GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: בסופו של עניין, אנחנו נותנים להם היום, היום העירייה גובה חמישים אחוזים השבחה.
דוד אמסלם: אתם רוצים עכשיו לתת לה שבעים אחוזים ואתם אומרים כתוצאה מזה גם היזם יבנה יותר מהר.
דוד אמסלם: הוא ירוץ לבנות.
דוד אמסלם: אני לא הצלחתי להבין למה.
<צחי דוד: לא על יחידת הדיור הראשונה.
<צחי דוד: על הדלתא.
דוד אמסלם: על הדלתא.
דוד אמסלם: אני מדבר רק על הדלתא.
<קריאה: אבל העניין הוא עניין של מקומות.
<קריאה: גם לפי שיטתך הקבלנים יידרשו לשלם עוד באמצעות הגדלת ההיטלים.
<קריאה: אם הקבלנים ישלמו עוד, הם יגלגלו את זה הלאה.
דוד אמסלם: אני מסביר לך.
דוד אמסלם: אתה מכיר את המערכון של הגשש שם נאמר שים לי פה חמישים שקלים על הטיפול ותוציא מפה עשרים שקלים על זה שאנחנו משפחה.
דוד אמסלם: אני אומר שבסוף יזם – וכל אזרח – יש לו את ההיגיון שלו והוא מבין את ההיגיון.
דוד אמסלם: הוא לא מבין את השקשוקה.
דוד אמסלם: אתה אומר לו, אדוני, אתה תשלם היטלים בגלל שאתה קבלן והדייר הוא שלך, אני צריך להקים כאן גינה ואתה תשלם אותה.
דוד אמסלם: לא אני אשלם את זה אלא אתה כי אתה הבאת את הדייר ולא אני.
דוד אמסלם: את זה הוא מבין.
דוד אמסלם: הוא לא מצליח להבין איך יכול להיות שכתוצאה מזה שאתה נותן לו בדלתא, עד היום הוא שילם חמישים אחוזים ואתה אומר לו עכשיו אחרת.
דוד אמסלם: חשבתי הפוך, שיבואו העיריות ויגידו לו - - -
<קריאה: קבלנים לא מבינים את זה?
<קריאה: הקבלנים יודעים לאן הכסף הולך.
דוד אמסלם: יבואו העיריות ויגידו לו, להפך, אתה רוצה לבנות, אנחנו ניתן לך הקלות ותבנה עוד יותר לגובה אם זה מתאים תכנונית ושלא ימתין.
דוד אמסלם: או שאם יש לו קרקע שהוא לא רוצה לממש אותה, נגיד לו, אדוני, בבקשה, אני אתן לך היטל על זה שאתה לא בונה בזמן.
דוד אמסלם: יש לך קרקע לבנייה, אם תוך שלוש שנים לא בנית ולא הוצאת היתרים, אתה תשלם על הקרקע מס.
דוד אמסלם: אתה בעצם מעודד אותו באופן שלילי.
דוד אמסלם: אבל לא יכול להיות שאתה בא לעירייה ואתה אומר לה שאני אתן לך שבעים אחוזים.
דוד אמסלם: דרך אגב, אתה גם יכול לתת לה מאה אחוזים, כמו שנאמר כאן.
דוד אמסלם: זאת יחידת קרקע ועדיין היזם יבנה.
דוד אמסלם: אני חושב ששווה, לפני שאנחנו מכריעים בעניין הזה, שאתם תזמנו עוד ישיבה עם הקבלנים ועם השלטון המקומי.
דוד אמסלם: תשתדלו לבוא מגובשים סביב הנושא כי בסוף מה שאני חושב שצריך להנחות אותנו אלה שני פרמטרים מרכזיים כאשר האחד הוא, שזה מגביר את ההיצע של הדיור, והשני, זה תומך בהורדת המחיר.
דוד אמסלם: אני אומר את זה באופן חד משמעי שאם שר האוצר לא היה מעניין אותו נושא המחיר, המחיר, הוא לא היה מתערב בשוק.
<קריאה: זה מאוד מעניין אותו.
דוד אמסלם: הוא דואג לנושא המחיר.
דוד אמסלם: הוא לא דואג לעירייה.
דוד אמסלם: הוא דואג למחיר.
דוד אמסלם: הוא גם לא דואג להיצע כרגע.
רועי פולקמן: המחיר הוא האיכות כי אתה מכיר.
רועי פולקמן: מדברים על איכות חיים.
דוד אמסלם: אני מכיר את שר האוצר והוא בעצם לקח את המשימה והוא אמר שהוא הולך להוריד את מחירי הדיור.
דוד אמסלם: כמו שזה כאן, אני לא רואה את המחיר יורד אלא הפוך.
דוד אמסלם: לכן תשבו.
<קריאה: אבל אתה מגדיל את ההיצע.
עבדאללה אבו מערוף: לכן ביקשתי לדעת כמה עולה דירה.
דוד אמסלם: במקומות האלה, ההיצע הוא לא פונקציה של המחיר.
דוד אמסלם: תשמעו לי.
דוד אמסלם: שם המחסור כל כך גדול שגם אם תיתן את זה, זה עדיין לא ישפיע במובן הזה על המחיר.
דוד אמסלם: רק העלויות של הבנייה ישפיעו.
