GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: חינם, באתי לפה, אני עושה טובה לכולם, אז מותר לי זה ומותר לי זה ומותר לי זה.
דוד אמסלם: אני אומר, אדוני, אני מקבל את השכר שלי מהכנסת, אני מחליט לתרום אותו אז אני תורם אותו.
דוד אמסלם: אין דבר כזה חינם.
דוד אמסלם: בתפיסה.
דוד אמסלם: לכן גם אני מבקש שתתייחס לנושא הזה גם ברמת העבודה, ששכר ראש עיר, שכר כל פקיד, כל נבחר, צריך להיות משולם לו והוא יחליט מה הוא עושה בשכרו.
דוד אמסלם: גם לגבי הנושא של ההשתלמויות.
דוד אמסלם: אמרה הגברת, ובצדק, דרך אגב, יש עיריות שכשראש העיר רוצה אז הוא עושה לחברי מועצת העיר השתלמויות.
דוד אמסלם: חברי מועצת עיר צריכים לקבל השתלמויות מקצועיות.
דוד אמסלם: אם הוא חבר בוועדת תכנון ובנייה, אם הוא לא יודע על מה הוא מצביע אז על מה הוא יצביע?
דוד אמסלם: לכן אני אומר, גם פה, אתם צריכים לאפשר להם, יש לכם את המערכות שלכם, שאתם נותנים לפקידי העירייה כל מיני השתלמויות במסגרת מפע"ם וכו', אני חושב שצריך להכניס את זה גם לחברי מועצת עיר, בוודאי חברי מועצת עיר חדשים, שפעם ראשונה שהם נבחרים, צריך לבנות להם מסלול להכשרה, משהו מינימלי.
דוד אמסלם: צודק הבחור, אנחנו באנו לכנסת, אני חמישה חודשים פה, בחודש הראשון עשו לנו מסלול, הראו לנו את החדר הזה ואת החדר שם ופה ושם ועשו לנו כמה השתלמויות כדי שנבין לאן אנחנו באים בכלל.
דוד אמסלם: כנ"ל לחבר מועצת עיר.
דוד אמסלם: לגבי הנושא של התפקידים היותר כלל עירוניים, שלפעמים חברי מועצת העיר נזקקים להם, שאני רואה אותם בעיקרון בשני נושאים מרכזיים, בנושא של היועץ המשפטי ובנושא של הדוברות, לדעתי בעיקר בנושא של היועץ המשפטי, תנו דעתכם לעניין הזה, זה נכנס לאותה קטגוריה.
דוד אמסלם: ראש עיר זה יותר חזק בעיר שלו מראש ממשלת ישראל פה, ואני אומר לכם את זה באחריות.
דוד אמסלם: ראש הממשלה רוצה להעביר משהו, אין דבר כזה בכנסת, תשכחו מזה.
דוד אמסלם: הנה, תראו מה קורה במתווה הגז.
דוד אמסלם: אין, הכול חשוף, הכול גלוי, הכול מתנגדים או לא מתנגדים, אבל יש דיון.
דוד אמסלם: ראש עיר מלך, אין לו את התקשורת שיש אותה פה, אין, לא עולה לציבור מה שקורה בעירייה, זה לא בעוצמה שקורית כאן, והסמכויות שלו הן דרקוניות.
דוד אמסלם: אני בעד לחזק, אבל לפעמים אובר חיזוק מביא אותנו אחורה.
דוד אמסלם: לכן אתם נמצאים כאן, מוני, זה בדיוק התפקיד שלכם, לאזן את הדברים, שהבריכה לא תהיה עם איזה ראש מועצה עכשיו עם 400 איש שכשהוא רוצה להביא מזכירה הוא צריך לרוץ למנהל המחוז והוא אומר לו גם עוד מעט איזה מזכירה, לבין זה שראש עיר רוצה להביא עוד 70 תקנים ללשכה שלו אז הוא עושה, בגלל שהוא גדול.
דוד אמסלם: פה אתם צריכים לאזן את הדברים, לא זה נכון ולא זה נכון.
דוד אמסלם: בסופו של דבר צריך בוודאי לאפשר לראש העיר לנהל את העיר שלו, בשביל זה הוא נבחר, לא כל רבע שעה הוא צריך להתקשר לפקיד, 'תשמע, אתה מאשר לי?' כן או לא, אבל זה צריך להיות מאוזן.
דוד אמסלם: אני רואה את זה כדבר פרוץ לחלוטין ולכן אנחנו מבקשים שתעשו עבודת מטה.
דוד אמסלם: אני לא מונע את זה שתכניסו לתוך הוועדה הזאת אנשי ציבור שתחשבו לנכון לאזן אותה.
