GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים ילין: היטל השבחה יכול ללכת אך ורק לפיתוח.
דוד אמסלם: הוא מדבר על פיתוח בכל העיר.
חיים ילין: אבל היא לא יכולה לקחת את זה למה שהיא רוצה.
חיים ילין: אבל זה משמעותי כי כל ראש עיר רוצה כסף מזומן לעוד חינוך ולעוד רווחה.
חיים ילין: הוא לא יכול להביא לשם, רק עשרה אחוזים באישור שר הפנים.
<צחי דוד: אמרתי פיתוח.
<צחי דוד: סייגתי.
<צחי דוד: אבל אני אומר שזאת גם לא כל מטרה של פיתוח אלא מה שאנחנו אומרים כאן זה שהוא צריך לפתח באותו אתר.
<צחי דוד: הוא צריך להחליט שהוא רוצה ושאצלו בעיר זה מתאים, אנחנו כממשלה לא יודעים - - -
דוד אמסלם: הרי לכם היום יש מניעה לעודד את הבנייה.
דוד אמסלם: זה מה שמעניין.
דוד אמסלם: כפוף לזה יש לכם בעצם שני וקטורים כאשר האחד הוא עידוד בנייה והשני, שהמחירים יהיו סבירים.
דוד אמסלם: גם היום יש ציפוף בינוי.
דוד אמסלם: גם היום בא יזם לפי התב"ע ואם הוא יכול לבקש עוד זכויות ויש לו, הוא מבקש אותן.
<צחי דוד: לא תמיד יקבל.
דוד אמסלם: אם לא קיבל, לא היה דיון.
דוד אמסלם: קיבל, ישלם את ההשבחה.
דוד אמסלם: תלוי אם הקרקע של המדינה, אז הוא משלם כך, מעביר לעירייה ככה, ואם היא לא של המדינה, הוא מעביר לעירייה ככה.
חיים ילין: תן לי.
דוד אמסלם: חיים, רק שנייה.
דוד אמסלם: אני בשוונג.
דוד אמסלם: כתוב לא תעצור שור בדישו.
דוד אמסלם: עד היום כל מי שהיו לו זכויות בנייה, שילם את ההשבחה כרגיל.
דוד אמסלם: קיבל זכויות, שילם.
דוד אמסלם: לא קיבל, לא שילם.
דוד אמסלם: אתה בא ואומר עכשיו שהוא יקבל את הזכויות, דרך אגב, אין קשר בין זכויות הבנייה לבין התשלום בגלל שהאישור של זכויות הבנייה, מה שמעניין זה ההיבט התכנוני.
דוד אמסלם: בדרך כלל, כאשר אתה מוסיף זכויות בנייה, אתה שואל את עצמך האם יש לנו חניות בסביבה, האם התשתיות הבסיסיות – לא תשתיות העל – יכולות לשאת את התוספת.
דוד אמסלם: אם אתה מגיע למסקנה שהכבישים מספיק רחבים ובעיקר אין בעיה תנועתית ואין בעיה של מוסדות ציבור וכולי, אתה מאשר את זה, ואם לא, אתה אומר לא.
<צחי דוד: אני יכול להמשיך את הדוגמה של היושב-ראש?
דוד אמסלם: למה אתה מכניס את הפקטור הכספי?
<צחי דוד: בדיוק הדוגמה של היושב-ראש.
דוד ביטן: לפני שאתה עונה לו.
דוד ביטן: זה חל בעיקר על קרקע פרטית או על קרקע מינהל?
<צחי דוד: על הכול.
דוד ביטן: רק על פרטית ולא על קרקע מינהל?
<צחי דוד: על כל קרקע.
דוד ביטן: צריך לשנות את הסעיפים.
<צחי דוד: תכף אני אתייחס גם לקרקע מינהל אם תרצו, אבל אני רוצה להתייחס דווקא לדוגמה של היושב-ראש.
דוד אמסלם: תפסיק לקרוא לי יושב ראש.
דוד אמסלם: יש לי שם, קרא לי דודי.
דוד אמסלם: עזוב אותך מיושב ראש.
<צחי דוד: עירייה בחנה ואמרה שאין מספיק חניות ציבוריות ולכן אנחנו ניתן כאן רק עשר קומות.
<צחי דוד: המספרים לא בהכרח כאלה, אלא דוגמה.
<צחי דוד: לו היה לעירייה – ובהיטל השבחה לא חסר לנו הקמת חניון נוסף מלא - - -
דוד ביטן: מה זה שייך לחניות?
דוד ביטן: חניות הן בתקן חניה של החניון.
<צחי דוד: מעבר.
חיים ילין: אם אין מספיק, גובים פיקדון חניה.
דוד ביטן: אבל אתה לא מאשר לו אם הוא לא עומד בתקן.
דוד אמסלם: תן לו לענות.
דוד אמסלם: שאלת שאלה, תן לו לענות.
דוד ביטן: אתה שאלת.
דוד ביטן: לא אני.
<צחי דוד: הפרוגרמה אומרת שכדי להקים שלושים קומות במקום עשר קומות, כל מה שחסר לנו זה חניון ציבורי עם שישים מקומות חניה, מעבר לקבוע בתקן החניה שמוקם במרתף הבניין.
<צחי דוד: אם לעירייה אין מקור והיא לא רשאית לגבות את זה, היא נותנת עשר קומות וזה מה יש.
<צחי דוד: אבל אם מותר לה לבנות את אותו רובד נוסף שבו היא יכולה להקים את החניון, אז שני הצדדים מרוויחים.