דוד אמסלם: לכן אני מציע או שתעשו דיפרנציאציה בארץ לגבי הנושא הזה או שתעשו משהו חכם, תגבשו עוד משהו חכם כי אנחנו הולכים על חקיקה ראשית.
דוד אמסלם: לכן אני מציע, צחי, קחו עוד שבוע, תגבשו את העניין, תבשלו אותו יותר נכון ותביאו לנו אותו לכאן ונעביר את זה.
דוד אמסלם: מה ההמלצה שלכם לגבי הקטינים?
<אבשלום פלד: הפעולות שאנחנו עושים קודם כל זה מול ההורים שלהם, מול המשפחות שלהם.
<אבשלום פלד: ההמלצות שלנו מונחות במשרד המשפטים, דרך הפרקליטות.
<אבשלום פלד: אם אנחנו מדברים על קטינים מתחת לגיל 14 - -
דוד אמסלם: - - - אתה יכול לתת גם להורים?
דוד אמסלם: מה ההתרעה?
דוד אמסלם: בא מישהו, אתה לא נותן התרעה לבית, להורים?
<אבשלום פלד: אנחנו מדברים על עבירות שונות לגמרי.
דוד אמסלם: אני שואל – בעבירת רעש בעיר.
דוד אמסלם: ילד לוקח מוסיקה בשעה 23:00 בלילה.
דוד אמסלם: אתה יכול לתת לו - -
<אבשלום פלד: אם זה יוצא מהבית שלו, בוודאי שאני יכול לתת לו.
דוד אמסלם: אז יש לכם המלצה אולי לתת איזו שהיא ענישה, קנסות או משהו להורים כדי שישמרו על הילדים?
<אבשלום פלד: השוני הגדול פה, שזה נעשה בבית והעבירות האלה מתבצעות ברחוב.
<אבשלום פלד: מה שאנחנו כן עושים, אנחנו מביאים את ההורים לחקירה.
<אבשלום פלד: ילד מתחת לגיל העונשין, ההורים מגיעים לחקירה.
<אבשלום פלד: כרגע, החוק לא מכסה את הדבר הזה.
<אבשלום פלד: אנחנו מדברים על ילדים בני 13, 12, 11, 10, 9.
<אבשלום פלד: יש פה אתגר גדול מאד לאיך מתמודדים עם דבר כזה.
<אבשלום פלד: העלות של הפרויקט – משרד השיכון מנהל את מערך האבטחה שלו.
<אבשלום פלד: זה העלות השנתית של גזרת הר הזיתים.
<אבשלום פלד: אפשר לראות את זה למטה.
<אבשלום פלד: אני רוצה לדבר על התכנית פעולה, כפי שסוכם עם משרד השיכון, כדי לצמצם את העבירות מעבר למה שאנחנו עושים היום: צריך לזכור דבר אחד, שכדי לטפל בתופעה לא מספיק פעילות אג"מית אלא צריך גם סוג של פעילות של מכשול או של אמצעי מניעה וטכנולוגיה, וזה למעשה התכנית שלנו - לצמצם את הוונדליזם, להגביר תחושת ביטחון.
<אבשלום פלד: לצמצם את האפשרות שמפרי סדר/מחבלים/פורעים מגיעים לבית העלמין לעשות את הוונדליזם שלהם.
<אבשלום פלד: לתת מענה טכנולוגי.
<אבשלום פלד: להיות מוכנים יותר לטפל באירועים, לשפר את ההרתעה ולחזק את הריבונות הישראלית.
<אבשלום פלד: השיטה, למעשה, מבחינתנו זה שבנינו סל של דברים בשני צירים עיקריים: ציר אחד זה הציר האג"מי, ציר המוכנות של כוחות.
<אבשלום פלד: הציר השני זה ציר של סוג של אמצעי מכשול וטכנולוגיה.
<אבשלום פלד: קודם כל, זה הפעלת סיור משולב.
<אבשלום פלד: אבטחה ושוטר להפעלת סמכות חוקית.
<אבשלום פלד: סיור משולב מעבר למה שיש היום.
<אבשלום פלד: נייד שיש בה מאבטח ויש בה שוטר ביחד.
<אבשלום פלד: צוות מג"ב, מעבר למה שיש היום, מעבר לכוחות שפרושים היום, שכל תפקידו זה לתת מענה ראשוני לאירועים שיש שם.
<אבשלום פלד: עיבוי מערך הליוויים לחלקות המזרחיות.
<אבשלום פלד: הוספת סיור אבטחה בלילה.
<אבשלום פלד: הוספת אמצעים טכנולוגיים, מצלמות, כולל ציוד ראיית לילה ומערכות קריזה, שזה משהו שמתפתח לאחרונה.
<אבשלום פלד: אגב, לא רק בבתי העלמין אלא גם בנקודות במזרח ירושלים, שעל המצלמה יש גם אמצעי קריזה שאנחנו מסוגלים לקרוז.
<אבשלום פלד: אגב, ברמדאן האחרון, מסיבות אחרות לגמרי של סדר ציבורי, התקנו רמקולים ויכולנו מחפ"ק לקרוז לקהל שהיה שם.
<אבשלום פלד: תגבור תאורה.
<אבשלום פלד: חלק מהדבר זה גדר, שזה מופיע בסוף, לגדר את המקום.
<אבשלום פלד: תכף אני אנסה להסביר לכם.
