GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אבשלום אהרוני: והילד, בן ארבע, אמר לנהג.
<ירון לוי: פשוט טירוף, מלווה שמחליט לרדת באמצע ההסעה, לא בא לו, הולך.
<ירון לוי: ההורים, תגיד לי, ההורים צריכים לעשות את ההשתלמות למלווים?
<ירון לוי: איפה קורה הדבר הזה?
<ירון לוי: זה בעיריית ירושלים.
<ירון לוי: כן, אבי, כן.
<אבשלום אהרוני: השתלמות למלווים לחינוך מיוחד אנחנו עשינו להם.
<אבשלום אהרוני: אני עשיתי את זה.
דוד אמסלם: רבותיי, ירון.
<ירון לוי: אני מסכם.
<ירון לוי: אני יודע, אתה נשמה טהורה ואני אגיד משפט.
<ירון לוי: כמו שאתה לא מוותר, אני אשים את החיים שלי בשבילם ואת הנשמה שלי ואני לא אוותר לאף רשות.
<ירון לוי: אני עד היום מדליק את הרכב, אני מדן ועד אילת לטובתם ואני לא אוותר לאף ראש רשות.
<ירון לוי: מה שמגיע להם הם יקבלו בזכות ולא בחסד.
דוד אמסלם: תודה, ירון.
דוד אמסלם: אתה מרגש אותי.
דוד אמסלם: נשבע לך, עומדות לי דמעות בעיניים.
<יצחק קדמן: אדוני היושב ראש, לבקשתך אני לא אכנס לגופו של עניין כי בזה דנו בפעם הקודמת ואני מניח שגם בפעם הבאה.
<יצחק קדמן: שלוש הערות קצרות.
<יצחק קדמן: הערה ראשונה, לאחר הישיבה הקודמת, אני רוצה לפזר אשליה שהיו קשיים רק של הימים הראשונים של שנת הלימודים, התלונות ממשיכות להגיע עד עצם היום הזה, חלקן הוזכר פה, חלקן אפילו עוד יותר מזעזע.
<יצחק קדמן: איזה אמא פנתה אלינו ואמרה שהביאו לה ילד לא שלה בכלל.
<יצחק קדמן: זה אומר שהילד שלה היה במקום אחר.
<אבשלום אהרוני: זה קרה גם אצלנו.
<יצחק קדמן: אבל אני לא רוצה להיכנס למהות העניין.
<יצחק קדמן: שלוש הערות, אחת כאמור, התלונות ממשיכות להגיע ואני רוצה להבהיר, לא מדובר רק בעיריית ירושלים.
<יצחק קדמן: שלא נחשוב שיש לנו פה בעיה ספציפית רק בעיריית ירושלים.
<יצחק קדמן: הדבר השני, אדוני היושב ראש, התקנות שמסדיר או כותב משרד החינוך, אני מבקש שאנחנו נדרוש מהם שיהיה שם פרק על אכיפה.
<יצחק קדמן: יכולות להיות התקנות הכי יפות בעולם, אם אין מי שאוכף ומפקח זה לא שווה שום דבר.
<יצחק קדמן: זו נקודה קריטית, נקודת האכיפה, ולא צריך לחכות לתלונה כדי לברר אותה.
<יצחק קדמן: שיהיו מפקחים שיפקחו באופן אקראי, בלי הודעה מראש, יעשו בדיקות פתע, אין מספיק אכיפה בנושא הזה.
<יצחק קדמן: זו נקודה קריטית, זה חייב להיות בתקנות כחלק מהתקנות.
<יצחק קדמן: הערה שלישית, שאני מציע לא לחכות לתקנות, כי זה חוזר שוב ושוב בתלונות שאנחנו מקבלים מהורים.
<יצחק קדמן: הוועדה צריכה לדרוש מכל הרשויות המקומיות בישראל שאחראיות על ביצוע בפועל של ההסעות שהן ימציאו להורים כתובת נגישה עם טלפון לאן מתקשרים כאשר יש בעיה.
<יצחק קדמן: זה חוזר שוב ושוב.
<יצחק קדמן: לא צריך לחכות עד לסיום עבודת התקנות, צריך לדעת שיש טלפון שאליו פונים, שהוא נגיש, שהוא נמצא, שהוא עונה לטלפון ולא לחכות עם זה לעוד חודש וחצי, ודאי לעוד כמה חודשים.
<יצחק קדמן: אחד הדברים הכי קשים להורים, שיש תקלה והם לא יודעים איפה הילד ואין להם לאן לפנות.
דוד אמסלם: תודה רבה, ד"ר קדמן.
דוד אמסלם: קודם כל אני רוצה להודות לחברת הכנסת קארין אלהרר.
דוד אמסלם: קארין לא חברת ועדה, אבל הנושא בליבה, היא באה לכאן.
דוד אמסלם: בדרך כלל חברים שהם לא חברי ועדה לא מצטרפים לדיונים של הוועדה.
דוד אמסלם: באמת, שאפו, תודה רבה לך על כל התרומה והנכונות.
דוד אמסלם: זה מהנשמה.
דוד אמסלם: אחלה, תודה רבה לך.
דוד אמסלם: רבותיי, אני רוצה שוב פעם לסכם ולחזור על חלק מהדברים, הנקודות שכבר אמרתי.
דוד אמסלם: אני מבקש, אנחנו נוציא מכתב קודם כל לשר הפנים, נבקש מהיועץ המשפטי שלנו שינסח אותו, אני רוצה לחתום עליו כבר מחר.
