GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: אף אחד לא מונע אותו, הוא יכול היום לבוא ולהגיד 'רבותיי, התב"ע שלי סותרת את תכנית המתאר, אבל אני מגיש אותה'.
דוד אמסלם: אנחנו רוצים להביא כאן הליך מהיר, זריז, כדי בעצם - - - אם אתם רוצים לבוא ולהגיד עבירה של 30%, חבר'ה, העבירה פה היא - - -
<ערן ניצן: הסעיף הקודם יעשה זירוז תב"ע ועניינים.
<ערן ניצן: עכשיו זה השטח שהוא כן למגורים, יש כבר בנייה ובנו בניין - - - אתה אומר שהוועדה יכולה לאשר שהחריגה תהיה בתוקף, מה שהוועדה המקומית - - -
<ערן ניצן: מה שאתה אומר הוא קריטי, אבל הוא בסעיף הקודם.
<ערן ניצן: הוועדה המקומית תאשר, ועדת המשנה תאשר תב"עות, הקלות, כל העניינים, אבל פה זה חריגות בנייה בשטח למגורים.
דוד אמסלם: אני אלך בכיוון שלכם, אז אנחנו מבינים שאם יש עבירת בנייה 100%, יש לנו את הסעיף הקודם.
דוד אמסלם: עבירה הכי קשה, שהיא גם סותרת תב"ע, היא גם סותרת תכנית מתאר, סותרת את כל העולם, כולל אחוזי בנייה, שם אנחנו אומרים לוועדת המשנה - - -
<ערן ניצן: תרוצי.
<ערן ניצן: תתקדמי.
דוד אמסלם: אבל אם יש עבירה קטנה, שהיא רק 20%, שם לא, שם אנחנו אומרים לו, 'אדוני, תעשה תב"ע'.
<ערן ניצן: לא, תקבל הקלה.
דוד אמסלם: עד 30%.
דוד אמסלם: תבין עכשיו מה אתה אומר לי.
דוד אמסלם: מה שאתה אומר לי, כמו שאני עוד פעם מצייר, אם מישהו עשה שוד בנק ושדד בבנק מיליון דולר, אתה אומר לו 'אני מאשר לך'.
<תומר רוזנר: לא, הפוך.
<תומר רוזנר: אם אתה עשית עבירת בנייה, כמו שאתה קורא לה שוד הבנק, בנית על שטח חקלאי, אתה רוצה להכשיר את זה?
<תומר רוזנר: רק תב"ע.
אורי מקלב: אבל תב"ע מהירה.
<תומר רוזנר: תב"ע מהירה, זריזה.
<תומר רוזנר: אם עשית עבירה קלה, אנחנו נגיד לך בלי תב"ע, תעשה - - -
דוד אמסלם: בן אדם הגיש תב"ע, אם זה סותר תכנית מתאר, התב"ע באופן בסיסי נופלת.
<תומר רוזנר: אם זה נגיד שמורת טבע, הלך הבן אדם בנה בשמורת טבע, שזה תכנית מתאר מחוזית, זה שמורת טבע.
<תומר רוזנר: אין מה לעשות, אי אפשר לאשר.
דוד אמסלם: אבל כיום המצב הוא, למה יש עבירות בנייה, למה לא מכשירים אותן?
דוד אמסלם: את הרוב, בגלל שזה סותר תכנית מתאר.
<תומר רוזנר: תלוי איזה.
דוד אמסלם: רבותיי, רוב עבירות הבנייה שאנחנו מדברים עליהן, המז'וריות, הכבדות, שאנחנו רוצים לפתור אותן, אלה עבירות - - -
<ערן ניצן: אדוני היושב ראש, אתה רוצה את הנתונים?
דוד אמסלם: בבקשה, תן לנו את הנתונים.
<צחי דוד: כמו שאתה אומר, יש חריגות בנייה של מה שנקרא בקרקע חקלאית והסעיף הזה לא מדבר עליהן, הסעיף הזה אומר איפה שיש כבר תכנית למגורים.
<צחי דוד: בהכנה שעשינו עם היועץ המשפטי, הוא אמר 'תציגו נתונים, והכנו נתונים.
<צחי דוד: הבאנו תכנית דוגמה מאום אל פחם - - - היא תכנית, כולה בייעוד למגורים, המגרשים כולם בייעוד למגורים, יש שם 56 מגרשים בתכנית.
<צחי דוד: מתוך ה-56 מגרשים ב-38 מגרשים יש היום, במצב הקיים, חריגות בנייה בהיקף זכויות הבנייה.
<צחי דוד: מתוך ה-38 מגרשים שיש בהם חריגות בזכויות הבנייה ב-15 מגרשים יש חריגה בזכויות בנייה שאיננה עולה על 30%.
<צחי דוד: אז מה המשמעות של הסעיף שאנחנו מציעים?
<צחי דוד: אנחנו אומרים, כבר החליטה הוועדה המחוזית, זה ב-2012, קבעה תכנית למגורים עם הוראות מפורטות, אמרה כמה מותר לבנות.
<צחי דוד: בפועל, ב-15 מגרשים יש חריגות שהן עד 30%, שאנחנו באים ואומרים, פה, לשיקול דעת רשות הרישוי היישוב, לבוא ולהגיד, בסדר, זה עד 30%, אני מסתכל על הפרוגרמה, אני מסתכל על צרכי הציבור ואני אומר שאני יכול לאשר או לא לאשר את זה.
