GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: אני כרגע לא רוצה לממן אותך שלושים שנים ואין לי עניין לממן אותך שלושים שנים.
דוד אמסלם: יש לי גם את הצרות של עצמי כאן.
דוד אמסלם: הרי מה אני אעשה?
דוד אמסלם: אני אקח את הכסף של עצמי ובמקום להחליף קו אחר שחשבתי שהתפוצץ באיזו שכונה, אני אהיה צריך להשקיע אותו כאן בגלל שאתה חייבת אותי ואתה אומר לי לגבות את זה עשרים שנים.
<אלון מסר: אתה מניח תשתית לעצמך.
<אלון מסר: אתה צריך לשפץ צינור קיים אצלך ברשות.
<אלון מסר: איך אתה מקבל את הכסף?
דוד אמסלם: בכסף שלי.
<אלון מסר: אבל אתה מקבל רכיב מסוים.
דוד אמסלם: אני אגיד לך מה אתה עושה.
דוד אמסלם: אני מכיר את משק הביוב.
דוד אמסלם: סמוך עלי.
דוד אמסלם: בתעריפים שלי יש לי שוטף, יש לי תקציב שאני משקיע בתשתית, יש לי תכנית רב שנתית להחליף, יש לי את הצרות שלי.
דוד אמסלם: אני לא אומר לך, אדוני, בוא תשקיע לי בתשתית.
דוד אמסלם: לפעמים יש לי צנרות, דרך אגב, שהן גולשות והתושבים שלי סובלים אבל אין לי כסף להחליף אתן.
דוד אמסלם: אתה בא ואומר לי משהו אחר.
דוד אמסלם: אצלך אני מעביר קו, אתה תממן אותו בשביל עירייה אחרת אבל היא תשלם לך.
<אלון מסר: זה לא היא תשלם.
<אלון מסר: היא לא תשלם.
דוד אמסלם: מי משלם לקבלן?
דוד אמסלם: אני שואל שאלה אחרת, משהו יותר דרמטי.
דוד אמסלם: למה שהעירייה עבורה בוצע העניין, היא בכלל לא תשלם ישירות לקבלן?
דוד אמסלם: גם הנהלת חשבונות אני לא רוצה לעשות.
דוד אמסלם: שהיא תשלם לו.
דוד אמסלם: יעבור אצלי, האישורים אצלי, הכול אצלי.
<ארנון גלעדי: במערכת הולכה בין הערים, הערים לא משלמות את זה.
<ארנון גלעדי: הלא בסופו של דבר אם זה אני או זאת חיפה, זה לא משנה מי.
<ארנון גלעדי: כשיש לך מערכת הולכה, אתה חוצה את הערים, הנושא למעשה מתוקצב במסגרת האגרה.
<ארנון גלעדי: אגרת הביוב היא חלק מתוך הנושא של ביצוע העבודה.
<ארנון גלעדי: לרשות המקומית אין שום התקשרות או תשלום ליזם כזה או אחר.
דוד אמסלם: אתה לוקח את כולם.
<ארנון גלעדי: לא, אני לא לוקח.
<ארנון גלעדי: אני לוקח את חיפה ואתה לוקח את ירושלים.
דוד אמסלם: אני מבין שיש רשות אחת שאמורה לעשות שדרוג למערכות שלה.
<ארנון גלעדי: לא, זה לא קשור.
<ארנון גלעדי: יש כאן הצעת חוק.
דוד אמסלם: זה מה שאני מבין מהם.
<תומר רוזנר: ארנון, כן.
<ארנון גלעדי: מדובר על הסרת חסמים בתחום שירותי הביוב על מערכת הולכת ביוב בין-אזורי.
<תומר רוזנר: מדובר על כך שרוצים לבקש משפדן, סתם לשם דוגמה, להרחיב - - -
<ארנון גלעדי: לבצע קו שמחבר את באר יעקב.
<תומר רוזנר: להרחיב את המט"ש שלו.
<ארנון גלעדי: נכון, וזה מוחל במסגרת תכנית עבודה שמאושרת על ידי רשות המים ומתוקצבת בתוך אגרת הביוב אבל זה לא על הרשות המקומית.
<ארנון גלעדי: אדוני היושב ראש, דוד הצליח לבלבל את כולם ולא סתם אני אומר.
<ארנון גלעדי: דוד רתם את הנושא של תאגידי המים יחד עם נושא של מערכת הולכה בתוך הערים ויחד עם הנושא של מערכת הולכה בין עירונית.
<ארנון גלעדי: כאן מדובר למעשה על שינוי או רגולציה, ראייה כלל מערכתית של הולכת שפכים בין עירונית.
<ארנון גלעדי: אין לרשות המקומית, חוץ מהנושא לאישור המעבר דרכה, שום נושא של תקצוב או תשלום.
<ארנון גלעדי: הלא בסופו של דבר רשות המים מאשרת לי או לחיפה או לירושלים את מערכת הולכת השפכים.
<ארנון גלעדי: הרשות המקומית רק נותנת את אפשרות המעבר בין פתח תקווה לבין בני ברק לבין גבעתיים.
<תומר רוזנר: אם הוא עובר, יש בעיה.
<אהוד אדירי: רגע.
<אהוד אדירי: תומר, תן לו לדבר.
<אהוד אדירי: תן לבן אדם לדבר.
<אהוד אדירי: תן לו להסביר.
<תומר רוזנר: אני לא מדבר אתך.
<תומר רוזנר: מר אדירי, אני לא מדבר אתך ואל תתערב במה שאני אומר ובמה שאני לא אומר.
