ-3 מטר.
דוד אמסלם: עושים ממוצע.
דוד אמסלם: בסדר, גם את הכלא של הנשים, גם את הכלא של הילדים.
דוד אמסלם: לכן קודם כל אני מבקש להוריד את התקן הזה בעוד 10%.
דוד אמסלם: אני מתחבר למה שאמר חבר הכנסת סעדי, אני חושב שזה צריך לעמוד על 15,000 בערך, 15,500, משהו כזה, כדי שיהיה יותר מרווח לאנשים בבתי הכלא.
דוד אמסלם: אני גם דיברתי איתך על זה, יואל, אני חושב שזה צריך ללכת לשם.
דוד אמסלם: אני מציע להעמיד את זה על 15,500.
דוד אמסלם: אני חושב שזה ייתן יותר מרווח לאנשים, אני חושב שזה ייתן יותר - - - בוא נגיד ככה, אנחנו מדינה שצריכה גם לעמוד על זכויות האדם, לא קשור מי הוא, אני חושב שזה כבודו של אותו אסיר.
דוד אמסלם: לשם אני רוצה לקחת את זה, בגלל שאני חושב שזה מה שנכון.
דוד אמסלם: מעבר לזה, כמו שאמרתי, אני אקיים פה דיון בעוד חצי שנה, לקראת דיוני 2017, כדי לבוא ואני אסייע לכם, אנחנו בוועדה, כדי ללחוץ על האוצר לתקצב ולהסדיר את הנושא הזה.
דוד אמסלם: באמת, הוא חייב להיות מוסדר.
דוד אמסלם: אני מניח שגם אתם מבינים, גם לכם זה מפריע, זה קשה גם להתנהל, אנשים יותר עצבניים, אנשים קצת פחות רגועים, אתם גם מתוסכלים מהעניין.
דוד אמסלם: תמיד אני אומר, גם הסוהר הוא סוג של אסיר בפנים.
דוד אמסלם: הוא מבין, הוא חי את זה והמציאות הזו גם מקשה עליו.
דוד אמסלם: לכן אני אציע לוועדה עכשיו, כמו שאמרתי, להעמיד את זה על תקן של 15,500, ובעוד חצי שנה נקיים דיון בנושא.
<עידו בן יצחק: רק לגבי התוקף, הצו, כפי שהוגש, מדבר על שנה, אני חושב שלמען הסדר הטוב נקבע תאריכים מדויקים.
<עידו בן יצחק: הצו הקודם פוקע ב-30 בנובמבר, זה החל מ-1 בדצמבר עד 30 בנובמבר.
בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב ראש, אני לא הייתי בדיון, הייתי בדיון אחר, אני מתנצל, באתי רק להצבעה.
בצלאל סמוטריץ': עברתי על החומר לפני.
בצלאל סמוטריץ': אני רק רוצה לומר לפרוטוקול שמדינת ישראל חייבת לעשות תיקון גדול מאוד, אולי כדאי יהיה לקיים דיון בעניין בראשותך, בכל מה שנוגע לתנאי כליאה.
בצלאל סמוטריץ': דיברתם על זה?
בצלאל סמוטריץ': אני תמיד אומר, אתה יודע, עבריין גונב כי אין לו כסף, שמים אותו בבית סוהר, מדינת ישראל עוברת על החוק כל יום כי אין לה כסף ואף אחד לא שם אותה בבית סוהר.
דוד אמסלם: זה בדיוק מה שדיברנו.
אוסאמה סעדי: קלעת לדעת גדולים.
בצלאל סמוטריץ': הייתי מבקר מתקני כליאה מטעם לשכת עורכי הדין ונחשפתי לדברים מזעזעים.
דוד אמסלם: בצלאל, אני התחברתי לראש שלך בסיכום.
דוד אמסלם: אל"ף, הורדנו גם את התקן וגם נעשה דיון בעוד חצי שנה כדי לבדוק את כל סוגיית ה - - -
בצלאל סמוטריץ': שטח לאסיר ו - - -
דוד אמסלם: רק ברשותך, אתה יכול לתת תשובה לחבר ששאל לגבי הנושא של שינוי הנוסחה, ברוטו, נטו?
<שמעון בר גור: אני הבנתי את השאלה ואני אתן את התשובה.
<שמעון בר גור: אני שוב אחזור על הדוגמה.
<שמעון בר גור: לאורך שנים חישוב התקופה המנהלית נגזר מאורך המאסר שנגזר על אדם.
<שמעון בר גור: אם היום הוא נשפט ל-24 חודש, הולכים לטבלה שנמצאת בחוק, 24 חודש, חמישה שבועות, הוא משתחרר בעוד 24 חודש פחות חמישה שבועות.
<שמעון בר גור: אם הוא מקבל שליש, שליש של 24 חודש זה 8 חודשים, הוא צריך לרצות 16 חודש, ממה מורידים לו את המנהלי, גם בשני שליש הוא זכאי למנהלי, לא מסתכלים על הטבלה של ה-16 חודש, אלא אותו בסיס, 24 חודש.