<אבשלום פלד: לגדר את המקום מעבר לכוח אדם ומעבר למצלמות, לשים פרוז'קטורים חזקים מאד שמופנים החוצה ומופנים פנימה, מאירים ומציפים באור את כל המקום הזה כחלק ממכלול של אמצעי אבטחה.
דוד אמסלם: אבשלום, יש לי שאלה: מי מנע מכם לעשות את זה עד היום?
<אבשלום פלד: אף אחד לא מנע לעשות עד היום אבל מטבע הדברים, האבטחה מתפתחת.
<אבשלום פלד: אנחנו עשינו סל שלם של פעולות כדי להגביר את האבטחה ואת הביטחון במזרח ירושלים.
<אבשלום פלד: לפחות בתקופתי, - -
דוד אמסלם: אני אסביר את השאלה: אנחנו כרגע נמצאים בסיור בהר הזיתים - - - האם יש למשטרה הנחת עבודה או משימה, משימת ברזל, שיהודים יעלו להר הבית בבטחה ואתה, כסגן מפקד המחוז - -
בצלאל סמוטריץ': להר הזיתים.
בצלאל סמוטריץ': גם להר הבית.
דוד אמסלם: להר הזיתים, סליחה.
דוד אמסלם: - - אתם מעמידים את כל האמצעים.
דוד אמסלם: האם יש לכם הגדרה כזאת או שאתה אומר: רבותי, יעלו יהודים, יזרקו, אנחנו נעשה לזה סוף כמו שאנחנו יכולים ובזה ייגמר העניין.
<אבשלום פלד: אני אומר עוד פעם: זה משתלב עם מה ששאלת כרגע.
<אבשלום פלד: אני מדבר אתך על שנתיים אחורה, כשזיהינו – אני הגעתי לכאן חדש עם מפקד מחוז חדש, פריינטה, וזיהינו אתה בעיה.
<אבשלום פלד: הלכנו לתהליך של עבודת מטה, קיבלנו תקנים.
<אבשלום פלד: הוספנו תקנים לתוך המחוז מתוכנו ולמעשה, תגברנו את האבטחה במזרח ירושלים, בדגש עם הר הזיתים.
<אבשלום פלד: ההתפתחות של התכנית הזאת – קודם כל מוגדר כמשימה, שיהודים מגיעים להר הזיתים, לחלקות קברים, באין מפריע.
<אבשלום פלד: זה הגדרה של משימה, אוקי?
<אבשלום פלד: לטובת זה, זה היה אגב גם לפני הקמת "מרחב קדם" אבל זה חודד עם הקמת "מרחב קדם".
<אבשלום פלד: נקבעו כוחות – יש נקודות משטרה: נקודת משטרה בהר הזיתים, שזה תפקידן עלי אדמות כולל פלוגת מג"ב, שכרגע אנחנו מוסיפים עוד פלוגת מג"ב, שזה תפקידה.
<אבשלום פלד: זו התפתחות אחת בציר האבולוציוני של להגביר את הביטחון בהר הזיתים.
<אבשלום פלד: הציר השני, שזה בשיתוף משרד השיכון, זה מה שאני מציג כרגע.
<אבשלום פלד: זאת אומרת, ברגע שהכוח אדם נתון, המשימות נתונות, ההגדרה נתונה אבל עדין ממשיכים אירועים – השלב הבא זה השלב הזה שאנחנו מציעים, וזה נעשה במה שנקרא פורום משותף עם משרד השיכון, וזו ההצעה להגביר את הביטחון.
<אבשלום פלד: נלך עוד שקף אחד – למעשה, אנחנו מדברים על חלקת - -
דוד אמסלם: מה שאני מבין מהשורה האחרונה זה שאנחנו עושים מאמצים אבל בעובדה, היהודים לא עולים להר הזיתים.
דוד אמסלם: יש שם ניפוץ קברים, היהודים לא עולים, זורקים עליהם אבנים ופוגעים בהם.
דוד אמסלם: בדיוק כמו שאמרת, בזיקוקים, באבנים וכולי.
<אבשלום פלד: התשובה היא שהמשטרה באמת עושה מאמצים.
<אבשלום פלד: יש משימות ברזל שם.
<אבשלום פלד: יש לטעמנו ירידה משמעותית באירועים אבל עדין יש אירועים.
<אבשלום פלד: התכנית שאני מציג כרגע היא לצמצם מאד את האירועים שם.
<אבשלום פלד: בסופו של דבר, זו תכנית אחת.
<אבשלום פלד: תכנית שנייה זה במשותף עם משרד השיכון.
<אבשלום פלד: התכנית השנייה – שלמשטרה כדי עוד לחזק שם, צריך לבנות תחנת משטרה שלמה.
<אבשלום פלד: זה להעצים את - - - בהר הזיתים.
<אבשלום פלד: נקודת משטרה שלמה, שחלק מהתפקיד שלה זה חלק מאד מרכזי, הר הזיתים.
<אבשלום פלד: בסופו של דבר, הנחת העבודה היא שאסור שיהיו אירועים בהר הזיתים.
<אבשלום פלד: בפועל, כמובן, כשיש יכולת, יש ירידה משמעותית לטעמנו באירועים אבל יש עדין אירועים.
<אבשלום פלד: לכן התכניות.
<אבשלום פלד: אגב, אנחנו יושבים על המדוכה הזאת כמעט כל יום, יושבים על הבעיה של הר הזיתים וחושבים איך אנחנו מגבירים, איך מתגברים.
