GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עבדאללה אבו מערוף: אני מוכן להתווכח הרבה שעות, זה לא בגלל שעמדת קופות החולים - - - גם עמדת הסתדרות הרופאים, גם עמדת משרד הבריאות, זה יפגע בציבור שלם, שהמרפאות האלה משרתות.
זוהיר בהלול: דודי, בעניין הזה אני הגשתי הסתייגות.
זוהיר בהלול: אני תמיד בעד הרופאים, רוב חבריי הם רופאים, אבל אי אפשר לתת העדפה גורפת רק לרופאים.
זוהיר בהלול: יש גם אדריכלים, יש גם מהנדסים.
<קריאה: אנחנו מדברים על העדפת החולים.
יואב בן צור: זה לא בשביל הרופאים, זה בשביל החולים.
זוהיר בהלול: לכן מה שאנחנו כתבנו בהסתייגות, תומר, שההרשאה והסמכות תהיה בידי הרשות המקומית.
אורי מקלב: אני ברשותך אנצל, זה דיון ראשון בחוק ההסדרים, בכל אופן זה משהו חגיגי, אמנם קצת עקרו כמה דברים, אבל בכל אופן דיון - - -
<קריאה: אני מרגיש שהיושב ראש לא נראה חגיגי מדי.
אורי מקלב: הוא עייף.
דוד אמסלם: הוא עייף.
דוד אמסלם: משדה התעופה באתי.
אורי מקלב: אבל הוא נראה חגיגי, עם מצב רוח יחסית למה שהוא עבר בימים האחרונים והגיע לכאן משדה התעופה, לא הספיק שום דבר, בסדר גמור, ואני גם ראיתי, לא רציתי להפריע לך בדרכך, רצית לראות אם אתה נכנס לממד הזמן שקבעת, הנה אתה לקראת הסוף.
אורי מקלב: זה הסעיף האחרון, אז אנחנו נרשה גם איזה מילה אחת או שתיים, מילות פתיחה לנושא הזה של פרק הדיור.
אורי מקלב: אנחנו תומכים בכל פעולה שהממשלה עושה, שמשרד האוצר עושה, של מי שעושה היום בנושא הדיור, גם אם נעשים דברים כואבים ודברים שהם לא מידתיים, אבל כשיש עת צרה מפרים תקנים ומפרים נהלים בגלל שזו שעות חירום, זו משימה לאומית וזו משימה - - - אנחנו יודעים את המצוקה.
אורי מקלב: איך פעם לימדו אותי בקורס עזרה ראשונה הראשון שלמדתי?
אורי מקלב: אני אוהב להשתמש בו, חבריי, עדיף חי מזוהם מאשר מת סטרילי.
אורי מקלב: לפעמים אולי באמת זה לא הכי טוב שנעשה, לכן גם דברים שנעשים בצורה אולי חריגה זה בסדר.
אורי מקלב: אבל אלה לא דברים של מה בכך לבטל היום את כל האישורים של שימושים חורגים, יש כאלה שגם בכלל אין להם את האישורים, זה לשנות סדרי בראשית.
אורי מקלב: על אף ששימוש חורג אמור להיות זמן קצר, אבל אנחנו כולנו יודעים, כולנו יודעים שיש דברים שעשרות שנים נמצאים בשימוש החורג הזה במצב הזה.
אורי מקלב: לכן זה לשנות סדרי בראשית באבחה אחת ובזמן מאוד קצר.
אורי מקלב: אני גם לא נכנס כרגע לכל הסעיפים, מה זה אומר כאלה שקיבלו לחמש שנים שימוש חורג, זה יחול עליהם עכשיו, זה לא חל, בתוך ה - - -
דוד אמסלם: מה ההצעה, אורי?
אורי מקלב: זה אומר שהמספרים שאתם דיברתם עליהם, יכול להיות שאלה מספרים אחרים לגמרי.
אורי מקלב: זה יכול להיות - - -
דוד אמסלם: אורי, מה ההצעה?
אורי מקלב: אף אחד לא בדק, אם זה חמש שנים או יותר.
אורי מקלב: מעבר לזה, אנחנו גם לא בדקנו ועכשיו אני חושב שזה צריך להיות כהשגה או כהבהרה, שכל אלה שהם משמשים כדירת מגורים בתוספת למשהו, כל אלה יוחרגו בחוק ובחוק כרגע אתה לא חורג.
אורי מקלב: נניח אני גר בדירה ואשתי קוסמטיקאית ויש חדר אחד שהיא יועצת דיאטה.
<ערן ניצן: לא, אין לו שימוש חורג.
אורי מקלב: יש שימוש חורג.
אורי מקלב: אני בא מרשות מקומית, יש שימוש חורג, משלמים ארנונה מפוצלת לחדר של הקוסמטיקה או לחדר של אותו רופא.
אורי מקלב: דורשים ממני שימוש חורג גם אם חדר אחד - - -
דוד אמסלם: לא, אני לא רוצה להיכנס לזה.
אורי מקלב: אז אני אומר שלא לזה התכוון המחוקק.
אורי מקלב: אדוני היושב ראש, אני אגיד את זה בדרך אחרת, זה נדמה לי ייתר את הנושא הזה, אנחנו כולנו מבינים שכרגע אנחנו לא באים לדבר על תופעת השימוש החורג, אם היא טובה או לא טובה, מה ההשלכות מבחינה אורבנית, אנחנו לא נמצאים פה, אנחנו נמצאים רק מה מביא יותר דירות ויותר מגורים ולזה יש משמעויות.