<שמעון בר גור: אז הוא מקבל חמישה שבועות, זה יורד לו או מה-24 חודש או מה-16 חודשים.
<שמעון בר גור: באיזה שהוא שלב עלתה השאלה האם אנחנו מחשבים נכון.
<שמעון בר גור: אנחנו פרסמנו הודעה שאנחנו נתחיל לחשב את התקופה של ה-16 חודש לפי מה שכתוב בטבלה 16 חודש, כי הוא היה בכלא 16 חודשים.
<שמעון בר גור: לא מגיעים לו חמישה שבועות, מגיע לו לפי הטבלה, לצורך השיחה בינינו, ארבע שבועות.
דוד אמסלם: זאת אומרת אתה נותן לו את זה על הנטו.
<שמעון בר גור: על היחסי.
דוד אמסלם: בהנחה שירד לו השליש, בלי השליש.
<שמעון בר גור: פרסמנו את ההודעה הזאת ואז עלו טענות נגד זה.
<שמעון בר גור: אנחנו חזרנו בנו, החזרנו את הכול, אף אסיר לא ניזוק, אין אסיר אחד שקיבל פחות.
דוד אמסלם: זאת אומרת חזרתם לברוטו.
<שמעון בר גור: בדיוק, חזרנו לברוטו.
<שמעון בר גור: התקיימו דיונים בין שב"ס, משרד המשפטים והמשרד לבט"פ והתקבלה הדעה שהחישוב הנכון הוא השינוי, זאת אומרת שזה צריך להיות פרופורציונאלי לתקופת המאסר שבן אדם יושב, בפועל.
<שמעון בר גור: עד פה אני מסכים עם מה שאמר עורך דין גנות, אני מתפלא שמישהו בבית סוהר חרמון - - -
<אהוד גנות: זה היה אתמול בערב שם.
<שמעון בר גור: כי ההנחיה שצריכה להחיל את זה צריכה לבוא מחטיבת הכליאה ואנחנו עוד לא הוצאנו אותה.
<שמעון בר גור: אז ככל שיש הנחיה כזו בחרמון, אנחנו נבדוק את זה מיד ואנחנו נבטל אותה עד שזה ייצא.
<שמעון בר גור: אבל בסיס הדברים כפי שהצגתי.
<עידו בן יצחק: אז אתם הולכים עכשיו לפי הנטו או לפי הברוטו?
דוד אמסלם: הברוטו.
<אושרה קנצפולסקי: יש כוונה ללכת לפי הנטו ולא לפי הברוטו.
דוד אמסלם: אתם הולכים על הברוטו או על הנטו?
<שמעון בר גור: על הנטו.
<שמעון בר גור: אני לא יודע ברוטו-נטו, על התקופה שהוא ישב.
דוד אמסלם: מה אומר החוק?
אוסאמה סעדי: זה מנוגד לחוק, החוק אומר מה שנגזר.
<עידו בן יצחק: החוק מדבר על תקופת מאסרו המלאה.
אוסאמה סעדי: נכון, כתוב נגזר עליו.
<עידו בן יצחק: תקופת המאסר שנותרה לאסיר לשבת או בתום תקופת מאסרו המלאה או עד למועד שנקבע - - -
דוד אמסלם: אני לא מצליח להבין את כל השיטה.
דוד אמסלם: הרי יכולתם לקבוע - - - אתם קובעים את הפרמטרים.
דוד אמסלם: נניח אתה רוצה לעשות שינוי חקיקה, אז אתה מביא את זה, שלוש שנים, או תקבע ארבע שנים, לא יודע, הרי אתם הבאתם את זה בזמנו.
דוד אמסלם: אף אחד לא שאל למה זה ארבע שנים ולא חמש שנים או שלוש שנים, אתם באתם ואמרתם 'רבותיי, אנחנו רוצים, יש בעיה'.
דוד אמסלם: אתם באתם ברמת העיקרון, שהוא מוצדק, בגלל זה גם ירדנו עכשיו, אתם אמרתם שיש צפיפות, יש זה, יש פה, יש שם, ואני מניח שנקבע בחוק הברוטו.
דוד אמסלם: למה ההתעקשות, ברוטו, נטו?
דוד אמסלם: הרי אתה רוצה ללכת לאותו כיוון.
דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין מה - - -
<ליאנה מגד: אני רוצה להתייחס.
<סיגל שהב: לא הבנו, מינואר זה אמור להיות בפועל?
<ליאנה מגד: זה יהיה מינואר.
<ליאנה מגד: אני עורכת דין ליאנה מגד מייעוץ וחקיקה פלילי, משרד המשפטים.
<ליאנה מגד: אלינו הגיעה פנייה משב"ס באמת כדי לדון בפרשנויות המשפטיות של שיטת החישוב.
<ליאנה מגד: כשזה הגיע אלינו זה היה במצב, אני לא אלאה בהיסטוריה של הדבר הזה, שניתנה הנחיה של שב"ס לשנות את שיטת החישוב.