<תומר רוזנר: היום, מה זה מחר?
דוד אמסלם: היום, שאומר שיפעיל את סמכותו מול כל ראשי הרשויות, שילדים בעלי מוגבלויות שעדיין נמצאים בבית, לחייב את הרשויות קודם כל להסיע אותם, בלי קשר כרגע למחלוקת כזו או אחרת על תקציב כזה או אחר.
דוד אמסלם: קודם כל שהילדים יגיעו.
דוד אמסלם: שתיים, מר גיספאן, מחר אני רוצה ממך תשובה לגבי מה שאמרתי, האם יש בדעת עיריית ירושלים לתקצב את הנושא הזה של הילדים האלה, גם אם אינם זכאים לפי משרד החינוך.
דוד אמסלם: ולא, אז תן לי תשובה עד מחר האם כן או לא, שלח לי את זה בפקס למנהלת הוועדה, ואז אני אפעל במסגרת התקציב הנוכחי של 2015-2016.
דוד אמסלם: הוועדה תפעל, לא אני, כל חברי הוועדה.
דוד אמסלם: אנחנו נטפל בסעיף מענק הבירה.
דוד אמסלם: לגבי הנושא של משרד החינוך.
דוד אמסלם: אנחנו כבר דיברנו, בעזרת ה' אנחנו נקיים דיון בעוד כחודש וחצי.
דוד אמסלם: אנחנו נצפה לשמוע מכם את כל הנושא של התקנות, כולל כל ההתייחסויות, לסגור את כל המעגל.
דוד אמסלם: עד אז באמת תשבו עם כל הארגונים, עם כל האנשים שאתם חושבים שצריך, תתייעצו עם מי שצריך, בגלל שבסופו של דבר אנחנו צריכים לסגור את החבילה.
דוד אמסלם: אני רק מבקש, כמו שאמרתי קודם, שהתקנות יהיו בקטע המקצועי, לא קשור לכסף.
דוד אמסלם: תעשו תקנות כאילו אתם מנותקים מנושא התקציב, לגמרי.
<פיני קבלו: אם אפשר, שיעשו את זה יחד עם השלטון המקומי.
דוד אמסלם: בוודאי, אני אמרתי.
דוד אמסלם: קבלו, אתה יצאת עם הטלפון, ראיתי, כשאמרתי שזה כפוף בוודאי לשיתוף פעולה עם השלטון המקומי, עם העמותות, עם משרדי הממשלה השונים, שזה משרד העבודה והרווחה, משרד הבריאות, משרד הפנים, המשרד לבטחון פנים, יכול להיות התחבורה, אבל תעשו איזה שהיא עבודה הוליסטית רחבה, כדי שהתקנות יבואו לכאן מושלמות ולא נצטרך אנחנו לתקן אתכם בתקנות.
דוד אמסלם: זה מה שיש לי לומר.
דוד אמסלם: אני רוצה לקבל את דוח צרפתי.
דוד אמסלם: שמעון, תשלח לי אותו עד מחר, אני רוצה לקרוא אותו לקראת הישיבה עצמה.
דוד אמסלם: גם תיעזרו בו, דרך אגב, אם אתם צריכים אותו לגבי הנושא של התקנות.
דוד אמסלם: אני גם ביקשתי ממשרד האוצר, אני לא מבקש ממשרד החינוך, אנחנו ביקשנו גם מהשלטון המקומי, אבל השלטון המקומי לא יכול להגיד את כל הערים, אז בעיקר משרד האוצר.
דוד אמסלם: חשובה לי הניצולת התקציבית של האוצר, לדעת מה הניצולת התקציבית שהייתה בסעיף של כרטיסיות לילדים להסעות לבתי הספר.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: הכרטיסיות נוגעות יותר להסעות של ילדים ללא צרכים מיוחדים.
דוד אמסלם: ללא צרכים מיוחדים, רגילים.
דוד אמסלם: אני מדבר כרגע על התלמידים הרגילים, סיפרתי לכם מה קורה שם.
דוד אמסלם: יש ישראבלוף, כולם מבסוטים חוץ מההורים, אלה מתקצבים, אלה לא נותנים והם כולם מסודרים.
<קריאה: זה מובן, יש חוק ו-3 קילומטרים ויש לך היום תוכנה של ההסעות, זה צריך להיות הכי מסודר.
דוד אמסלם: אני מדבר על הילדים הרגילים שזכאים לכרטיסיות, הרשויות לא קונות להם כרטיסיות.
דוד אמסלם: חלק מהרשויות.
דוד אמסלם: חלק מהרשויות, אני לא התייחסתי לכל הרשויות.
<נירית סעדון: אמנם אני סמנכ"ל עמותת אהב"ה, הילדים הנכים, אבל לגבי הילדים הרגילים יש פה בעיה מאוד מאוד רצינית.
<נירית סעדון: אתמול קרה לנו מקרה שהביאו מיניבוס ל-12 ילדים שנוסעים ממושב לבית ספר ברמת גן, הגיעה הסעה של 8 במקום 12 והבנתי שהיה שם בלגן והנהג צעק להוציא את הילדים והילדים, אף אחד כמובן לא רצה לצאת, כי כולם רוצים להגיע הביתה.
<נירית סעדון: הוא סגר להם את המזגן, סגר להם את האוטו ואמר להם 'עד שלא יצאו מפה 4 ילדים אני לא יוצא' ובסוף הילדים האלה היו צריכים לחזור בשני אוטובוסים הביתה.