<תומר רוזנר: עם כל הכבוד.
<אהוד אדירי: מקיימים כאן דיון.
דוד אמסלם: אודי, תן לי.
<ארנון גלעדי: לכן אנחנו צריכים להסתכל בראייה הכלל מערכתית, מה החוק הזה נותן ואם הוא אכן מאפשר שיפור של המערכות כמו שהיושב ראש אמר.
דוד אמסלם: את זה הבנתי.
דוד אמסלם: ארנון, הבנתי את הכול.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה אחרת לגמרי.
<אהוד אדירי: אני רוצה להגיד מילה.
<אהוד אדירי: תן לי להגיד מילה.
<אהוד אדירי: יש כאן כמה היבטים.
<אהוד אדירי: צריך להבין שקודם כל אלה לא רשויות אלא אלה תאגידים וספקי מים וביוב, ובשוליים גם רשויות.
<אהוד אדירי: אף גוף כזה לא מעלה את התעריף לתושבים שלו כדי לממן.
<אהוד אדירי: לא כך זה עובד.
דוד אמסלם: מאיפה הוא מביא את המקורות?
<אהוד אדירי: אני אסביר.
<אהוד אדירי: ברמה התעריפית, קודם כל, הוא בכל לא מעלה את התעריף לתושבים שלו.
<אהוד אדירי: מה שקורה זה שברגע שיש לו תכנית כזאת - - -
דוד אמסלם: דוד, זה מפריע לי.
דוד אמסלם: אתה רוצה, תנהל אתה את הדיון.
דוד אמסלם: שמע, זה מתיש אותי.
דוד אמסלם: אני רוצה ריכוז, אתה יוצא, נכנס, מדבר.
דוד אמסלם: זה מפריע לי.
<אהוד אדירי: ברגע שיש לו תכנית כזאת שמאושרת, הדבר בא לידי ביטוי בתעריף רכישת המים שלו ממקורות.
<אהוד אדירי: זה מוכר לו.
<אהוד אדירי: אין מצב ואין סרט שהוא מעלה את תעריף המים לתושבים שלו.
<אהוד אדירי: תעריפי המים והביוב בכל הארץ אחידים, נשארו אחידים גם אחרי ההצעה הזאת.
דוד אמסלם: איך הוא מממן?
<אהוד אדירי: אני אתייחס.
<אהוד אדירי: גם הביוב היום, החל מלפני שבועיים, אחיד.
<אהוד אדירי: הגופים האלה הם כולם גופים שעובדים לפי תכניות, הם מנהלים מערכות כספיות, הם מגייסים כספים, מוכר להם בתעריף.
<אהוד אדירי: כל המבנה של מערכות הולכת גם המים, גם הביוב וגם החשמל בארץ הוא מבנה תעריפי של תעריף שמוכר ומכסה עלות על פני זמן.
<אהוד אדירי: אגב, נותן גם תשואה.
<אהוד אדירי: לא רק עלות אלא גם תשואה.
<אהוד אדירי: זה מה שיקרה כאן.
<אהוד אדירי: אנחנו מבינים לאן אנחנו הולכים ובסוף גם ברור הכיוון.
<אהוד אדירי: ברור שהכיוון כאן הוא לקחת תשתיות של גופים, ובואו לא נתעלם מזה, של רשויות ומקומות שבדרך כלל יותר קטנים, יותר מנותקים, עם פחות פוטנציאל ושהם יתחברו לתוך מקומות.
<אהוד אדירי: תומר, מה ההערה?
<אהוד אדירי: אני רוצה לשמוע.
<תומר רוזנר: אם אני ארצה שאתה תשמע, אני אגיד לפרוטוקול.
<אהוד אדירי: תגיד בקול רם.
דוד אמסלם: אודי, מספיק.
דוד אמסלם: הוא מדבר אתי באוזן.
<אהוד אדירי: אם יש הערה, תגיד.
<אהוד אדירי: זהו.
<אהוד אדירי: זה הסיפור.
<אהוד אדירי: כך עובד המשק הזה.
<אהוד אדירי: כל מה שישולם, יוכר בתעריף.
<אהוד אדירי: הכיוון כאן בעיני הוא בהגדרה, כיוון שלא רק שהוא נכון משקית אלא הוא גם נכון בפוטנציאל הזה שברור שמי שיעשה את העבודות, אלה כנראה הגופים היותר חזקים, יותר מומחים ויותר מתאימים.
<אהוד אדירי: זה ברור.
<אהוד אדירי: כשיודעים לעשות, עושים דברים בהיקפים יותר גדולים.
<אהוד אדירי: אני לא רוצה להטיל את נטל התשלום במזומן על גוף אחר ושוב, לא כך עובד המשק הזה.
<אהוד אדירי: לא כך עובד המשק הזה.
דוד אמסלם: אני עדיין לא הצלחתי להבין.
דוד אמסלם: אני בקטע הזה עוד בשלב ההבנה.
דוד אמסלם: לאט לאט אני מתחיל להבין.
דוד אמסלם: אני אקח דווקא את הדוגמה של ראשון לציון.
דוד ביטן: עוד פעם ראשון?
עבדאללה אבו מערוף: תן דוגמה אחרת.
דוד אמסלם: ראשון לציון ובאר יעקב.
דוד אמסלם: אני רוצה לבין.
דוד אמסלם: יש את התאגיד של ראשון לציון.
דוד אמסלם: איך קוראים לו?
<אלון מסר: יניב.