<צחי דוד: מי שיש לו יותר מ-30%, יש לו חריגת בנייה של 100%, של 200%, שיילך לוועדה המחוזית, היא תגיד לו 'או שאני מאשרת לך את התכנית הזאת' או ש'אני לא מאשרת את התכנית הזאת'.
אורי מקלב: מי קבע את ה-30%?
אורי מקלב: איך קבעתם 30% ולא 20 ולא 40?
אורי מקלב: זה נכון לאום אל פחם, מה קורה במקומות אחרים?
דניאל עטר: למה לא לצלם מצב ולהתאים אותו?
דניאל עטר: אם אתה מצלם מצב ואתה קובע קריטריונים, למשל כניסה לתוך מרחב הכביש, חדירה לקו אפס, השתלטות על שטחים שאין להם הוכחת בעלות עליהם, דברים כאלה, אתה מחריג אותם, אז אתה בעצם יכול לפתור בעיה בלי לתת לעצמך מגבלה.
<צחי דוד: יש מספר תכניות שהוחלט לקחת את המצב הקיים, בעיקר במחוז חיפה, לעשות as is, זו הסמכות של המחוזית.
<צחי דוד: יש תב"ע, אני לא זוכר באיזה יישוב, סלח לי, שלקחו את המצב הקיים, צילמו אותו ואמרו as is ואמרו שמכשירים את הכול.
<צחי דוד: אבל לא תמיד המחוזית אומרת - - -
אורי מקלב: שנייה, גם לאור הדברים האלה - - -
<צחי דוד: - - - המקומית אומרת, 'בסדר, המחוזית לא אישרה,אנחנו בהקלה, בכל זאת יש פה חריגה קטנה, אנחנו כן מאפשרים'.
אורי מקלב: זה לא עונה, מקצועית - - -
דניאל עטר: היושב ראש העיר הערה קודם, שהיא נכונה.
תמר זנדברג: אתה מדבר - - - זה תב"ע
<צחי דוד: כן, לתב"ע חדשה שמאשרת את הכול.
<צחי דוד: המחוזית יכולה - - - אנחנו לא מתנים את שיקול הדעת - - -
תמר זנדברג: הוועדה המחוזית יזמה, היא אמרה, אני רוצה תב"ע שהתב"ע מצלמת את המצב הקיים.
<צחי דוד: בשום מקום, לא בחוקים קודמים שישבנו פה ולא עכשיו אנחנו מתנים את שיקול הדעת של ועדות התכנון, הן יכולות להחליט ככה ויכולות להחליט אחרת.
תמר זנדברג: הן יכולות להחליט שתב"ע זה דבר שהוא לא - - -
<צחי דוד: אז יש ועדות מחוזיות שבמקרים מסוימים יחליטו לעשות צילום מצב ולהגיד 'אנחנו מאשרים הכול', ויש ועדות מחוזיות שעשו פרוגרמה ואמרו 'אנחנו מאשרים זכויות בנייה, 4 לדונם, 150 מטר, 600 מטר'.
תמר זנדברג: אני מניחה שאחת הבעיות זה בעצם מה קורה בינתיים, האם יש הריסות או משהו כזה, או הקפאת בנייה בזמן עד שמאושרת התב"ע החדשה.
דוד אמסלם: לא, זאת לא הבעיה.
תמר זנדברג: אחת הבעיות.
דוד אמסלם: לא, אין בעיה כזאת.
תמר זנדברג: אז השאלה - - -
דוד אמסלם: אני אתן לך תשובה לגבי הנושא הזה.
תמר זנדברג: אבל השאלה אם אפשר בין הקפאת המצב הזו, עד שהיא תגיע לכדי תב"ע בהחלטת מדיניות, לאו דווקא בחוק, או אולי כן, מה קורה בזמן הביניים.
דוד אמסלם: זה הדיון שלנו.
דוד אמסלם: אני אתן לך תשובה, לא קשור לדיון שלנו.
דוד אמסלם: גם איחרת וזה גם לא קשור לדיון שלנו, אבל במגזר הערבי לא עושים.
דוד אמסלם: זוהיר יגיד לך שבשנים האחרונות ישבנו, שאלנו את השאלה והרסו שני בתים.
דוד אמסלם: לכן מבינים את העניין, לא רצים עם השופלים, זה בסדר, בגלל זה אנחנו רוצים להסדיר את הנושא.
דוד אמסלם: להסדיר אותו, לא להרוס.
אורי מקלב: רק ממש במשפט קצר, אם אפשר.
אורי מקלב: זה סעיף מאוד דרמטי.
אורי מקלב: איך שאנחנו לא נסתכל על זה, גם אם זה הקלה או לא, זה סעיף מאוד דרמטי שאני לא יודע אם יש לו תקדים, ש-30% - - -
<קריאה: אין לו תקדים.
אורי מקלב: אין לו תקדים.
אורי מקלב: בלי שאנחנו עושים מיפוי של מקומות, לתת באופן גורף 30% זה משהו באמת דרמטי מאוד שאני לא יודע אם היה דבר כזה, וודאי למשל למה הוא לא מדבר על ירושלים?
אורי מקלב: למה שירושלים - - -
דוד אמסלם: אבל, אורי, אני אסביר את העניין.
אורי מקלב: למה חיפה כן וירושלים לא?
דוד אמסלם: אני אגיד מה הרעיון.
דוד אמסלם: צריך להבין.
דוד אמסלם: במגזר הערבי התפתחה בנייה לכאורה בלתי חוקית, לא מוסדרת, כתוצאה מזה שחלק מהרשויות לא הובילו תב"עות שם, ואז מה קרה?
