GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: תכנית ג/18499 – פקיעין.
דוד אמסלם: תתחילי עם זה ואחר כך נעבור לתכניות אחרות ונתקדם.
<יסמין טלמון: בפקיעין באמת חלק מהתכנית כבר בנוי.
<יסמין טלמון: אנחנו מדברים בסך הכול על שני דונם.
בצלאל סמוטריץ': מה יש שם?
<יסמין טלמון: מתכננים עוד תוספת של יחידת בינוי.
בצלאל סמוטריץ': מה זה?
בצלאל סמוטריץ': פקיעין זה ישוב גדול, למה תפסתם דווקא את שני הדונם?
בצלאל סמוטריץ': מה יש שם שרוצים להסדיר?
בצלאל סמוטריץ': יש משהו קיים שיש לו צו הריסה ולא רוצים שהוא ייהרס?
דוד אמסלם: שואל בצלאל מה כואב בבטן שבאנו לפה.
<יסמין טלמון: אני אתן לזה רקע.
<יסמין טלמון: פקיעין לכל אורכה - - -
בצלאל סמוטריץ': אני שואל מה שפר גורלו של אותו מגרש שאותו מסדרים ולא עוד הרבה - - -
<יסמין טלמון: פקיעין לכל אורכה גובלת בשמורת טבע מוכרזת.
<יסמין טלמון: חלק מהשמורה נגרע כבר בעבר על סמך תכנית מאוד ישנה.
<יסמין טלמון: ג'/3232 ייעדה את השטח לשמורת נוף, בתוכה היה ניתן להוציא היתרי בנייה ובנו שם במשך השנים.
<יסמין טלמון: השטח הזה - - -
דוד אמסלם: סליחה, בצלאל זה נקרא קרקעות פרטיות - - -
<יסמין טלמון: והשטח הזה נגרע מהשמורה.
<יסמין טלמון: התוספת שכרגע מבקשים זה עוד איזשהו בעלים פרטי שבנה ומעוניין עכשיו להרחיב, להוסיף עוד תוספת של בינוי לאחד הבנים.
<יסמין טלמון: התכנית הזאת חורגת ממה שכבר נגרע בשני הדונם.
בצלאל סמוטריץ': זאת החריגה היחידה בפקיעין?
<יסמין טלמון: זאת לא החריגה היחידה בפקיעין.
<יסמין טלמון: ישנן חריגות בנייה.
<יסמין טלמון: כרגע ישנה בהתהוות תכנית מתאר כוללת לכל היישוב.
בצלאל סמוטריץ': למה לעבוד סלאמי, יש כאן הפלייה?
בצלאל סמוטריץ': אני שואל כי אני מכיר.
בצלאל סמוטריץ': אני מכיר את התכנית.
בצלאל סמוטריץ': זה לא תקין שאנחנו - - - אתה יודע מקורב, אתה יודע מי, החל מאותו מסדיר.
<יסמין טלמון: הוא כן הלך לפי הספר, כן עשה תכנית וכן מבקש לקדם אותה.
דוד אמסלם: אני מסכים עם בצלאל במובן - - -
בצלאל סמוטריץ': מחילה, אני אומר את זה גם לגבי הדיון הבא.
בצלאל סמוטריץ': אני אשמח, אדוני היושב ראש אני ארצה לראות מפה.
בצלאל סמוטריץ': אני אגיד את זה הפוך.
בצלאל סמוטריץ': אני סומך, את מנחם אני מכיר הרבה שנים עוד מכובעי הקודם, אני סומך על אנשים.
בצלאל סמוטריץ': יכולתי לבוא ולהגיד תשמע יש כאן מכתבים, השר להגנת הסביבה תומך, אנשי המקצוע תומכים, אנשים שאני מעריך באמת.
בצלאל סמוטריץ': אני מרים יד.
בצלאל סמוטריץ': אם רוצים באמת שנוכל לשקול אני רוצה לראות את ההצעה, אני רוצה לראות את האישורים, אני רוצה לראות את התכניות הקיימות, את התכניות העתידיות – מוצדק לא מוצדק – אם רוצים שיקול דעת שלנו.
בצלאל סמוטריץ': במקרה זה תחום שאני קצת מבין בו, יודע לקרוא מפות, 7-8 שנים עסקתי בזה.
בצלאל סמוטריץ': פקיעין, אני מכיר היטב, בסדר, מכיר מצוין.
בצלאל סמוטריץ': לא מבין למה למגרש הזה מגיע לו מה שלא מגיע לאחרים.
בצלאל סמוטריץ': אגב, זו תשובה אם תגידו לי 'אחרים לא ביקשו להסדיר והבנאדם ביקש להסדיר ולי כמדינה יש אינטרס להראות שמי שרוצה להסדיר אני הולך לקראתו', תשובה.
בצלאל סמוטריץ': אבל שתהייה תשובה.
<יסמין טלמון: זאת התשובה.
דוד אמסלם: אני רוצה לומר משהו לגבי הנושא של בצלאל.
דוד אמסלם: אנחנו גם דנו בכל הנושא של שינוי "חוק תכנון" לגבי כל תכנית המתאר במגזר הערבי.
דוד אמסלם: אני בעמדה כזו, אני מסכים איתם בעמדה.
דוד אמסלם: המגזר הערבי מה שקרה בו, אני מכיר אותו גם מאזור ירושלים שלא לא הייתה לו תכנית, לא הייתה לו תב"ע (תכנית בינוי עיר), לא קידמו לו את התב"ע.