<אבשלום פלד: צריך להזכיר שיש מבצע שנמשך כבר משנה שעברה שנקרא "שומרי החומות", שבו אנחנו מתוגברים במאות שוטרים כל יום.
<אבשלום פלד: חלק גדול מהם, אנחנו מפעים להר הזיתים כדי להגביר את האבטחה שם.
<דובר: זה כמעט שוטר לכל מצבה, סליחה, כי בכמויות זה עוד שוטרים ועוד שוטרים.
<דובר: בסופו של דבר - - -
<אבשלום פלד: יש עוד כמה אתגרים במזרח ירושלים ובהר הזיתים.
<אבשלום פלד: אגב, שוטר לכל מצבה, כמטאפורה אמרת לי, זה ברור לי אבל בשיטת העבודה של השוטרים, אם זה מאות, יש משמרות ויש סבבים וכולי אבל בשיטת האבטחה, היא לא אבטחה קבועה, סטטית אלא אבטחה דינמית, שלוקחת גזרה ועובדת בגזרה.
אורי מקלב: על סמך מה אתה אומר שיש ירידה באירועים?
אורי מקלב: יש לכם איזו סטטיסטיקה על זה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים אחרת, הציבור מרגיש אחרת.
אורי מקלב: יכול להיות שבמספר האירועים יש ירידה אבל בחומרתם יש עליה.
אורי מקלב: השאלה אם מה שאתם רואים, מגלים מגמה של ירידה – הציבור לא מרגיש ככה.
אורי מקלב: אנחנו נמצאים פה היום רק בגלל שלא רק שאין ירידה, יש החרפה, יש הסלמה.
אורי מקלב: הציבור נמנע מלהגיע.
אורי מקלב: הציבור הזה בא ומלין על כך.
אורי מקלב: אדוני היושב ראש, אם אתה עכשיו מנהל דיון, יש לנו כמה דברים להגיד.
אורי מקלב: אם אתה רק נותן לו לתת סקירה, אנחנו צריכים לדעת איפה אנחנו עומדים.
דוד אמסלם: אנחנו, בעיקרון, נעביר תוך כדי, זה בסדר.
אורי מקלב: מכיוון שאנחנו רואים כאן חוסר פרופורציה בין תגבור התקציבים וכוח האדם לבין האירועים ובין המגמה הסופית של הקטנה של מספר האירועים – אני עצמי חבר ועדת הפנים, אני חושב שנה שביעית, ואין פעם שאנחנו לא דנים בנושא הזה.
אורי מקלב: אני חושב שכבר עברנו אולי ארבעה ממ"זים, וכל פעם ממ"ז אחר וכל פעם הבטחות אחרות.
אורי מקלב: אני חושב שאנחנו נוגעים בכשל.
אורי מקלב: אנחנו לא נוגעים בתכניות, על מה האתגרים.
אורי מקלב: אנחנו כל הזמן דנים בכשל באבטחה של הר הזיתים.
אורי מקלב: הר הזיתים זה לא איזה מקום שאתה לא יכול לצפות מראש מה שהולך לקרות בו.
אורי מקלב: זה לא איזה נקודות שיש לך הסלמה ושיש לך אירועים כאלה ואתה לא יודע איפה, פעם ברחוב בקצה הזה ופעם בקצה השני.
אורי מקלב: זה מקום מוגדר, אנחנו יודעים איפה היעד.
אורי מקלב: אם זה ילדים או לא ילדים, אני לא יודע להגיד לך.
אורי מקלב: לא צריך פרוז'קטורים כדי לראות.
אורי מקלב: זה נעשה באמצע היום לעיני כל ישראל.
אורי מקלב: חתן ביום חופתו יוצא חבול ומוכה בגלל שהוא בא להתפלל על קבר הוריו.
אורי מקלב: יתומים קטנים, שרוצים לבוא לאמא שלהם שקבורה לפני מבחן או לפני אירוע שאתה מתכנן, לא יכולים להגיע.
אורי מקלב: לכן יש לנו בבכי ובתחנונים – אל תקברו את ההורים שלנו בהר הזיתים, כי אין ברירה.
אורי מקלב: אנחנו לא יכולים לעלות לקבר.
אורי מקלב: אומרים את זה יתומים קטנים ובוודאי שאומרים את זה גם להורים לצעירים שנקברו פה ובוודאי ובוודאי כאלה שנמצאים פה, שיש להם הורים והורי הורים.
אורי מקלב: אני בעצמי, הסבא של הסבא שלי שקבור כאן מ-1900 והמשפחה לא עולה כבר שבע, שמונה שנים לקבר שלו.
אורי מקלב: אנשים לא עולים ביום השנה.
אורי מקלב: למי צריך להגיד את זה, כמה זה רגשי וכמה זה פוגע שאי אפשר לעלות.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על מקום מאד מסוים.
אורי מקלב: מה לא עשינו בעניין הזה?
אורי מקלב: דיברתם פעם שצריכים נקודת משטרה – הקימו נקודת משטרה.
אורי מקלב: אמרתם שצריכים כל מיני אמצעים אלקטרוניים וכאלה, והקמנו.
אורי מקלב: אמרתם שזה לא מספיק, שצריך חקיקה – גם בחקיקה יש החמרה.
אורי מקלב: דיברתם על מרחב, הקמתם מרחב עם כל מאות התקנים שיש מסביב.
אורי מקלב: על זה, בגלל הר הזיתים.