דוד אמסלם: החיים - - -
<קריאה: יותר חזקים.
דוד אמסלם: לכן נוצרה שם אבולוציה של בנייה, שהיא כולה על קרקעות פרטיות.
דוד אמסלם: לא מדובר על פלישות, אלה קרקעות של הבן אדם ולכן המדינה והערים לא קידמו תב"עות ותכניות מתאר לשם.
דוד אמסלם: עכשיו באים ואומרים, בואו נסדיר את המצב.
דוד אמסלם: אני לתומי סברתי, חשבתי, כמו שדני אמר, בואו ניקח את המצב הקיים, נצלם אותו.
דוד אמסלם: אתם יודעים מה?
דוד אמסלם: אם הייתי יכול באופן תיאורטי להגיד שכל המצב הקיים הוא מאושר ומעכשיו אנחנו מתחילים משחק חדש.
דוד אמסלם: ככה חשבתי.
דוד אמסלם: אבל אומר לי תומר, אי אפשר טכנית לעשות את זה בלי תב"ע.
דוד אמסלם: אז פה יש איזה שהוא הליך הכשרה של 30% בלי תב"ע, בוא נסדיר את מה שאנחנו יכולים כבר עכשיו ומה שלא - - -
אורי מקלב: למה זה 30% ולא 40% ולא 20%?
אורי מקלב: אבל אני רוצה להגיד לך, התהליך הזה לא רק דרמטי, אלא זה בכלל לא קשור לחוק ההסדרים.
אורי מקלב: דבר כזה צריך להביא בחוק נפרד.
אורי מקלב: חוק ההסדרים בתוספת ייעול או דברים כאלה, תוספת יחידות דיור.
אורי מקלב: כשאני קראתי את זה מהר, קראתי את זה בצורה מרפרפת, אמרתי כתוב כאן 30%, אבל למה אתה לא כותב פה, 'ובתנאי שזה מוסיף יחידות דיור'?
אורי מקלב: הרי זה החוק, זו התכלית.
דוד אמסלם: לא, אתה מסדיר את המצב הקיים.
אורי מקלב: מה זה קשור היום לחוק ההסדרים?
דוד אמסלם: לא - - -
אורי מקלב: אני אומר את זה באמצע, אני עושה פסיק, רגע.
דוד אמסלם: אורי, עצור.
אורי מקלב: לא, אני לא רוצה לעצור, אני רוצה להוסיף.
אורי מקלב: אדוני, איך אתה אומר?
אורי מקלב: תן לי להמשיך ואתה אמרת - - - בעצם המדיניות של חנינה גורפת זה דבר שיש בו מעלות והמון חסרונות, בגלל שזה מלמד את האנשים, היום עשית, מחר יאשרו לך את זה.
אורי מקלב: למה לא עושים את זה בדוחות חניה ועוד דברים?
אורי מקלב: מה שאני כן מציע, מאותם דברים שאתה אמרת, בגלל שיש בעיה של תב"עות במגזר הזה, תיתן את זה לא רק על מה שהיה, גם על מה שיהיה.
אורי מקלב: אם אתה אומר על מה שהיה שאתה מכשיר את זה, שזה חוק בפני עצמו, תיתן את זה היום בהסדרה וזה כן קשור - - -
דניאל עטר: לא הבנתי את ה - - -
אורי מקלב: לא, זה הרבה יותר עמוק.
דוד אמסלם: אני הבנתי, אני אסביר, אורי.
אורי מקלב: יש לך היום תכנית שנותנת, סתם אני אומר, 100% בנייה, נותנת עוד 30% בנייה והקלה?
דוד אמסלם: אתה רוצה לתת רק להם או לכל המדינה?
אורי מקלב: - - - מתאים לחוק ההסדרים, זה הרבה יותר מתאים לעכשיו, זה מנטרל לך את הבעייתיות הזאת שאתה אומר היום למי שבנה, אני היום נותן חנינה.
אורי מקלב: לתת חנינה כזאת הוא לא דבר פשוט.
אורי מקלב: אם אתה אומר שיש מדיניות היום, מכיוון שיש קשיים, מכיוון שלוקח זמן, אני רוצה היום, מצד אחד מה שהיה, לתת בנייה, תוספת, בעיות של זוגות צעירים שנמצאים במגזר הזה, איך אנחנו נפתור.
אורי מקלב: הוא לא עבריין, הוא בצבא קבע, הוא לא רוצה לעבור עבירה, תן לו 30% עכשיו.
אורי מקלב: בחוק ההסדרים תעשה את זה עכשיו - - -
<קריאה: אנחנו יודעים לאשר - - - לצרף את זה.
אורי מקלב: אז תצרף את זה עכשיו.
<קריאה: אנחנו מנסים.
<קריאה: אתם לא תצליחו.
אורי מקלב: אני תומך - - - זה הרבה יותר הגיוני, הרבה יותר עושה סדר.
דוד אמסלם: קודם כל, רבותיי, לא מדברים מהיציע.
דוד אמסלם: אנחנו לא בטדי.
דוד אמסלם: אני אגיד כזה דבר, אני בעיקרון כרגע במסגרת חוק ההסדרים - - - אתה יודע, אני לא אוהב את חוק ההסדרים.
אורי מקלב: זה נותן לך - - - חוק ההסדרים - - -
דוד אמסלם: שאלת שאלה עקרונית, אז אני אגיד לך, אני לא המצאתי את חוק ההסדרים ולכן בוא נשים אותו בצד.