דוד אמסלם: כתוצאה מזאת אנשים בנו ללא היתרים כי לא הייתה להם בררה.
דוד אמסלם: המדינה באמת פעלה לא נכון - - -
בצלאל סמוטריץ': זה לא מדויק בכלל.
דוד אמסלם: אני אומר לך - - -
בצלאל סמוטריץ': לכל הישובים הערביים, מה פתאום הוא לא בנה - - -
דוד אמסלם: אני אומר לך בירושלים מה קרה.
דוד אמסלם: אני התחלתי עם הלחץ כדי להתחיל לקדם תב"עות בכל שכונה בעיר.
דוד אמסלם: בגלל זה מה שקרה במגזר הערבי, האנשים התחילו לבנות.
דוד אמסלם: לכאורה אלו קרקעות פרטיות שלהם, התחילו לבנות לכאורה ללא היתרים.
דוד אמסלם: אני בעמדה להסדיר את המצב הקיים קודם כול משום שזה מצב קיים.
דוד אמסלם: מכאן ולהבא לקבוע כללים, אבל כללים נוקשים.
דוד אמסלם: מי שבעצם יעבור על החוק צריך לטפל בו בנושא של ההריסה.
דוד אמסלם: אגב, בכלל בישובים הערביים לא עושים כלום.
דוד אמסלם: זה במסגרת התכנית הכוללת.
דוד אמסלם: עכשיו לגבי הנושא של ההכרזה.
דוד אמסלם: יש כאן אנשי מקצוע, אני לא נכנס בזום.
דוד אמסלם: אני לא עושה זום לגבי התכנית הספציפית, אני סומך עליהם.
דוד אמסלם: אני מעריך שגם אם מישהו יזם תכנית קטנה ויש להם בקנה גם תכנית גדולה בוא לא נעכב אותו היום.
דוד אמסלם: אם אפשר לתת היום לא נעכב אותו עוד שנה ונגיד 'תבוא עם כולם'.
דוד אמסלם: אם הוא כבר מוכן והכול בסדר, לא מטריד, לא משנה שבאתי לכאן במיוחד – זה בסדר.
דוד אמסלם: אני סומך על אנשי המקצוע ואני מגבה אותם, אני מאלה, כי זה רצון התפקיד שלהם.
דוד אמסלם: אני גם לא וועדת הביקורת שלהם.
בצלאל סמוטריץ': אבל אם הם צריכים את האישור שלנו.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו צריכים להפעיל שיקול דעת, זה רלוונטי.
דוד אמסלם: היות ומדובר גם במשהו נקודתי, זה לא משהו דרמטי אסטרטגי, אני בעמדה של בוא נתקדם איתם.
בצלאל סמוטריץ': יש מפה?
דוד אמסלם: דרך אגב, תקראו לבצלאל תראו לו, הוא איש קואופרטיבי והוא גם מבין בעניין.
דוד אמסלם: בגלל זה הוא נכנס לסיפור.
שרן השכל: השאלה היא אם אנחנו עכשיו מאשרים את הבנייה הזאת של שני דונם מהשמורה, אז יבואו עוד עשרה ויבקשו גריעה של שני דונם כל אחד, אז עוד אחד יגיע ועוד אחד יגיע, ומה יישאר לנו בסוף?
חמד עמאר: בואו נרגע, מדברים על 100 אלף דונם בשמורת הר מירון, כשאתם באים לגרוע שני דונם תירגעו.
חמד עמאר: לפחות תירגעו.
חמד עמאר: אתם לא מכירים את העובדות.
חמד עמאר: משנת 80 לא אושרה תכנית מתאר שם.
חמד עמאר: אני נותן לכם לדבר ולדבר וכל אחד מכם מוציא - - -.
חמד עמאר: אנחנו מדברים על חמישה דונם, אתה מדבר על 100 אלף דונם וכשאני בא לגרוע שני דונם, זו בושה.
דוד אמסלם: עמאר שנייה.
חמד עמאר: אנחנו מדברים על 100 אלף דונם, את מבינה.
חמד עמאר: זו קרקע פרטית.
חמד עמאר: זו שמורת טבע -- - זה לא מעניין אותי.
חמד עמאר: יש בני אדם שמה.
חמד עמאר: אל תגידו שמורת טבע, תפסיקו כבר.
חמד עמאר: שיגעתם אותי עם השטויות.
חמד עמאר: נגרע עוד 20 דונם ועוד 100 דונם, מה זה?
חמד עמאר: זו קרקע פרטית של אנשים.
דוד אמסלם: עמאר, אני מבקש ממך.
דוד אמסלם: אני לא רוצה להוציא אותך.
דוד אמסלם: לא. לא.
דוד אמסלם: זה לא יקרה עוד פעם.
דוד אמסלם: אתה תירגע.
דוד אמסלם: אצלי בוועדה אין דבר כזה.
דוד אמסלם: אתה בפעם הראשונה אצלי.
דוד אמסלם: אני אתן לך לדבר, אף לא יפריע לך.
דוד אמסלם: אתה לא תצעק על אף אחד.
דוד אמסלם: אנחנו מבינים ואנחנו יכולים לדבר גם בנימוס וכול בסדר.
דוד אמסלם: זכותה להגיד את מה שהיא אומרת ואחרי זה נבוא להצבעה.
דוד אמסלם: אני תכף אתן לך את רשות הדיבור.