<ליאנה מגד: אנחנו ביקשנו משב"ס לעשות הפסקה בהנחיה הזאת, לקיים אצלנו דיון מסודר ואחרי שיתקיים דיון אצל רז נזרי להחליט בעניין.
<ליאנה מגד: אנחנו ראינו שבנקודת החישוב הזאת, לעניין יתרת המאסר, החוק ניתן לשתי פרשנויות אפשריות, חלק אחד הוא בתוספת, חלק אחד הוא בחוק עצמו וכל אחד מהחלקים האלה בחוק מושך לכיוון פרשנות אחרת.
<ליאנה מגד: במצב של שתי אפשרויות לפרשנות החוק אנחנו הולכים לפי פרשנות החלטית.
<ליאנה מגד: התקיים דיון אצלנו, אצל רז נזרי, בנקודה הזאת, כולל הסנגוריה הציבורית, שב"ס, המשרד לבטחון פנים.
<ליאנה מגד: הפרשנות שאומצה בסופו של דבר הייתה שלאור העובדה שהשחרור המנהלי מדבר על צפיפות בפועל בבתי הסוהר ומצבת אסירים בפועל בבתי הסוהר הפרשנות התכליתית הנכונה היא של מה שריצה האסיר בפועל, כשבעצם אנחנו אומרים, כשאסיר ריצה תקופה מסוימת, על כך הוא יקבל שחרור מנהלי ולא על תקופה עתידית שקוצרה לו והוא לא ישב עליה.
<ליאנה מגד: זו הפרשנות שאומצה.
<ליאנה מגד: אנחנו חשבנו שניתן להגן עליה בבית המשפט והיא הפרשנות התכליתית המתאימה לעניין הזה.
<ליאנה מגד: אנחנו כן ביקשנו משב"ס לעצור את ההנחיה המיידית כדי שלא יהיה מצב שאסירים שעכשיו אמורים היו להשתחרר, פתאום שב"ס מגיע ואומר 'אני לא משחרר אותם'.
דוד אמסלם: מה היה עד היום?
<שמעון בר גור: עד היום שחררנו לפי המלא, לפי הברוטו, מה שאתה קורא.
דוד אמסלם: אז אני שואל שאלה, מי קם בבוקר עם כאב בטן?
<שמעון בר גור: לא שב"ס.
<שמעון בר גור: זהו, מעבר לזה אני לא אומר.
דוד אמסלם: אני שואל את השאלה הבאה, הרי בסופו של דבר, בסוף בסוף בסוף, כמו שאמרתי, אנחנו באים מזווית המטראז'.
דוד אמסלם: לכאורה אתם תביאו את הברוטו, אנחנו נוריד את התקן ואז בסוף תצטרכו לשחרר.
דוד אמסלם: משם אנחנו נבוא.
דוד אמסלם: הרי בסוף אני בא מהזווית רק של המטראז', אם לאסיר יש תנאים בסיסיים, שירצה את כל עונשו, אין שום סיבה שישתחרר לפני הזמן.
דוד אמסלם: אבל היות שמדינת ישראל, כמו שאמר מי שאמר כאן, לא אוהבת להוציא כסף על אסירים בגלל שזה לא מכניס כסף, אז מה שלא מכניס כסף לא נתקצב, לכן משאירים את המקום.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה פשוטה, למה מישהו קם בבוקר והחליט, כאבה לו הבטן והוא אמר 'בואו נעשה דיון כזה', מה שבעצם הייתה מסורת של הרבה מאוד שנים.
דוד אמסלם: עזבי ככה, או ככה, הייתה פרשנות ככה או ככה, יש צדדים לכאן או לכאן - - - איך אמרת?
דוד אמסלם: יש סעיף שתומך בזה, יש - - - למה היה פה בית שמאי?
דוד אמסלם: למי כאב בבטן?
<ליאנה מגד: זה בוודאי לא הייתה יוזמה של מחלקת ייעוץ וחקיקה לשנות את ה - - -
דוד אמסלם: אם זו לא הייתה יוזמה של שב"ס, אז של מי?
<ליאנה מגד: אני לא יודעת לזכור בדיוק איך - - - זה דבר שעלה לפני מספר שנים, בדיונים אחרים, בפרקליטות וכו' והגיע אלינו.
דוד אמסלם: אני הייתי מבקש מכם, אני רוצה גם להכניס את זה לפרוטוקול, זאת שאלה מאוד חשובה, בגלל שאני חושב שהיה פה נוהג מהעבר ואני חושב שלא כדאי - - - בגלל שאנחנו הולכים לאותו כיוון, כולנו הרי הולכים לאותו כיוון, כמו שאמרתי, זה אם אתם תעלו מכאן אנחנו נוריד מכאן, אבל בסופו של דבר התוצאה תהיה - - - אני אומר, תשקלו שוב פעם את עמדתכם בעניין.
דוד אמסלם: אין פה, לדעתי, מוטיבציות יתר.