דוד אמסלם: לגבי מה שאתה אמרת, בואו ניתן 30% בכל המדינה - - -
אורי מקלב: במגזר הזה גם.
אורי מקלב: המגזר הזה - - -
דוד אמסלם: אני אומר, במגזר הזה, במגזרים אחרים, במגזר החקלאי, איזה שאתה לא רוצה, אין לי בעיה.
דוד אמסלם: יש מינהל תכנון, אם הם יציגו את העניין אין לנו בעיה.
דוד אמסלם: כרגע אנחנו מדברים על המגזר הערבי, שיש לו בעיה שאני מזהה אותה, אני מכיר אותה טוב טוב ולכן אני אומר בואו נתמקד בה.
דוד אמסלם: יכול להיות שתפסת מרובה לא תפסת, אנחנו נמצאים כרגע על הנתיב הזה, בוא נסיים אותו.
אורי מקלב: אני רק אשלים.
אורי מקלב: זה לא תפסת מרובה לא תפסת, זה תפיסה, זה תפסת לא טוב תפסת.
אורי מקלב: אתה רוצה לעשות תפיסה אמיתית של לבוא להגיד 'אני רוצה לעשות שינוי, להקל על הבנייה במגזר הזה, שהוא סובל', אני לא אחזור על כל מה שאמרת, אבל יחד עם זה יש לי גם היגיון, שאני גם רוצה להוסיף יחידות דיור.
אורי מקלב: את העתיד אני יכול לתלות ובתנאי שהתוספת 30% תהיה תוספת לעוד יחידות דיור במקום.
אורי מקלב: אני מרחיב את האפשרויות של ה - - - זה קשור לחוק ההסדרים, לא מה שהיה בעבר.
אורי מקלב: מה קשור כל מה שהיה בעבר לחוק ההסדרים?
דוד אמסלם: אורי, אני אסביר.
דוד אמסלם: כל החוק הזה מדבר על עבירות בנייה שבוצעו עד 2011.
דוד אמסלם: אנחנו הולכים, אפילו לא משנה שעברה, עד 2011, אתה הולך להסדיר מצב שכבר מבוצע, הוא קיים.
דוד אמסלם: עכשיו אתה בא לעתיד.
דוד אמסלם: לעתיד זה דיון אחר, יכול להיות שאתה צודק, יכול להיות שלא, אני לא נכנס לשם כרגע.
<קריאה: ויהיה דיון כזה.
דוד אמסלם: יהיה עוד דיון.
אורי מקלב: תביא חוק.
דוד אמסלם: יכול להיות, אבל הוא לא קשור לזה.
דוד אמסלם: בבקשה, אבו מערוף.
עבדאללה אבו מערוף: בכל זאת, באותו מקום, לצאת מהמעגל הסגור הזה - - -
אורי מקלב: בעוד 10 שנים גם לא יהיה - - -
עבדאללה אבו מערוף: - - - 30% מצד אחד אולי זה גורם, מה שאומרים, אולי זה מסנדל, אבל שתהיה הפסיקה הזאת ובכל מחוז לשיקול הדעת של הוועדה המקומית.
אורי מקלב: מעבר ל-30%?
עבדאללה אבו מערוף: לא, לא צריך להיות 30%, לשיקול הדעת של הרשות המקומית או של הוועדה המקומית.
אורי מקלב: בלי אחוזים?
אורי מקלב: או 30% לערבים 10% ליהודים?
אורי מקלב: זו גם יכולה להיות הצעה.
עבדאללה אבו מערוף: בלי אחוזים.
עבדאללה אבו מערוף: הערה שנייה, הסתייגות שנייה, בהסבר כתוב שהבנייה מ-1.1.2011, אני מציע שיהיה 1.1.2013.
עבדאללה אבו מערוף: כי יש הרבה - - - היו חריגות - - -
דוד אמסלם: למה לא ל-1.1.2014?
עבדאללה אבו מערוף: אני לא רוצה להיות מה שאמרת, צדיק יותר מהאפיפיור, אני גם מחפש פתרון שיהיה פתרון - - - ועוד משפט, להוסיף משפט, תומר, להוסיף פסקה, התנאי, ייקחו בחשבון שהבנייה מיועדת למגורים.
עבדאללה אבו מערוף: אבל זה לא כתוב כאן באופן מפורש.
עבדאללה אבו מערוף: אני רוצה שייכתב שהמבנה מיועד למגורים.
<תומר רוזנר: אני חושב שזה ברור.
עבדאללה אבו מערוף: זה לא ברור.
דוד אמסלם: מה שאומר אבו מערוף, אם מישהו הלך ובנה דיסקוטק ורוצה להגדיל אותו - - -
<תומר רוזנר: זה לא חל על זה.
עבדאללה אבו מערוף: לכן אני רוצה להוסיף, שיילקח בחשבון באופן מיוחד שהבניין מיועד למגורים.
עבדאללה אבו מערוף: וגם את העניין של 1.1.2013.
זוהיר בהלול: החיסרון של הדובר האחרון הוא שכותבים אותו ומחילים את דבריו כבר.
זוהיר בהלול: כבר דיבר ד"ר אבו מערוף, באמת, למה שתי פרות קדושות?
זוהיר בהלול: למה 30% באופן - - - לדעתי זה מספר מאוד שרירותי.
זוהיר בהלול: למה לא לפתוח אותו ל - - -
דוד אמסלם: לכמה?