דוד אמסלם: בבקשה שרן תסיימי.
שרן השכל: בסך הכול יש לזה גם השלכות עתידיות וצריך להתחשב גם בזה.
דוד אמסלם: כעת אני רוצה לענות לך.
דוד אמסלם: מי שמביא את זה זאת רשות התכנון, זה לא הבנאדם.
דוד אמסלם: בעצם במדינת ישראל כשמגישים, אנשים אזרחים, כאלה דברים, יש רשויות תכנון והן לפי התכנון מאשרות או לא מאשרות.
דוד אמסלם: לכן אמרתי שמי שמנהל את התכנון במדינת ישראל זה לא הכנסת, בעצם זה מנהל התכנון.
דוד אמסלם: לכן הוא מפרש את אמירתו המקצועית ולרוב אנחנו מאשרים אותה.
דוד אמסלם: בבקשה עמאר.
דוד אמסלם: אל תיקח את זה אישית.
חמד עמאר: תודה רבה על קיום הדיון.
דוד אמסלם: אני רוצה לומר לך משהו לגבי שרן.
דוד אמסלם: שרן היא בחורה צעירה, חשוב לה גם כל נושא איכות הסביבה.
דוד אמסלם: היא לא מכירה את הנושא ספציפית.
דוד אמסלם: אני רק מבקש ממך להיות סבלני אליה.
חמד עמאר: אני מאוד סבלני.
חמד עמאר: אתה מכיר אותי, אתה אולי לא מכיר אותי.
חמד עמאר: אני חבר בוועדה, הייתי חבר בוועדה שתי קדנציות, בעתיד גם אחזור להיות חבר.
חמד עמאר: אני מאוד מאוד רגוע, אני לעולם לא מתעצבן.
חמד עמאר: אבל כשאתה שומע, מדובר על שני דונם מתוך 100 אלף דונם.
חמד עמאר: מי שקרא את הצו צוחק על שני דונם כשאנחנו מדברים על קרקע פרטית.
חמד עמאר: אחת.
חמד עמאר: שתיים, אנחנו מדברים על בני אדם, על חיילים משוחררים, על אנשים ששירותו את המדינה, נתנו למדינה.
חמד עמאר: מה שהם באים לעשות עכשיו זה להסדיר את הקרקע שלהם ולבנות את הבית שלהם.
חמד עמאר: אף אחד לא גונב קרקע של המדינה, אף אחד לא לוקח חצי דונם של המדינה.
חמד עמאר: מה שבמגזר הדרוזי שונה משאר המגזרים הוא שאנחנו בונים רק על קרקע הפרטית שלנו.
חמד עמאר: מעולם לא נוגעים בקרקע של המדינה, מעולם לא נוגעים בקרקע של מישהו אחר.
חמד עמאר: אנחנו בונים על הקרקע הפרטית שלנו.
חמד עמאר: אפילו כשרצו להקים יישוב דרוזי חדש, ואני הובלתי את זה, כשהציעו לנו מקום על קרקע שהייתה כפר ערבי ישן אנחנו לא הסכמנו.
חמד עמאר: אמרנו שאנחנו לא מוכנים אפילו שם לבנות את הכפר הדרוזי החדש כי אנחנו לא רוצים לשבת במקום של אף אחד אחר.
חמד עמאר: אנחנו רוצים קרקע של המדינה שלא הייתה שייכת לאף אחד.
חמד עמאר: הלכנו למקום חדש לבנות את היישוב הדרוזי החדש כשלא היה שום כפר.
חמד עמאר: אנחנו מדברים על יישוב כמו פקיעין וכמו חורפיש שאני מכיר אותם, אני מכיר כל בית, מכיר כל איש, מכיר כל בנאדם שם.
חמד עמאר: אנשים שומרי חוק, אנשים שחצי מהם נמצאים עכשיו בירושלים ונמצאים בכול הערים האחרות ומגנים בגופם על האזרחים של המדינה.
חמד עמאר: ואנחנו באים כאן: 'עוד אחד ייקח עוד שני דונם, ועוד אחד ייקח שני דונם'.
חמד עמאר: בואו תראו את התמונה הכללית.
חמד עמאר: אנחנו מדברים שמשנת 1980, אדוני היושב ראש, שלא אושרה שום תכנית מתאר במגזר הדרוזי.
חמד עמאר: 35 שנה, 35 שנה לא אושרה - - -
בצלאל סמוטריץ': בכרמל אישרו לפני שלוש שנים, חורפיש אישרו - - -
חמד עמאר: תבדוק באיזו שנה התחילו לעבוד עליה.
חמד עמאר: אני מדבר על איזה שנה התחילו לעבוד.
חמד עמאר: חבר'ה בואו ניכנס לפרופורציה הנכונה.
חמד עמאר: אנחנו אנשים שיודעים לשמור על הטבע, אנחנו אוהבים את הטבע, אנחנו חיים בתוך הטבע, לא תמצא בית דרוזי שלא מגדל עצים ואין לו עצים ואין לו גינות ואין לו את זה.
חמד עמאר: זה בדמנו, אנחנו חיים שמה.
חמד עמאר: לכן מה שאנחנו מבקשים, אדוני היושב, לגרוע שני דונם.
חמד עמאר: אני מקווה שמשרד הפנים עוד יביא את הגריעה השלמה של היישוב פקיעין, את הגריעה של שמורת טבע כי נמצאים בתוך שמורת טבע.
חמד עמאר: אין מה לעשות.