<אלון מסר: דוד היה דירקטור שם.
<חנה פרנקל: אני מוכנה להסביר לך טכנית ואפילו מעשית.
<חנה פרנקל: השאלה היא אם היא כלכלית או תזרימית.
<חנה פרנקל: כלכלית, כמו שאמרנו, התעריף מכסה הכול.
<חנה פרנקל: הרי כל התשתיות הן לטווח רחוק.
<חנה פרנקל: אתה מאשר תכנית פיתוח לכל ספק מים, אתה מאשר, אתה עושה לו את ההתאמה בתעריף.
דוד אמסלם: את אומרת, כל שדרוג כזה מעלה את התעריף?
<חנה פרנקל: בוודאי.
<אלון מסר: לא מעלה.
<אלון מסר: הוא בסוף התעריף.
<חנה פרנקל: הוא נלקח בכללי.
דוד ביטן: בסוף הם יקבלו את הכסף בעוד עשרים שנים.
<חנה פרנקל: הוא נלקח בחשבון.
דוד אמסלם: ברגע שהוא משקיע כאן בביוב, מקורות מורידה לו את התעריף של המים כדי לאזן אותו?
<חנה פרנקל: גם לרוב הרי זה כלכלי.
דוד אמסלם: כלכלית אין בעיה.
דוד אמסלם: עכשיו תזרימית.
<חנה פרנקל: תאגיד מקבל גם הכרה בתשואה.
<חנה פרנקל: אם יש לו מזומנים, הוא מתכנן בהתאם, הוא מביא תכנית פיתוח.
<חנה פרנקל: קודם כל, הוא מעצב אותה, הוא לוקח את כל התכניות, את כל התעדוף כולל עכשיו החלק שכפו עליו, עושה את התעדוף לבד - - -
דוד אמסלם: אבל היות וזה בעצם בא בכפייה למשל, אז זה בא לו בהפתעה.
דוד אמסלם: מה הוא עושה?
<אלון מסר: יש לו גם ריבית.
<אלון מסר: במידה והתאגיד לוקח הלוואות, יש לו גם רצועה על הון זר.
<אלון מסר: הכוונה היא כמו כל חברת תשתית, גם חברת מקורות, גם האיגודן, כולם מגייסים כספים.
<אלון מסר: יש להם כספים שמגייסים ולוקחים הלוואות.
<אלון מסר: התעריף מכיר להם גם בתשואה על ההון העצמי שלהם וגם בתשואה על הון זר.
<חנה פרנקל: כן.
<חנה פרנקל: אין מצב שזה לא מכוסה.
דוד אמסלם: אתה עכשיו פתרת לי את העניין הזה.
עבדאללה אבו מערוף: הערה כללית.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו נכנסים כאן לדברים.
עבדאללה אבו מערוף: מהחוק הזה יהיו דברים ויהיו השלכות שכלל לא רצויות.
עבדאללה אבו מערוף: אם זה ישתקף באחוז אחד העלאת מחירי המים, זה לא טוב.
דוד אמסלם: הוא אומר שברגע שהוא משקיע את התשתית כאן, המים יורדים כאן כדי לאזן אותו.
<אהוד אדירי: רק להוריד.
עבדאללה אבו מערוף: אם זה רק להוריד, אם זה ישתקף ולא חשוב כמה בהעלאת מחירי המים או אפילו האגרות, זה יהיה מאוד גרוע.
עבדאללה אבו מערוף: לא עשרים שנים.
עבדאללה אבו מערוף: זה לא צריך להשתקף כאן.
עבדאללה אבו מערוף: שוב אני אומר שכל החוק הזה סתם מנופח.
עבדאללה אבו מערוף: אם ניכנס לפרטי החוק, זה יהיה משהו קטסטרופלי לאזרח הפשוט.
עבדאללה אבו מערוף: לכן עד עכשיו איך פעלו הדברים?
עבדאללה אבו מערוף: יש חסם מסוים, יש הסכמות.
<אלון מסר: אם לא היו הסכמות, לא היה קורה כלום.
עבדאללה אבו מערוף: אני הזכרתי איך פועלים לגבי הגז ולגבי החשמל.
<אלון מסר: היו פרויקטים שנתקעו שמונה ועשר שנים כי לא היו הסכמות.
עבדאללה אבו מערוף: הערה כללית אחרת.
עבדאללה אבו מערוף: צריך להיות מעוגן בחוק - אנחנו עושים חוק שבא להוריד חסם – שהשטחים בהם זה עובר, שכמה שאפשר יהיו שטחי מדינה.
עבדאללה אבו מערוף: זה מאוד חשוב.
דוד אמסלם: אני אומר לך משהו.
דוד אמסלם: הסיפור של הביוב למשל - - -
עבדאללה אבו מערוף: גיאוגרפיה.
<נועה בן אריה: הבנתי את ההסבר של חנה לעניין של התעריף והתשואה.
<נועה בן אריה: איך זה יעבוד ברשות לא מתואגדת?
<נועה בן אריה: הרי ברשות לא מתואגדת אגרת הביוב או התעריף, הוא עניין נורמטיבי, הוא שיעורים ממוצעים שאתם עושים והחלטתם להחיל אותם בהתאמה גם על הרשויות הלא מתואגדות.
<נועה בן אריה: זאת אומרת שהיכולת שלכם להכיר אחר כך בתעריף ולעדכן אותו היא לא יכולה לקבל ספציפיקציה כמו בתאגיד מכיוון שאין לי שם את סקר הנכסים ואין לי שם את העקרונות.