זוהיר בהלול: מי קבע את הפרה הקדושה הזאת, 30%?
זוהיר בהלול: ומי קבע חמש שנים לאחור?
זוהיר בהלול: אז אני גם בעד מה שאמר ד"ר אבו מערוף, אולי 13', אולי 14'?
דוד אמסלם: אבו מערוף, הבנתי.
דוד אמסלם: לגבי הנושא של השנים, למה 2011?
<ערן ניצן: שני הדברים עולים כל הזמן, גם השנים וגם ה-30%.
<ערן ניצן: ראשית, התפיסה שלנו בכתיבה הייתה שאתה לא רוצה היום לפגוש את מי שאתמול סיים את הבנייה ועכשיו אתה נותן לו את ההקלה הזו בצורה - - -
דוד אמסלם: אז מתי אתה רוצה לפגוש אותו?
עבדאללה אבו מערוף: בגלל זה לא אמרתי 14'.
דוד אמסלם: רק שנייה, אז מתי אתה רוצה לפגוש אותו?
<ערן ניצן: אז אנחנו חשבנו שלא נכון לטפל במי שסיים את הבנייה שלו היום ולקחנו איזה buffer, 2011.
<ערן ניצן: אין בזה שום דבר קדוש מדי - - -
דוד אמסלם: לא, ערן, תתחבר איתי.
דוד אמסלם: אני רוצה ללכת על זה יותר חזק.
עבדאללה אבו מערוף: אז ניקח 12', עוד שנה.
דוד אמסלם: אני אגיד לך מה הרציונל בנושא הזה ולאן צריך ללכת.
דוד אמסלם: הרציונל, שאתה אומר, 'תראו, רבותיי, נגמרו הקלמנטינות.
דוד אמסלם: אנחנו עכשיו מסדירים את זה, הכול, ומכאן, מי שעובר עבירת בנייה ממחר בבוקר באים השופלים הורסים לו'.
דוד אמסלם: אין חוכמות.
עבדאללה אבו מערוף: נכון, אני בעד.
עבדאללה אבו מערוף: זה ההיגיון.
דוד אמסלם: ולא בואו נסדיר עכשיו עד לכאן ו - - -
עבדאללה אבו מערוף: זה חצי בהריון.
דוד אמסלם: ועוד שלוש שנים עוד פעם נעשה דיון.
דוד אמסלם: לא, אנחנו מסדירים הכול.
דוד אמסלם: אז אם זה בקומפלט, אז זה בקומפלט.
<ערן ניצן: הבנתי.
<ערן ניצן: לא בטוח ש - - -
דוד אמסלם: תבוא להיגיון, בגלל שאתה נותן גזר ומקל מיד.
דוד אמסלם: אתה אומר, רבותיי, מעכשיו אני מסדיר את הכול, הכול בסדר.
זוהיר בהלול: ערן יקירי, לא מדובר בבנייה פרטנית בלבד, מדובר לעיתים בשכונות שלמות, למשל שכונת דהמש בלוד, אם אתה מכיר.
זוהיר בהלול: זו שכונה בשלמותה, אתה לא יכול פה להסדיר 30% ולתחום את זה בחמש שנים לאחור, כי יש פה בעיה כללית.
זוהיר בהלול: אז תעשה טבולה ראסה עכשיו ומאוחר יותר אל תפתח דיונים.
דוד אמסלם: אני אומר כזה דבר, תנו לי תשובה עד היום, בגלל שאחרת אנחנו מתייחסים לתאריך האחרון של הוועדה בכלל.
עבדאללה אבו מערוף: ואפילו 30%?
עבדאללה אבו מערוף: מוותרים עליו?
<ערן ניצן: התאריך האחרון?
דוד אמסלם: של היום.
דוד אמסלם: זה יהיה תאריך תחולת החוק.
<ערן ניצן: הבנתי, היושב ראש.
<ערן ניצן: אני אומר, כל תאריך שאנחנו נגיע - - -
דניאל עטר: אני ממליץ לכם לאמץ את ההצעה של היושב ראש, זה יותר קל.
<ערן ניצן: כ - - - הרי יש פה שני תאריכים שאנחנו עוסקים בהם.
<ערן ניצן: האחד הוא הסדרה המורכבת והקשה ל - - -
דוד אמסלם: לא, לגבי השנים הבנו?
דוד אמסלם: לגבי ה-30%?
דוד אמסלם: אני אענה לו.
דוד אמסלם: תראה, בסוף כל מספר הוא שרירותי.
דוד אמסלם: אם היינו אומרים 40% היית שואל למה וגם אם הייתי אומר 5% היית שואל למה.
דוד אמסלם: אני אומר, זה ההבדל בין זה שאתה אומר 'אני עושה הקלה', אין תב"ע בכלל.
דוד אמסלם: זה כאילו בא הבן אדם, אומר, בנה 20 קומות, יאללה בסדר.
דוד אמסלם: גם אם הוא מסתיר להוא וההוא, וההוא עושה לו רעש, לכן זה האיזון.
עבדאללה אבו מערוף: מקובל.
<קריאה: לטעמנו 30% זה מספר גבוה מאוד, מאוד מאוד.
דוד אמסלם: אנחנו מתקדמים בהקראה.
עבדאללה אבו מערוף: אבל העניין של השנים?
עבדאללה אבו מערוף: אם לא יהיה העניין של השנים אז - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, אני מרחיב את מה שאמרת, לגבי השנים.
דוד אמסלם: זה צריך להיות, לטעמי, עד יום כניסת החוק.