חמד עמאר: אני דיברתי על זה במליאה.
חמד עמאר: כל היישובים שלנו נמצאים בתוך שמורת טבע מוכרזת, אבל האדמות הן שלנו.
חמד עמאר: אלו אדמות פרטיות שקנו אותם סבא של סבא של סבא.
חמד עמאר: לכן אני מבקש להביא את התכנית השלמה של פקיעין.
דוד אמסלם: כשזה יגיע - - -
חמד עמאר: ושל חורפיש.
דוד אמסלם: תהיו מוכנים תבואו אלינו ונעשה דיון במהירות.
בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב ראש כמה משפטים קטנים לפרוטוקול דווקא משום שאני בא מהכיוון של חמד.
בצלאל סמוטריץ': חמד, תאמין לי שאני מכיר מצוין את הסוגיה.
בצלאל סמוטריץ': עסקתי בה הרבה מאוד בשנים האחרונות.
בצלאל סמוטריץ': זה נכון, ליישובים ברמת הגולן יש להם בעיה קשה.
בצלאל סמוטריץ': יושבים בתוך שמורה ודווקא לכן, דווקא בגלל זה אני חושב ששיטת הסלאמי שבה מביאים עכשיו שני דונם פה וארבעה דונם פה.
בצלאל סמוטריץ': מצופה היה, עכשיו אני זורק לכם את הכפפה, עכשיו הכול נמצא במשרד האוצר, גם מנהל התכנון, גם רשות מקרקעי ישראל.
בצלאל סמוטריץ': הכול יושב היום באותו מקום – נגמרו התירוצים.
בצלאל סמוטריץ': יש בעיה, בסדר צריך לשמור את האיזון הנכון.
בצלאל סמוטריץ': צריך לשמור על השמורה וזה חשוב מאוד.
בצלאל סמוטריץ': צריך לאפשר פיתוח ביישובים הדרוזים וזה נכון.
בצלאל סמוטריץ': אני גם רוצה לתקן, ביישובים הערביים, זה ממש לא אותו דבר היישובים הערביים והדרוזיים, יש היום תכניות מתאר בתוקף לקיבולת אוכלוסייה לעשרים-ארבעים.
בצלאל סמוטריץ': לצערי אלו תכניות מפורטות וזו לא בעיה של המדינה.
בצלאל סמוטריץ': המדינה את חלקה בעניין הזה עשתה.
דוד אמסלם: בצלאל עזוב, זה לא הוויכוח.
בצלאל סמוטריץ': זה לא הדיון.
בצלאל סמוטריץ': עברתי פה על המפה קודם.
בצלאל סמוטריץ': אין היגיון תכנוני במה שעושים שם.
בצלאל סמוטריץ': שוב, יכול להיות שיש היגיון מוסדי שאומר 'אני רוצה לעודד אנשים שרוצים הסדרה ולכן אני בא לקראתם'.
בצלאל סמוטריץ': אבל כשאתה מסתכל על המפה לא ברור למה שמו את הקו פה - - -
דוד אמסלם: אתה רוצה שננהל עכשיו דיון תכנוני?
בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לבקש לפרוטוקול כי זה לא מנהל תקין אדוני היושב ראש.
בצלאל סמוטריץ': זאת לא התנהלות נכונה.
בצלאל סמוטריץ': מצופה מהם שישיבו, שיבואו עם תפיסה, הנה היישוב הזה, זה הקונטור שלו, זה הקו הכחול שלו, את זה מבקשים לגרוע, זאת הפרוגרמה ההתפתחותית הטבעית שלו.
בצלאל סמוטריץ': אז יהיה אפשר לדון אמתית על היחס בין שימור לפיתוח.
בצלאל סמוטריץ': נוכל לנהל דיון.
בצלאל סמוטריץ': אני חוזר על מה שאמרתי קודם, אני מאשר את זה על עיוור כי אתם אומרים שזה הדבר הנכון.
בצלאל סמוטריץ': זה לא דבר בריא.
דוד אמסלם: אני קודם כל שמח שבצלאל מאשר על עיוור.
דוד אמסלם: קודם כל הוא בנאדם ידען שהנושא הזה חשוב לו.
דוד אמסלם: אני מציע, בכלל באופן בסיסי, כשיש תכניות משמעותיות תקבעו עם בצלאל על קפה אצלי בחדר.
דוד אמסלם: יש לו דברים חיובים כי הוא מבין את הנושא.
דוד אמסלם: אני יכול להגיד לכם שיש לי הרבה שיחות אתו גם לגבי כל המגזר.
דוד אמסלם: זה מעניין אותו, הוא מקדיש לזה את הזמן.
דוד אמסלם: יש לו מה לומר גם ברמה התכנונית, וכידע אישי שני שקלים.
דוד אמסלם: אנחנו בוועדה לא באים להחליף את מנהל התכנון.
דוד אמסלם: אני עסקתי בכובע השני שלי בדיוק בנושא התכנון.
דוד אמסלם: באמת הייתי נכנס לרזולוציה מה הגודל של השטחים הירוקים ולמה, ולמה פה, והשיפוע.
דוד אמסלם: אני הפסקתי, אני כבר לא שם.
דוד אמסלם: זה התפקיד שלכם ולכן אנחנו מביאים את זה, בקטע הזה, רק לאישור עקרוני ברמת המכלול.
דוד אמסלם: כמו שאמרתי, לפעמים האויב של הטוב הוא הטוב מאוד.