דוד אמסלם: הערה טובה.
<נועה בן אריה: יש לכם תשובה?
<חנה פרנקל: בטח שיש לנו תשובה.
<חנה פרנקל: הנה, ציון כאן.
<חנה פרנקל: אנחנו ישבנו על אגרות ביוב, קודדנו כל רשות מקומית שלא התנגדה.
<חנה פרנקל: לשמחתנו אלה פחות משלושים.
<חנה פרנקל: מי שהביא נתונים, קודדנו את העלות שלו.
<חנה פרנקל: מי שלא, עשינו לא אקסטרפולציה אלא הערכה, ממוצע.
<נועה בן אריה: נכון, אבל זה לא עונה על השאלה.
<נועה בן אריה: אני אסביר לך למה אני מתכוונת.
<נועה בן אריה: המימון של זה מבחינת הרשות המקומית ייעשה מתוך כספי קרן השיקום אלא אם אתם יוצרים לזה איזשהו מנגנון עדכון אחר, כי אחרת אין לו דרך להתעדכן.
<חנה פרנקל: אין שום בעיה.
<חנה פרנקל: כל אחד שבא, אם מחר יגידו לרשות מקומית שאת מחר נותנת שירותים לרשות מקומית אחרת, כל שנה אנחנו מעדכנים את התעריף.
<חנה פרנקל: זה תהליך כל כך דינאמי.
<חנה פרנקל: היא באה ואומרת שהדבר הזה גוזר לה אלמנט נוסף בעלות, אם צריך, אנחנו מעדכנים את התעריף.
דוד אמסלם: ההערה של נועה הייתה במקום.
דוד אמסלם: אני מקבל גם את התשובה של חנה ואם אתם צריכים לעשות פיין טיונינג, תעשו ביניכם.
<תומר רוזנר: נקודה אחרונה שהעליתי קודם.
<תומר רוזנר: נציגת המשרד להגנת הסביבה כאן?
<ליאורה עופרי: כן.
<תומר רוזנר: מה שהטריד אותנו, ואני לא יודע מה עמדתכם, מה תהיה האחריות הפלילית במקרה של נזק סביבתי שייגרם כתוצאה מהוראה כזאת?
<תומר רוזנר: על מי תוטל האחריות, על זה שעשה או על זה שעשו בשבילו?
<ליאורה עופרי: בעיקרון יש מצבים כאלה כבר היום שרשויות, כמו שתיארו, למעשה מזרימות אחת באמצעות השנייה ויש הסדרים משפטיים כאלה ואחרים שלמעשה אנחנו יכולים לתפוס את שתיהן ביחד.
<ליאורה עופרי: זה באמת במצב שבו מבחינה וולנטרית הם עושים את ההסדרים ביניהם והדין שחל תופס את שניהם.
<ליאורה עופרי: במקום שבו יש כפייה על ידי מועצת הרשות או מנהל רשות המים, אני חושבת – ואני מאמינה ולוקחת בחשבון – שתתקבל החלטה בנוגע למתן הוראה לגוף כזה או אחר לקלוט שפכים של אותו גורם, היא כמובן צריכה להישקל ולקחת בחשבון שאותו גורם לא יהיה בעצם בהפרה של הדינים הסביבתיים וכל דין במדינת ישראל מבחינה סביבתית וגם מבחינות אחרות.
דוד אמסלם: ברשותך, אני רוצה לחדד את השאלה.
דוד אמסלם: את עכשיו נותנת לי הרצאה משפטית, אבל אודי, בגדול תחשבו גם על זה.
דוד אמסלם: יש את העניין של התשתית עצמה.
דוד אמסלם: אם פרצה תשתית במקום מסוים, אז גם אם הרחבתי אותה עבור עיר אחרת, אני אחראי עליה בקטע שלי.
עבדאללה אבו מערוף: עדיף שזה יהיה מעוגן בחוק.
<ליאורה עופרי: אנחנו מדברים בעיקר על איכויות הקולחין בקצה.
דוד אמסלם: בקצה, אנחנו גם יודעים מי אחראי על הקצה.
דוד אמסלם: יש שאלה שאני לא כל כך ער לה כי אני לא מכיר את הנושא אבל מישהו, בעל אולם, זרק לי.
דוד אמסלם: השאלה היא לגבי איכות הביוב.
דוד אמסלם: זאת אומרת, איזה ביוב אתה בעצם מזרים.
דוד אמסלם: את השפכים.
דוד אמסלם: אני מניח שיש הנחיות לגבי איזה שפכים אסור להזרים.
<ליאורה עופרי: נכון.
דוד אמסלם: יכול להיות שמישהו מזרים ב-א' ומגיע ל-ג', עבר דרך ב' ובסוף תפסנו את זה ב-ד', ואז הוא אומר, זה לא אני וההוא אומר שזה לא הוא.
דוד אמסלם: מי אחראי?
דוד אמסלם: זאת יותר שאלה של ועדת חקירה.
דוד אמסלם: הרי ברור שצריך לתפוס את הבן אדם.
<ליאורה עופרי: המפעל, כאשר הוא חורג מהוראות כל דין, אם אלה תנאים ברישיון ואם אלה תקנות, כמובן שגם אפשר לתפוס אותו.
<תומר רוזנר: זאת לא הבעיה.
<ליאורה עופרי: זאת לא הבעיה.
<ליאורה עופרי: הבעיה היא כאשר אנחנו מדברים על יצרני השפכים שהם למעשה בעיקר הרשויות המקומיות.