אורי מקלב: גם אם זה לא חל על ירושלים, מה קורה אם אנחנו נבטל את כל השימוש החורג במשולש קינג ג'ורג', קינג דיוויד וכל המקומות האלה בירושלים ונביא לכולם דירות מגורים.
אורי מקלב: יש לך בתי ספר, יש לך גני ילדים, יש לך רופאים, אתה יכול להפוך אזורים שלמים שהפכו להיות שימושים חורגים ולהפוך אותם בן לילה לאזורי מגורים ואיפה כל התשתיות הנלוות לכך?
אורי מקלב: לכן אני רוצה להגיד שני דברים.
אורי מקלב: קודם כל צריך להבדיל באמת בין שירותים שניתנים לתושב, שהמיקום של אותו שימוש חורג נבחר על ידי נותן השירות.
אורי מקלב: נניח מהנדס אדריכל, יכול להיות עוד כאלה אנשים, עורך דין אפילו, שהוא קבע שהמשרד שלו נמצא במקום הזה בגלל שנוח לו, קרוב למגורים, הוא לא רוצה לנסוע הרבה, זה לא בחשיבה שהקליינטים גרים על יד המשרד שלו.
אורי מקלב: זה לא נותן שירות לסביבה.
אורי מקלב: הם בוחרים את המשרד הזה כמקום שנוח לו, הוא בחר שם מסיבות כאלה ואחרות.
אורי מקלב: שונות המרפאות ואני רוצה להצטרף לחבריי שאמרו דברים שהם מאוד הגיוניים.
דוד אמסלם: בוא נתכנס.
אורי מקלב: שונות המרפאות, רק הן שונות, כי הן נותנות שירות לתושבים.
אורי מקלב: אתם הבנתם שגני ילדים להחריג, למה הבנתם שגני ילדים להחריג?
אורי מקלב: בגלל שאם לא תאשרו את זה זה יעלה כסף למדינה.
אורי מקלב: אני לא מדבר על כסף למדינה, כי תצטרכו לבנות גני ילדים, שם החלטתם להיות חכמים, שם הבנתם את הצרכים.
אורי מקלב: תבינו גם את התושבים.
אורי מקלב: אתם יודעים מה זה לאמא לצאת בבוקר, היא צריכה את רופא המשפחה, היא תיסע עד האזור המסחרי, ששם תשלחו את רופא המשפחה?
דוד אמסלם: תודה, אורי.
אורי מקלב: עוד מילה אחת.
אורי מקלב: לא דיברתי בהערות הקודמות.
אורי מקלב: אתה דיברת על חשיבה אחרת, בואו נייצר עוד מקומות.
אורי מקלב: אם דיברנו ודיברנו בדיונים אחרים במגזר הערבי, אם דיברנו על מקומות שיש את אותה בעיה, שיש אפשרות להוסיף תוספת של יחידות דיור מהמגזר היהודי, עוד עשרות אלפים, קח שכונות שיש שם בתים של שתי קומות, גרים שלושה, ארבעה דיירים, שני דיירים גרים שם, למה לא בונים שם בניינים גבוהים?
אורי מקלב: בעיה של יורשים.
אורי מקלב: לא רק במגזר הערבי.
אורי מקלב: הבעיה גם במגזר היהודי.
אורי מקלב: יש בעיה של יורשים.
אורי מקלב: חשיבה אמיתית, לא רק חוקים, מס שבח, היטל השבחה, מס הכנסה.
אורי מקלב: תדעו גם להכניס את הידיים שלכם לפעולה, יש אפשרות לפתור את הבעיות האלה.
אורי מקלב: אני יכול לתת לכם נוסחה, באזור רחובות, בנס ציונה, בראשון לציון, בכל מיני מקומות בארץ שיש בתים גבוהים על יד בתים נמוכים, למה לא מקדמים שם בתים?
דוד אמסלם: אתה צודק, אבל זה לא בדיון שלנו כרגע.
דוד אמסלם: אני מבקש עכשיו ככה, יש לנו רבע שעה, בגלל שבעוד רבע שעה אני עולה לדיון אחר למעלה.
דוד אמסלם: אנחנו נתקדם כדלקמן - - -
<רויטל טופר-חבר טוב: בשם שר הבריאות, הסתייגות.
דוד אמסלם: אני אתקדם כדלקמן, וברשותכם, אין לי הרבה זמן.
דוד אמסלם: זה יילך ככה, יש עשר דקות כרגע לדוברים שאני אעבור כל אחד, שידבר דקה, דקה וחצי, ערן שלוש דקות, אני דקה וסוגרים את הדיון.
דוד אמסלם: אני אתחיל מימין לשמאל.
<רויטל טופר-חבר טוב: שר הבריאות הגיש את ההסתייגות שלו אתמול בכתב.
<רויטל טופר-חבר טוב: שוב, מדובר על כל הנושא של שירותי בריאות.
<רויטל טופר-חבר טוב: דרך אגב, זה לא רק רופאים, זה גם קלינאיות תקשורת, מרפאות בעיסוק, פסיכולוגים.
<רויטל טופר-חבר טוב: יש הסתייגות שלנו.
<ערן ניצן: אבל יש החלטת ממשלה.