דוד אמסלם: בוודאי שאנחנו היינו מעדיפים לקבל פה איזו תכנית אחת גדולה.
דוד אמסלם: זה הכול.
דוד אמסלם: אבל אני מניח שלפעמים יש כאן בנאדם שכבר בנה, או כמו שאמר גלעד כבר עשינו טעות אתו, בוודאי שלא נגיד 'בוא חכה עוד שנתיים או שלוש עד שנסגור את התכנית'.
דוד אמסלם: אם אנחנו יכולים לשחרר אותו היום, 'אחי, תתקדם אתה'.
דוד אמסלם: בבקשה רק אם זה תורם להחלטה שלי.
דוד אמסלם: זה עוזר לי להעביר את ההחלטה?
דוד אמסלם: <קריאה:> לדעתי כן.
<מנחם זלוצקי: רציתי מכיוון ולמרות הוותק שלך, אבל אתה יושב ראש חדש של הוועדה, רציתי להביא לידיעתך שהנושא הוא לא רק על שולחן מנהל התכנון.
<מנחם זלוצקי: התכניות האלה עוברות בקרה ואישור של מועצת גנים לאומיים ושמורות טבע.
<מנחם זלוצקי: אני יושב ראש המועצה, אותו גוף שלמעשה בוחן באמת את ההתכנות, את ההיגיון ואת היחסיות בין הפיתוח לבין השמורה.
<מנחם זלוצקי: שתי התכניות שבאות לכאן היום עברו דיון ובחינה, ובסופו של דבר גם אושרו.
<מנחם זלוצקי: אני מסכים לגמרי עם מה שנאמר וזו בדיוק ההכוונה של מועצת הגנים ושמורת טבע למנהל התכנון ולמוסדות התכנון בכלל, להכין תכניות כוללניות כדי שלא בכל פעם תבואנה תכניות נקודתיות כמו התכנית הזאת.
<מנחם זלוצקי: אחת התכניות כאן היא ממש לא נקודתית.
<מנחם זלוצקי: בפקיעין וגם בחורפיש יש היום, מה שאני יכול להגיד, באמת בחורפיש מקדמים תכנית מתאר כוללנית מאוד בעייתית שנוגסת גם בשמורה.
<מנחם זלוצקי: אנחנו עובדים על זה, אבל הדיון שם הוא מאוד ארוך, מתמשך ולכן לא כדאי לעכב את התכניות הנקודתיות עד שהתכנית הכוללת תהייה מוכנה ובמיוחד בחורפיש שחלק מזה כבר בנוי,.
דוד אמסלם: תודה רבה מנחם.
דוד אמסלם: רבותיי אני מביא את זה להצבעה ברשותכם.
דוד אמסלם: בבקשה חבר הכנסת, דוקטור אבו מערוף חברי ורעי.
עבדאללה אבו מערוף: אני הייתי מוכן לא לדבר ולהגיד כן, אבל בכל זאת במצב הנוכחי אני חייב להגיד שתי מילים.
עבדאללה אבו מערוף: אני לא נכנסתי לפרטים, ידעתי כאזרח.
עבדאללה אבו מערוף: שאלו אותי אם אני מצביע עניתי 'מה על שני דונם?'.
עבדאללה אבו מערוף: באנו לכאן והוא אמר 'באתי'.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו מוכנים לא רק על שני דונם, אנחנו אנשים שיש לנו אחריות כלפי האנשים, כלפי החוק, כלפי האזרח, בכלל.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו יודעים במה מדובר.
עבדאללה אבו מערוף: לצערי השיח הזה הלא אובייקטיבי, זו דעתי, טוב אובייקטיבי, אבל לכבוד חברת הכנסת הוא בכלל לא אובייקטיבי.
עבדאללה אבו מערוף: אני בעד להצביע כן על כל סנטימטר אחד שיחזור לחיילים או לא לחיילים.
עבדאללה אבו מערוף: לכן אני בעד.
עבדאללה אבו מערוף: צריך להפסיק כבר עם העיוות הזה, שמורה לא שמורה, סליחה שאני מדבר גס, צריך כבר לשים קץ לעניין הזה ולתפיסה האידיאולוגית שאין כאן לאנשים זכות לקיום ולחיות ולא רק שמורת טבע, עם כל הכבוד לשמורת הטבע.
עבדאללה אבו מערוף: אני בנאדם שאיכות הסביבה יקרה עליו.
עבדאללה אבו מערוף: אני בעד שמורת הטבע, אדם טבע ודין וכל הדברים האלה.
עבדאללה אבו מערוף: זה מאוד יקר עלי, אבל יש גבול, יש קווים אדומים לכל החסמים האלו.
עבדאללה אבו מערוף: לכן אני בעד כל סנטימטר שיוכרז שאכן צריך לתת לאנשים זכות לחיות ולבנות את הבית שלהם, אלא אם המדינה תבנה ותיתן דיור ציבורי.
עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, יש חלופה אני לא מתנגד, אני בעד.
דוד אמסלם: אני מביא את זה להצבעה.
דוד אמסלם: מי בעד אישור התכנית שירים את ידו.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על פקיעין.
דוד אמסלם: בעד – פה אחד הבקשה אושרה.
דוד אמסלם: כמובן שאנחנו מאשרים את התכנית.
דוד אמסלם: אני עובר ישר לדיון לגבי הר מירון, תכנית ג'/6400, מישהו רוצה פרטים או שזה על אותו רעיון?