דוד אמסלם: אנחנו נקבע דיון כאן בעוד כאר
דוד אמסלם: בעה חודשים על מנת לבדוק איתכם מה ההצעות שלכם בנושאים האלה.
דוד אמסלם: אם, כמו שאמרתי, זה ידרוש חקיקה אז אנחנו נוביל אותה, ואם לא, לפי מה שאתם תבקשו, אז תקנות של שר הפנים, בגלל שסך הכול לשר הפנים היום יש את כל הכלים, את כל הכלים, להתערב ולהיות רגולטור כמו שצריך.
דוד אמסלם: אני מקווה שאתם תעשו את זה, תראו לנו את העבודה.
דוד אמסלם: ישביע את רצוננו, אהלן וסהלן.
דוד אמסלם: לא?
דוד אמסלם: אנחנו נלך למישור אחר.
דוד אמסלם: שיהיה המשך יום טוב.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בכל הנושא של החקיקה במסגרת חוק ההסדרים.
דוד אמסלם: אנחנו נתחיל בפרק ט', סעיף 50 ו-51, העברת תשלומים מהמדינה לרשויות המקומיות) מתוך הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2015 ו-2016), התשע"ה-2015.
<תומר רוזנר: כפי שאתם יודעים, שתי הצעות חוק הסדרים הונחו על שולחן הכנסת.
<תומר רוזנר: החוק בו אנחנו דנים עכשיו הוא סעיפים 50 ו-51 לחוק ההתייעלות הכלכלית להבדיל מחוק התכנית הכלכלית.
<תומר רוזנר: חוק העברת תשלומים מהמדינה הוא חוק שנחקק בשנת 1995 ומטרתו לקבע בחקיקה את המועדים ואת הדרכים בהן מעבירה המדינה תשלומים לרשויות המקומיות כאשר הטענה שגרמה לחקיקת החוק הייתה שהמדינה מעבירה את התשלומים במועדים הנראים לה נוחים, לעתים אפילו לפי בקשה של הרשות המקומית מבקשת לדחות תשלומים ובמקרים רבים אמרה גם לא, דבר שמקשה מאוד על הרשויות המקומיות לתכנן את פעולותיהן ולתפקד.
<תומר רוזנר: מאז נחקק החוק הוא לא נכנס לתוקף.
<תומר רוזנר: הוא נדחה מעת לעת עד יוני 2015 - ומיוני 2015 הוא בתוקף - כאשר הטענה העיקרית הייתה שיש בו חסרונות שונים לרשויות המקומיות ולמדינה.
<תומר רוזנר: כעת מבקשת הממשלה לדחות את כניסת החוק לתוקף לתחילת 2017 ואני מציע שהממשלה תסביר את ההצעה הזאת.
דוד אמסלם: מי כאן מהממשלה?
<אפרת כחלון: אני הלשכה המשפטית במשרד האוצר ונמצא כאן צחי דוד.
<אפרת כחלון: לעומת ההקפאה שנעשתה בפעמים הקודמות, ההקפאה הזאת היא לתקופה קצרה מאוד יחסית, רק עד ה-1 בינואר 2017.
<אפרת כחלון: בתקופה הזאת המטרה היא ליצור את ההקפאה של המצב הקיים בזמן שהממשלה בוחנת את הנושא.
<אפרת כחלון: הממשלה מודעת לצורך לבחון את הסדרת הנושא.
<אפרת כחלון: יש צוות שבוחן את הנושא הזה והמטרה היא שהצוות יוכל לתת את המסקנות שלו והמסקנות האלה ייבחנו ויתגבשו הצעדים בהתאם למסקנות.
דוד אמסלם: כמה זמן הממשלה חושבת על זה?
<אפרת כחלון: אני לא יודעת להגיד לך בדיוק מתי הוקם הצוות.
<גלעד קרן: החוק לא תקף עשרים שנים ומאז הוא לא בתוקף.
דוד אמסלם: עשרים שנים החוק לא בתוקף?
<אפרת כחלון: אבל יש צוות ויש נכונות של הממשלה.
דוד אמסלם: עשרים שנים הצוות עובד על זה?
<אפרת כחלון: לא.
<אפרת כחלון: הצוות לא עובד על זה עשרים שנים.
<גלעד קרן: זה צוות חדש?
<תומר רוזנר: הדברים שנאמרו לפני הדיון היו דברים שונים.
<תומר רוזנר: אנחנו מבקשים להבין קצת יותר.
<תומר רוזנר: אנחנו מציעיםש הדברים ייאמרו.
<ערן ניצן: סליחה על האיחור.
<ערן ניצן: דיברתי כרגע עם ויקטור, אם אנחנו מדברים על הוועדה.