<רויטל טופר-חבר טוב: נכון, אבל כשזה עבר בממשלה אנחנו לא היינו מודעים ולא ראינו את זה, זה היה בתוך פרק דיור ולא ראינו - - - עדיין יש הסתייגות.
דוד אמסלם: שמענו את ההסתייגות.
<רויטל טופר-חבר טוב: אני יכולה להסביר את ההסתייגות.
דוד אמסלם: חבר'ה, אני רוצה עכשיו להיות צמודים למה שאני מבקשת.
<רויטל טופר-חבר טוב: הדקה עוד לא הסתיימה.
דוד אמסלם: אני מבקש, שמענו את ההסתייגות שלך באופן כללי, את גם כתבת אותה.
דוד אמסלם: אנחנו נצביע עליה בהמשך.
דוד אמסלם: אני רק מבקש עד ההצבעה, שבו עם האוצר, תסגרו את העניינים, תהיו מתואמים שניכם.
<ערן ניצן: הוא חייב, יש הסתייגות של השר.
<ערן ניצן: כבוד השר הגיש הסתייגות.
דוד אמסלם: ערן, תן לי.
דוד אמסלם: אני יכול להצביע על מה שאני רוצה.
דוד אמסלם: אתם רק שבו ביניכם ותדברו, עד שאני אביא את זה להצבעה תבואו מוסכמים.
<הלל דשן: מבחינתנו - - -
דוד אמסלם: אותו דבר?
<הלל דשן: היבט נוסף.
<הלל דשן: השינוי שמציעים פה משנה סדרי בראשית בתחום הרפואה הקהילתית.
<הלל דשן: אתם צריכים להבין שלקוחות - - -
דוד אמסלם: הבנו את זה כבר מיואב.
<הלל דשן: אנחנו עד עכשיו נדרשים להנגיש את השירות ועכשיו מונעים את זה מאיתנו.
<יעל גויסקי: קודם כל באופן כללי יש התנגדות לסעיף, כי מדובר בעצם בעסקים קטנים.
<יעל גויסקי: יחד עם זאת, על מנת לאזן בין צורך הדיור לבין הצרכים של עסקים קטנים אנחנו מבקשים שזה ייכלל בשירותי קהילה.
<יעל גויסקי: שירותי קהילה זה רחב יותר.
דוד אמסלם: מה זה שירותי קהילה?
<יעל גויסקי: זה כולל למעשה ריפוי בעיסוק, דיאטנים, רופאים.
דוד אמסלם: ביטוח זה שירות קהילה?
דוד אמסלם: סטודיו זה שירות קהילה?
<יעל גויסקי: עוד פעם, כל מה שצריך להתייחס דווקא לציבור הרחב, לאותם אמהות וילדים שצריכים להגיע.
דוד אמסלם: תודה, הבנו.
<סזאר יהודקין: אני ליוויתי את העבודה של צוות 120 יום.
דוד אמסלם: גם ליווית את הדיון באמצעות גב' זנדברג.
<סזאר יהודקין: רק רציתי לתרום מהידע שלי.
<סזאר יהודקין: אני 20 שנה - - -
דוד אמסלם: תקבע איתה לפני הדיון.
<סזאר יהודקין: אני מתכנן ערים מזה 20 שנה, יש לי מספר שנים לא מבוטל ניסיון בתכניות מתאר ביישובים ערביים בכל הוועדות המחוזיות.
<סזאר יהודקין: רציתי להתייחס לנושא של ועדות המשנה, לתכניות מסוימות.
<סזאר יהודקין: יש פה שתי סוגיות ביחד שמנסים להכניס לאותן ועדות, הנושא של הרישום, שזה דבר נחוץ ודרוש, והנושא של תכניות קטנות.
<סזאר יהודקין: תכניות קטנות, אני חושב שהוא לא דרוש, אותן תכניות קטנות יכולות להיות מטופלות על ידי הוועדות המחוזיות, על ידי תוספת תקנים ללשכות תכנון, שזה מה שדרוש, כיוון שצריך רפרנטים שיעבדו ויכינו את החומר.
<סזאר יהודקין: ההחרגה של ועדות מחוזיות ירושלים ודרום לא מובנת.
<סזאר יהודקין: אם כבר רוצים לקדם נושאים במגזר הערבי אז לא ברור למה מחריגים את ירושלים ומחוז דרום.
<סזאר יהודקין: במחוז דרום, חבל שאין פה אף נציג מוועדה מחוזית דרום, הם יכולים לספר כמה תכניות קטנות כאלה הם מטפלים מדי חודש.
<סזאר יהודקין: אני עוקב אחרי סדרי יום בתכניות המתאר ביישובים הבדואים המוסדרים, יש הרבה תקלות איתם, כל שני וחמישי התושבים מעלים תכניות קטנות להסרת גבולות, לתוספת - - -
דוד אמסלם: למה החרגתם את ירושלים?
דוד אמסלם: אין פה ערבים?
<ערן ניצן: אתה מדבר על שימוש חורג?
דוד אמסלם: לא, חזרתי למיעוטים.
<ערן ניצן: כל החקיקה מבוססת על המלצות של ועדה ממשלתית שמראש המנדט שלה ניתן על ידי הממשלה לצפון הארץ - - -
דוד אמסלם: לא, עזוב פרוצדורה.
דוד אמסלם: במהות, אתה לא יודע?
דוד אמסלם: אין לך תשובה?