<צחי דוד: היזם מקבל שישים מקומות לצורך העניין.
חיים ילין: אבל לא יכול להיות שדמי השבחה נשארים באותו מחיר אם אתה יכול לבנות עשר קומות או שלושים קומות.
חיים ילין: זה לא עובד כך.
חיים ילין: אם אתה מוציא מהקרקע עוד כסף, מגיע לעירייה 12 אחוזים מדמי ההשבחה.
<צחי דוד: חמישים אחוזים.
דוד ביטן: כאן אתה מעלה לשבעים אחוזים.
<צחי דוד: מאפשרים לעירייה - - -
דוד אמסלם: אתה בעצם רוצה ששבעים אחוזים מההשבחה יעברו לעירייה?
דוד אמסלם: נראה לך סביר שהקבלן עובד בשביל העירייה?
דוד אמסלם: חמישים אחוזים מההשבחה לא מספיקים אלא יהיו שבעים אחוזים?
<צחי דוד: זה לא שבעים אחוזים מההשבחה.
דוד אמסלם: התוספת.
דוד ביטן: זה לא יעבור לקונים.
דוד ביטן: אתם משאירים את המחיר קבוע.
<צחי דוד: בהשבחה הכוללת זה יכול לצאת 55 אחוזים.
<קריאה: בכמה זה מעלה את מחיר הדירות?
דוד ביטן: אני יכול להתייחס?
דוד אמסלם: יעלה לנו יותר זול.
דוד אמסלם: בוא ניתן לו להתייחס ואחרי כן אתה תתייחס.
<צחי דוד: זה גם המצב דה פקטו.
<צחי דוד: זה מה שאמר כאן גם ארז.
<צחי דוד: גם היום זה קורה.
<צחי דוד: גם אחרי דירות יוקרה זה קורה.
<צחי דוד: רשויות שנותנות, הן סוגרות עם היזם לפעמים בדרך לא דרך.
<קריאה: זה קורה שלא כדין.
דוד אמסלם: זה קשור לדיון הקודם.
<קריאה: עוברים על החוק.
דוד אמסלם: אף יזם לא נסחט כשהוא לא יכול להיסחט.
דוד אמסלם: אם אנחנו סוגרים את הפרצה שם, בדיון הקודם, קשה מאוד כבר לסחוט את הדייר, אבל בוא ניתן לדוד לדבר.
דוד ביטן: אני מבין שזה הסיכום שסיכמתם עם מרכז שלטון מקומי ועם הרשויות.
<צחי דוד: ישבנו גם עם השלטון המקומי.
דוד ביטן: אז אתם נכנעתם לשלטון המקומי שדורש יותר היטל השבחה.
דוד ביטן: עכשיו, תבין, השיטה הזאת בעצם פוגעת במה שאתה רוצה לעשות, להוריד את מחירי הדיור.
דוד ביטן: היזם משלם שבעים אחוזים והוא ישית אותם על מחירי הדיור.
דוד ביטן: הוא לא יהיה במצב שהוא לא ירוויח כסף.
דוד ביטן: זה פועל בניגוד.
דוד ביטן: אתה אומר שאתה נותן להם את זה כדי שלעיריות יהיה אינטרס להוסיף דירות, אבל קודם כל, אני חושב שכאן העיריות הגזימו וגם אתם הגזמתם כאשר נכנעתם לדרישה הזאת.
דוד ביטן: חמישים אחוזים זה הרבה.
דוד ביטן: שבעים אחוזים לא משאירים רווח ליזם.
דוד ביטן: אם יש לו עשרים דירות והוא קיבל עוד עשר דירות - - -
דוד אמסלם: אלא אם כן הוא מגלגל את זה על הציבור.
<קריאה: הוא בוודאי יגלגל את זה על הציבור.
דוד ביטן: אם נשארו לו עוד עשר דירות, הוא ישלם לך שבעים אחוזים ואז מה יישאר לו?
דוד ביטן: לכן אי אפשר להטיל גזרה שאף אחד לא יכול לעמוד בה.
דוד ביטן: בסופו של דבר מחירי הדירות יעלו בעקבות זה ולא יהיה אינטרס, ליזם בטח לא יהיה אינטרס לבקש תוספות כי הוא לא מרוויח כלום אם הוא לא מעלה את מחיר הדירות.
דוד ביטן: אני חושב שכאן קצת עברתם את הגבול שלכם.
<תומר רוזנר: אגב, בעיקרון הוא במספרים.
דוד ביטן: במספרים.
דוד ביטן: בכל.
דוד ביטן: מה שהיועץ המשפטי אומר, זה נכון.
דוד ביטן: שנית, זה יחול על דירות מינהל?
דוד ביטן: זאת אומרת, אם אתם עכשיו מוציאים מכרז על מאתיים יחידות דיור ואני זכיתי במכרז, למינהל יש הסכם על 12 אחוזים, נכון?
דוד ביטן: כל היטל השבחה על דירות מינהל במכרז, אלה 12 אחוזים היטל מההכנסות.
דוד ביטן: אתה מחיל את זה רק על קרקע פרטית.
דוד ביטן: למה אתם לא מסייגים את זה?
<צחי דוד: אני אענה לך.
דוד ביטן: נמאס כבר שאתם כל היום דופקים את בעלי הקרקעות הפרטיות בכל דבר ועניין.
דוד ביטן: כל פעם אתם באים ונותנים להם עוד ועוד.
דוד ביטן: קרקעות פרטיות, אתם מעבירים אותן לנופש ולקרקעות מינהל אתם נותנים להן כמה שיותר.