אורי מקלב: אנחנו נמצאים היום באותו מקום שהיינו קודם, והרבה יותר גרוע.
אורי מקלב: אז זאת התשובה, אני חושב, שאנחנו צריכים לקבל והציבור צריך לקבל.
אורי מקלב: כל התכנית, זה בסדר גמור, אני מבין שאם היתה מצגת של משרד השיכון אז האחריות לא היתה מתגלגלת על משרד השיכון, האחריות היתה על המשטרה.
אורי מקלב: מזל שאתם מוציאים את המצגת הזאת ולא משרד השיכון.
אורי מקלב: אני גם לא יודע למה יש משרד השיכון, למה יש משטרה, למה יש חברות קדישא, איפה הצירים להר הזיתים.
אורי מקלב: כמה שיותר נמנעים מלהגיע, ככה גם מחריפים האירועים.
אורי מקלב: אז ממה נפשך?
אורי מקלב: אם יש כל כך הרבה שוטרים, אם כל האירועים עושים ילדים – אז איפה הפרופורציות בין השורה התחתונה לבין מי שעושה את זה?
אורי מקלב: זה הכל.
בצלאל סמוטריץ': אותו דבר רק במילים אחרות: יש לי שתי אחיות שגרות במעלה הזיתים.
בצלאל סמוטריץ': מה שקורה שם זה בלתי מוסבר.
בצלאל סמוטריץ': בסוף, אנחנו הגענו למסקנה במבחן התוצאה: משהו כנראה לא עובד.
בצלאל סמוטריץ': אולי אתה - - - התחושה שאתה נותן בנושא הזה זה שאנחנו, כממשלה, ככנסת, כרגע לא מעמידים לכם משקלות.
בצלאל סמוטריץ': אתם קיבלתם תקציב, כל המערכת מקבלת את התקציב, מקבלת את התקנים וכל מה שהיא צריכה, ואיך שהוא לא - - - המצב הזה שבו אזרחים שגרים - - - כל לילה, כל לילה – נפצים, זריקות אבנים, בקבוקי תבערה ושריפות של בתים בתוכו.
בצלאל סמוטריץ': אי אפשר לנסוע.
בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לבקר היום את אחותי, אז אני מתנחל, יש לי אוטו מוגן, אני יכול לנסוע בכל מקום.
בצלאל סמוטריץ': אנשים נורמאליים, סתם לבקר משפחה במעלה זיתים, אתה לא יכול.
בצלאל סמוטריץ': אני לא מדבר על מי ש - - - ירושלים, עיר הבירה, ירושלים בירת ישראל.
בצלאל סמוטריץ': משהו פה בתפיסה - - -
<אבשלום פלד: אני אדבר על זה.
<אבשלום פלד: - - אנחנו מדברים על הצבת מכשול בחלקת אפגניסטן, שנלך לראות אותה עוד מעט.
<אבשלום פלד: עם הגדר.
<אבשלום פלד: לעשות גדר גבוהה עם תאורה, להגביר את המצלמות שם.
<אבשלום פלד: הלאה.
<קריאה: יש החלטה על גדר זכוכית - -
<אבשלום פלד: אני חושב שההחלטה היא זכוכית, צריך לדחוף את זה עדין.
<אבשלום פלד: אני חושב שההחלטה היא לא סופית עדין, ההחלטה שלנו.
<אבשלום פלד: ההחלטה של משרד השיכון היא סופית.
<אבשלום פלד: זה המהלך – אם אנחנו מדברים כרגע ומתמקדים רק בחילול המצבות והוונדליזם במצבות, זה שיטת הפעולה, שלטעמנו היא הטובה ביותר בצירוף כוח האדם שדיברתי עליו.
<אבשלום פלד: מה שאני מציע, אנחנו נפסיק את המצגת.
יואב גלנט: משרד הבינוי והשיכון, באופן היסטורי, קשור להצעת - - - כוח האדם בשלושה מקומות במזרח ירושלים, ברכס הר הזיתים במיוחד.
יואב גלנט: אזור בית הקברות, עיר דוד וכמובן, הרובעים שמחוץ לרובע היהודי שבהם יש בתי יהודים בתוך העיר העתיקה.
יואב גלנט: עכשיו אני רוצה לתת לכם תמונה, כמו שאני מבין את המצב, וזה אחרי שעשיתי פה כמה סיורים ולמדתי את הדברים, ואני משתמש בידע מוקדם שיש לנו: כשאתה בא להגן על מקום, יש שלושה מרכיבים לתהליך הזה – הדבר הבסיסי, ועליו דיברו פה כל הזמן, זה ההגנה.
יואב גלנט: ההגנה קשורה גם בכוחות וגם בגדרות וגם במצלמות וגם בפעולה, וזה מרכיב אחד.
יואב גלנט: המרכיב השני הוא מרכיב המודיעין – אתה צריך לדעת איפה לתקוף מי שבא לתקוף אותך כי אחרת, אתה לא מסוגל למקד את המאמצים שלך היכן שצריך וזה דבר מרכזי.
יואב גלנט: והדבר השלישי – אל תתפסו אותי לא נכון מבחינת הביטוי אבל זה הביטוי המקצועי והוא "מוטיב ההתקפה".
יואב גלנט: כלומר, לצורך הגנה אתה עושה פעולות התקפיות.