דוד אמסלם: לא קידמת אותי בדיון, בגלל שמקרים כאלה יש עוד עשרות ומאות ואלפים.
<נירית סעדון: לא, אם אתם כבר נוגעים בחינוך הרגיל, אז גם שם יש בעיות.
דוד אמסלם: דרך אגב, באחד הדיונים שעשיתי אמרתי שכל נושא אזרחי שאני נוגע בו, כאילו קמה המדינה היום, כאילו עכשיו באנו לארץ, 'חבר'ה, יש לנו ילדים, מה עושים איתם?
דוד אמסלם: ' אני כרגע מחלק את זה, אמרתי, וכאן אנחנו מדברים איתם לגבי כלל התלמידים, לא רק התלמידים בעלי המוגבלויות, בגלל זה האחריות שלהם.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: הניצול התקציבי של ועדת חריגים של ההסעות, אני חושבת שגם כדאי לבדוק.
דוד אמסלם: ועדות החריגים, אני אסביר, זה פחות מרתק אותי במובן זה.
דוד אמסלם: כל עירייה הרי עושה תקציב כאילו היא בעצם מתנדבת, סוג של התנדבות, אני ראש העיר, החלטתי, 'אתה יודע מה, נעשה ועדת חריגים'.
דוד אמסלם: זה לא משהו מובנה.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: אני מדברת על ועדה של משרד החינוך.
<קריאה: יש גם וגם.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: בסופו של דבר מוסיפים על התקציב להסעות - - -
דוד אמסלם: ברשותך, מעניינת אותי הניצולת התקציבית דווקא של המדינה בנושא של הסעות לילדים רגילים, מבחינת הכרטיסיות.
דוד אמסלם: זה מעניין אותי מאוד.
<נועה קשת-גונן: אל תוציאו את הרשויות שהן לא מתנהלות, זה לא כל כך קיצוני.
<נועה קשת-גונן: יש חוקים, יש נהלים, מבקשים מפה שיהיה חידוד יותר ושתהיה באמת התקדמות ולא עם נהלים מלפני 20 שנה.
קארין אלהרר: בסדר, אנחנו מסתכלים על הדברים שלא עובדים.
<נועה קשת-גונן: אבל יחד עם זה הרשויות די - - - יש חוזר מנכ"ל, יש קו מתווה, יש מנהלי הסעות, יש ביקורות, יש מוקד.
<נועה קשת-גונן: יש.
<קריאה: אין פיקוח.
<נועה קשת-גונן: יש פיקוח.
<נועה קשת-גונן: עובדים יום ולילה.
<קריאה: יש כאלה שלא עובדים לפי זה.
<נועה קשת-גונן: אני באתי לפה כי אני - - - אם לא, אז אין לי מה לעשות בתחום הזה.
דוד אמסלם: חבר'ה, אנחנו לא באנו כרגע להגיד שאפו למי שעובד.
דוד אמסלם: מי שעובד מקבל כסף וזה בסדר.
דוד אמסלם: אנחנו באנו כרגע לבדוק למה אנשים שמקבלים משכורת ולא עובדים, למה הם לא עובדים.
<נועה קשת-גונן: לא, מצא חן בעיניי שאתה אמרת 'אני מוריד את כל ועדות החריגים'.
<נועה קשת-גונן: זה הכיוון הכי נכון.
דוד אמסלם: נכון, זה מה שאנחנו רוצים לעשות.
<נועה קשת-גונן: וכל הכבוד לך, על זה אני מעריכה אותך.
דוד אמסלם: רבותי, בוקר טוב לכולם ושבוע טוב.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2015 ו-2016), התשע"ה – הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
דוד אמסלם: אנחנו נתחיל עם תומר היועץ המשפטי של הוועדה.
דוד אמסלם: לאחר מכן ניתן לערן ולאחר מכן ניכנס למהות.
דוד אמסלם: תומר, בבקשה.
<תומר רוזנר: על סדר היום נמצאים סעיפים 3 ו-4 להצעת החוק שיושב-ראש הוועדה ציין והכנתם לקריאה שנייה ושלישית.
נושאים עיקריים: הנושא השני הוא נושא נפרד והוא הצעה של הממשלה לקבוע היטל חדש שנקרא היטל ציפוף שמאפשר לרשויות המקומיות לגבות היטל על מה שמכונה ציפוף, הוא גם מה שמוכנה היטל.
נושאים עיקריים: הנושאים האלה בעינינו הם נושאים נפרדים, ולכן על דעת יושב-ראש הוועדה אנחנו נתחיל בדיון בצורה כזו שהנושאים יידונו בנפרד.
נושאים עיקריים: נתחיל בדיון בנושא של הצעה לעגן סמכות לפטור ממכרז להסכמי פיתוח, ובשלב מאוחר יותר נדון בנושא היטל הציפוף.
נושאים עיקריים: סדר הדיון יהיה כך שיפתחו נציגי משרד האוצר שיציגו את ההצעה, ולאחר מכן יישמעו הדוברים.
נושאים עיקריים: כפי ששמתם לב, הייעוץ המשפטי טרם הגיש את התייחסותו והערותיו.
נושאים עיקריים: כמקובל, בדרך כלל אנחנו מגישים, כפי שאתם יודעים, הערות והצעות מטעם הוועדה.