דוד אמסלם: < ביטול הכרזה על חלק משמורת טבע הר מירון לפי תכניות ג/6400, ג/19399 להרחבת שכונת חיילים משוחררים בחורפיש>
בצלאל סמוטריץ': אפשר להציג איזו מפה או משהו?
דוד אמסלם: תראו לבצלאל.
דוד אמסלם: בצלאל ושרן לכו תראו את התסריט דקה וחצי ואחרי זה נביא את זה להצבעה.
<מאיר דויטש: יש כאן הזדמנות דווקא מהצד הזה של השולחן.
<מאיר דויטש: זה נושא מאוד מאוד חשוב ולכן אני כן אבקש למרות שזה לא משנה לגבי ההצבעה.
<מאיר דויטש: אנחנו תומכים מאוד בקידום התכניות, אבל לא מדובר על משהו כדי לפתור את הבעיה.
<מאיר דויטש: זה ממש לא מספיק כדי לפתור את הבעיה.
<מאיר דויטש: הבעיה, צריך לקדם שם תכניות מתאר ומעבר לתכנית המתאר אלו התכניות המפורטות ששם זה תקוע כבר המון המון שנים.
<מאיר דויטש: צריך לתת את הדעת, אני לא יודע מי, איך לקדם את התכניות המפורטות, כי אחרת לא נפתור את הבעיה.
<מאיר דויטש: במקביל, וזה חשוב, במקביל הכשרת השטח לבנייה.
<מאיר דויטש: מה שקורה בדרך כלל בשטח, מאפשרים בנייה וזה גורם לעוד בנייה לא חוקית.
<מאיר דויטש: הם רואים שהבנייה מתבצעת והם בונים בצורה לא חוקית כדי שבעתיד גם זה יולבן.
<מאיר דויטש: על זה צריכות רשויות האכיפה לתת את הדעת כדי לקדם את השטחים האלה.
דוד אמסלם: זה לא הדיון שלנו.
דוד אמסלם: אמרת את עמדתך רק בגלל שבאת, ומה שנקרא בפקקים עמדת.
דוד אמסלם: לפני שנאשר את התכניות אני רוצה לומר משפט אחד.
דוד אמסלם: אני מתחבר עם מה שאמר אבו מערוף.
דוד אמסלם: בסוף תמיד יש בני אדם וצריך לדאוג להם לדיור.
דוד אמסלם: זה מתחבר במה שפתחתי.
דוד אמסלם: דווקא במגזר הערבי הייתה בעיה של תכניות מתאר ותב"עות.
דוד אמסלם: אני אומר לכם את זה מידע אישי שלי, לפחות פה במטרופולין שאני חי בו.
דוד אמסלם: אני עשייתי גם סיור עם שאול בכל הצפון והייתי גם בשמורת הטבע הזאת.
דוד אמסלם: לכן גם שם באמת צריך להסדיר את הנושא, אבל זה מתחבר לכל מה שאמרתי קודם.
דוד אמסלם: צריך לקבוע כללים ואיפה כן, בוודאי שצריך לייצר מחסנית.
דוד אמסלם: הרי יהיה גידול של אנשים בעוד עשרים שנה.
דוד אמסלם: צריך להסתכל על אופק של שלושים-ארבעים שנה מה יהיה עם הילד שיולד בעוד שלושים שנה, לא עכשיו.
דוד אמסלם: להחליט איפה אנחנו גורעים מהשמורה, איזה קטע אנחנו גורעים, איזה נכון לגרוע כדי שאנשים יחיו.
דוד אמסלם: הרי בסך הכול העיר הזאת צריכה להתפתח, היא לא יכולה להישאר במקום שלה.
דוד אמסלם: אני גם מאמין שאם אתה מאפשר לאנשים לשמור על החוק הם שומרים עליו.
דוד אמסלם: בנאדם רגיל לא קם בבוקר ומחליט אני עובר על החוק.
דוד אמסלם: אם אתה מאפשר לו לשמור על החוק ויש לו את הכלים אז הוא שומר.
דוד אמסלם: לכן אני טוען שכאן אנחנו צריכים להסדיר את תכנית המתאר.
דוד אמסלם: אבל אתם צריכים להבין שבמגזר הערבי יש כללים מעכשיו.
דוד אמסלם: עד עכשיו היה שיקגו, זה בנה פה, זה בנה פה.
דוד אמסלם: אבל מעכשיו כשאנחנו מסדירים, מנהל התכנון הולך להסדיר.
דוד אמסלם: ישבתי עם בינת שוורץ על כל התכנית.
דוד אמסלם: אבל הם הסדירו, אני בעמדה שמעכשיו גם האכיפה צריכה להיות הרבה יותר נוקשה.
דוד אמסלם: בנאדם חרג, בנה איפה שלא צריך להגיד לו: ' STOP אתה כמו כל אזרח, אתה כמו אחד בתל אביב.
דוד אמסלם: אותו דבר, דינך כמו כל אזרח'.
דוד אמסלם: עד עכשיו הבנו, אבל מעכשיו אנחנו עושים פריש-פריש, מה שחוקי חוקי ומה שלא חוקי מטופל במהירות אני מסכים שאיפה שאין חוק העסק מתחיל להתגלגל, זה מתחיל בראשון, בשני.
דוד אמסלם: איך אני תמיד אומר, לא העכבר גנב, החור גנב, סתום את החור, לעכבר לא יהיה לאן ללכת.
חמד עמאר: אני בעמדה שלך.