<ליאורה עופרי: אני אומרת שוב שכאשר אנחנו בעידן ובחיים של הסכמות - - -
<תומר רוזנר: אנחנו מדברים עכשיו על כפייה.
<ליאורה עופרי: אנחנו היום נמצאים בכפייה.
<ליאורה עופרי: יכול מאוד להיות שצריך יהיה להבהיר שבאמת תנאי מוקדם לקבלת החלטה היא היכולת של אותו גורם שבסופו של דבר קולט את כל השפכים מכל הערים האלה, במיוחד זאת שהוא חייב לספק לה את אותו שירות של שירותי המים והביוב שזה כולל גם טיפול בשפכים, זה כולל גם עמידה ובקרה של איכות שפכי התעשייה.
<ליאורה עופרי: צריך יהיה להבהיר.
דוד אמסלם: זה דיון מקצועי.
דוד אמסלם: יכול להיות שבנקודה של החבירה, צריכה להיות שם נקודת ניטור או לא יודע מה.
דוד אמסלם: תחשבו אתם ביניכם בקטע המקצועי איך אתם פותרים את זה אבל זאת שאלה טובה שתומר העלה כחומר למחשבה שאתם צריכים לתת לו את התשובה.
דוד אמסלם: בסופו של דבר זה יתגלגל לפתחכם בבוא היום, אם זה יגיד כך ויגיד כך ויגיד כך.
דוד אמסלם: אתם תצטרכו לתת את התשובות.
דוד אמסלם: לכן כבר מראש לדעתי תחשבו איזה פתרונות אתם נותנים במצב של הקמת התשתית עצמה.
דוד אמסלם: כמו שאמרתי, יכול להיות שדווקא בנקודת ההשקה, בחיבור בין עיר לעיר באותה נקודה, יש שם איזו נקודת איתור שפעם בשבועיים או שלושה או חודש יבדקו אותה.
<ליאורה עופרי: זה בדיוק העניין.
<ליאורה עופרי: בנקודות האלה איכויות השפכים המותרים להזרמה הן לא ביחס לכלל השפכים שמגיעים בתוך מערכת הביוב אלא זה ביציאה ממתקן.
דוד אמסלם: את הבנת את השאלה?
<ליאורה עופרי: הבנתי את השאלה.
דוד אמסלם: הבנת את הבעיה.
דוד אמסלם: גם אם ההצעה שלי לא טובה, הבנת את הרעיון.
<ליאורה עופרי: נבחן אותה.
דוד אמסלם: שבו ותסגרו את הנקודה.
דוד אמסלם: תומר, יש לך עוד הערות?
<תומר רוזנר: אני סיימתי.
דוד אמסלם: רבותיי, אודי, אני רוצה לסכם את העניין.
דוד אמסלם: בגדול אנחנו דיברנו כאן על מספר נקודות.
דוד אמסלם: בסך הכול המתווה ברור והוא גם הגיוני.
דוד אמסלם: אני גם מברך על כך.
דוד אמסלם: אני אומר לך את האמת, אני התפלאתי בכלל שזה המצב אפילו היום.
דוד אמסלם: כרגע העלה גם דוד כל מיני נושאים, גם תומר העלה נושאים, ואני חושב שבדברים האלה צריך לעשות פיין טיונינג.
דוד ביטן: ברמת העיקרון.
דוד ביטן: לא ברמת הנוסח.
דוד אמסלם: אני מציע שתשבו עוד היום.
דוד אמסלם: אין ברירה כי מחר אני רוצה לסגור את האירוע.
דוד אמסלם: מחר זה יום שאני רוצה להצביע על כל החבילה וכרגע זה הנושא שעוצר אותי.
דוד אמסלם: לא נעשתה כאן עבודה מקדימה ולא משנה כרגע למה, אבל אם היינו עושים את העבודה המקדימה – היינו מסיימים את העסק הזה בחצי השעה הראשונה.
דוד אמסלם: בואו, תשבו, תעשו פאוזה, לכו לשתות קפה ותקבעו עם המחלקה המשפטית.
דוד אמסלם: אם צריך, גם הגנת הסביבה כאן ובוודאי רשות המים.
דוד אמסלם: תגמרו את הסיפור כי מחר בבוקר נתכנס כאן בשעה 8:00 כדי לסיים ולהצביע.
דוד אמסלם: אודי, אני מבקש ממך בנימה אישית.
דוד אמסלם: אתה יודע שאני אוהב את תומר אבל אני גם אוהב אותך.
דוד אמסלם: עזוב את האישי.
דוד אמסלם: תוריד.
עבדאללה אבו מערוף: אדוני היושב ראש, בכל זאת הערה.
עבדאללה אבו מערוף: אני מבין גרביטציה, גיאוגרפיה, מבין, אבל בכל זאת אני מבקש שתמצאו נוסח במידת האפשר.
דוד אמסלם: אני חושב שזה אפשרי.
דוד אמסלם: תרשמו את זה.
דוד אמסלם: בגדול זה נהנה וזה לא חסר.
דוד אמסלם: תמיד במידת האפשר.
עבדאללה אבו מערוף: במידת האפשר.
עבדאללה אבו מערוף: שיהיה נוסח כזה.
עבדאללה אבו מערוף: זאת לא בקשה שהיא לא אפשרית.
דוד ביטן: קודם כל אני רוצה לברך את האוצר ואת הרשות על כך שהגיעו לסיכום עקרונות עם השפדן, שהוא בעצם הגוף העיקרי.