נושאים עיקריים: כיוון שדעתנו שראוי במקרה הספציפי הזה לשמוע תחילה את נציגי הגורמים הנוגעים בדבר בצורה יותר מעמיקה, סברנו שההערות וההצעות שלנו – חלקן אנחנו נשמיע בדיון לאחר שהשמענו אותן כבר בפני נציגי הממשלה בדיון מקדים, וחלקן יובאו בפני הוועדה בנפרד בהמשך הדיונים בישיבה הבאה שתהיה בהצעת החוק הזו.
נושאים עיקריים: לפיכך, השלב להגשת הסתייגויות מטעם חברי הכנסת טרם הגיע.
נושאים עיקריים: לכשיגובש נוסח מטעם הוועדה אנחנו נפרסם אותו ונאפשר לחברי הכנסת המעוניינים בכך להגיש את הסתייגויותיהם בצורה מסודרת במועד סביר שייקבע על ידי יושב-ראש הוועדה.
דוד אמסלם: ערן, בבקשה.
<ערן ניצן: תודה, היושב-ראש.
<ערן ניצן: אני אתאר את המוטיבציות שלנו ואת הכוונות שלנו ואחרי זה נעלה שקף אחד בלבד שרק מראה מה אנחנו מבקשים, התאמה ספציפית בנושא פטור ממכרז, ואחרי זה היטל ציפוף.
<ערן ניצן: היושב-ראש, במסגרת המאמצים של הממשלה לקדם ולהגדיל את היצע הדיור אנחנו פועלים באופן מאוד נמרץ על קרקעות המדינה.
<ערן ניצן: אנחנו עושים את זה יום יום בפורומים שונים, בין אם זה קידום תוכניות ובין אם זה הסרת חסמים.
<ערן ניצן: אנחנו ממוקדים ופועלים בזה.
<ערן ניצן: שר האוצר באופן אישי, אני חייב לומר, מכיר את הטבעות, את החסמים, את הבעיות והן מטופלות על ידינו בסופה של דרך.
<ערן ניצן: אבל אחד הנושאים שהצגנו גם לשר האוצר היה שההתמקדות שלנו בקרקעות המדינה באופן טבעי כמובן, מפספסת נתח ופלח מאוד משמעותי של קרקעות פרטיות.
<ערן ניצן: מי שמכיר את הנתונים יודע שבמרכז הארץ כמעט חצי מההיצע, מסיבה היסטורית, בכלל נתון בידיים פרטיות.
<ערן ניצן: אמרנו לשר האוצר: תראה, כל השנים הממשלה – הקשר שלה והיכולת שלה לקדם את המימוש של הקרקעות האלה הוא מאוד מוגבל.
<ערן ניצן: גם כשסקרנו את המאמצים שנעשו, היושב-ראש, ראינו שהם היו יחסית מצומצמים.
<ערן ניצן: כשהצגנו את הנושא לשר האוצר ולקבינט הדיור ריכזנו את המאמצים על הקרקעות הפרטיות.
<ערן ניצן: המאמצים הולכים וגדלים.
<ערן ניצן: ההשקעה הממשלתית ליחידת דיור על קרקע מדינה הולכת וגדלה ואנחנו לא מקלים ראש בחשיבות של המאמצים הללו.
<ערן ניצן: אבל הם נושאים פרי בעיקר בדימונה ובטבריה ובבית שאן ובכרמיאל ונצרת – כל אחד מהמקומות האלה שאנחנו מסירים מהם חסמים.
<ערן ניצן: זה חשוב מאוד.
<ערן ניצן: זה לא נוגע בכלל בסוגיות דיור, אלא זה נוגע בסוגיות של עידוד הפריפריה.
<ערן ניצן: אבל יש הבנה שקידום של יחידת דיור במרכז הארץ מבחינת האפקטיביות שלה על רמת המחירים הבוערת במרכז הארץ, יש לה חשיבות גדולה ביותר ואי-אפשר לזנוח אותה.
<ערן ניצן: מהטעם הזה, בין היתר, גיבשנו הסכם אסטרטגי מרחיק לכת עם מערכת הביטחון על פינוי הבסיסים – קרקע מדינה שצריך לחולל עליה דיור.
<ערן ניצן: יש הסכם של כמעט 14 מיליארד שקלים.
<ערן ניצן: זה ייקח שנים ליישם אותו, אבל העיקר שהמתווה קיים ואנחנו בסוף ניישם אותו.
<ערן ניצן: לצד זאת, כמו שתיארתי, חצי מהקרקעות האלה במרכז לא נתונות בידנו.
<ערן ניצן: יש לנו שתי ברירות: האחת, לומר: אוקיי, זה לא שלנו והשוק יידע לעשות את שלו – יותר או פחות.
<ערן ניצן: הנתונים דווקא מראים שהוא דווקא הולך ונסוג מהיזמות מכל מיני סיבות.
דוד אמסלם: לגבי בבסיסי צה"ל – אני רוצה להעיר לכם שעשינו דיון לגבי סירקין.
דוד אמסלם: יש לי הצעה קטנה בשבילכם, שתשתדלו שמשרדי הממשלה הרלוונטיים יעסקו במה שהם מבינים.
דוד אמסלם: הסתבר לי משהו בדיון.
דוד אמסלם: משרד הביטחון – עד עכשיו חשבתי שהוא עוסק בביטחון, עכשיו הבנתי שהוא עוסק גם בבינוי.
דוד אמסלם: הוא עצמו עוסק בבינוי.