דוד ביטן: יש גם זכויות לאנשים שיש להם קרקע פרטית ולא רק קרקע של המינהל.
דוד ביטן: מספיק עם העניין הזה.
דוד ביטן: לכן אני מבקש מהיושב-ראש במקרה הזה לא לקבל את התיקון הזה.
דוד ביטן: התיקון הזה הוא לא מידתי, הוא לא שוויוני, הוא יפגע באזרחים שיבואו לרכוש דירות כי המחיר יעלה וזה סותר את מדיניות משרד האוצר.
דוד אמסלם: צחי, בבקשה.
<צחי דוד: רק לסיפא של הדברים של חבר הכנסת ביטן.
<צחי דוד: ביום חמישי עשינו הפוך בוועדת הכספים כאשר הפחתנו את המס על מכירת קרקע פרטית של בעלי קרקעות פרטיות מחמישים אחוזים ל-25 אחוזים, על התקופה שלפני שנת 2000 והרבה מאוד מהקרקעות האלה הן כמובן מלפני שנת 2000.
<צחי דוד: אנחנו מצפים מאוד שזה יגדיל את התמריץ לבנות.
דוד אמסלם: דרך אגב, שם אני חושב שטעיתם אבל לא חשוב.
<צחי דוד: שם אתה חושב שטעינו.
דוד אמסלם: אמרתי לכם את זה.
דוד ביטן: אתה יודע שהמיסים נשארים.
דוד ביטן: את המיסים אתם גובים, מחירי הדירות נשארים או עולים.
<תומר רוזנר: הורידו את מס שבח.
<צחי דוד: מחמישים אחוזים ל-25 אחוזים.
<צחי דוד: אני אענה לחבר הכנסת ביטן.
<צחי דוד: בשיווק של המינהל, כאשר המינהל סוגר שיווק, אתם אומרים שזה 12 אחוזים השבחה וזה נורא נמוך.
<צחי דוד: אני מבטיח לך שכאשר המדינה משווקת, היא מחליטה על זה שחלק מהקרקעות ייועדו לקרקע משלימה להתחדשות עירונית, היא נותנת היטל מוסדות ציבור, היטל ישן מול חדש - - -
דוד אמסלם: זה רק בהסכמי גג.
<צחי דוד: בכל ההסכמים.
דוד אמסלם: היטל גג זה משהו אחר.
דוד אמסלם: ביתר השיווקים שלכם, אתם נותנים משהו לעיריות?
דוד אמסלם: לא נותנים כלום.
דוד אמסלם: מה אתם נותנים?
דוד אמסלם: שקל אתם לא נותנים.
<קריאה: גם בנתיבות לא מקבלים כלום.
דוד אמסלם: בהסכמי גג, בגלל שזאת כמות אדירה, הקמת שכונות חדשות, לקחתם את זה כחלק ממחיר הקרקע.
<צחי דוד: ראשית, בכל הסכם הפיתוח יש את זה.
<צחי דוד: זה היטל מוסדות ציבור, היטל ישן מול חדש, ושנית, יש מה שנקרא מימון מלא של כל התשתיות, מה שלא בהכרח קיים במקרה של קרקע פרטית.
דוד אמסלם: זאת לא תשובה.
<צחי דוד: לכן זה לא כל כך רלוונטי כאן.
<צחי דוד: זאת הייתה תשובה לחבר הכנסת ביטן.
דוד ביטן: לא, לא נתת לו תשובה.
דוד ביטן: אין אינטרס ליזם לבקש אלא אם כן הוא מעלה את מחיר הדירה.
דוד ביטן: הוא לא ענה לי על זה.
<צחי דוד: אני אענה.
<צחי דוד: להמשיך את התשובה?
דוד אמסלם: תתייחס למה שדוד שאל, איך זה בעצם תומך במדיניות שלכם גם לגבי הנושא של הורדת המחירים וגם גידול במספרים.
<צחי דוד: אנחנו בעצם מסתכלים – ואי אפשר יותר מהדוגמה הזאת כי זה המשיך באופן רציף לפני ואחרי דירות יוקרה - על ההסדרים שהיו נהוגים בעיר שעשתה את זה באופן מסודר יחסית כגון תל אביב והיא בעצם למעשה גבתה את המדרגה שאנחנו קוראים לה שבעים אחוזים, היא גבתה כהיטל השבחה מלאה.
<צחי דוד: זה כמובן לא פגע במוטיבציה של יזמים.
דוד אמסלם: זה תופס לגבי כל הארץ?
דוד ביטן: מה היא גבתה?
דוד אמסלם: כך בפועל היה בתל אביב.
דוד ביטן: אישרתם לקבלן את מבנה הרשות?
דוד אמסלם: דוד, תן לשמוע אותו.
<צחי דוד: ההבנה שלנו שמדובר כאן באיזושהי סיטואציה ששני הצדדים מרוויחים ממנה.
<צחי דוד: הנורמה של מהו ציפוף עולה ונמשכת כלפי מעלה והיזם מקבל יותר זכויות, והעירייה מצידה מקבלת מימון.
דוד אמסלם: איפה לדעתך הקו, נקודת האיזון?
דוד אמסלם: נגיד שבעים אחוזים ומחר שמונים אחוזים.
דוד אמסלם: למה לא תשעים אחוזים?
דוד ביטן: שהקבלן יתרום כסף לעירייה.
דוד ביטן: תנו מאתיים אחוזים.