עבדאללה אבו מערוף: בסדר, תשמע, הלוואי.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו לא מתנגדים לזה, זה דווקא יהיה - - -
<קריאה: אני מציע את התאריך של פרסום הצעת החוק.
עבדאללה אבו מערוף: בסדר, מתאריך פרסום הצעת החוק.
דוד אמסלם: אני אגיד לך מתי.
דוד אמסלם: ברגע שאני אבדוק את זה אני אגיד לך מה רשמנו.
<נועה עמירב: אני רוצה להגיד כבר עכשיו את עמדת משרד המשפטים בנושא.
<נועה עמירב: כמובן שנערוך דיון ממשלתי, אבל כעיקרון צריך לזכור שאנחנו מדברים פה על הכשרת עבירות בנייה.
<נועה עמירב: גם כשצוות 120 הימים דן בנושא הייתה איזה שהיא מחשבה איזה עבירות יש כוונה להכשיר, איזה עבירות יש כוונה לאכוף.
<נועה עמירב: יש הפרדה בין שני סוגי העבירות האלה.
<נועה עמירב: יש עבירות, למשל, שעומד כנגדן צו שיפוטי, מבנים שאין שום כוונה להכשיר אותם, גם כשהם יגיעו למוסד תכנון לטיפול מוסד התכנון ייקח בחשבון את השיקול של אי עידוד עבריינות בנייה ולכן ברור שיש מבנים שאין מקום לאשר אותם.
<נועה עמירב: אחד הדברים שחשבנו להתחשב בהם הוא זה שמבנים שנבנו בעת האחרונה יש יותר סיכוי ונכונות להכשיר אותם, במיוחד לאור השיח הגובר והולך של תכנון במגזר הערבי, ולכן אנחנו כן חושבים שצריך למתוח איזה שהוא קו גבול, שלא נכון להכשיר מבנים שנבנו בעת האחרונה, כשכבר החל השיח בנושא.
<נועה עמירב: אפשר כמובן לפתוח את המועד הזה לדיון, אני חושבת שחמש שנים זה גם ככה תקופה די קצרה, אבל כמובן כמו שאמרתי נשלים את השיח הממשלתי - - -
זוהיר בהלול: תהיה הריסה המונית?
דוד אמסלם: לא, אני לא רוצה - - - חבר'ה, זוהיר, תמר, אני לא פותח את הנושא לדיון.
דוד אמסלם: אנחנו הבנו אותם, שמעתי מה שהם אומרים.
דוד אמסלם: אנחנו מתקדמים.
דוד אמסלם: את הבנת את הרציונל שלנו?
דוד אמסלם: את הבנת מה אנחנו רוצים?
<נועה עמירב: אני מבינה, אני רק אשלים עוד אמירה מהדוח של צוות 120 הימים שהוזכרה, שגם נושא האכיפה זה באמת נושא שלא קיבל תשומת לב ולא עבד במגזר הערבי בשנים האחרונות ולמרות שזה לא היה במנדט הצוות, הצוות הוציא אמירה ברורה, שיש צורך לתת גב מעשי וממשי לאכיפה.
<נועה עמירב: גם היום יש צוות בנושא אכיפת בנייה בלתי חוקית אצל המשנה ליועץ המשפטי לממשלה ולכן ברור שאלה דברים שצריכים ללכת זה לצד זה.
<נועה עמירב: אז ההמלצות האלה אמנם מדברות על הפן של ההכשרה וקידום התכנון, אבל צריך לזכור שבמקביל תהיה את האכיפה.
דוד אמסלם: כאן יש לי הערה קטנה אליכם.
דוד אמסלם: כאן אני צריך את ההצעה שלכם איך אנחנו נועלים חוקית את הנושא של האכיפה.
דוד אמסלם: זה חשוב לי מאוד.
דוד אמסלם: זאת אומרת אנחנו נכשיר את המצב הקיים, אבל מהתאריך הקובע שנקבע אותו יש אפס סובלנות ואין אופציה לאף אחד לא לאכוף.
דוד אמסלם: ואם ראש רשות לא אוכף, אולי ניתן לו סנקציות פליליות עליו, לא יודע מה, קנסות עליו.
דוד אמסלם: לא יודע.
<נועה עמירב: אז בחודשים הקרובים צריך להתפרסם דוח של הצוות שמינה היועץ המשפטי לממשלה שייתן המלצות אופרטיביות לגבי אכיפת הבנייה - - -
דוד אמסלם: אז אני מבקש, מבחינתי אני רוצה, עד שאני סוגר את הדיון בנושא של החוק הזה הייתי מבקש מכם לייצר לנו את הסעיף של הסנקציה החריפה.
דוד אמסלם: אנחנו הגענו למצב שלא היינו צריכים להגיע אליו, זו עובדה.
דוד אמסלם: אני מבקש, אנחנו לא רוצים לחזור על דיון כזה בעוד איזה 10 שנים, יישב פה איזה מישהו אחר ויתחיל את אותו סיפור, הוא יתחיל לנאום לאומה כמו שאני עכשיו מדבר.
זוהיר בהלול: תבטיח לי עוד 10 שנים ואני מוכן ל - - -
דוד אמסלם: לכן אני אומר, אנחנו רוצים להסדיר את המצב ולצאת לדרך חדשה.
דוד אמסלם: הדרך הזאת חייבת להיות סגורה ונעולה מבחינת הסנקציות.