<ערן ניצן: אני אומר שבמהות ההתייחסות של המדינה לכל מה שקורה במזרח ירושלים היא שונה, היא ייחודית ואם צריך - - -
<סזאר יהודקין: יש יישובים ערביים במחוז.
<חן שמילו: אנחנו הגבנו כבר בשלב התזכיר, לא קיבלנו התייחסות, לא דיברו איתנו בעניין של המרפאות.
<חן שמילו: בזמן האחרון, בעקבות שינויים של המחוקק, הרבה רופאים עצמאיים התאימו את הדירות שלהם לנגישות לבעלי מוגבלות, עכשיו בא המחוקק ואומר - - -
<נחמן אש: אנחנו מבוססים על רופאים עצמאיים.
<נחמן אש: המטופלים שלנו, בייחוד במקומות החלשים - - -
דוד אמסלם: נחמן, אתה מוסיף משהו לדיון?
<נחמן אש: כן.
<נחמן אש: אני מוסיף.
<נחמן אש: החשש שלנו, בין השאר, שגם רופאים יעזבו.
<נחמן אש: רופא שיצטרך לעבור מקום יעזוב.
<נחמן אש: אין לנו - - -
דוד אמסלם: נחמן, יש לך טענות חזקות יותר.
דוד אמסלם: עזוב, אל תבוא מזווית הרופא.
דוד אמסלם: אם תשלם לו יותר הוא יבוא.
<נחמן אש: בבדיקה שלנו מדובר במעל מיליון מפגשים רפואיים בשנה, זה לא עניין של מה בכך.
<פנינה בסרגליק: אני עובדת בשיכון בבלי בתל אביב, מהבית שלי, מהדירה שלי, אני לא באה להילחם על המרפאה שלי, אני באה לייצג ולהציג בפניכם את נקודת הראות של הרופאים שעובדים בדירות פרטיות.
<פנינה בסרגליק: קשה להשיג מרפאות אחרות בנגישות טובה למטופלים.
<פנינה בסרגליק: רוב המטופלים, שלי למשל, הם חולים, הם אונקולוגים, הם קשישים, אין להם כסף להגיע מרכזים, אין להם מי שייקח אותם.
<פנינה בסרגליק: מה שיקרה חלילה, אם זה יתקיים, הנזק הגדול ביותר שייגרם להם זה בבריאות שלהם.
<פנינה בסרגליק: אני מאוד חוששת.
אורי מקלב: אלה דברים חשובים.
<עוזי ביתן: חברי הוועדה צריכים להבין שיש מחסור הולך וגדל ברופאים, כל פגיעה בתשתית כזאת תגביר את החוסר ברופאים ואת התורים.
דוד אמסלם: אנחנו נעשה אחרי זה יום עיון בנושא, נוכל לדבר שעות, כל אחד.
<עידו הדרי: עוד משפט.
דוד אמסלם: אתה מרגיש צורך מאוד מאוד חזק?
<עידו הדרי: כן.
<עידו הדרי: רופא בן 64, שעכשיו יצטרך להעתיק את המרפאה שלו וזה ייקח שנה יגיד לעצמו 'אני עכשיו כבר יוצא לפנסיה'.
דוד אמסלם: ואם הוא יהיה בגיל 63, מה יקרה?
<עידו הדרי: 'אני יוצא לפנסיה'.
<עידו הדרי: יש משאב ציבורי שהנחיצות שלו היא יותר מדירות, דירה לוקח לייצר שנתיים, רופא לוקח לייצר 11 שנים.
<עידו הדרי: חסרים רופאים בישראל.
<עידו הדרי: הם יפרשו מוקדם יותר.
דוד אמסלם: ערן.
<ערן ניצן: תודה.
<ערן ניצן: קודם כל, ברשותך, פרוצדורה קצרה, ביקש ממני גם היועץ המשפטי, אנחנו אומרים באופן רשמי לפרוטוקול שאנחנו מתנגדים ומגדירים נושא חדש את הבקשה של הוועדה.
דוד אמסלם: בוודאי, אני הבנתי.
<תומר רוזנר: לא, הוא חשב שזה חשוב שהוא יגיד לפרוטוקול.
דוד אמסלם: אתה אמרת את זה לפרוטוקול, ואל תדאג, כבר יצרתי לזה את הפתרון.
אורי מקלב: על מה הוא מדבר?
דוד אמסלם: אני אסביר לו.
דוד אמסלם: אנחנו נביא את זה לוועדת הכנסת כדי להסביר לוועדת הכנסת, זה לא נושא חדש.
אורי מקלב: מי יכול להעלות טענה של נושא חדש?
<תומר רוזנר: נציג ממשלה יכול להעלות.
דוד אמסלם: בסדר, אנחנו נפתור את העניין.
יואב בן צור: אפשר לעשות את זה היום באחת.
דוד אמסלם: בוודאי, היום.
דוד אמסלם: עכשיו זה יהיה.
דוד אמסלם: אתה לא רואה את דוד ביתן בא קודם?
דוד אמסלם: בשביל מה הוא בא?
דוד אמסלם: בשביל זה.
<ערן ניצן: יש מספר הערות טכניות על ההקראות שהלשכה המשפטית ביצעה, שחלק מזה כולל גם הערות של הלשכה המשפטית שאנחנו נעביר - - -
<תומר רוזנר: אם הן טכניות אנחנו נשמח לקבל אותן.
<ערן ניצן: הערות שצריך לקחת אותן בחשבון.