<צחי דוד: אנחנו חושבים שבסופו של דבר זה צריך להיקבע על ידי העירייה בחוק עזר עירוני שפתוח לציבור כשהיא עושה את הקונקרטיזציה שלה.
<צחי דוד: אנחנו כרגע קטענו את זה בשבעים אחוזים גם כדי לא להגיע לאותם מחוזות עליהם אתה מדבר.
דוד אמסלם: צחי, אני רוצה להגיד לך משהו.
דוד אמסלם: אני מתחבר למה שדוד אומר ואני אומר למה זה בתל אביב.
דוד אמסלם: תראה מה עשיתם.
דוד אמסלם: בתל אביב בסופו של עניין, בעיית הבינוי במדינת ישראל לא מצטמצמת בתל אביב.
דוד אמסלם: לדעתי בתל אביב זאת לא הבעיה.
דוד אמסלם: המדינה לא הייתה מתערבת בתל אביב.
דוד אמסלם: כל דירה שתבנה בתל אביב, יהיה לה קונה.
דוד אמסלם: תמכור אותה בשני מיליון שקלים, בשלושה מיליון שקלים, בחמישה מיליון שקלים, יהיה לה קונה.
דוד אמסלם: מה אתה עושה?
דוד אמסלם: אתה לוקח את הסיפור של תל אביב ומשליך אותו על כל הארץ.
דוד אמסלם: כמו שדוד אומר, גם ההיגיון שלי הולך לשם, הרי בסופו של דבר אתם רוצים לבנות מקסימום דירות במינימום מחיר.
דוד אמסלם: זה כל הרעיון.
דוד אמסלם: הרי המחירים רק עולים, עולים, עולים.
דוד אמסלם: הרי אתם רוצים לבלום את המחירים.
דוד אמסלם: היום קראתי בעיתון שאיכשהו המחירים קצת נבלמו, אז זה נותן איזושהי הקלה.
דוד אמסלם: אתה עכשיו, באמצעות מיסוי, חושב שאתה פותר את שני הדברים שאתה רוצה לקדם?
<קריאה: בפועל זה קיים.
דוד אמסלם: אני לא יודע למה בן אדם בתל אביב מסכים לזה.
דוד אמסלם: לכן אני אומר שקודם כל צא מתל אביב ותסתכל על רשויות אחרות, תסתכל על דימונה, תסתכל על צפת או על באר שבע.
דוד אמסלם: דבר שני, איך בנושא כזה שהוא פר אקסלנס כלכלי אתה משאיר את האופציה בידי העירייה להחליט?
דוד אמסלם: העירייה תחליט?
דוד אמסלם: בשביל מה נמצאת המדינה?
דוד אמסלם: ראש העיר יחליט על שבעים אחוזים או אם הוא רוצה על שישים אחוזים?
דוד אמסלם: יכול להיות ששם הוא יגבה שבעים אחוזים ובשכונה אחרת הוא יגבה חמישים אחוזים כי כך בא לו?
דוד אמסלם: הדברים האלה חייבים להיות סגורים.
דוד אמסלם: לא יכול להיות שזה נתון לשיקול דעת של מישהו.
דוד אמסלם: זה כמו מס הכנסה כאשר אף אחד לא שואל את הפקיד ואומר לו שיבוא לו נישום, תסכל עליו, דבר אתו ואם יבוא לך, תגיד שלושים אחוזים ולשני תגיד ארבעים אחוזים.
רועי פולקמן: אתה כרגע דיברת על השונות הגדולה שיש בין מרכז הארץ לבין אזורים אחרים.
דוד ביטן: את תל אביב שים בצד.
דוד ביטן: תל אביב-גבעתיים.
דוד ביטן: הרצליה פיתוח.
דוד ביטן: אסור לדבר מילה?
דוד אמסלם: אתה מדבר מילה?
דוד אמסלם: חבר'ה, הוא דיבר מילה?
רועי פולקמן: על זה היה כאן קודם דיון.
רועי פולקמן: צריך בכל מקרה להסדיר את נושא האגרות הנוספות על שטחים ציבוריים.
דוד ביטן: אני חושב שלא.
רועי פולקמן: אתה בא מעירייה חזקה מאוד.
רועי פולקמן: מה שקורה זה שלא נפתח את אופקים.
רועי פולקמן: אנחנו רוצים להכפיל את הגודל של העיר אופקים, דוגמא, מ-17 אלף למספר כפול.
דוד ביטן: מה זה קשור?
דוד ביטן: במסגרת הסכם גג אתה יכול להעלות.
רועי פולקמן: רגע.
רועי פולקמן: תקשיב שנייה.
רועי פולקמן: כיוון שההשבחה שם היא על אפס ולא יהיה לך כסף לתשתיות ציבוריות אם לא יהיו היטלים.
דוד ביטן: אתה לא מתמצא בזה.
דוד אמסלם: תן לו לדבר.
רועי פולקמן: תהיה לך עיר שלא תהיה בה איכות חיים כי לא יהיו מדרכות ולא יהיו גנים.
רועי פולקמן: למה אנשים רוצים לגור במרכז הארץ או ברעננה?
רועי פולקמן: כי יש פארקים, יש מדרכות, יש תאורה, יש הכול.
רועי פולקמן: כל הדברים האלה לא קורים בערים בפריפריה כי לעיר אין כסף.
דוד ביטן: זה לא פותר לך את הבעיה.
רועי פולקמן: בוודאי שזה פותר.
רועי פולקמן: תבנה עכשיו שכונה חדשה באופקים, לך תבנה את הפארקים.
דוד ביטן: באופקים השטח כולו מסביב.