דוד אמסלם: אני מציע גם להסכמים האלה – תעשו סדר גם בעניינים, וגם אם זה בסיס צבאי.
דוד אמסלם: בסוף יש משרד שיכון ששם יושבים הפקידים שיודעים להוביל שיכון ומשרד הביטחון יודעים להוביל ביטחון.
דוד אמסלם: תשתדלו לא לעשות את השקשוקה.
<ערן ניצן: נעביר את המסר.
<ערן ניצן: אם כך, יש לנו שתי ברירות: אני אישית ואנשים משותפים שלנו שאומרים: זה לא באמת קשור אלינו.
<ערן ניצן: היכולת שלנו להשפיע שם היא יחסית נמוכה והשוק יידע והיזם הפרטי או הבעלים הפרטים יממשו כשהם יממשו.
<ערן ניצן: אנחנו בחרנו לשנות את האסטרטגיה הזו בשורה של צעדים.
<ערן ניצן: אנחנו ממפים את החסמים שמונעים את המימוש הזה ונוקטים בשורה של צעדים, בין אם זה להרחיב את הסמכויות של הוותמ"ל להשתתף בקרקע פרטית, צירפנו יזמים פרטיים לפורום התוכניות הגדולות.
<ערן ניצן: אנחנו מזמנים יזמים שבהם יש המון יזמים על קרקעות פרטיות, בדרך כלל בריבוי בעלים, ויש קשיים וחסמים תכנוניים.
<ערן ניצן: אנחנו מזמנים אותם לפורומים הממשלתיים כדי לפתור.
<ערן ניצן: מה שמוצג בפניכם היום הוא עוד צעד ועוד נדבך בניסיון הזה לעודד את הבנייה על הקרקע הפרטית ולא לחכות שהיזמים בסופו של דבר יממשו אותה בדרך שבה הם רואים.
<ערן ניצן: אני מזכיר חקיקה נוספת שבסופו של דבר נהדפה, וזה היה לנסות ולהטיל היטל שבו יזם שמשתהה במימוש הקרקע, בסופו של דבר מוטל עליו ומושת עליו מס ייעודי.
<ערן ניצן: הדבר הזה כרגע מושהה גם מסיבות משפטיות ואנחנו מתלבטים בו.
<ערן ניצן: אבל זה נדבך נוסף שמונח לפנינו ובו הוא עוסק בכשל שזיהינו ובקושי שזיהינו בקשר בין בעל הקרקע הפרטית לרשות המקומית.
<ערן ניצן: אגב, מה שמוכר למרבית היושבים פה, אני מניח, פסק דין דירות יוקרה שעסק בפרקטיקה שהיתה נהוגה שנים רבות ביותר במסגרתה היה מין משא- ומתן בין עירייה לבין יזם על האופן שבו היזם מבצע מטלות פרטיות.
<ערן ניצן: אני מניח שזה היה לך מוכר לך היטב.
יעל גרמן: חלף היטל השבחה.
<ערן ניצן: חלף היטל ההשבחה הוא יחסית דיון פשוט.
<ערן ניצן: הוא דיון מאוד טכני שבו אפשר לקבוע את שומת ההשבחה.
<ערן ניצן: מעבר לזה, היו מתקיימים דיונים נוספים.
<ערן ניצן: היתה העירייה אומרת או בוחרת לומר ליזם: אוקיי, יש לנו חלף היטל.
<ערן ניצן: מעבר לזה, אני צריכה שתעשה לי 1, 2, 3, ואני אעזור לך בתוספת זכויות.
<ערן ניצן: היה דיון כזה.
<ערן ניצן: הוא היה דיון לגיטימי, הוא היה דיון מקובל.
<ערן ניצן: בית-המשפט בסופו של דבר הכריע, ויושב פה גם ארז, שחייבים להסדיר את הפרקטיקה האמיתית איך מקיימים את הדיונים הללו.
<ערן ניצן: אני לא משפטן גדול, אבל למעשה הוא אמר:
<ערן ניצן: עד שלא תכריעו איך עושים את הדברים הללו, יהיה קשה להמשיך לעשות אותם.
<ערן ניצן: זה נקרא פסק דין דירות יוקרה.
<ערן ניצן: מה שמונח על סדר היום של הוועדה אלה שני צעדים שאמורים להתמודד עם הצורך שבית-המשפט הכתיב לממשלה ולכנסת להסדיר את הנושא.
<ערן ניצן: האחד, וזה מה שתיאר תומר שבזה ייפתח הדיון, עוסק במתן אפשרות לרשות המקומית להתקשר בפטור ממכרז עם היזם.
<ערן ניצן: כלומר, אם באזור הבנייה שלך ישנן מטלות ציבוריות שנקבעו וצריך לבצע אותן, במקום שהעירייה תבצע אותן, תתקשר עם יזמים, תהיה אפשרות לבקש, או ביחד עם היזם לקבוע שהוא יבצע את המטלות הללו בפטור ממכרז.
<ערן ניצן: העירייה לא תצטרך להוציא את זה למכרז אלא להשתמש בקבלן שממילא גידר, שממילא יש לו עבודה, שממילא יש לו שם כלי עבודה.
<ערן ניצן: לדבר זה עשינו הכנה גם עם היועץ המשפטי של הוועדה, אני חייב לומר.
<ערן ניצן: זה לא נטול בעיות, למיטב הבנתנו.
<ערן ניצן: אבל יש הסכמה כללית שזה בהחלט יקל.