<ערן ניצן: לגבי הסוגיה שנמצאת פה, היושב ראש, זה נורא קל, הרי אנחנו באים לפה בדיונים שאנחנו לא מתעסקים ברפואה, אנחנו באים לפה לדיונים במשבר הדיור ואז הוועדה חובשת את הכובע של משבר הדיור ומצליפה בממשלה ומסבירה איך שנים מחירי הדיור - - -
דוד אמסלם: מתי הצלפנו בממשלה?
<ערן ניצן: ואומרת הוועדה, ודרך אגב בצדק, על מחירי הדיור שעולים ועל הצורך לפעול בפעולות רדיקליות.
<ערן ניצן: אז הממשלה לא מגיעה לפה כשהיא רק יושבת רגל על רגע, היושב ראש, אתה יודע את זה מצוין, מיליארדים של שקלים שמוקדשים לנושא הזה, לבניית המחלפים, לבניית ה - - -
דוד אמסלם: ערן, ערן, רק שנייה.
דוד אמסלם: חבר'ה, אני יותר מדי רציני לנאומים האלה.
דוד אמסלם: יש לך איזה משהו יותר קונקרטי?
<ערן ניצן: כן, אני אגיד.
<ערן ניצן: לצד כל הפעולות של הגדלת ההיצע שר האוצר והממשלה נחושים לטפל במרקם הבנוי.
<ערן ניצן: אנחנו צריכים לייצר אלפי יחידות דיור בתוך המרקם הבנוי, וכן, גם בפעולות כאלה שכרוכות בצמצום השימוש החורג בכל מרכזי הערים הרלוונטיות.
<ערן ניצן: צריך לצמצם את המגמה הזאת שאוכלת - - -
דוד אמסלם: יש לי שתי דקות.
דוד אמסלם: תודה רבה, ערן, אנחנו מביאים את זה, זו הנחת עבודה בסיסית.
דוד אמסלם: מאז שנכנסת לדיון אני הבנתי שזו הנחת העבודה וזה בסדר, גם אנחנו רואים את הדברים ככה.
<ערן ניצן: שמה?
דוד אמסלם: שבוודאי שאנחנו רואים את הדברים, שיש בעיית דיור ואנחנו רוצים גם לעזור לה, אבל אנחנו פה ועדה כדי לאזן את הדברים.
אורי מקלב: מה אתה עונה לרופאת המשפחה מבבלי?
אורי מקלב: מה אתה עונה לה?
אורי מקלב: תענה לה את התשובה.
דוד אמסלם: אורי, אני רוצה לסיים, יש לי עוד דקה.
<ערן ניצן: היושב ראש, על האיזון.
דוד אמסלם: לא, אתה דיברת.
<ערן ניצן: עוד לא הגעתי לאיזון.
<ערן ניצן: יש פה שלושה איזונים, עשינו איזונים בלוחות הזמנים - - -
אורי מקלב: המרפאות זה - - -
<ערן ניצן: כל מי שאוחז בשימוש חורג יוכל להמשיך ליהנות ממנו עד שהוא יפקע וגם אחרי שהוא פוקע, בתיאום ובאיזון, שאתה קראת לו, נתנו עוד שנה שהרשות המקומית תוכל לתת, וגם אחרי זה החרגנו את הקומה הראשונה ואחרי זה את גני הילדים.
אורי מקלב: אני מוכן במקום גני ילדים, שתכניס, ומרפאות תשחרר.
דוד אמסלם: אורי, לא, מספיק.
דוד אמסלם: לגבי הסעיף האחרון, אני מדבר אליך, ערן.
דוד אמסלם: אני כפוף לכל מה שאמרת וזה ברור לנו לחלוטין, אנחנו גם מבינים שמשבר הדיור זה משבר שצריך לפתור אותו ולקדם אותו, אבל כמו שאמרתי קודם, יש איזונים קטנים שצריך לעשות.
דוד אמסלם: בדיוק כמו שהחרגתם את הנושא של גני הילדים, אני מבקש כאן, אני אומר לך, אני לא מביא את זה להצבעה אבל זה מה שאני אביא, ואני מבקש גם להתאים את זה איתנו ובהסכמה, להחריג את הנושא של המרפאות.
דוד אמסלם: אני מקבל את כל מה שהחברים - - -
<קריאה: לשימוש ממלכתי.
<קריאה: ציבוריות.
<רויטל טופר-חבר טוב: גם לא ציבוריות.
<רויטל טופר-חבר טוב: רופאים עצמאיים שקשורים ל - - -
דוד אמסלם: גברתי ממשרד הבריאות, אני מבקש, את מפריעה לי.
דוד אמסלם: אני לא הפרעתי לאף אחד פה, אני רוצה לסכם ב-30 שניות.
דוד אמסלם: אני מדבר על כל הנושא הרפואי.
דוד אמסלם: תבואו, תדברו איתנו, איתי, בגלל שאני מבין את הצורך, כמו שאמרו כאן, אני מקבל את העניין, כי בסופו של עניין הרפואה צריכה לבוא לשכונות ולאנשים, צריך להנגיש אותה, לא לשים אותה בנגב ולעשות שאטלים.
דוד אמסלם: אז סיפור הרפואה לא דומה לסיפור הביטוח ולא דומה לסיפור המכירות, אנחנו מבינים את העניין.
דוד אמסלם: לכן אני מבקש שאתם תבואו אלינו, תספרו את העניין הזה לפני שאנחנו מביאים את זה בחבילה.