דוד ביטן: יכפילו את אופקים לשניים בהסכם גג ובהסכם הגג יפתרו את הבעיה.
רועי פולקמן: זה לא כך בכל מקום.
דוד ביטן: כאן אנחנו מדברים על יזם שיש לו דונם והוא בא ומבקש תוספות.
דוד ביטן: זה לא אותו הדבר.
דוד ביטן: זה לא דומה.
דוד אמסלם: עכשיו אני מבקש ממך, דוד ביטן, דיברת ותן להמשיך בדיון.
דוד אמסלם: אני מתחבר למה שדוד אמר ולא נתת לנו תשובה.
דוד אמסלם: אתם בעצם מעודדים את הבנייה ואתם רוצים להוריד מחירים.
דוד אמסלם: האם נראה לך סביר שאם נעלה את ההשבחה מחמישים אחוזים לשבעים אחוזים - - -
דוד ביטן: זה הנציג של הקבלנים.
דוד אמסלם: דוד, אתה רוצה?
דוד אמסלם: בוא שב כאן ותנהל את הדיון.
דוד אמסלם: אמרתי לך אלף פעמים, אתה רוצה, בוא שב ונהל את הדיון.
דוד ביטן: אני שותק.
דוד אמסלם: האם נראה לך, אם אתם מעלים את זה בעוד עשרים אחוזים, האם זה מוריד את המחירים ונותן לנו יותר דירות?
<צחי דוד: בעינינו זה מגדיל את המוטיבציה לצופף - - -
דוד ביטן: של ראשי הערים.
דוד ביטן: מוטיבציה של מי?
<צחי דוד: מצד ראשי הערים.
דוד ביטן: סחטו אתכם.
<צחי דוד: אני לא אומר שסחטו אותנו.
דוד ביטן: לזה הסכמתם אחרי שהם אמרו לכם שאם אתם רוצים שהם ייתנו דירות ויאפשרו הגדלת - - -
דוד אמסלם: אל תענה.
דוד ביטן: זה הרי המצב.
דוד אמסלם: אני מבקש, אל תענה.
דוד אמסלם: תענה לשאלה שלי.
<צחי דוד: אני אענה על שתי השאלות באותה תשובה.
דוד ביטן: פעם ראשונה שראשי הערים מצליחים לסחוט את האוצר.
דוד ביטן: תמיד זה הפוך.
<צחי דוד: אני שוב אומר.
<צחי דוד: ראשית, בעינינו זה תמריץ מאוד משמעותי להגדלת היצע.
<צחי דוד: רשות מקומית שיש לה את המקורות לפיתוח אינטנסיבי, יכולה לתת את אותם זכויות נקרא להן אינטנסיביות.
דוד ביטן: זה היצע מכופף.
דוד ביטן: זה לא היצע אמיתי.
דוד ביטן: אני הולך עוד שלוש דקות.
דוד ביטן: אל תדאג.
דוד אמסלם: תמשוך את התשובה שלך שלוש דקות.
דוד אמסלם: אל תעשה מזה קרקס.
דוד ביטן: זה לא קרקס.
דוד ביטן: זה מצחיק.
<צחי דוד: למה המנגנון הזה אולי אפילו עדיף על מה שעלה כאן בוועדה, של האפשרות להוסיף עכשיו עוד היטלים.
דוד אמסלם: כשאתה מדבר על מוטיבציות, אני רוצה להבין את ההיסטוריה.
דוד אמסלם: צחי, חשוב לי.
דוד אמסלם: אני עוצר אותך כי זה חשוב.
דוד אמסלם: כמו שאמרתי קודם, נושא של התוספות, הציפוף, זה נושא תכנוני.
דוד אמסלם: זאת לא שאלה של כסף.
דוד אמסלם: אם זה נכון תכנונית, אז העירייה תיתן לו את זה ותסתפק בחמישים אחוזים השבחה.
דוד אמסלם: דרך אגב, חמישים אחוזים השבחה, זה המון כסף.
דוד אמסלם: נראה לך סביר שהעירייה עכשיו תיתן לו או לא תיתן לו שתי קומות נוספות בגלל העשרים אחוזים האלה?
<צחי דוד: הייתי חבר בוועדת היגוי של תכנית המתאר ובאו ואמרו שבשנת כך וכך אנחנו יכולים להוסיף על התשתיות הקיימות בעיר כך וכך יחידות דיור.
<צחי דוד: אף אחד לא לקח בחשבון את האפשרות של עליית מחיר הדירה.
דוד אמסלם: דוד, מהרגע שנכנסת לכאן יש הפרעה בדיון.
דוד ביטן: אני מתייעץ.
דוד אמסלם: תתייעץ אתו בצד.
<צחי דוד: היה והדיון הזה מתנהל, התכנון בהחלט יכול לבוא ולהגיד מגבלת התחבורה, מגבלת זה וזה, ואנחנו יודעים להתמודד אתה כי העירייה לפעמים יזמית והיא זאת שתבוא ותוכל להעלות את המכפילים של הציפוף בעיר.
<צחי דוד: אני רוצה להמשיך את תשובתי.
<צחי דוד: בהתייחס לאפשרות שהעלתה הוועדה לגבי היטל מוסדות ציבור או יישום יתר של היטל שצ"פ, במובנים מסוימים אני חושב שההצעה שלנו עדיפה כי היא עובדת על מנגנון על שווי קרקע.
<צחי דוד: נתתם את אופקים כדוגמה.
<צחי דוד: באופקים באמת אין כל כך קרקע פרטית.