<ערן ניצן: הנושא השני שעליו אנחנו נבקש לקיים את הדיון עוסק במה שקרא היועץ המשפטי לוועדה היטל הציפוף.
<תומר רוזנר: לא אני קראתי, המדינה קראה לזה.
<ערן ניצן: מה שהקריא היועץ המשפטי היטל הציפוף.
<תומר רוזנר: אני קרא לזה מס ציפוף, אם אדוני רוצה לדעת.
<ערן ניצן: הפרקטיקה הזאת אומרת כך - מאוד מקובל בעולם - אם אתה רוצה ציפוף ביתר, אם אתה רוצה שתהיה פה אינטנסיביות ובתוך העיר, ישנו צורך בתוספת מטלות ציבוריות, בתוספת על התשתיות, בין אם זה שיקוע הכביש העירוני.
<ערן ניצן: אני לא מדבר עכשיו מחלפים ארציים.
<ערן ניצן: בתוך העיר עצמה לעודף הציפוף יש תרגום גם לעודף של מטלות ציבוריות.
<ערן ניצן: מה שאנחנו רוצים להציע פה זה להסמיך את הרשויות המקומיות בחקיקה הראשית לקבוע שיעור מסוים של מה שנקרא היטל ציפוף, וזה לא שיעור פיקס, זה עד 20%, שבמסגרתם הם יוכלו לממש את מה שאנחנו רואים.
<ערן ניצן: אני יודע, ושוחחתי גם עם אמיר, אנחנו כן רוצים לפתח את הדיון – לייצר פה את ה-WIN-WIN.
<ערן ניצן: היזם רוצה תוספת זכויות ועודף של זכויות?
<ערן ניצן: הוא רוצה.
<ערן ניצן: הציבור, הרשויות, הציבור כולו רוצה את תוספות הזכויות?
<ערן ניצן: אגב, גם מטעמים של ציפוף עירוני, של עירוניות, של שמירה על שטחים פתוחים – אז הוא רוצה.
<ערן ניצן: הדרך להתמודד עם זה, אגב פסק דין דירות היוקרה, זה לאפשר לרשויות על-פי החוק לשאת ולתת ולקבוע בחוק עזר עירוני את היטל הציפוף שבו היזם יוכל, בין אם זה באמצעות פרקטיקה כמו מה שאמרנו של פטור ממכרז, ובין באמצעות תשלומים, לממן את המטלות הנוספות שמוטלות על העירייה מכוח הציפוף המוגבר.
<ערן ניצן: באופן הזה, לדעתנו, כל הצדדים - גם הציבור, גם היזמים וגם העיריות - יוכלו לצאת מורווחים מהפרקטיקה שאנחנו מציעים פה.
אורי מקלב: זה ירד מהיטל השבחה?
<ערן ניצן: הכוונה היא שזה לא יקוזז מהיטל ההשבחה.
<ערן ניצן: אנחנו רוצים לפתח את זה.
<ערן ניצן: הכוונה היא שזה לא.
דוד אמסלם: גם היום זה יורד מההשבחה.
<ערן ניצן: אז אנחנו נפעל, אנחנו הוסמכנו על זה, היושב-ראש.
דוד אמסלם: בוא תעלה את ההשבחה.
דוד אמסלם: זה לא הדיון עכשיו, בוא נתקדם.
דוד אמסלם: אני לא רוצה עכשיו לערבב את שני הדיונים.
דוד אמסלם: בואו נתחיל עכשיו בדיון א'.
דוד אמסלם: נתתי לך לפתוח בנושאים ובאופן כללי לגעת בהם.
דוד אמסלם: כמו שאמרנו, אנחנו נתחיל בנושא א' ואחרי זה נעבור לנושא היטל הציפוף.
אורי מקלב: שיהיה ברור - היטל הציפוף מדבר אחר היטל השבחה.
דוד אמסלם: ודאי - - -
יעל גרמן: אורי, בנוסף - - -
דוד אמסלם: חבר'ה, עוד לא התחלנו את הדיון הזה .
דוד אמסלם: אורי, אנחנו עוד לא שם.
דוד אמסלם: נתחיל לעשות סדר בעניינים.
דוד אמסלם: נתחיל בסעיף הראשון והייתי מבקש שנתחיל בהקראה של הסעיף.
<תומר רוזנר: אני מציע שנציגי האוצר יקריאו את הנוסח כי הנוסח כרגע הוא הנוסח של הממשלה והוא עוד לא נוסח של הוועדה – סעיף 3 פסקה (1).
דוד אמסלם: אלדר, גם תקריא לנו וגם תסביר לנו.
<אלדר דוכן: אלדר דוכן, הלשכה המשפטית של משרד האוצר.
דוד אמסלם: תסביר לנו, בבקשה, סעיף סעיף.
דוד אמסלם: לאט לאט ובמילים שלך, לא בהקראה.
<אלדר דוכן: בסדר.
<אלדר דוכן: אני חוזר רגע למה שערן אמר קודם.
<אלדר דוכן: יש פה סעיף שמאפשר מתן פטור ממכרז לקבלן שנמצא בשטח.
<אלדר דוכן: הפטור ממכרז הוא לעבודות פיתוח שנדרשות לצורך יישום תוכנית.
<אלדר דוכן: בשביל שלא לפרוץ את חובת המכרז ולתת פטור ממכרז רחב מדי, יש פה בסעיף הזה מגבלות שונות – רשימה של מגבלות שרק כאשר הן מתקיימות אפשר יהיה לתת לאותו קבלן פטור ממכרז לביצוע אותן עבודות.