דוד אמסלם: לגבי ההמשך, מבחינתי יש לנו עוד פרק בנושא הזה, נכון, תומר?
<תומר רוזנר: יש לנו עוד כמה וכמה פרקים.
דוד אמסלם: יש לנו עוד כמה וכמה פרקים בהמשך שינויי חקיקה בנושא הבינוי.
דוד אמסלם: אז אני מודה לכולם באמת ואנחנו נודיע על המועדים האחרים.
דוד אמסלם: יש לנו מועדים?
<תומר רוזנר: יש לנו מועדים, ביום רביעי התכוונו להמשיך לדון בנושא הזה.
<תומר רוזנר: השאלה אם אתה רוצה להמשיך לדון בנושא של הדיור - - -
<מעין נשר: יש התייחסות להערה של הוועדה.
<מעין נשר: הוועדה ביקשה ששר האוצר ידווח לוועדת הפנים, אנחנו מוכנים שהוא ידווח, זה נראה לנו קצת - - -
דוד אמסלם: לגבי מה?
<מעין נשר: לגבי פעולות האכיפה לעניין השימושים החורגים.
דוד אמסלם: אני לא רוצה לפתוח את זה לדיון, אני ביקשתי - - -
<מעין נשר: אני רק מתייחסת להערה, אני לא רוצה לפתוח דיון.
דוד אמסלם: עשינו הקראה על העניין, אני ביקשתי לבוא עם העיקרון.
דוד אמסלם: אני עדיין לא מגובש בראש איך זה בא, אם תוך 30 שניות את הבנת, או תוך חצי שעה, אני שמח מאוד, כנראה שיש פה גאונים.
<קריאה: היא מדברת על משהו אחר.
<מעין נשר: אני מדברת על ההערות של הוועדה.
דוד אמסלם: על הדיווח?
<מעין נשר: אני רק רוצה להתייחס לבקשה של הוועדה.
דוד אמסלם: חשבתי לגבי האכיפה של העבירות העתידיות.
<מעין נשר: אתם מבקשים ששר האוצר ידווח על מספר ההיתרים לשימוש שאינו למגורים שיהיו בתוקף, למעט זה, אנחנו מוכנים שהוא ידווח על פעולות האכיפה, אנחנו לא יכולים שהוא ידווח על מספרי ההיתרים כי אנחנו לא נוכל להביא את המספרים האלה.
<תומר רוזנר: אתם יכולים להביא את הנתונים האלה, אתם תפנו לוועדות המקומיות המחוזיות ותבקשו את הנתונים.
<תומר רוזנר: יש לכם סמכות לפעול - - -
דוד אמסלם: אני סוגר את הישיבה.
דוד אמסלם: אני רוצה לפתוח את הישיבה, ברשותכם.
דוד אמסלם: הנושא שביקשתי להעלות בוועדת הפנים זה מצב הביטחון האישי בירושלים.
דוד אמסלם: אני רוצה לספר לכם, את הנושא הזה העליתי כבר לפני חודשיים ואני אסביר לכם גם מדוע.
דוד אמסלם: אני עשיתי דיון לגבי הרכבת הקלה, עשיתי דיון לגבי הר הזיתים, עשינו סיור של הוועדה, הסתבר לנו, ואני אומר את זה כרגע באופן חד משמעי ובצורה הכי פשוטה והכי בוטה, אין ביטחון בירושלים.
דוד אמסלם: אני פניתי לשר לבטחון פנים, ביקשתי ממנו לעשות דיון, השר ביקש ממני לעכב קצת את הדיון, בגלל מה שקרה גם בהליכי המפכ"לות וכו' וכו', עד אחרי החגים, לכן הדיון הזה נקבע בלי קשר לאירועים האחרונים.
דוד אמסלם: מה שקרה באירועים האחרונים, הנושא רק קיבל משנה תוקף בגלל שהסיפור הלך והידרדר.
דוד אמסלם: אני מספר כרגע איך האבולוציה של כל הסיפור הזה התחילה.
דוד אמסלם: ברשותכם, אני רוצה להגיד איך אני רוצה לנהל את הדיון.
דוד אמסלם: אנחנו ניתן לשר לומר כמה מילים, אחרי זה למפכ"ל, אחרי זה למשנה ליועץ המשפטי, חברי הכנסת - - -
<קריאה: יש מפכ"ל?
דוד אמסלם: ממלא מקום.
דוד אמסלם: ואחרי זה אני אעבור בין חברי הכנסת, כל אחד לפי הסדר שרשום לי כאן.
דוד אמסלם: אני רק מבקש דבר אחד, ברשותכם.
דוד אמסלם: בסופו של עניין מהוועדה הזאת אני רוצה, בסוף, בתוצאה שלה, לסכם דברים אופרטיביים, לא נאומים לאומה, אנחנו פה לא בנאומי בר מצווה.
דוד אמסלם: ודבר שני, הנושאים בין הדתות או בין הדברים, לא מעניינים אותי.
דוד אמסלם: אנחנו באים, יש בעיה של ביטחון, גם ליהודים, גם לערבים, גם לצ'רקסים, לכל האזרחים, זה מה שמעניין אותי, ללא הבדל דת, גזע ומין, זה באמת לא חשוב לי.
דוד אמסלם: מי שיודע איך אני מנהל את הוועדה, אותי לא מעניין מי, אם צריך ביטחון, ביטחון לכולם.