דוד אמסלם: דרך אגב, זאת הברכה הראשונה אתה פתחנו את הבוקר.
דוד ביטן: אני רוצה לברך את אודי.
דוד ביטן: זה סיכום ראוי.
דוד אמסלם: באמת דיברתי עם אודי.
דוד ביטן: כמו שאמרתי, ואני לא מסכם, היושב ראש סיכם, אנחנו בעד הרעיון.
דוד ביטן: תביאו דברים ראויים על מנת שזה יעבור לנו יותר בקלות.
דוד אמסלם: מילה אחרונה.
דוד אמסלם: אודי, אני באמת מודה לך באישי על כך שישבתם גם עם השפדן ועל כך שהלכתם לקראתם בנושא.
דוד אמסלם: באמת תודה, ברמה האישית ולא קשור לדיון.
דוד אמסלם: אנחנו נפגשים כאן מחר ב-8:00 בבוקר.
דוד אמסלם: אנחנו באים עכשיו להצבעות.
<תומר רוזנר: לאחר שהסתיים הדיון בפרק ג' זה עתה, אפשר להצביע על כל פרק ג' בתוספת השינויים שהיושב ראש הציע, בשינויים עליהם סוכם כאן בוועדה ובתוספת השינויים לגבי שינוי המועדים לתאגוד כפי שצוינו על ידי יושב ראש הוועדה.
דוד אמסלם: על כל הפרק קומפלט?
<תומר רוזנר: לא הוגשו הסתייגויות.
דוד אמסלם: מי בעד אישור פרק ג' (הסרת חסמים בתחום שירותי הביוב)?
דוד אמסלם: פרק ג' נתקבל פה אחד.
<תומר רוזנר: עכשיו אנחנו עוברים להצבעה על פרק ט' לחוק ההתייעלות הכלכלית שהוא הפרק שעוסק בדחיית תחולתו של חוק העברת תשלומים מהמדינה.
<תומר רוזנר: הוועדה סיכמה שזה יידחה עד 31 ביולי, סעיפים 50 ו-51 – לא הוגשו הסתייגויות ולכן אפשר להצביע על כל הצעת החוק, על שני הסעיפים כפי שציינתי.
<תומר רוזנר: פרק ט', סעיפים 50 ו-51, תחילה רטרואקטיבית.
אורי מקלב: הסתייגות דיבור.
דוד אמסלם: אין כאן הסתייגויות.
<תומר רוזנר: אם יש לך הסתייגויות מהותיות.
דוד אמסלם: מי בעד אישור פרק ט'?
דוד אמסלם: התקבל פה אחד.
<תומר רוזנר: אנחנו עוברים עכשיו להצבעות על פרק ב' לחוק התכנית הכלכלית, פרק הדיור.
<תומר רוזנר: לפרק זה הוגשו הסתייגויות.
<תומר רוזנר: אני מבקש לבדוק שההסתייגויות על הטבלטים של חברי הכנסת.
<רון אלמוג: לפני כן, משרד הפנים ביקש להציג את העמדה לגבי התיקון של הסעיף שבישיבה הקודמת ביקשתי להביא בפני השר ולהציג.
דוד אמסלם: כל הדיון הסתיים.
<רון אלמוג: בישיבה הקודמת עת עלה הנוסח החדש של סעיף 188, שהוא לא נושא חדש, ביקשתי להביא בפני השר.
דוד אמסלם: זה לא נושא חדש.
דוד אמסלם: הבעת את עמדתך וזה נגמר.
דוד אמסלם: נגמרה הישיבה.
דוד אמסלם: אני בא עכשיו להצבעות.
<רון אלמוג: בישיבה הקודמת אמרתי שזה נוסח חדש שהובא בפנינו וביקשתי מהיושב ראש להביא את זה בפני השר כדי שהשר יציג את עמדתו.
דוד אמסלם: גמרתי את העניין.
דוד אמסלם: אתם אמרתם נושא חדש, העברנו, החזרנו, נגמר.
דוד אמסלם: עכשיו נעלתי את הישיבה ואני בהצבעות.
דוד אמסלם: אתה הולך אחורה.
<רון אלמוג: זה לא עניין של נושא חדש.
<רון אלמוג: זה להציג את העמדה המהותית של השר לגבי התיקון.
דוד אמסלם: אמרתי, אנחנו מתקדמים.
דוד אמסלם: בסופו של דבר אתה הצגת את העמדה שלכם.
<רון אלמוג: אני מבקש.
דוד אמסלם: אתה הצגת וגם טענת נושא חדש.
דוד אמסלם: לכן הצגת את העמדה.
דוד אמסלם: אני נעלתי את הדיון ואני מתקדם.
דוד אמסלם: לא, אני לא מקבל את זה.
דוד אמסלם: אני מתקדם.
<תומר רוזנר: נתחיל בהסתייגויות לפסקה (2), נושא הוועדה למתחמים מועדפים לדיור בחוק הוותמ"ל.
<תומר רוזנר: הוגשו הסתייגויות שמבקשות להפחית את מספר יחידות הדיור ממאתיים למאה.
<תומר רוזנר: ההסתייגויות הוגשו על ידי המחנה הציוני, יש עתיד, הרשימה המשותפת ו-מרצ.
<תומר רוזנר: ההסתייגות של כולם היא זהה.
דוד אמסלם: בסופו של דבר אנחנו פתחנו שני מהלכים.
דוד אמסלם: אמרנו שיש בעצם הליך זריז ומהיר בתכניות הגדולות ויש לנו הליך שגם הוא מהיר אבל קצת פחות מהיר.