חיים ילין: הוא זכה במכרז.
<אלדר דוכן: לא.
חיים ילין: אתה אומר שהוא בשטח.
<אלדר דוכן: הוא בשטח כי יש לו קרקע שלו.
חיים ילין: הבנתי, זה לא שאתה רוצה להגדיל את המכרז.
<אלדר דוכן: לא, לא.
<אלדר דוכן: יש לו קרקע.
<אלדר דוכן: לצורך פיתוח אותה קרקע לפי הוראות של תוכניות שונות או לפי דרישות של עירייה, הם נדרשים לבצע עבודות פיתוח, תיעול, ניקוז, ביוב, כבישים, מדרכות.
<אלדר דוכן: עכשיו העירייה צריכה לדאוג לביצוע לעבודות הפיתוח האלה.
<אלדר דוכן: אותו קבלן נמצא בשטח והעירייה חושבת לפי שיקול דעתה שזה נכון, הכי יעיל, שהוא יבצע את אותן עבודות.
דוד אמסלם: אלדר, ברשותך, אני רוצה שתסביר לנו מה המצב היום ומה אתם מבקשים בפועל.
<אלדר דוכן: לפי המצב היום החוקי או בפועל?
<אלדר דוכן: זה שני דברים שהם לא בהכרח - - -
דוד אמסלם: תגיד לי גם בפועל וגם החוקי.
<תומר רוזנר: אנחנו מניחים שהממשלה כשהיא יודעת על משהו לא חוקי היא פועלת נגדו.
<אלדר דוכן: למיטב ידיעתנו, ועל המצב בפועל צריך אולי לשאול את נציגי השלטון המקומי שיושבים פה שהם יודעים הכי טוב מה קורה בפועל, אבל כרגע, ואני עובר לתשובה שיותר קל לי לתת, כרגע אין פטור ממכרז במצב כזה.
<אלדר דוכן: אין פטור ספציפי.
<אלדר דוכן: יכול להיות שברשימת הפטורים של חוקי המכרזים של העיריות, העירייה מוצאת לה איזה פטור מסוים.
<אלדר דוכן: אבל אין פטור ספציפי למקרה הזה.
<אלדר דוכן: המצב החוקי הזה מקשה על העירייה להתקשר עם אותו יזם בפטור ממכרז גם אם היא חושבת שראוי.
דוד אמסלם: העירייה עבדה עד היום במסגרת הסכמי פיתוח, וגם לא במסגרת הסכמי - - -, לפני שהיה הסכמי פיתוח, זה היה במסגרת הוראות בתוכנית התב"ע עצמה, וגם נגזר מזה גם תוכנית היתרי בנייה, ההיתרים.
<אלדר דוכן: אני לא נכנסתי לבפועל, נכנסתי רק למצב התיאורטי.
דוד אמסלם: אני רוצה להבין מה היתה הבעיה עד עכשיו.
דוד אמסלם: למה נזעקתם לשנות משהו?
דוד אמסלם: מה היתה הבעיה עד עכשיו?
אורי מקלב: זה חלק שניים.
<אלדר דוכן: זה קשור אחד לשני.
יעל גרמן: אבל מה שחשוב זה הקיזוז.
יעל גרמן: אני פשוט חייתי את זה 15 שנה ואני באמת מסוגל להסביר את זה בשפה מאוד מאוד פשוטה.
<אלדר דוכן: אגיד רק מילה אחת.
<אלדר דוכן: אחר כך תיכנסי לעומק כי את בטח מכירה את זה הרבה יותר טוב.
דוד אמסלם: אני אגיד לך מה ההבדל.
דוד אמסלם: את היית ראש עיר שעסק בהרבה דברים.
דוד אמסלם: אני עשרים שנה התעסקתי רק עם זה.
דוד אמסלם: לא לחינם חגי צוחק.
<חגי רגב: הרבה קילומטראז' עברנו ביחד
<אלדר דוכן: רק לתאר את הסכמי הפיתוח שאתה הזכרת.
<אלדר דוכן: בגלל שרצו לגבות מיזם, מצד אחד, עוד כסף, מצד שני, היה צריך גם מישהו שיבצע את העבודות ובצורה זריזה ומהירה, עשו הסכם שכולל את הכול, הסכם חבילה.
<אלדר דוכן: הוא ישלם עוד.
<אלדר דוכן: מצד שני, - - -
דוד אמסלם: אתה טועה, אסביר לך איך זה.
דוד אמסלם: אלדר, אתה עושה כאן ערבוב.
דוד אמסלם: יש את ההשבחה וזה התחשבנות אחת, שים אותה בצד.
דוד אמסלם: במקביל, יש הסכם שעשו עם היזם לגבי הפיתוח – מה שאתה אמרת.
דוד אמסלם: העירייה - לפעמים אין לה לא את כוח-האם, אין לה לא את הרצון, ואין לה את העניין להיכנס לזה.
דוד אמסלם: הנה פה חגי הקים מחלקה גדולה מאוד רק על זה.
דוד אמסלם: עושה הסכם פיתוח עם היזם.
דוד אמסלם: היזם מקזז את הסכם ההשבחה.
דוד אמסלם: הוא לא עושה חינם אין כסף.
<אלדר דוכן: אבל זה לא רק ההשבחה.