חמד עמאר: אנחנו אמרנו את זה וגם ראשי הרשויות הדרוזיות.
חמד עמאר: אני לא מייצג את כל המגזר הערבי, אני מייצג את המגזר הדרוזי.
חמד עמאר: אנחנו ראשי רשויות דווקא, ויושב אתנו ראש רשות חורפיש, אנחנו כולם באותה דעה.
חמד עמאר: בואו נסדיר כי שנים רבות לא הוסדר שום דבר, ומי שיבנה אנחנו לא נאפשר לו לבנות.
חמד עמאר: אנחנו לא נאפשר לו לבנות כי אנחנו באמת - -- אני אומר לך, אותם צעירים רובם רוצים להתקדם בחיים.
חמד עמאר: הם לא רוצים לסחוב תיק פלילי.
חמד עמאר: הם לא רוצים לשלם קנסות של 150 ו-200 אלף שקל.
חמד עמאר: אף אחד לא רוצה לעשות את זה, כולם רוצים להסתדר.
חמד עמאר: לכן אני בדעה שלך שאנחנו צריכים להסדיר את זה ואסור לעבור על החוק אחרי זה.
דוד אמסלם: חבר הכנסת חמד.
שרן השכל: אף אחד לא אמר שאין זכות קיום.
שרן השכל: אני בעד פיתוח, אבל כמו שאתה אמרת 'לעשות תכנית לעתיד' כדי שנדע לאזן בין הפיתוח לבין השמירה על הטבע.
שרן השכל: זה הכול.
דוד אמסלם: תודה שרן.
דוד אמסלם: אגב, אצלנו כאן בוועדה לא צריך לחדד.
דוד אמסלם: אנחנו לא מחדדים, בסוף השפיץ נשבר.
דוד אמסלם: לא חוזרים.
דוד אמסלם: רבותיי, מי בעד אישור התכניות?
דוד אמסלם: בעד – פה אחד הפנייה אושרה.
דוד אמסלם: המשך יום נעים.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא:
דוד אמסלם: צו לפי חוק סמכויות שמירה על ביטחון הציבור (תיקון התוספת – הוספת סניפי המוסד לביטוח לאומי), התשע"ה-2013.
דוד אמסלם: אני אעביר את זכות הדיבור קודם כל לעידו ואחר כך נתקדם.
דוד אמסלם: <עידו בן יצחק:> "חוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור" מסביר את הסמכויות של המאבטחים בישראל.
דוד אמסלם: בשנת 2012 תוקן החוק הזה לראשונה בעקבות מקרים שהיו בכל מיני מוסדות רווחה, מחלקות לשירותים חברתיים של אלימות נגד עובדים.
דוד אמסלם: בעקבות זאת תוקן החוק וניתנו סמכויות גם למאבטחים שנמצאים שם, גם במקרים בהם הם עדים למעשה אלימות או שמישהו אחר עד למעשה אלימות ואומר להם שהוא היה שם.
דוד אמסלם: סמכות כלפי האדם שביצע את מעשה האלימות להוציא אותו מהמקום, למנוע את הכניסה שלו למקום, לחפש עליו, לעכב אותו עד בואו של שוטר.
דוד אמסלם: בשנת 2014 תוקן החוק פעם נוספת והורחבו הגופים בהם ניתן להשתמש בסמכויות אלה.
דוד אמסלם: נוספו בתי חולים, מוסדות רפואיים, מוסדות חינוך, אצטדיוני ספורט, מקומות של משחקי מזל, מועדונים.
דוד אמסלם: התפיסה, שצריך למקד את זה רק למקומות שבהם יש בעיה של אלימות, לא לתת את זה לכל המאבטחים בכל מקום שהוא.
דוד אמסלם: מכיוון שברמה העקרונית המאבטח הוא השומר בכניסה ולא בהכרח הוא זה שצריך לטפל במעשה אלימות רגילים – זה תפקידה של המשטרה – אבל במקומות שמועדים לכך הוועדה סברה שיש מקום לתת סמכויות כדי שיהיה מענה מידי לאירועים אלה.
דוד אמסלם: במקביל, כדי להגן על המאבטחים נקבעה הוראה שמחייבת את המעסיק שלהם לבטח אותם במקרה שהם נפגעים כשהם מממשים את הזכויות האלה.
דוד אמסלם: החוק מאפשר לשר לביטחון פנים להוסיף גופים שבהם תינתן הסמכות הזאת באישור הוועדה.
דוד אמסלם: זה בעצם מה שאנחנו דנים בו כעת.
דוד אמסלם: המשרד לביטחון פנים מבקש להוסיף את סניפי המוסד לביטוח לאומי, שגם למאבטחים בהם יינתנו הסמכויות עליהם דיברתי במקרים של אלימות.
דוד אמסלם: בעצם אני מציע שהמשרד או המוסד לביטוח לאומי יציגו את הצורך.
דוד אמסלם: מי בעד ההצעה?
עבדאללה אבו מערוף: סליחה, רק הערה כרופא ראיתי הרבה מקרים שאנשים, יכול להיות שמסיבות מוצדקות, אבל 99.9% לא מצודקות, שתוקפים אחים ואחיות וכדומה.
עבדאללה אבו מערוף: לפעמים למאבטח אין לו את הכלי ואת הסמכות ולכן כדי לשמור על הסדר, מהשיקולים האלה כן.
דוד אמסלם: תודה לחבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.