דוד אמסלם: אני דווקא רואה את זה בצורה החיובית, אני רואה, אל"ף, שאנחנו שומרים על זכויות האסיר, מבחינת זכויות האדם, דבר שני, אנחנו נותנים לו עוד מוטיבציה גם להתנהג טוב, הרי תמיד אפשר לשלול לו גם את זה.
דוד אמסלם: היות שהוא היה מורגל לזה בעבר, למה לקחת לו את זה היום?
דוד אמסלם: בגלל שאנחנו הולכים לאותו כיוון כולם.
דוד אמסלם: שמעון אמר את זה בצורה נחושה, זה לא אנחנו, אני מבין מהטונציה ש'אנחנו בכלל לא תמכנו בזה', עזוב.
דוד אמסלם: לכן אני אומר, תשקלו את העניין, להחזיר את המצב לקדמותו ולהשאיר את העסק רגוע כמו שהוא היה עד היום, בפרמטרים שניתנו, אנחנו לא רוצים להקל ולא להחמיר, שיהיה אותו דבר כמו שהיה.
<ליאנה מגד: אני אעביר את זה הלאה.
דוד אמסלם: אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא צו הכניסה לישראל.
דוד אמסלם: אני אקריא, שלח אלי סילבן שלום: "על פי סעיף 17ב' לחוק הכניסה לישראל התשי"ב-1952 בסמכות שר הפנים לפטור בצו אזרחים בעלי דרכון ממדינה אחרת מהוראת החוק, אחרי התייעצות עם ועדת הפנים של הכנסת".
דוד אמסלם: הוא מתייעץ איתנו עכשיו.
דוד אמסלם: "בהתאם לכך הוצא צו הכניסה לישראל התשל"ד-1974 הפוטר בעלי דרכונים של המפורטות בו מהצורך קבלת אשרת מעבר או אשרת ביקור מסוג ב'2 – הכוונה תייר ללא עבודה, לתקופה של עד שלושה חודשים.
דוד אמסלם: ביום 15.10.13 ממשלת ישראל חתמה עם הסכם עם ממשלת המדינה העצמאית של פפואה ניו-גיני בדבר פטור הדדי מהצורך קבלת אשרה, כאמור לתקופה של עד שלושה חודשים.
דוד אמסלם: על מנת לבצע את ההסכם יש צורך לאישור מול הממשלה בתיקון הצו האמור.
דוד אמסלם: לפיכך אבקש לקיים התייעצות עם הועדה שבראשותך בעניין זה.
דוד אמסלם: בברכה סילבן שלום".
דוד אמסלם: קודם כל הוועדה שואלת אם היא יכולה ללכת לראות את המקום הזה, לראות מה זה.
דוד אמסלם: בכל מקרה למישהו יש להשיג על העניין?
תמר זנדברג: אני רוצה לעדכן את הוועדה גם לעכשיו וגם להבא.
תמר זנדברג: מונח לפנינו מכתב מאוד מאוד לקוני, מאוד מאוד פשוט שמדינות חתמו הסכם, אבל לא מונח בפנינו נסיבות ההסכם הזה או הסכמים נוספים ומשלימים.
תמר זנדברג: עם פפואה ניו-גיני באותה זמן שמתואר לנו כאן, זה באוקטובר 2013, במקביל להסכם ההדדי לפטור מאשרה נחתם גם הסכם למכירת ציוד ביטחוני, אימון כוחות ביטחון ומודיעין.
תמר זנדברג: כלומר, הסכם - - -
דוד אמסלם: עם מי?
תמר זנדברג: עם פופאה ניו-גיני.
תמר זנדברג: באותו זמן ראש ממשלת פופאה ניו-גיני יחד עם שר הביטחון של פופאה ניו-גיני ביקרו בארץ בתעשיות הביטחוניות ונחתם הסכם ביטחוני.
תמר זנדברג: אז קודם כל, מה שאני רוצה חברת הכנסת בוקר, זה שההסכם יונח בפנינו קודם כל.
דוד אמסלם: איזה הסכם?
תמר זנדברג: ההסכם הביטחוני.
דוד אמסלם: היא מבקשת, מותר לה.
תמר זנדברג: ההסכם לפטור מאשרה לא נולד בחלל האוויר.
תמר זנדברג: הוא נולד אפרופו, הסכם יצוא או סחר או איך שלא נקרא לזה ביטחוני.
תמר זנדברג: עוד אני אעדכן שפפואה ניו-גיני היא מדינה שמככבת גם בדוחות של ארגוני זכויות אדם, גם של מחלקת המדינה של ארצות הברית כמדינה שיש בה הפרות זכויות אדם.
תמר זנדברג: מדינה מסוכנת לנשים, מדינה שהיא - - -.
תמר זנדברג: אני לא יודעת ואנחנו לא יודעים כרגע, הנשק הישראלי שנמכר לשם למה הוא משמש.
תמר זנדברג: האם הוא משמש את כוחות הביטחון של פפואה ניו-גיני להפרות זכויות אדם, לאונס, לאלימות נגד אזרחים, לכל דברים מהסוג הזה.