דוד אמסלם: אין בכלל.
<צחי דוד: נגיד והיה, לצורך הדוגמה, ואתה עכשיו מטיל עליה היטלים נוספים שהם עוד עשרים, שלושים וארבעים אלף שקלים לדירה, לעירייה אין את האפשרות לא לגבות אותם.
<צחי דוד: היא חייבת לגבות.
<צחי דוד: היזם מסתכל, רואה שהוא צריך לשלם כך וכך על פיתוח, כולל היטלים, היטל שצ"פ וכולי, הוא אומר שלא שווה לו לקנות והוא לא בא לקבל היתר בנייה.
דוד ביטן: זאת בושה וחרפה לגבות היטל שצ"פ.
<צחי דוד: לכן הציפוף עובד על רובד של השבחה.
<צחי דוד: אם ההשבחה היא אפס, גם הוא אפס.
דוד אמסלם: צחי, תענה לי.
<צחי דוד: משפט אחרון.
<קריאה: איך יפתחו את הפארק?
דוד אמסלם: אתה אל תסביר.
דוד אמסלם: דרך אגב, עברו שלוש דקות.
<צחי דוד: אז באמת הבעיה בפריפריה היא לכאורה בעיה של ממשלה.
דוד אמסלם: צחי, תתחבר למה שאני אומר.
דוד אמסלם: אתה יודע מה, אני מצטט את מה שדוד אמר.
דוד אמסלם: אני לא מצליח להבין את הלוגיקה.
דוד אמסלם: בסוף יש הגיון.
דוד אמסלם: אני לא מצליח להבין איך אתה חושב שיהיו יותר דירות כתוצאה מזה שהעירייה תגבה עוד עשרים אחוזים ושזה לא יפגע לא בתכנון ולא יפגע במחיר הדירה.
<צחי דוד: זה יגדיל את ההיצע.
דוד ביטן: איזה היצע זה מגדיל?
דוד אמסלם: תסביר לי למה.
דוד אמסלם: חמישים אחוזים השבחה לא מספיקים לו?
<צחי דוד: למה זה מגדיל היצע?
<צחי דוד: כי העובדה היא שכאשר אנחנו בולמים את העיריות או פסק דין דירות יוקרה בולם את העיריות יחד עם הקבלנים לייצר ציפוף, אתה לא מקבל ציפוף.
דוד אמסלם: הציפוף בא במסגרת התכנון.
דוד אמסלם: הוא לא קשור למחיר.
דוד ביטן: אין קשר בכלל.
דוד ביטן: אל תערבב.
דוד אמסלם: אנחנו ניסינו לצופף כמה מפעלים בירושלים.
דוד אמסלם: כשאתה מתחיל בתכנון, אתה מתחיל לתכנן, פתאום מתחיל להסתבר לך שיש בעיה, כמו שאמרתי קודם, כאשר התשתיות לא מסוגלות לשאת את הגידול.
דוד אמסלם: כבישים צרים, אין חניה, אין חניונים.
דוד אמסלם: אתה אומר, עכשיו אני אשים עוד שתי קומות.
חיים ילין: זה עוד כלום אם אתה צריך לעשות התאמות להרחבה.
דוד אמסלם: עזוב כסף.
דוד אמסלם: איפה אני אשים את האנשים?
דוד אמסלם: דרך אגב, באיזשהו שלב ימצאו איזה בלוף.
<קריאה: איפה שתשים אותם, זה כסף.
דוד אמסלם: אתה אומר שאתה מכניס לרחוב עכשיו עוד שלושים מכוניות, אני נותן לו עוד שתי קומות, אבל איפה אני אשים את המכוניות האלה?
דוד אמסלם: אין לי חניות.
דוד אמסלם: זה בעיקר חניות ותנועה ומוסדות ציבור.
דוד אמסלם: זאת התוספת בה מדובר.
דוד אמסלם: דוד, אני מצטער שאתה הולך.
דוד אמסלם: דוד הולך ועכשיו תראו שהדיון יהיה דיון שקט.
דוד אמסלם: בזמנו העיריות המציאו איזשהו היטל שנקרא כופר חניה, כאילו אתה חונה שם, כאילו אמרו לך שאין לך חניה כאן, שלם על חניה כאילו מצאנו לך חניה ארבעה רחובות מכאן.
דוד אמסלם: הבן אדם בא לחנות ליד הבית שלו.
דוד אמסלם: עזוב את הבלוף.
דוד אמסלם: בסוף התכנון הוא זה שגוזר את התוספת בלי קשר לכסף.
דוד אמסלם: אתה גם לא רוצה לגרום לזה, לדעתי, שהכסף יהיה המניע לתכנון.
דוד אמסלם: להפך.
דוד אמסלם: אתה אומר למהנדס העיר שהוא ישקול שיקולים תכנוניים פר אקסלנס.
דוד אמסלם: עכשיו אני בא לעניין.
דוד אמסלם: חמישים אחוזים השבחה בקרקעות פרטיות, זה המון כסף.
דוד אמסלם: המון.
דוד אמסלם: זאת מוטיבציה עצומה לבנות.
דוד אמסלם: אז מה אתה אומר לו?
דוד אמסלם: אתה אומר לו, לא, אני אתן לך עכשיו שבעים אחוזים.
דוד אמסלם: אתה לא היית בשאלה ששאלתי את צחי.
דוד אמסלם: אנחנו רוצים שיקרו שני דברים – האחד, שמחירי הדירות לא יעלו, שזה הכי חשוב לנו, הכי חשוב לנו, ודרך אגב, במקומות האלה אין כל כך ביקושים.