<אלדר דוכן: לדעתי, הבעיה המשפטית הכי קשה זה הגבייה הנוספת שהיא מעבר להשבחה.
<אלדר דוכן: כי לכאורה אתה אולי היית יכול לטעון שהקיזוז במצב שאתה מתאר הוא אולי לפי החוק.
<אלדר דוכן: יש חוב של צד א' לצד ב', וחוב של צד ב' לצד א', אז עושים איזושהי התקזזות.
דוד אמסלם: אתה כנראה לא מבין את הפרקטיקה, לא את החוק.
דוד אמסלם: בטוח שאתה מבין את החוק.
<אלדר דוכן: הפרקטיקה שמתוארת בפסק דין דירות יוקרה בצורה מאוד רחבה כוללת את שתי הבעיות האלה.
<אלדר דוכן: שורש הבעיה מתחיל בגבייה הנוספת.
<אלדר דוכן: יש עוד בעיה שלדעתי היא בעיה פחות קשה, אבל לפי בית-המשפט היא עדיין בעיה, זה ההתקשרות דווקא עם אותו אחד.
<אלדר דוכן: אם רוצים לקזז, למה נותנים דווקא לו לבצע את העבודות?
עבדאללה אבו מערוף: אני חושב שצריך להשמיט מכאן את ההתייחסות לפסק דין דירות יוקרה, אחרת זה ממש דיון מעורפל.
עבדאללה אבו מערוף: מה הקשר בכלל לפסק הדין דירות יוקרה?
יעל גרמן: אבל החוק בא בגלל פסק הדין.
עבדאללה אבו מערוף: לכן, אני רוצה בכלל שלא יהיה שם.
עבדאללה אבו מערוף: אם עושים כבר משהו טוב, אז נעשה משהו טוב.
עבדאללה אבו מערוף: מה הקשר לפסק דין דירות יוקרה?
דוד אמסלם: בואו נשמע את ארז, ואחר כך את חגי שייתן לנו איזושהי הבהרה קטנה.
<ארז קמיניץ: הפרקטיקה שאנחנו מכירים אותה לפני פסק דין דירות יוקרה, ייצרה התקשרויות בין הרשות המקומית ובין יזמים אגב מימוש של תוכניות.
<ארז קמיניץ: הפרקטיקה הזו עברה הרבה פעמים בתנאים בתוכנית.
<ארז קמיניץ: לא יינתן היתר, למשל, לבניין המגורים של היזם עד אשר לא יפותח השצ"פ שלידו.
<ארז קמיניץ: על רקע הפרקטיקה הזו, מוסד התכנון לא עסק בזה כל כך, אבל היה ברור למוסדות התכנון שעל רקע התניות כאלה בתוכנית נעשה משא-ומתן בין הרשות המקומית ובין היזם משום שהיזם יודע שאם חפץ הוא בדירות שלו הוא יצטרך הוא בעצמו לדאוג לפיתוח שצ"פ שלכאורה פיתוחי שצ"פ או בנייה בבתי-ספר הן פעולות ותפקידה של הרשות המקומית והמטלות החלות עליה.
<ארז קמיניץ: אבל בהינתן העובדה שלרשויות המקומיות יש מקורות תקציב מוגבלים, היטלי השבחה אינם מספקים, בסופו של דבר התפתחה פרקטיקה של מימוש הסכמים בדרך הזו על רקע תניות בתוכניות, על רקע מטלות ציבוריות רלוונטיות חשובות שנקבעו בתוכניות בניין עיר.
<ארז קמיניץ: בסופו של דבר, בנקודת זמן מסוימת בא בית-המשפט ואמר: הפרקטיקה הזו לא יכולה להימשך.
<ארז קמיניץ: ומאז אנחנו מכירים הסכמים כאלה, הסכמים אחרים.
<ארז קמיניץ: יש איזושהי התרחשות משפטית הסכמית שהיא נמצאת בתחום האפור, ואותו אנחנו באים כרגע או מבקשים כרגע להסדיר.
<ארז קמיניץ: כי בסופו של דבר, שתי הבעיות שפסק דין דירות יוקרה התייחס אליהן, כפי שאמר אלדר, הן בעיות בנות פתרון.
<ארז קמיניץ: אפשר לפתור אותן במסגרת חוקית ברורה יותר לרשויות המקומיות.
<ארז קמיניץ: נוכל לדבר על ההסדרים האלה, אבל יש חשיבות שתימצא ההסדרה החוקית בחקיקה ראשית ובתקנות כך שכל הרשויות המקומיות יוכלו להמשיך בצורה כזו או אחרת, לא בדרך דומה לעבר, בצורה כזו או אחרת עם הפרקטיקה הזו, אבל יעשו את זה במסגרת החוקית ובכפוף לכללים שנקבעו.
<ארז קמיניץ: ההצעה שאנחנו מציעים כאן היא הסדרה של הפרקטיקה הזו במסגרת כללים לעניין פטור ממכרז.
<ארז קמיניץ: אגב, אפשר היה להגיע לתוצאות האלה גם לפי פקודת העיריות הקיימת בצורה מעורפלת יחסית, בפרשנות כזו או אחרת.
<ארז קמיניץ: אבל למה לנו?
<ארז קמיניץ: בוא נסדר את זה בצורה מדויקת יותר, בכפוף כמובן לשיקול הדעת של כל רשות מקומית, אבל בצורה מדויקת יותר לפי כללים – בעיה אחת של פטור ממכרז.