דוד אמסלם: אנחנו רוצים להשאיר את ההליך שלא ייסתם.
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר אנחנו רוצים לזרז את הבנייה דווקא במגזר הערבי.
דוד אמסלם: אנחנו רוצים שהתכניות הגדולות יקבלו את הטיפול במהירות ולא איזה אחד שבא עם שלושים דירות יתקע את כל המהלך.
דוד אמסלם: אנחנו מפרידים את זה ואני חושב שיש בזה המון הגיון.
דוד אמסלם: מה שנקרא, נתיב למשאיות.
דוד אמסלם: על זה דיברנו הבוקר.
<ערן ניצן: הנוסח לא משקף את ההסכמות שדיברנו עליהן גם עם חברי הכנסת וגם אתך.
<ערן ניצן: בדיוק כמו שאמרת, לא רק שנסתום את המסלול של הוותמ"ל ומצד שני גם רצינו לייצר בוועדת המשנה מסלול שהוא עד חמישים יחידות דיור גם אם זה לא בינוי קיים וזה היה הסיכום גם עם חברי הכנסת וגם אתך.
<ערן ניצן: כרגע הנוסח לא משקף את זה.
<תומר רוזנר: אתה אמרת לי.
עבדאללה אבו מערוף: בחמישים נכתוב עד חמישים ולא ברוב יחידות הדיור אלא בניות בפועל.
עבדאללה אבו מערוף: כך הכול יהיה בסדר.
<תומר רוזנר: כשנגיע לשם, נתקן את זה.
<תומר רוזנר: אנחנו נצביע על ההסתייגויות כפי שהוגשו.
דוד אמסלם: אנחנו עכשיו מצביעים נגד ההסתייגות כדי לתקן אותה ואז נתקן את מה שאתה אומר.
עבדאללה אבו מערוף: זאת אומרת, הצבעה בתנאי.
דוד אמסלם: אנחנו מצביעים נגד ההסתייגות.
דוד אמסלם: נתקן את זה.
<תומר רוזנר: לא, אתה מצביע בעד שזה יעבור למליאה.
דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגות?
דוד אמסלם: בעד – 1
דוד אמסלם: ההסתייגות לא נתקבלה.
דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.
<תומר רוזנר: עכשיו נצביע על סעיף 2 כנוסח הוועדה.
דוד אמסלם: סעיף 2 נתקבל.
דוד אמסלם: אבו מערוף, תרים את היד.
דוד אמסלם: נכון, אתה לא יכול.
דוד אמסלם: אתה כאילו מתנגד.
דוד אמסלם: סעיף 2 התקבל.
<תומר רוזנר: נעבור לסעיף 3, תיקון לפקודת העיריות.
<תומר רוזנר: פסקה (1) עניינה תיקון בסעיף 188 שאדוני היושב ראש הציע אותו לגבי ההרשאות.
<תומר רוזנר: הנוסח שמופיע בפניכם משקף את הדברים כפי שסוכמו בוועדה.
<רון אלמוג: אני מבקש להציג הסתייגות של שר הפנים.
<רון אלמוג: שר הפנים מבקש להציג את ההסתייגות.
<רון אלמוג: הוא מבקש שהפסקה הזאת תימחק מטעמים של הכבדת הרגולציה, של התערבות בשיקול הדעת של שר הפנים כרגולטור של הרשויות המקומיות.
דוד אמסלם: חיזקנו את שר הפנים.
<רון אלמוג: אני רק מציג את ההסתייגות.
<רון אלמוג: זה בניגוד למדיניות של הממשלה לבזר סמכויות.
דוד אמסלם: אני אומר משהו אחר.
דוד אמסלם: אנחנו חיזקנו את שר הפנים ודווקא נתנו לו עוד סמכות.
<רון אלמוג: כן, אבל כבלו את הסמכות שלו בעוד פרוצדורה של התייעצות עם ועדת הפנים.
<רון אלמוג: לכן שר הפנים מבקש להסתייג.
<תומר רוזנר: הסתייגות שהוצגה על ידי נציג המשרד צריכה להיות מלווה במכתב חתום על ידי השר שיוגש אלינו עד יום ראשון בשעה 9:00.
<תומר רוזנר: אתה צריך להצביע נגד ההסתייגות.
דוד אמסלם: נגד – פה אחד
דוד אמסלם: מי בעד אישור סעיף 3 פסקה (1) כנוסח הוועדה?
<תומר רוזנר: אנחנו עוברים לפסקה (2) של סעיף 3 שעניינה הסכמי הפיתוח עליהם דיברנו ארוכות בוועדה.
<תומר רוזנר: הוגשו הסתייגויות לפסקה זו.
<תומר רוזנר: אני מבקש מגלעד להציג את ההסתייגויות, חלק הסתייגויות זהות למספר קבוצות.
<תומר רוזנר: גלעד יציג הסתייגות הסתייגות ואתם תצביעו עליהן.
<גלעד קרן: נעבור לפי קבוצות כי יהיה יותר קל להצביע.
<גלעד קרן: יש הסתייגות של המחנה הציוני.
<תומר רוזנר: ההסתייגויות מופיעות בפניכם על הטבלטים, על מחשבי הלוח שבפניכם, ולכן לא נפרט את נוסחן.
<תומר רוזנר: הן מוספרו במספרים.
<תומר רוזנר: חבר הכנסת בהלול, אפשר להצביע על כל ההסתייגויות ביחד או שאתה רוצה להצביע על כל אחת בנפרד?