תמר זנדברג: עכשיו, כמה דברים יש כאן, אחת: אם הדברים האלה מתבצעים אז אנחנו אזרחי ישראל צריכים לדעת.
תמר זנדברג: שתיים, אם מונחת בפנינו בקשה לפטור מאשרה, אז כלל ההיקף שנחתם במסגרת אותו ביקור ובמסגרת אותם הסכמים צריכים להיות מונחים בפנינו.
תמר זנדברג: הרי אנחנו לא רוצים, הרי מה קורה פה, אומרים לנו: אולי זה תיירות, ויכול להיות כל מיני דברים.
תמר זנדברג: ההסכם הזה נחתם במקביל או במסגרת הסכם ביטחוני.
תמר זנדברג: קודם כל שההסכם יונח בפנינו, כמובן יש בו חלקים סודיים או כאלה ואחרים, אז לא.
תמר זנדברג: אבל בדרך כלל לא מדובר בדברים באמת ביטחוניים.
תמר זנדברג: מדובר בהסכמים מסחריים של חברות מסחריות ישראליות שמייצרות למען הרווח שלהן ייצוא ביטחוני.
תמר זנדברג: קודם כל על מנת שהוועדה, שלא ישימו מכשול לפני עיוור, שאנחנו קודם כל נדע במה דברים אמורים ואז נוכל לשפוט האם אנחנו מעוניינים שמצב כזה יתקיים או לא.
תמר זנדברג: כל עוד הדיון הזה לא מתקיים אין לנו אפשרות, כל עוד המידע לא מונח בפינינו אין לנו אפשרות שהדיון יתקיים.
דוד אמסלם: עוד מישהו רוצה להעיר?
שרן השכל: ברשותך אני רוצה - - -
דוד אמסלם: בוודאי, קודם כל אנחנו מברכים את חברת הכנסת שרן.
שרן השכל: אני חושבת שההצעה לפטור אשרות וויזות בכלל מבחינה תיירותית, כמובן שזה לא מסכן אותנו, זה משהו מבורך.
שרן השכל: כמה שפחות סרבול, כמה שפחות בירוקרטיה יותר טוב.
שרן השכל: אני מסכימה שאם יש איזשהו הסכם שהיה צריך לבוא ולהציג אותו.
שרן השכל: עם זאת פפואה ניו-גיני אינה שונה ממדינה כמו הודו ששם גם יש הפרות של זכויות אדם ויש אונס ויש בעיות מאוד מאוד קשות.
שרן השכל: אני לא חושבת שהבעיות בתוך המדינה צריכות להפריע ליחסים ולמתן של ויזות - - -
תמר זנדברג: רק לחדד, אני לא מתכוונת בתוך המדינה.
תמר זנדברג: אני מתכוונת לנשק ישראלי שאנחנו רוצים לוודא שהוא לא משמש לצורך הפרות זכויות אדם, לאונס.
תמר זנדברג: יש דוחות על כוחות הביטחון של פפואה ניו-גיני שמבצעים פשעים נגד אזרחים, אלימות, אונס וכדומה.
תמר זנדברג: אני לא הייתי רוצה לדעת שנשק ישראלי משמש את הדברים האלה.
דוד אמסלם: חברת הכנסת זנדברג קיבלנו את עמדתך.
דוד אמסלם: תני לה לדבר.
דוד אמסלם: היא רוצה להגיד את עמדתה.
דוד אמסלם: אנחנו לא בקטע של לתקן אותה.
תמר זנדברג: כיוון שהיא התייחסה למה שאמרתי רק רציתי לחדד.
שרן השכל: בכל אופן אני חושבת שזו יוזמה ברוכה, מבורכת.
שרן השכל: כל מדינה שאנחנו יכולים לפתוח איתה באמת תיירות ולהביא תיירים לראות את המדינה שלנו וגם לנסוע לשם, לפי דעתי זה משהו מבורך.
דוד אמסלם: חבר הכנסת בצלאל בבקשה.
בצלאל סמוטריץ': אני בהערה, בא' או בע', רק מצד כבודה ומעמדה של הכנסת.
בצלאל סמוטריץ': יש באמת טעם לפגם.
בצלאל סמוטריץ': אי אפשר לקיים התייעצות כשהחומר לא בפנינו.
בצלאל סמוטריץ': אני לא מכיר את - - - חברת הכנסת זנדברג - - -
דוד אמסלם: איזה חומר?
בצלאל סמוטריץ': כמה אנשים מישראל נוסעים לפפואה ניו-גיני וכמה - - - <קריאה:> אנחנו לא קיבלנו עדיין נתונים, אנחנו נשמע אותם.
דוד אמסלם: עכשיו משרד החוץ בבקשה.
<רפאל מורב: שלום.
<רפאל מורב: אני רפי מורב, אני מנהל חלקת הפאסיפיק במשרד החוץ.
<רפאל מורב: קודם כל איפה זה פפואה ניו-גיני, אני אסבר את האוזן.
<רפאל מורב: זה מצפון לאוסטרליה מזרח לפיליפינים - - -
דוד אמסלם: ברשותך אני רוצה להתחבר לדיון אחר.