דוד אמסלם: אדוני השר, בבקשה.
גלעד ארדן: אני קודם כל מודה לך על כינוסה של הישיבה החשובה הזו.
גלעד ארדן: אני אכן מעיד על כך שאני קצת יותר מארבעה חודשים בתפקידי והיו לי איתך מספר שיחות ופגישות על הנושא של הביטחון האישי בירושלים.
גלעד ארדן: כינסת כאן דיונים בהשתתפות אנשי משרדי וכמובן אנשי המשטרה, מי כמוך מכיר את המצב ברחובות ירושלים ואני חייב לומר שזה נכון שאנחנו היום בעיצומה של מערכה, עיצומו של גל טרור, כשבחזית ניצבים יחדיו, שוטרי משטרת ישראל יחד עם האזרחים התמימים והחפים מפשע, אבל הגל הזה הוא לא גל פתאומי, שפרץ יש מאין, שאין לו שום בסיס ולא ניתן היה לראות שהוא יגיע בסופו של דבר.
גלעד ארדן: לצערי הרב, כשאנחנו מסתכלים שנים אחורה, ואני לא בא עכשיו להסתכל על ממשלה כזו או ממשלה אחרת, עובדתית, האכיפה בירושלים הייתה יותר אכיפה שמכילה אירועים אלימים ולא יוזמת.
גלעד ארדן: לא רק זו, אם נסתכל אחורה במזרח ירושלים לפני כשנתיים פורקו שתי תחנות משטרה, פלוגות מג"ב שהיו קיימות פוזרו ברחבי המדינה.
גלעד ארדן: אני מניח שהייתה כוונה טובה בכך, ואולי לא זיהו מגמות מסוימות, מגמות של הקצנה בכל המזרח התיכון, בתהליכי האיסלמיזציה הדתית, תהליכים שהשפיעו על כל המדינות במזרח התיכון ולצערי הרב אנחנו חווים אותם כאן היום כשהתוצר הוא אותן החלטות של יחידים רבים, לצערנו, שלוקחים את החוק לידיהם ומחליטים לבצע פעולות טרור רצחניות.
גלעד ארדן: לכן בהקשר הזה, לא מהיום, אלא כבר בחודשים האחרונים, על בסיס המדיניות שלי וההחלטות של ממלא מקום המפכ"ל נעשה מספר רב של שינויים ופעולות, קודם כל בירושלים.
גלעד ארדן: הריבונות של ממשלת ישראל ומדינת ישראל מתחילה קודם כל בבירת ישראל, כך זה בכל מדינה נורמלית בעולם וכך זה צריך להיות גם כאן.
גלעד ארדן: אני מציע שממלא מקום המפכ"ל יסקור את כל הפעולות שנעשו כאן.
גלעד ארדן: כיוון שאני בטוח שהדיון יתעורר בהמשך, בהקשר של הר הבית, ואני רואה שהנושא הזה עדיין נמצא בשיח, אני לא מדבר כרגע על רשות פלסטינית ועולם ערבי, אני מדבר על השיח הציבורי במדינת ישראל, אני הפכתי להיות כמעט דוקטור לענייני הר הבית בעל כורחי, אז גם ממלא מקום המפכ"ל יתייחס לזה.
גלעד ארדן: אני ביקשתי ממנו גם שהמשטרה, בלי קשר למעורבות של פוליטיקאים, גם לא שלי, גם אני נמנעתי מלבקר בהר מאז כניסתי לתפקיד בגלל הרגישות המיוחדת והקונוטציות שניתנות לביקורים כאלה של נבחרי ציבור, אבל ביקשתי מהמשטרה להוביל בימים הקרובים סיורים מקצועיים לאנשי תקשורת, כי אני מזהה שאנשים לא מבינים בכלל על מה הם מדברים.
גלעד ארדן: כל דבר היום ניתן להגיד, ולצערנו בזכות הסמרטפונים, זה מגיע ומטעה אנשים רבים, כל אותם שקרים ואותה הסתה כאילו יש מישהו ששינה משהו בסטטוס קוו ובסטנדרטים שהיו נהוגים בהר הבית עשרות שנים אחורה.
גלעד ארדן: אני שוב חוזר ואומר מעל כל בימה, לא השתנה שום דבר.
גלעד ארדן: דרך אגב, אם השתנה משהו בשנים האחרונות, אני אומר את זה בצער, הוא השתנה לרעת המבקרים היהודים ולא בשום היבט אחר.
גלעד ארדן: מכאן אני מציע שממלא מקום המפכ"ל ימשיך ואם יהיה צורך שאני אתייחס בהמשך ואתה תאפשר לי, כך אעשה.
דוד אמסלם: רק לפני שאני מעביר את רשות הדיבור לממלא מקום המפכ"ל אני מבקש לתחום את הדיון.
דוד אמסלם: הדיון הוא לא על הר הבית, אני מבקש, הדיון זה על האלימות.
גלעד ארדן: אבל הנפץ, חלק מהתירוץ - - -
דוד אמסלם: לא, אני מבקש, היה פה דיון על הר הבית שסגרתי אותו בזמנו ואני סיכמתי איתך על איזה שהוא מתווה של דיון אחר, שאני אעשה אותו.
דוד אמסלם: הדיון הוא לא על הר הבית - - -
ינון מגל: רק שהמציאות לא מחכה ל - - -
דוד אמסלם: רק שנייה, הדיון הוא אלימות.