דוד אמסלם: מחירי הדירות לא יהיו רק תוצאה מהביקוש.
דוד אמסלם: כמה שתבנה בתל אביב, אין מספיק היצע גם אם תשלם מאה אחוזים.
דוד אמסלם: לכן אני לא רואה את ההיצע גדל.
דוד אמסלם: מצד שני אני בהכרח מעלה את המחיר בגלל שבסוף זה יתגלגל לקונה וזה ברור.
דוד אמסלם: בסופו של דבר, אם הקבלן לוקח את הכול ואומר שהוא גוזר שלושים אחוזים מכל ההוצאות שלו, לא משנה ממה, מהקרקע, מהפיתוח וזה, אז הוא יוסיף את זה ויגזור על זה עוד שלושים אחוזים.
דוד אמסלם: לכן אני לא מבין את ההיגיון.
דוד אמסלם: את ההיגיון שלכם.
דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין אותו.
רועי פולקמן: קודם כל, צריך לייצר גמישות, אבל ראיתי לפני כשבועיים ברעננה שכונה שלמה שמעלים בה קומות בתמ"א 38.
רועי פולקמן: לא בניין אחד אלא שיכונים על שיכונים.
רועי פולקמן: בעיריות חזקות, כשאתה הולך על מהלך כזה, אתה יודע שיש כאן השקעה נוספת בתשתיות, השקעה מסיבית כי אתה מוסיף המון דיירים.
רועי פולקמן: מה שקורה היום זה שבלא מעט מהדברים האלה, לפני פסק הדין, היו מגיעים להסדרים של עכשיו אתה תבנה לי את הגינה הציבורית, אתה תרחיב לי חניה וכולי.
דוד אמסלם: אתה נכנס לדיון הקודם.
רועי פולקמן: לא לדיון הקודם.
רועי פולקמן: למה אנחנו אומרים שזה יגדיל את ההיצע?
רועי פולקמן: כי לרשות מקומית היום אין אינטרס.
רועי פולקמן: היא תבוא ותאמר, תקשיב, אפשר לעשות כאן פינוי-בינוי ואפשר לעשות כאן תמ"א 38.
רועי פולקמן: אני דווקא מדבר עכשיו על אזורי ביקוש.
רועי פולקמן: אבל יגידו שלא כולם תל אביב.
רועי פולקמן: נתניה ובת ים יגידו שבשביל לעשות את זה בשכונה ישנה, נדרשות כאן השקעות אדירות של הרחבת הכבישים וכולי.
רועי פולקמן: לכן הם צריכים לגבות את הכסף בשביל התשתיות הציבוריות כי מאיפה יהיה להם את הכסף הזה?
רועי פולקמן: לבת ים אין כסף.
רועי פולקמן: הם תובעים את עיריית תל אביב.
דוד אמסלם: אני אסביר לך איך זה עובד.
רועי פולקמן: צריכה להיות גמישות.
דוד אמסלם: אני אסביר לך את העניין.
דוד אמסלם: בסופו של עניין, כשאתה בונה במתחמים שהם כבר בנויים, נניח אתה לוקח בניין ומוסיף עליו - - -
רועי פולקמן: או מגרש בבת ים.
רועי פולקמן: למה שהעירייה תאשר את זה?
דוד אמסלם: בסופו של עניין, גם בקטע התכנוני, זכות הדרך היא דבר נתון ואתה לא יכול להרחיב אותה כי יש לך כבר שורת בתים לכל האורך.
רועי פולקמן: יש חניה בקצה הרחוב.
דוד אמסלם: אני אסביר את העניין.
דוד אמסלם: לכן בסופו של עניין, דרך אגב, כדי לשפר את התשתיות במקומות האלה, זה יותר זול מאשר במקומות שאין בכלל תשתית, כשזה חדש.
רועי פולקמן: למה ראשי הערים לא רוצים?
דוד אמסלם: אני אסביר לך למה.
דוד אמסלם: בגלל שראש עיר בהגדרה, הוא קלט אזרח, הוא קלט גירעון.
דוד אמסלם: הוא לא רוצה אזרחים.
דוד אמסלם: לא מזמן עשיתי סיור באיזושהי רשות שאין בה תושבים, ראש המועצה רץ כל היום חוגג, שמח וטוב לב.
רועי פולקמן: יש אחד כזה.
רועי פולקמן: אנחנו יודעים.
דוד אמסלם: הוא מרוצה לגמרי.
דוד אמסלם: ראש עיר בהגדרה, הוא רוצה לבנות מסחר ותעשייה.
דוד אמסלם: הוא כאילו רוצה שאנחנו נשים את התושבים בנגב וכל בוקר נביא אותם לעיר שלו לקנות ולעבוד.
דוד אמסלם: זה ראש עיר.
דוד אמסלם: כל ראש עיר.
דוד אמסלם: בגלל זה דרך אגב, בחלק מהמקומות, ראשי הערים לא רוצים לקדם תכניות.
דוד אמסלם: לכן יש ממשלה שגם יכולה לכפות עליהם את העניינים האלה ולהגיד להם.
דוד אמסלם: בטח לא באמצעות הגדלת המיסוי.
דוד אמסלם: הרי בסוף זה סוג של מס.
דוד אמסלם: חמישים אחוזים זה המון.
דוד אמסלם: זה על קרקע פרטית ועל קרקע מינהל אתה גובה 12 אחוזים.
דוד אמסלם: לכן אני אומר לכם, ערן, תחשבו על זה.