דוד אמסלם: הרי בסופו של עניין, אני אספר לכם, מי שלא אוכף זה ראש העיר.
דוד אמסלם: אם הוא רוצה יש אפס עבירות בנייה, אם הוא לא רוצה ולא בא לו וההוא לא מעניין אותו, אז הוא אומר לפקח 'אל תלך לשם'.
<קריאה: בוועדות מרחביות זה יותר מורכב.
דוד אמסלם: כאן אנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו גורמים לראש הרשות, להסביר לו, לא משתלם לך שיקרו אצלך דברים כאלה, אחרת אתה תהיה הבעיה.
דוד אמסלם: אז בואו תחשבו על הפתרון הזה לאן הולכים.
דוד אמסלם: אני אתן סתם דוגמה, כשהיה כל הנושא של הביוב, יש פה ראש עיר אחד, הוא חבר כנסת היום, אבל הוא היה ראש עיר, שיש נגדו הליך פלילי כראש עיר על ביוב.
דוד אמסלם: אז בואו תחשבו איך ראש עיר, הוא גם נושא באחריות לזה שהוא לא מממש מדיניות אכיפה אגרסיבית בנושא בנייה.
דוד אמסלם: תחשבו על זה ותנו לנו תשובה.
<תומר רוזנר: אנחנו עוברים לנושא הבא שהוא הנושא של שינוי תחומי שיפוט.
<צחי דוד: אם מחליטים להוסיף תקציב והיו הערות של החברים שצריך להיות ייצוג הולם, אז הצעתנו, אנחנו שוב אומרים, תומר אמר שזה לא אפשרי, אנחנו חושבים שזה כן אפשרי, קבענו עכשיו הרכב של ועדת משנה - - -
דוד אמסלם: אם תומר אמר שזה לא אפשרי זה לא אפשרי.
<צחי דוד: אני רק אשלים ואחרי זה יגידו המשפטנים מה שהם אומרים.
<צחי דוד: אפשר להגיד שראש העיר הרלוונטי, ראש הרשות הרלוונטית, יהיה חבר בוועדת המשנה גם אם איננו חבר המליאה.
<צחי דוד: אנחנו קובעים את זה עכשיו בחקיקה ראשית, רציתם ייצוג - - -
דוד אמסלם: עזוב, ברגע שהוא משקיף, נגמר.
<צחי דוד: שתיים, לגבי תכניות מסוימות של עד 50 יחידות דיור, אנחנו לא חושבים שצריכים להמר שזה דווקא בינוי קיים, יהיה איזה שהוא תמהיל מסוים, חלק בינוי קיים, חלק לא, זה בסך הכול עד 50 יחידות בינוי, לא לשים מגבלה כזאת.
<צחי דוד: תכנית של עד 50 יחידות דיור, גם אם - - -
דוד אמסלם: יתייחסו לזה אחרי זה, אני לא רוצה בדיון.
דוד אמסלם: ההמשך.
<תומר רוזנר: הנושא הבא הוא, כפי שאמרנו, שינוי תחומי השיפוט.
<תומר רוזנר: כפי שציין נציג האוצר, יש היום שני מהלכים שמתנהלים במקביל, הליך של שינוי תחומי שיפוט מוניציפאליים, היום הוא כבר במשרד אחר, הוא נעשה במשרד הפנים, והליך של שינוי מרחבי התכנון שנעשה באמצעות משרד האוצר בהליך לפי חוק התכנון והבנייה.
<תומר רוזנר: הממשלה מציעה כאן ליצור הלימה בין שני ההליכים, שברירת המחדל היא - - -
דוד אמסלם: לא צריך, זה ברור לחלוטין.
דוד אמסלם: עד עכשיו לא הצלחתי להבין איך זה קרה עד עכשיו ככה, אבל מצוין.
<תומר רוזנר: זו בירוקרטיה לשמה.
<לירון אדלר: אני אקרא.
<לירון אדלר: פסקה (2) בעמוד 4 למטה.
<לירון אדלר: (מקריאה): בסעיף 16, האמור בו יסומן (א) ואחריו יבוא: על אף האמור בסעיף קטן (א) שונה תחומה של רשות מקומית לפי דין, יפרסם שר האוצר צו שתחילתו לא יאוחר מ-60 ימים ממועד שינוי התחום כאמור, כך שכל תחומה של הרשות המקומית לאחר שינוי תחומה ייכלל במרחב התכנון שבו היא כלולה ערב השינוי ולא תחול על שינוי זה חובת התייעצות לפי סעיף 13(א); על אף האמור בסעיף קטן (ב), שר האוצר רשאי, לאחר התייעצות עם המועצה הארצית – הוועדות המחוזיות והרשויות המקומיות הנוגעות בדבר, עד תום המועד הקבוע בסעיף קטן (ב), להותיר את שטח התחום ששונה, כולו או חלקו, במרחב התכנון המקומי שבו הוא נכלל לפני השינוי או להוסיפו למרחב תכנון אחר.
תמר זנדברג: למה הסעיף הזה?
תמר זנדברג: אם סיכמנו למה אפשר להחריג?
<לירון אדלר: זה היה בהצעה הממשלתית.
<ערן ניצן: זה היה התיאום מול שר האוצר שרצה והדגיש שיכול להיות נקודות קצה שהוא רוצה את שיקול הדעת שלו.
תמר זנדברג: אם סיכמנו שזה דבר כל כך טבעי ומובן אליו - - -
דוד אמסלם: אני אגיד כזה דבר, היות שבעצם זו הייתה יוזמה של משרד האוצר, הוא יזם את הסעיף, הוא לדעתי לוקח איזה שלייקס, איזה שהם מקרים קיצוניים, תיאורטיים כמעט.