ינון מגל: יש אלימות בהר הבית.
דוד אמסלם: אמרתי, אלימות, לא חשוב, לא רק - - -
אראל מרגלית: יש אלימות בכל ירושלים, לא רק בהר הבית.
דוד אמסלם: אראל, עוד מעט אני אתן לכם זכות דיבור.
דוד אמסלם: אני רוצה להעביר את זכות הדיבור לממלא מקום המפכ"ל.
דוד אמסלם: בבקשה בנצי.
<בנצי סאו: צהריים טובים.
<בנצי סאו: המציאות הביטחונית בירושלים היא כזו והעובדות הן כאלה שמזה כשנה, מאז הקיץ של 2014 יש עלייה משמעותית מאוד באירועים של יידוי אבנים והשלכה של בקבוקי תבערה, לעבר צירים ולעבר השכונות היהודיות שנמצאות בתפר במזרח ירושלים.
<בנצי סאו: אנחנו הגענו במהלך החודשים האחרונים לממוצע של מאות אירועים, מאות אירועי יידוי אבנים ועשרות אירועים של בקבוקי תבערה.
<בנצי סאו: המציאות הזו חייבה אותנו, כשאני אומר חייבה, זה את משטרת ישראל, לבחון מחדש את תפיסת הביטחון ותפיסת האבטחה בירושלים.
<בנצי סאו: אגב, זה לא צעד חריג, זה צעד מתבקש ומתחייב מעת לעת, זו חובתנו כפיקוד משטרתי וכך נהגנו.
<בנצי סאו: לפני חודשיים גיבשנו תפיסה מבצעית ותפיסה ביטחונית שלטעמי מתאימה ועומדת בהלימה למציאות הביטחונית הקשה שהוצגה כאן.
<בנצי סאו: התכנית הזו הוצגה כמובן לשר לביטחון פנים וקיבלה את אישורו.
<בנצי סאו: העקרונות של התכנית הללו הם בראש ובראשונה לייצר מצב שבו שוטרי משטרת ישראל מהווים חציצה אל מול מיידי האבנים ובקבוקי התבערה, שזו התכלית.
<בנצי סאו: התרגום שלה זה כניסה של פעילות שיטור ואכיפה בתוך הכפרים ובתוך היישובים הערביים של מזרח ירושלים.
<בנצי סאו: לאמור, לא להמתין אך ורק ברחובות התפר או בכבישי התפר, אלא להיכנס פנימה ולבצע פעילות של שיטור ואכיפה.
<בנצי סאו: לצערי הפעילות הזו והכניסה הזו גם יצרו חיכוך גדול שהוביל לפגיעה גדולה מאוד בכוחות המשטרה.
<בנצי סאו: אנחנו סוכמים את החודשיים האחרונים עם 68 שוטרים פצועים, חלקם פצועים בדרגות קושי חמורות כתוצאה מדקירות, כתוצאה מירי וכתוצאה מפגיעה מבקבוקי תבערה.
<בנצי סאו: כל מה שאני אומר כאן ידוע לציבור וגם פורסם.
<בנצי סאו: לצורך שינוי תפיסת ההפעלה הזו תגברנו את מחוז ירושלים באופן משמעותי.
<בנצי סאו: יש במחוז ירושלים למעלה מ-2,000 שוטרים שמתגברים את המחוז הזה מכל תחנות ומחוזות משטרת ישראל.
<בנצי סאו: יש בכך גם סיכונים, יש כאן סיכון מחושב ושינוי בסדר העדיפות משום שזה גורע ופוגע במידה מסוימת ברמת השירות של משטרת ישראל בערים אחרות ובמחוזות אחרים, אבל במציאות הביטחונית הזו זה סדר העדיפות של משטרת ישראל, זו הדירקטיבה שאנחנו קיבלנו מממשלת ישראל.
<בנצי סאו: תגבור הכוחות הוא לא רק בתגבור של שיטור קלאסי, הוא כולל תגבור של כוחות משמר הגבול שמתגברים בירושלים, הוא כולל תגבור של הרבה מאוד יחידות סיור מיוחדות, כמו שאנחנו קוראים לזה יס"מ, שהוסטו ממחוזות אחרים ופועלים בירושלים.
<בנצי סאו: אנחנו ריכזנו כאן הרבה מאוד כוחות מיוחדות של יחידות מיוחדות, שמבצעות פעילות מיוחדת ומעצרים איכותיים בתוך ירושלים.
<בנצי סאו: התכלית של הפעילות הזו, בעיקר הפעילות המיוחדת, היא לצמצם את השימוש באמצעים, להגיע קרוב מאוד לחשודים, לבצע מעצרים, מבלי שאנחנו נזקקים לשימוש באמצעים.
<בנצי סאו: אנחנו רוצים לצמצם באופן משמעותי את כמות הנפגעים, גם את כמות הנפגעים כתוצאה מיידוי האבנים ובקבוקי התבערה וגם את כמות הנפגעים מקרב מפירי הסדר.
<בנצי סאו: בהתאם להחלטה ובהתאם לאישור של שר הבט"פ ושר הביטחון וראש הממשלה אנחנו בגיוס מסיבי של מערך יחידות המילואים של משמר הגבול.
<בנצי סאו: למעשה עד סוף השבוע הבא אנחנו נגייס 16 פלוגות של מילואים ממשמר הגבול.