דוד אמסלם: הצבעה בעד אישור הצו – פה אחד הצו אושר.
דוד אמסלם: אין נמנעים.
דוד אמסלם: אנחנו מאשרים את הצו.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים בנושא יום העוני הבינלאומי.
דוד אמסלם: היום מצוין העוני הבינלאומי.
דוד אמסלם: עמותת לתת פנתה אלינו והעלתה את הנושא בפניי.
דוד אמסלם: היא בקשה לקיים דיון בנושא הזה, אני שמחתי כי הנושא הזה גם קרוב לליבי וגם צריך, לדעתי, להיות קרוב לליבו של כל אדם.
דוד אמסלם: אני שמח על כך שיש את הפלטפורמה הזאת כדי שתעלו את הנושא, לפחות בהיבט הציבורי.
דוד אמסלם: אני אעביר את רשות הדיבור אליך.
<ערן וינטרוב: תודה רבה.
<ערן וינטרוב: שמי ערן וינטרוב מארגון לתת.
<ערן וינטרוב: אני רוצה להודות לך יושב ראש הוועדה שבאמת נרתמת לנושא הזה והבעת בו עניין כפי שניתן לראות גם בנוכחים בחדר הזה.
<ערן וינטרוב: זה נושא שלצערנו לא נמצא מספיק על סדר היום הציבורי.
<ערן וינטרוב: זה יום ציון של יום העוני, היום הבינלאומי למאבק בעוני, זו בהחלט הזדמנות ראויה לעלות את הנושא - - - -
דוד אמסלם: סליחה, מילה אחת.
דוד אמסלם: בדרך כלל אנחנו לא עושים את הועדה הזאת בשעה 09:00.
דוד אמסלם: אבל פה, אורי מקלב שאותו אני לא מכיר מהעירייה, אני מכיר אותו מגיל 17.
דוד אמסלם: הצדיק הזה תמיד בא לכל הנושאים האלה גם בשעה 06:00, בבקשה.
<ערן וינטרוב: אנחנו נמצאים כאן בוועדת הפנים מכיוון שאנחנו רוצים להציג מודל חדשני, מודל שרוצה לפתור את הבעיה ברמה העירונית.
<ערן וינטרוב: לפני כן הצגה בקצרה של הבעיה באופן כללי.
<ערן וינטרוב: אי ביטחון תזונתי נחשב לסממן החמור ביותר של העוני מכיוון שזה מזון שדרוש לקיום.
<ערן וינטרוב: למעשה הביטוי שלו הוא העדר נגישות סדירה לתזונה בסיסית שנדרשת לקיום מאוזן ותקין.
<ערן וינטרוב: מבחינת הנתונים, אלו לא נתונים שלנו, אלו נתונים של המוסד לביטוח לאומי.
<ערן וינטרוב: אפשר לראות את המספרים.
<ערן וינטרוב: הקורלציה מאוד גבוהה עם שיעורי העוני, כמעט אחד לאחד.
<ערן וינטרוב: אם מסתכלים על משפחות שנמצאות באי ביטחון תזונתי חמור, אנחנו רואים את המספר של 243 אלף משפחות.
<ערן וינטרוב: הנושא של ביטחון תזונתי נחשב הוצאה גמישה.
<ערן וינטרוב: מוזר להגדיר את זה באופן הזה, אבל זה מוגדר כך מאחר כשמשלמים שכר דירה או חשמל זו הוצא קשיחה של אפס או אחד.
<ערן וינטרוב: ואז במה שנותר למשפחה היא יכולה לרכוש מזון.
<ערן וינטרוב: הפער, גם לפי בדיקות שלנו וגם לפי בדיקות של הלמ"ס (הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה) בין הצורך לבין מה שהמשפחות מוציאות בפועל בחמישון התחתון הוא של 1,000 שקל.
<ערן וינטרוב: אנחנו אומרים שאילו היינו נותנים רק 500 שקל לאותן 243 אלף משפחות שנמצאות באי ביטחון תזונתי חמור, אנחנו צריכים סדר גדול של כמעט מיליארד וחצי שקל בשנה.
<ערן וינטרוב: אם ניקח רק את 110 אלף משפחות הנזקקות ביותר מתוך אותן 243 אלף משפחות וניתן רק 375 שקל, זו ההמלצה של המועצה הלאומית לביטחון תזונתי, זה גוף שנוסד על ידי הכנסת, נצטרך כחצי מיליארד שקל בשנה.
<ערן וינטרוב: המדינה היום לא לוקחת חלק במאמץ הזה.
<ערן וינטרוב: למעשה עיקר הנטל נופל על הכתפיים הצרות מאוד של ארגוני החברה האזרחית, עמותות סיוע וכדומה.
<ערן וינטרוב: זו דיאגרמה שלקוחה מתוך התכנית של המועצה הלאומית לביטחון תזונתי.
<ערן וינטרוב: בעצם היא מדגימה את ההמלצה שלה להקים מיזם לאומי לביטחון תזונתי שיסדיר את כל הנושא הזה יחד עם ארגוני-על ועמותות המזון.
<ערן וינטרוב: בעצם, קריטריונים ברורים, עבודה בכל המגזרים בחברה הישראלית באופן שוויוני.
<ערן וינטרוב: כאמור הדבר הזה לא מקבל מענה - - -
דוד אמסלם: ערן, ברשותך.
דוד אמסלם: בשקף הקודם אתה כותב "תכנית המועצה הלאומית לביטחון תזונתי".