יואב גלנט: במקרה הזה, אם אתה יודע שמישהו הולך לחבל, אתה הולך ועוצר אותו מבעוד מועד.
יואב גלנט: אם הוא בדרך, אתה מגיע אליו לפני שהוא מגיע למצבה ומחלל אותה וכן הלאה.
יואב גלנט: מה קורה כאן, במרחב הזה, וזה על מנת להבהיר את הדברים: משרד הבינוי הוא ספק של כוח האדם, שעושה את המשימות בתחום ההגנה.
יואב גלנט: אבל במדינת ישראל יש רק שני גורמים שהם אחראים על ריבונות מטעם המדינה - במקומות מסוימים משרד הביטחון דרך צה"ל, ובמקומות אחרים משטרת ישראל דרך המשרד לביטחון פנים.
יואב גלנט: לנו אין סמכויות.
יואב גלנט: לעצור בן אדם, אני לא יכול לגעת בו, אני לא יכול לעקוב אחריו, אני לא יכול לעשות שום פעולה אחרת.
יואב גלנט: ולכן, למען הסר ספק, יש לו פעולת משטרת ישראל והמשרד לביטחון פנים וסיוע תקציבי של משרד הבינוי והשיכון.
יואב גלנט: מה אני הצעתי למפקד המחוז ולממלא מקום המפכ"ל ולשר?
יואב גלנט: אמרתי להם: תראו, אתם מנצלים את העניין לא נכון, תרשו לי לתת לכם עצה.
יואב גלנט: התהליך צריך להיות שסביב המרחב הזה, שכולל את המקומות האלה, אמרתי שיש פיקוד - - - יש לאיש הזה קצין מודל ומערכת מבצעית, והכוחות שפועלים תחת אחריותו הם קודם כל כוחות משטרה עם משמר הגבול ואחרים לצורך מעצרים ופעולות כאלה ואחרות שצריך לעשות ובנוסף, יש לו את כל מאות המאבטחים שהמדינה העמידה דרך משרד הבינוי והשיכון, שסרים פקודתו ויודעים לעשות את הדברים האלה - -
<קריאה: אבל אם אין להם סמכויות, מה הטעם בהם?
יואב גלנט: הסמכות שלהם מוגבלת להגנה, להרתעה ולפעולות מסוימות.
יואב גלנט: זאת אומרת, כאשר אדם מותקף, מותר לו להשתמש בסמכויותיו.
יואב גלנט: כלומר, גם אם המאבטח מותקף, גם אם אדם שהוא מגן עליו מותקף – בעניין הזה אין בעיה.
יואב גלנט: כאשר הוא מסייר, יש לו סמכות אבל הסכמות שלו מאד פאסיבית ותלויה בפעולת התוקף.
יואב גלנט: אנחנו רוצים לפגוש את העניין הזה מבעוד מועד.
יואב גלנט: אנחנו לא רוצים להגיע למצב שתוקפים אותך או ששוברים ואחרי כן, אתה בא לסדר את העניין.
יואב גלנט: ולכן, הדרך היחידה לעשות את הדברים זה לדאוג שחלק מנפח האבטחה והכוח שמוקצה לעניין או חלק הארי ממנו הוא מה שמעמיד משרד הבינוי, כתוצאה מהחלטות הממשלה אבל הפיקוד הכולל, האחריות וההפעלה של העניין הזה איננה משתנה.
יואב גלנט: ולכן, שלא יטעו אתכם – זה לא שבמדינת ישראל הקימו זרוע נוספת לענייני ריבונות, אבטחה וביטחון שקוראים לה משרד הבינוי והשיכון.
יואב גלנט: זה לא המצב.
יואב גלנט: הגוף הזה מספק אנשים מתוקף זה שהמדינה החליטה להעביר את זה דרך התהליך הזה, היסטורית ואולי פרסונאלית ב-20,30 שנים האחרונות.
יואב גלנט: מהרגע הזה, צריך לראות איך יש מערכת פיקוד ושליטה אחודה.
יואב גלנט: איך יש מודיעין שמגיע להיכן שצריך, ואיך יש אחריות שהיא חד-חד ערכית על גורם שהוא גורם משטרתי כי זה שטח שעליו המשטרה אחראית, והגורם הזה משתמש בכל האמצעים המצויים בידו והנדרשים לו, גם המודיעין המשטרתי ואם צריך מודיעין נוסף, מזרועות ביטחון נוספות, גם הכוחות המשטרתיים והצבאיים.
יואב גלנט: גם המכשולים שאנחנו בונים מתקציבים כאלה ואחרים, צריך להגן עליהם.
יואב גלנט: אם אתה שם מצלמה ואתה לא מגן עליה, שמים לידה צמיג.
יואב גלנט: הצמיג שורף את הצנרת והצנרת מתיכה את החוטים והמצלמה מפסיקה לעבוד.
יואב גלנט: אבל אם יש מישהו שיודע מה לעשות עם זה, אז קורה משהו ככה שכסף לבדו – האמצעים לא פותרים את העניין.
יואב גלנט: ולכן, זו היתה עצתי.
יואב גלנט: בשוליים אני אומר שבהצעת ההחלטה האחרונה או בהחלטת הממשלה האחרונה, למעשה התגבור שמוצג כאן לא עבר בהצעת התקציב, ואנחנו נישאר באותו תקציב שהיה עד עכשיו - -
<קריאה: על איזה תקציב אתה מדבר?