דוד אמסלם: היות ואתה כאן ממשרד החוץ, מה שנקרא מרביצים, פעם אמר לי הבוס שלי: "מרביצים לילד שבא לבית הספר" לשליח, מה לעשות.
דוד אמסלם: עשינו כאן דיון על יהודי אתיופיה.
דוד אמסלם: הזמנו את משרד החוץ, החבר'ה לא באו.
דוד אמסלם: אני אמרתי את זה גם לסגנית שר החוץ ואני מתכוון להגיד לראש הממשלה.
דוד אמסלם: כשאנחנו מזמינים אתכם כאן לדיונים בנושאים של יהודים בעולם, אז תבואו גם לדיונים, לא רק איפה שמעניין אתכם.
<רפאל מורב: תודה.
<רפאל מורב: מדינה של 8 מיליון תושבים, מהמדינות הידידותיות ביותר לישראל במרחב הפאסיפיק.
<רפאל מורב: מרחב שנותן תמיכה לישראל בארגונים הבינלאומיים ובכל המוסדות המולטילטרליים.
<רפאל מורב: מבחינה זו לפפואה ניו-גיני יש להשפעה כמדינה גדולה ביותר במרחב הזה על המדינות האחרות.
<רפאל מורב: כפי שציינת אדוני היושב ראש, באוקטובר 2013 התקיים ביקור היסטורי של ראש ממשלת פפואה ניו-גיני, פיטר אוניל בישראל שבמהלכו נחתמו מספר הסכמים כולל הסכם לפטור הדדי מאשרות כניסה.
<רפאל מורב: ההסכם הזה חשוב לא משום שיש מבול של תיירים מפפואה ניו-גיני שרוצים לבקר, אלא משום שיש בכל זאת תיירות צליינות שבאה לארץ, יש תנועה של גורמים רשמיים שבאים.
<רפאל מורב: זה ממש מהווה להם מכשול, הצורך לוויזה, משום שהם להטריח את עצמם לקנברה באוסטרליה ששם השגרירות הישראלית הכי קרובה.
<רפאל מורב: כך שהרבה תיירים, ויש שם בכל זאת שכבה של בעלי אמצעים, זו מדינה של 8 מיליון תושבים שיש לה מחצבים.
<רפאל מורב: לאחרונה היא יצואנית של גז, כך שיש שם בעלי אמצעים שיכולים לבוא לארץ.
<רפאל מורב: הוויזה היא בפירוש מכשול.
<רפאל מורב: אבל מה שיותר חמור בינינו, זה מכשול בפני גורמים רשמיים שרוצים לבוא לארץ, אנחנו רוצים להעמיק איתם את הקשרים והעדר הפטור מהווה מכשול ממשי.
<רפאל מורב: יתרה מזאת אני רוצה לציין שמצידה של פפואה ניו-גיני ההסכם אושרר כעבור שבועיים ואנחנו היום שנתיים אחרי חתימת ההסכם וטרם אושרר.
תמר זנדברג: למה זה רק עכשיו?
<רפאל מורב: שאלה טובה, שאלה טובה מאוד.
<רפאל מורב: מכוון שזה מסחר בין משרדי ממשל שונים - - -
דוד אמסלם: אתה שואל אותי, אני שואל.
<רפאל מורב: אני מציין פה עובדה, אני לא מצביע על - - -
דוד אמסלם: מי הביא את הנושא הזה, אתם או משרד הפנים?
<מיכל יוספוב: משרד הפנים.
דוד אמסלם: למה חיכיתם שנתיים?
<רפאל מורב: אולי אני אסיים את מה שיש לי להגיד.
<רפאל מורב: בכל מקרה זה המצב העובדתי, אנחנו שנתיים אחרי והוא טרם אושרר.
<רפאל מורב: זה מאוד מביך ביחסנו מול פפואה ניו-גיני, כי זה גם מחויבות של ראש הממשלה שלנו מול ראש ממשלת פפואה ניו-גיני שהבטיח לו חזור והבטח שההסכם הזה יאושרר, כולל בשיחה שהם קיימו ביניהם ב- 31 באוגוסט אחרון כאשר ראש הממשלה התקשר כדי לבקש תמיכת פיטר אוניל ראש הממשלה להצבעה שהייתה מאוד חשובה לנו באחת הגורמים הבינלאומיים.
<רפאל מורב: כעת אני אשיב למה שאמרת, אנחנו פה הוזמנו לדיון על הסכם פטור מאשרות.
<רפאל מורב: אני כמובן אשמח להיות מוזמן לדיון אחר על הסכם של שיתוף פעולה ביטחוני.
<רפאל מורב: אני רק אומר כמשפט כללי שההסכם למעשה לא מופעל.
<רפאל מורב: כל עוד הדאגות שהובעו הן בהחלט לגיטימיות, אבל ההסכם בפועל הוא לא מופעל - - -
<רפאל מורב: ההסכם לשיתוף פעולה ביטחוני.