זוהיר בהלול: לא חשוב.
עבדאללה אבו מערוף: אפשר להצביע על כולן ביחד.
דוד אמסלם: עזבו, אין לנו זמן.
דוד אמסלם: עברנו על כל הפרטים.
<תומר רוזנר: אנחנו מצביעים על הסתייגויות קבוצת המחנה הציוני שהגישה הסתייגויות 1 עד 8.
דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגויות של קבוצת המחנה הציוני 2 עד 8?
דוד אמסלם: בעד – מיעוט
דוד אמסלם: הסתייגויות 2 עד 8 לא נתקבלו.
דוד אמסלם: ההסתייגויות לא התקבלו.
<ערן ניצן: כממשלה, אנחנו יכולים להבין את ההסתייגויות?
דוד אמסלם: ההסתייגויות לא התקבלו ואני מתקדם.
<תומר רוזנר: הסתייגויות של יש עתיד.
<תומר רוזנר: אפשר להצביע כמקשה אחת.
<תומר רוזנר: הסתייגויות יש עתיד, למרות שחלקן חוזרות על הסתייגויות המחנה הציוני שכבר נדחו, לצורך הקלת הדיון אנחנו נצביע עליהן.
אורי מקלב: הם הציגו את זה בוועדה?
<תומר רוזנר: הם הגישו.
דוד אמסלם: אף אחד לא הציג כאן הסתייגויות, אבל זה לא משנה.
<תומר רוזנר: היושב ראש רשאי להתיר להם.
עבדאללה אבו מערוף: חוץ ממני שהגשתי.
דוד אמסלם: מי בעד הסתייגויות של קבוצת יש עתיד?
אורי מקלב: מי שלא נמצא ולא מציג, למה מצביעים?
דוד אמסלם: בשאלה שלך תקעת אותי עוד חצי דקה.
<תומר רוזנר: אני רק אבהיר לפרוטוקול.
<תומר רוזנר: ההסתייגויות שהצבעתם עליהן של המחנה הציוני מתייחסות לא רק לפסקה (1) של סעיף 3 אלא לכל פרק ב' אבל הן מונחות בפניכם.
<תומר רוזנר: ההסתייגויות 2 עד 8 שהצבעתם עליהן קודם, נוגעות לכל פרק ב', סעיפים 3 עד 7 ולכן בעצם נדחו ההסתייגויות לכל הפרק.
<תומר רוזנר: אפשר להצביע על הסתייגויות קבוצת יש עתיד לכל הפרק.
דוד אמסלם: מי בעד הסתייגויות קבוצת יש עתיד לכל הפרק כפי שהוגשו בכתב?
דוד אמסלם: הם לא היו כאן להציג אותן.
<תומר רוזנר: אנחנו נעבור להסתייגויות קבוצת הרשימה המשותפת לכל פרק הדיור, פרק ב'.
<תומר רוזנר: אתה רוצה יחד או אחת-אחת?
דוד אמסלם: קח את כולן יחד.
עבדאללה אבו מערוף: כן, כולן יחד אבל נתקן את מה שדיברנו עליו.
<תומר רוזנר: כן, לפני שנצביע על הסעיף עצמו נתקן.
דוד אמסלם: אם כן, אנחנו דוחים את כל ההסתייגויות ומצביעים על הסעיף.
דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגויות?
דוד אמסלם: ההסתייגויות לא נתקבלו.
דוד אמסלם: עכשיו נתקן את הסעיף.
<תומר רוזנר: הסתייגויות קבוצת מרצ לכל פרק הדיור.
<תומר רוזנר: הוגשו הסתייגויות בכתב ואפשר להצביע עליהן כמקשה אחת כיוון שהם לא נמצאים כאן.
דוד אמסלם: מי בעד הסתייגויות קבוצת מרצ?
<תומר רוזנר: לאחר שנדחו כל ההסתייגויות אנחנו צריכים להצביע על הסעיף כנוסח הוועדה.
<תומר רוזנר: אנחנו נצביע עכשיו על סעיף 3(2) בסעיף 4 כנוסח הוועדה.
דוד אמסלם: מי בעד אישור סעיף 3(2) כנוסח הוועדה?
<תומר רוזנר: סעיף 4 נוסח הוועדה.
דוד אמסלם: אני רק צריך את התיקון עליו סיכמנו.
<תומר רוזנר: כשנגיע לסעיף 5.
דוד אמסלם: מי בעד אישור סעיף 4 כנוסח הוועדה?
דוד אמסלם: סעיף 4 התקבל.
<תומר רוזנר: סעיף 5.
<תומר רוזנר: יש פה מספר תיקונים מהנוסח שסוכם בדיון שהיה בוועדה לפני כיומיים.
<תומר רוזנר: תיקון אחד הוא בפסקה (2) שעניינה ועדה מיוחדת לישובים בתכניות מיעוטים.
<תומר רוזנר: הנוסח שמופיע בפניכם בהגדרה של תכנית נקודתית, מופיע בסיפא שעיקר יחידות הדיור צריכות להיות בנויות בפועל.
<תומר רוזנר: מבקשים להשמיט את התיבה הזאת.
<תומר רוזנר: תקריאי את התיבה שמשמיטים.
<לירון אדלר: להשמיט את המילים "ורוב יחידות דיור אלה בנויות בפועל במועד הגשת התכנית".
עבדאללה אבו מערוף: מספר יחידות הדיור אינו עולה על חמישים.
עבדאללה אבו מערוף: נקודה.
<תומר רוזנר: זה תיקון אחד.