יואב גלנט: אני מדבר על החלטת הממשלה, לא על דברים אחרים.
יואב גלנט: אני חדש בעניינים האלה.
יואב גלנט: יש לכם את הניסיון שלכם.
<קריאה: הגדר זה על חשבון משרד השיכון, הגדר המדוברת?
יואב גלנט: הסיכום שהיה לנו עם המשרד לביטחון פנים ועם עיריית ירושלים, ואני מקווה שגם השר אלקין יצטרף, זה שאנחנו נעשה איגום משאבים ונחליט איך אנחנו מביאים את העניין הזה.
יואב גלנט: הגדר לבדה לא פותרת את הבעיה כי אפשר לעקוף, אפשר לשבור.
יואב גלנט: אם יש גדר שיש עליה פיקוח מתאים, אז ניתן לעשות משהו אבל אני אומר, כהערה, שאנחנו נשארים על אותם משאבים שהיינו בשנת 2014-2015, זה מה שצפוי לעבור גם ל-2016, אז תכירו את הנושא הזה.
יואב גלנט: לסיכום: 1.
יואב גלנט: אחריות, כמו בכל מקום אחר, של משטרת ישראל.
יואב גלנט: 2.
יואב גלנט: משרד הבינוי והשיכון מסייע.
יואב גלנט: 3.
יואב גלנט: הכי חשוב – זו לא בעיה שלא ניתן לפתור אותה.
יואב גלנט: ניתן לפתור את הבעיה.
בצלאל סמוטריץ': איפה הרתעה?
בצלאל סמוטריץ': דיברת קודם על הגנה, דיברת על מודיעין - - - זאת הבעיה פה.
בצלאל סמוטריץ': על כל מצבה אי אפשר.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו את ההרתעה במזרח ירושלים - -
יואב גלנט: ההרתעה זו אחת משיטות הפעולה במסגרת אותם עקרונות.
יואב גלנט: אני לא רוצה להיכנס בפורום ציבורי על איך עושים הרתעה - -
<קריאה: יש לך ניסיון בזה.
יואב גלנט: בגלל זה אני לא רוצה להיכנס לזה.
יואב גלנט: אנחנו נצטרך את הניסיון הזה במקומות אחרים.
דוד אמסלם: השר אלקין, כמה מילים.
זאב אלקין: חברי, השר גלנט, דיבר על סוגיית המשאבים.
זאב אלקין: העלייה קיימת אבל אני לא חושב שהיא הסוגיה האקוטית כי משאבים מושקעים.
זאב אלקין: אנחנו, כמשרד לענייני ירושלים – המשטרה דיווחה על כל הסיפור של המצלמות וה - - - ו-90 מיליון שקל שהמשרד לענייני ירושלים שם אותם דרך הרשות לפיתוח ירושלים, כחלק מתכנית אגן העיר העתיקה.
זאב אלקין: זה לא נולד מהיום בצהרים.
זאב אלקין: ועדין, כמו שאמרת בצדק, את המצלמות שוברים ואת המצבות שוברים ולכן, המשאבים לבדם לא יפתרו את העניין הזה.
זאב אלקין: אני שותף לכמה קולות שכבר הושמעו כאן, שכסף לבדו לא יעזור.
זאב אלקין: אנחנו, כמשרד לענייני ירושלים, שמנו הרבה כסף ונמשיך לשים למרות שאבטחה וביטחון זה לא תפקיד ישיר שלנו.
זאב אלקין: אנחנו בתקציב שנתי שמים כסף כתוספת לתקציב משרד השיכון, לנושא הזה של האבטחה כי התקציב המקורי לא מספיק.
זאב אלקין: אבל המטרה העיקרית, כמובן, היא מטרה של פעילות משטרתית.
זאב אלקין: אם כל אירוע כאן יהיה תיק, ואם הוא יישאר פתוח עד שלא ימצאו את האחראים, ואז סטטיסטיקת התיקים תשנה אז אולי גם הפעילות תהיה שונה.
זאב אלקין: לכן אני גם שאלתי כמה אירועים היו ולא רק כמה תיקים נפתחו כי זה בעיניי מה שקובע.
זאב אלקין: ולכן, אין ספק שבסופו של דבר, מה שצריך כאן זה מדיניות נחושה של המשטרה כי מה שעושה משרד השיכון, הוא עושה אבטחה וליווי בעיקר לאנשים, וזה תפקידו.
זאב אלקין: אבל זה לא מה שייתן ביטחון למזרח העיר, ובוודאי לאזור הזה של הר הזיתים.
זאב אלקין: יש גם פעולות עומק שצריך לעשות.
זאב אלקין: אנחנו, כמשרד לענייני ירושלים עושים אותם.
זאב אלקין: אני כמו קאטו הזקן, שאומר כבר שנים שיש את כל הסוגיה של החינוך במזרח ירושלים.
זאב אלקין: הרי הילדים האלה שזורקים אבנים לומדים לפי תכנית לימודים פלסטינית.
זאב אלקין: לא לפי תכנית הלימודים הישראלית למגזר הערבי, עם כל ההסתה שיש שם.
זאב אלקין: אחר כך אנחנו מתפלאים למה הם זורקים אבנים.
זאב אלקין: העמדנו פה דור שלם שלומד עם תכניות לימודים של הסתה במזרח ירושלים במימון משלם המיסים הישראלי.