דוד אמסלם: הוא לא רלוונטי לדיון.
<רפאל מורב: הוא לא רלוונטי, אבל היות וזה הועלה - - -
תמר זנדברג: חוץ משני ההסכמים האלה יש עוד הסכמים?
תמר זנדברג: אלו שני ההסכמים.
<רפאל מורב: אתה יכול להזמין את חברת הכנסת זנדברג, היא באמת חברת כנסת חרוצה ודעתנית, לאיזה קפה וספר לה על כל ההסכמים שיש, לא בוועדה הזאת.
<רפאל מורב: בשמחה רבה.
דוד אמסלם: רשות האוכלוסין לגבי הנושא של הנתונים, יש לכם נתונים?
<מיכל יוספוב: יש לנו נתונים: מ- 2009 ועד 2015 הגיעו לארץ 1,356 תיירים מפפואה ניו-גיני.
דוד אמסלם: הרבה.
<מיכל יוספוב: בסך הכול נשאר בארץ בנאדם אחד עם רישיון לא תקף.
דוד אמסלם: דרך אגב, למה לא הבאתם את הנושא הזה לאישור לפני שנתיים?
<אורלי שמואל: זה לא שלא הבאנו.
<אורלי שמואל: יש תהליך מקובל לאשרור הסכמים בינלאומיים.
דוד אמסלם: בדרך כלל זה לוקח שנתיים?
<אורלי שמואל: היו פה כל מיני דברים טכניים, לאו דווקא מהותיים.
<אורלי שמואל: דברים טכניים כגון החלפת הכנסת ודברים כאלה.
תמר זנדברג: ב-2013 היו הבחירות האחרונות.
<אורלי שמואל: יש פה משרדים אחרים רלוונטיים, זה לא - - -
דוד אמסלם: אורלי, תקשיבי לי.
דוד אמסלם: תרשמו לכם 'כוכבית לא תקין'.
<אורלי שמואל: אני שוב מציינת שההליך קשור במספר משרדי ממשלה וזה לא משהו שקשור רק לנו.
דוד אמסלם: הרי בסוף כל תהליך יש אבן הראשה.
<אורלי שמואל: זה לא אנחנו שמנהלים את המשא ומתן.
<אורלי שמואל: מי שמנהל את המשא המתן זה הלשכה המשפטית של משרד החוץ, אנחנו מונחים על ידם.
דוד אמסלם: הבנתי, בעצם אתם מדור שלהם.
דוד אמסלם: גדול, אתם כאילו הדואר.
<אורלי שמואל: זה לא הדואר, הם מעבירים לנו את ההסכמים - - -
דוד אמסלם: מתי קיבלתם את ההסכמים?
דוד אמסלם: מתי קיבלתם את האישור להתקדם?
<אורלי שמואל: ב-2013 הם העבירו אלינו בקשה.
דוד אמסלם: ומאז עשיתם?
דוד אמסלם: יצאתם לחופש, יצאתם, הלכתם, נחתם – הכול חודשיים, מה הלאה?
<אורלי שמואל: סליחה, השר נותן את האישור העקרוני.
<אורלי שמואל: אנחנו מעבירים את האישור העקרוני למשרד החוץ, והם מנהלים את המשא ומתן.
<אורלי שמואל: אנחנו לא מנהלים את המשא ומתן.
דוד אמסלם: מתי נתתם להם את ההסכם העקרוני?
<אורלי שמואל: ב-2013.
דוד אמסלם: ואז אתם, כמה זמן דנתם?
דוד אמסלם: היא אומרת שהפרוצדורה היא כזאת, אתה פונה אליהם, הם מאשרים את הפניה שלכם, מחזירים אליכם, אתם מנהלים משא ומתן וחוזרים אליהם חזרה כדי להביא אלינו.
<רפאל מורב: אין שום משא ומתן.
<רפאל מורב: ההסכם נחתם.
<רפאל מורב: השלב הבא - - -
דוד אמסלם: בשנת 2013?
דוד אמסלם: תשמעו, אני לא מקים וועדת חקירה פה, זה לא הנושא.
דוד אמסלם: אני רק אמרתי 'תרשמו כוכבית'.
דוד אמסלם: אבל מה אני מבקש/ מציע לכם, תרצו תעשו, לא תרצו לא תעשו.
דוד אמסלם: אני מציע לכם לשבת לפגישת עבודה.
דוד אמסלם: אתם רוצים, אתן לכם את הוועדה - - -
<רפאל מורב: אנחנו יושבים בצורה שוטפת.
דוד אמסלם: אם אתם יודעים הכול, לא אמרתי כלום.
דוד אמסלם: אבל ברור לכם לחלוטין שאם ממשלת ישראל יצאה לדרך בשנת 2013 לא יכול להיות שאנחנו דנים על זה כמעט בדצמבר 2015.
דוד אמסלם: משהו לא בסדר.
דוד אמסלם: לקחתי בחשבון שאתם יוצאים לחופשה, שיש בעיות של קייטנות, שאתם צריכים גם לאוכל צהריים, הכול.