דוד אמסלם: אז הוא אמר, 'אתה יודע מה?
דוד אמסלם: אם יהיה מצב כזה, כדי שאני לא אבוא לפה עוד פעם, תנו לי את האופציה'.
דוד אמסלם: אני רואה את זה כדבר מבורך בגלל שהוא יזם את זה.
תמר זנדברג: מה המצבים התיאורטיים האלה?
<קריאה: גם צריך לזכור שהיום זה בשני משרדים שונים - - -
<קריאה: אולי נכתוב מטעמים מיוחדים.
דוד אמסלם: כן, אפשר לסייג את זה, אולי להגיד 'אם מטעמים מיוחדים'.
תמר זנדברג: איזה טעמים יכולים להיות?
תמר זנדברג: מה יכול להיות מצב - - -
דוד אמסלם: אני לא עוסק כרגע בדברים תיאורטיים.
דוד אמסלם: תראי, בחיים יש כלל ויש יוצאים מן הכלל.
דוד אמסלם: היות שהוא יזם את הרעיון, הרי אנחנו לא באנו אליו ואמרנו 'אתה יודע מה?
דוד אמסלם: בוא נעשה את ההלימה', הוא יזם, הוא יכול היה לא ליזום ולהשאיר את זה ככה, הכי טוב, מבחינתו כאילו.
דוד אמסלם: הוא אמר, 'אני רוצה ליזום את ההלימה', שיש בה המון היגיון, אני לא הצלחתי להבין איך עד היום אין הלימה, אבל הוא אומר, 'אבל יכולים להיות מצבים מסוימים, שאני עדיין לא יודע מה הם, היות שזה שינוי שאני לא יודע מה המשמעות שלו, אז בואו תאפשרו לי גם במצבי קיצון'.
דוד אמסלם: בסדר, לא - - -
<קריאה: - - - המצב התיאורטי, אם אתה רוצה, אני יכול לחשוב עליו.
דוד אמסלם: אז אנחנו נשנה את זה ל'מטעמים מיוחדים', זה מקובל עליכם?
<קריאה: יישוב חדש שמקימים - - -
<תומר רוזנר: מטעמים מיוחדים.
<תומר רוזנר: הנושא הבא הוא הנושא של איחוד וחלוקה.
<תומר רוזנר: חוק התכנון והבנייה מאפשר הליך של איחוד וחלוקה של קרקעות, זאת אומרת בנייה מחדש של המגרשים לפי צרכי התכנון כאשר נקבע הליך מיוחד שנקרא הליך איחוד וחלוקה, הידוע בפי העם כפרצלציה.
דניאל עטר: רה-פרצלציה.
<תומר רוזנר: או רה-פרצלציה.
<תומר רוזנר: ההסדר שמוצע כאן, החוק הקיים קובע שכאשר נעשית החלוקה בלי הסכמה, אחד מעקרונות היסוד של החלוקה הוא שמי שמקבל קרקע יקבל אותה סמוך ככל האפשר למקום שהיא הייתה.
<תומר רוזנר: מבקשים לבטל את העיקרון הזה.
<תומר רוזנר: תיכף נשמע אותם.
<תומר רוזנר: אנחנו נציג את עמדתנו שאנחנו חושבים שלא צריך לאשר את ההצעה הזאת.
<תומר רוזנר: אבל לפני זה נקריא את שני הסעיפים.
תמר זנדברג: רגע, אפשר את הסעיף הקודם?
תמר זנדברג: השאלה, אם השארנו את זה בסמכות שר האוצר, למה לא להפוך את זה, ונניח שיש טעמים מיוחדים, כמו שאתה אומר, שאנחנו לא יכולים לחשוב עליהם כרגע - - -
<קריאה: אבל בהתייעצות, שם כתוב.
תמר זנדברג: השאלה אם זה נשאר בתחום הרשות השכנה, ונדמה לי שכאן מוקד הבעיה.
תמר זנדברג: אפשר להפוך את זה לאיזה שהוא שטח - - -
דוד אמסלם: מה, לבן?
דוד אמסלם: בשמים?
דוד אמסלם: שיבוא ראש הממשלה וינהל אותו?
תמר זנדברג: אם אנחנו רוצים בכל זאת להתיר לשר האוצר, כיוון שהוא יוזם את השינוי ואנחנו לא יודעים מה יצפון העתיד, שזה לא יישאר בתחום הרשות השכנה.
דוד אמסלם: אני לא מבין את השאלה.
תמר זנדברג: אלא שזה יהפוך לשטח - - -
דוד אמסלם: אקס טריטוריאלי?
דוד אמסלם: טוב, נצביע על זה אחרי זה בהסתייגויות.
<ערן ניצן: אני לא מבין את השאלה.
דוד אמסלם: מישהו צריך הרי לתת אפשרות - - -
תמר זנדברג: לא, יש דבר כזה.
דוד אמסלם: הרי אתה לא רוצה להביא את זה לשם.
דוד אמסלם: להיפך, אתה רוצה - - -
תמר זנדברג: זה לא שייך אליו, זה שייך לרשות שכנה.
דוד אמסלם: אתה רוצה להסדיר דברים באופן בסיסי הגיוניים, שבעצם יש הלימה בין שטח השיפוט לבין שטח התכנון.
דוד אמסלם: מה שהיום זה לא ככה.