דוד אמסלם: אני חושב שמה שקורה כאן זה שאתם נותנים גול עצמי לעצמכם.
דוד אמסלם: תחשבו על זה עוד הפעם.
<ערן ניצן: אנחנו בסך הכול מאפשרים למועצה - - -
דוד אמסלם: שבעים אחוזים.
דוד אמסלם: עד שבעים אחוזים.
דוד אמסלם: דרך אגב, לאפשר זה הדבר שאני הכי מתנגד לךו.
<ערן ניצן: איך יכול להיות?
דוד אמסלם: ראש עיר, לא מאפשרים לו בנושא מיסוי להחליט מה שהוא רוצה.
דוד אמסלם: זה לא עובד כך.
דוד אמסלם: זה כמו שבמס הכנסה אנחנו לא מאפשרים לפקיד, כמו שאמרתי קודם, או בארנונה.
דוד אמסלם: אנחנו לא אומרים לראש העיר, שמע, אתה יכול לגבות ארנונה בין שלושים לחמישים שקלים ותחליט אתה לפי הדייר והבניין.
דוד אמסלם: כאן מתחיל כל הבלגן וכאן בעצם מתחילות היחידות האחרות של משטרת ישראל שאתם צריכים אחר כך לתקצב אותן כי כאן הן נכנסות לעבודה.
דוד אמסלם: בדיוק בתפרים האלה.
<ערן ניצן: למה הוועדה מנסה כל הזמן להרחיב את הסמכות של הרשויות בדיני ארנונה?
<ערן ניצן: לבוא לפטור את עצמה.
דוד אמסלם: אני עשיתי דיור על הארנונה ואני בקשר עם משרד הפנים.
דוד אמסלם: לדעתי בחודש הבא יש לנו דיון.
דוד אמסלם: רציתי להביא אחידות ארצית.
דוד אמסלם: אני לא מקבל את מה שאתה אומר.
דוד אמסלם: אני לא מקבל את זה שגובים מאנשים מס עצום.
דוד אמסלם: אחרי מס הכנסה וביטוח לאומי, אני חושב שהארנונה היא מס והם משאירים את זה לשיקול דעתו של ראש עיר כזה או אחר.
דוד אמסלם: איך אמרתי פעם?
דוד אמסלם: ראש העיר רוצה להביא את אייל גולן, אין לו כסף, יאללה, תעלו ארנונה.
דוד אמסלם: לא בא לו, יאללה, תורידו ארנונה.
דוד אמסלם: זה מס.
<קריאה: צריך את אישור השרים.
דוד אמסלם: לכן אני אומר שצריכה להיות אחידות ארצית וזה לא יכול להיות נתון לשיקולו של ראש העיר.
דוד אמסלם: גם כאן זה לא יכול להיות נתון לשיקולו של מישהו.
דוד אמסלם: תאר לך מועצת עיר.
דוד אמסלם: דרך אגב, מועצת עיר זה ראש עיר שיבוא ויחליט שבבניין הזה כן ובשכונה ההיא לא והוא ימצא נימוקים למה כן ולמה לא.
דוד אמסלם: אל תדאג, הוא ימצא.
דוד אמסלם: כאן אתה מאבד שליטה על האירוע וזה קורה מהר מאוד.
<ערן ניצן: אתה שולל את התפיסה הזאת.
דוד אמסלם: אני טוען דבר מאוד פשוט.
דוד אמסלם: דרך אגב, הסיפור הזה לא יגרום לזה שתהיה יותר בנייה.
דוד אמסלם: אני אומר לך.
דוד אמסלם: אני חושב שאתם תסגרו את הנושא הזה של ההיטלים כמו שאמרתי בדיון הקודם.
<ערן ניצן: זה לא קשור.
דוד אמסלם: הכול קשור לכל.
דוד אמסלם: חמישים אחוזים לדעתי זה המון כסף לעירייה.
דוד אמסלם: לא צריך שבעים אחוזים.
דוד אמסלם: אם אתם רוצים לתת אינסנטיב לראש העיר כדי שיבנה, תמצאו לו תקנה אחרת שיבנה.
<ערן ניצן: אנחנו מדברים על הכפלת ה-...
דוד אמסלם: תגיד לו, אדוני, אני אתן לך צ'ופר בנושא כזה וכזה אם אתה תבנה ואם אתה תקדם את התכניות.
דוד אמסלם: דרך אגב, יש לכם כל מיני מענקים לכל מיני ראשי ערים שמביאים היתרים.
דוד אמסלם: לכן אני מסביר, אל תבוא מזווית התכנון.
דוד אמסלם: אני אומר, אל תביא את זה מזווית התכנון.
דוד אמסלם: תשאיר את התכנון להישאר תכנון בלי קשר לצ'ופר שאתה רוצה לתת לו.
<תומר רוזנר: נתנו מענק, למשל עכשיו נותנים מענקים לרשויות מקומיות לפי כמות היתרי הבנייה שהן נותנות.
דוד אמסלם: לכן יש לי הצעה.
<ערן ניצן: אני אומר שאלה לא הצ'ופרים.
דוד אמסלם: דיברנו היום ואני מרגיש שהעסק הוא גולמי והוא עדיין לא מבושל מספיק.
דוד אמסלם: תשבו ותחשבו עוד הפעם.
דוד אמסלם: אנחנו ניפגש בשבוע הבא עוד הפעם ונדבר על זה כי אני מרגיש גם בסיפור הזה שאנחנו מחפשים את המטבע מתחת לפנס ולא היכן שצריך.