דוד אמסלם: אבל שנתיים וחודש לא הגיוני.
דוד אמסלם: תשבו ביניכם ותסדרו נהלי עבודה.
דוד אמסלם: משהו לא בסדר בציר של העבודה.
דוד אמסלם: אני מניח שזה לא קשור אליך באופן אישי, אל תיקחו את זה אישי.
דוד אמסלם: יש פה משהו, וכמובן יש המון עבודה אחרת.
דוד אמסלם: אבל מישהו החליט להוציא כאן תהליך לפני שנתיים והוא לא יכול לנחות אצלנו כאן אחרי שנתיים ושבועיים.
דוד אמסלם: זו הצעה, תרצו תיקחו, לא תרצו אל תיקחו.
דוד אמסלם: רבותיי, גלעד יקרא את נוסח ההצעה ואנחנו נצביע.
דוד אמסלם: <גלעד קרן:> "צו הכניסה לישראל תום אשרה (תיקון) תשע"ה – 2015.
דוד אמסלם: בתוקף סמכותי לפי סעיף 17ב' ל"חוק הכניסה לישראל" תשי"ב- 1952 ולאחר התייעצות עם ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת אני מצווה לאמור: התוספת לצו הכניסה לישראל תום האשרה תשל"ד- 1974 אחרי פנמה יבואו פפואה ניו-גיני".
דוד אמסלם: הצבעה בעד – רוב
דוד אמסלם: נמנע – 1
דוד אמסלם: עבדאללה אבו מערוף נמנע.
דוד אמסלם: תגידו לשר שאנחנו תומכים בהתייעצות.
דוד אמסלם: אני פותח את הישיבה.
דוד אמסלם: במסגרת הנושא שדנו עליו וגם בנושא של "חוק התכנון והבנייה" והסדרת כל הנושא של המגזר הלא יהודי, גם אני תמכתי אז וגם תומך היום בהסדרת המצב הקיים.
דוד אמסלם: קודם כל להסדיר את המצב הקיים.
דוד אמסלם: בעצם מכאן להתקדם קדימה.
דוד אמסלם: במסגרת זו הובאו בפנינו שני דברים: 1.
דוד אמסלם: ביטול הכרזה על חלק משמורת הטבע הר מירון לפי תכנית ג/18499 בפקיעין.
דוד אמסלם: ביטול הכרזה על חלק משמורת טבע הר מירון לפי תכנית ג'/6400 ותכנית ג'/19399 להרחבת שכונת חיילים בחורפיש.
דוד אמסלם: בגדול לפי הבנתי מדובר על הכשרת מצב קיים.
דוד אמסלם: <קריאה:> הרחבת שכונת חיילים משוחררים, זה לא מצב קיים.
דוד אמסלם: הרוב זה הכשרת מצב קיים, חלק.
דוד אמסלם: אני הקראתי את כל הצווים יחד.
דוד אמסלם: משרד הפנים ידבר.
דוד אמסלם: בעיקרון אנחנו מדברים גם על הכשרת מצב קיים וגם מחסנית לגידור של אותה אוכלוסייה גם כדי לאפשר להם לחיות.
דוד אמסלם: הרי בסוף הם גדלים.
דוד אמסלם: בבקשה משרד הפנים.
<יסמין טלמון: אתה פונה אלי ואני ממשרד האוצר, משרד האוצר מינהל התכנון.
<יסמין טלמון: שמי יסמין טלמון.
<יסמין טלמון: רק לתקן את מה שנאמר קודם, שטח תכנית ג'/19399 עדיין הוא לא בנוי, התכנית עדיין לא מאושרת.
<יסמין טלמון: היא מחכה לביטול ההכרזה כדי להתקשר.
<יסמין טלמון: יש שם תוספת של 10 דונם בלבד שהוא איזה תיקון של עיוות שלא נגרע מהעבר.
<יסמין טלמון: אנחנו צרפנו אותו לגריעה הזאת כדי - - - <קריאה:> ועכשיו הכול ביחד.
<יסמין טלמון: זה בחורפיש.
דוד אמסלם: כמה זה מתוך סך כל הדונם בחוזה?
דוד אמסלם: כמה זה הכשרת קיים?
<יסמין טלמון: באחוזים זה אולי 25% או 20%.
דוד אמסלם: הסדרת מצב קיים ו-25% התפתחות?
עבדאללה אבו מערוף: כמה דונם כולם?
<יסמין טלמון: חורפיש זה 8 בתוך השמורה.
חמד עמאר: אני רוצה להבין האם שמונה דונם זה במסגרת החיילים המשוחררים?
<יסמין טלמון: לא.
<יסמין טלמון: אנחנו מדברים על שני נושאים נפרדים.
דוד אמסלם: אני אעשה סדר.
דוד אמסלם: חשבתי שאתן תחילה להסביר.
דוד אמסלם: חשבתי שהעיקרון הוא חשוב אם אתם רוצים נכנס לפרטים.
דוד אמסלם: נדבר קודם כל על הר מירון.