זאב אלקין: יש פה הרבה בעיות עומק שדורשות טיפול ואנחנו מתכוונים לטפל בזה.
זאב אלקין: דווקא כאן יש לנו הרבה יותר מקום להיכנס.
זאב אלקין: בסיפור הזה, של הר הזיתים ספציפית, במה שאתם עוסקים היום השקענו הרבה כסף ואנחנו מתכוונים להשקיע כסף אבל אם לא יהיה ביטחון – כל מה שנשקיע, נצטרך להשקיע שוב ושוב אותו דבר.
זאב אלקין: לכן, המפתח כאן בידי המשטרה במדיניות נחושה ובכוח אדם, בפתיחת תחנות.
זאב אלקין: דיברתם על פתיחת תחנות נוספות במזרח העיר, אני חושב שזה קריטי.
זאב אלקין: כמובן, אנחנו את חלקנו ניתן בכסף אבל זה לא מתחיל בכסף וזה לא ייגמר בכסף.
<דובר: - - - יש גם 600 אירועים בחודש.
<דובר: חודש אחרון 280 אירועים, זה אומר בערך כ-4,000 אירועים בשנה.
<דובר: היה כאן לפני שבוע מפקד "מרחב קדם", והוא אמר שתי נקודות שמשום מה לא הזכרת:
<דובר: האחת – גם כשמוגש כתב אישום, הוא אמר שהגישה היא מאד מתונה.
<דובר: הוא נתן דוגמה מלפני שבועיים - - - שבוע שעבר, שהוא תפס אותו פה למטה, בחור בן 15.
<דובר: - - - שהוא זרק אבן על רכב נוסע עם משפחה ותינוקות, והוא אמר שהפרקליטות אפילו לא הסכימה להגיש לו בקשה למעצר עד תום ההליכים.
<דובר: זה דבר אחד שהוא דיבר עליו.
<דובר: דבר שני שהוא דיבר עליו: הוא טען שאין מה לעשות כנגד ההורים.
<דובר: הוא טען שההורים לא שולטים על הילדים באופן גורף.
<דובר: זה מה שהוא אמר.
אורי מקלב: אדוני היושב ראש, אם אתה רוצה ייעול – באמת כמה תלונות יש?
אורי מקלב: אם יהיה אפשר לפתוח תיקים פה, בתחנה, ויהיה חוקר ולא שולחים למקומות אחרים שאז הם לא הולכים, תראה שפתאום יש עלייה דרמטית בתיקים הפתוחים.
אורי מקלב: ואני, בתור חוקר או שוטר, אני במקום - - - אני מקווה שיהיה שינוי בעניין הזה.
דוד אמסלם: קודם כל, אני רוצה לומר, באמת, שלוש נקודות מרכזיות: 1.
דוד אמסלם: אני עבדתי בעיריית ירושלים למעלה מ-20 שנה, ואני מתחבר למה שאורי אמר.
דוד אמסלם: אני הייתי מסתובב פה לבד.
דוד אמסלם: אני הייתי מתחזק את כל התשתיות שם.
דוד אמסלם: בבניין הזה הייתי עשרות פעמים, הייתי בא לפה לבד.
דוד אמסלם: שמת לב, ביום שבאתם אתנו, יצאו אתנו איזה ארבע ג'יפים קדימה, כמה אחורה.
דוד אמסלם: אדם רגיל לא בא ככה, ויש פה איזו שהיא אסקלציה, החמרה, באופן חד-משמעי בשנים האחרונות.
דוד אמסלם: אני אומר לך, בדגש - - - זה לא היה המצב בירושלים אף פעם.
דוד אמסלם: לא היה דבר כזה.
דוד אמסלם: דבר שני, שאני חושב שזה חומר למחשבה לכם ולמשרד השיכון: לפי תפיסת עולמי, כמו שאמר שר השיכון, המשטרה אחראית על הסדר והביטחון במדינת ישראל, כולל בהר הזיתים.
דוד אמסלם: עכשיו, ישנה החלטת ממשלה מזמנו, שצריך לשקול אותה ואני חושב שהיא כמעט הזויה.
דוד אמסלם: אמרתי באחד הדיונים שהיום משרד השיכון מאבטח, משרד הביטחון בונה, המשטרה עוד מעט תהיה בבתי ספר – כל אחד עושה את הכל חוץ ממה שהוא צריך לעשות.
דוד אמסלם: לפי תפיסת עולמי, משטרת ישראל אמורה לאבטח את הנושא, והיא אמורה לדאוג לזה.
דוד אמסלם: יכול להיות שצריך לשים את התקציבים משם, למשרד לביטחון פנים מפני שאני רואה שיש פה אחריות מתחלקת.
דוד אמסלם: כשיש אחריות מתחלקת, אין אחריות.
דוד אמסלם: אף אחד לא אחראי על הנושא.
דוד אמסלם: יש שם מאבטח, עם כל הכבוד אין לו כמעט סמכויות, אין לו כלום.
דוד אמסלם: אם תוקפים אותו – בסדר, אבל כמו שהוא אומר - - - אותו דבר.
דוד אמסלם: לכן, פה אני חושב שאתם צריכים לקחת את האחריות על כל הנושא הזה.
דוד אמסלם: דבר שלישי ואחרון – תראה, אני חושב שזאת משימה ומתחברת עם כל מה שאמר השר קודם.
דוד אמסלם: חייבת להיות פה יחידה שהיא ייעודית.