<ערן ניצן: אמרה אפרת.
<ערן ניצן: יש כמה פעולות שאנחנו עושים ואנחנו מבקשים את אישור הוועדה להשהות בעוד שנה את החוק.
<ערן ניצן: יש עכשיו ועדה עם אנשי החשבת הכללי יחד עם השלטון המקומי להתמודד עם בעיות הפיתוח בעיקר סביב אתגר הפיתוח.
<ערן ניצן: הממשלה, כשהיא עושה פיתוח, היא נדרשת לזמן, לבדוק תקנים, איכויות וכולי והיא לא יודעת לעמוד בלוח זמנים.
דוד אמסלם: עשרים שנים?
<ערן ניצן: שלושים או שישים ימים, לפי מה שקבוע בחוק.
דוד אמסלם: אני הבנתי שהחוק הזה חוקק לפני עשרים שנים.
<ערן ניצן: החוק חוקק ב-1995.
דוד אמסלם: אני מניח שאנחנו מתגלגלים כל שנה.
<ערן ניצן: לא, כל חמש שנים, יש להודות.
<ערן ניצן: לכן גם עשיתי את השיחה הזאת.
<ערן ניצן: החשבת הכללית יושבת על המדוכה והם אומרים שהם צריכים עוד כמה חודשים נוספים.
<ערן ניצן: דרך אגב, זה בתיאום מוחלט עם השלטון המקומי שגם בשבילו – ואתה מכיר את זה מצוין – לוחות הזמנים שקבועים בחוק יוצרים לו בעיה קשה.
<ערן ניצן: לפעמים הממשלה אומרת שהיא רוצה להעביר את מענק האיזון או את התמיכה אבל החשבון מעוקל, ולכן בואו נחכה לפני שאני מזרימה את הכסף וזורקת אותו לנושים ולכן יוצרים הסדרים.
<ערן ניצן: או לחילופין, מהצד השני של המטבע, לפעמים אנחנו נאלצים לקזז כספים של רשויות, חובות של רשויות.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים רק על נושא החינוך?
<ערן ניצן: אני מדבר על כלל ההעברות הממשלתיות, כולל פנים.
<ערן ניצן: למשל, מענק האיזון, הרבה פעמים חשב המשרד מעכב מענק איזון לרשות כי הרשות, בדרך כלל הערבית, בכלל מעוקלת.
<ערן ניצן: אתה אומר רגע, הולד, בוא נסדר את זה עם הנושים כדי שהכסף לא יאבד.
<ערן ניצן: לחילופין יש רשויות שיש לנו חובות כלפיהן, אז מבוצעים לפעמים קיזוזים.
דוד אמסלם: אתה מדבר רק על הטכניקה הזאת או על המהות בנושא של למשל חלוקת האחריות וגם התקציבית בין המדינה לבין הרשות.
דוד אמסלם: רק על הטכניקה?
<ערן ניצן: אני לא בטוח שהבנתי את השאלה.
דוד אמסלם: אני שואל מה המהות.
<ערן ניצן: אם המדינה מעבירה כסף לרשות מקומית לפי חוק, גם תקציב, היא צריכה לעשות את זה עד ה-7 בכל חודש.
יעל גרמן: השוק מבטיח את העברת התשלומים כדי שרשויות לא ייכנסו לפשיטות רגל.
דוד אמסלם: אז למה הם דנים עשרים שנים על דבר שהוא טכניקה?
יעל גרמן: ברור לחלוטין.
<ערן ניצן: זה לא שדנים בסוגיה הזאת עשרים שנים.
<ערן ניצן: כל השנים דבר הזה נדחה, החקיקה עצמה לא נכנסה לתוקף לפי מיטב ההבנה שלי בין אם בגלל אינטרסים של שלטון מקומי וממשלה.
<ערן ניצן: יש כאן העברות ממשלתיות שאם הן לא עוברות, הממשלה חבה בריבית ובקיזוזים.
יעל גרמן: אבל אם הן לא עוברות, גם הרשות חבה בריבית והיא מעבירה את זה לספקים שלה.
יעל גרמן: למה הרשות צריכה לסבול?
<ערן ניצן: אנחנו רוצים לקבוע כללים איך אנחנו מעבירים לרשות אבל עובדה היא שהרשות מתאמת אתנו שלצד היתרונות, כמו שאת הערת, שיש לה עכשיו ודאות מתי היא מקבלת את הכסף, זה מייצר לה המון חסרונות.
<ערן ניצן: זה מייצר לה חסרונות בשיח עם הממשלה לפעמים על שינויים בעיתויי הכספים, זה מייצר חסרונות בעובדה שאנחנו לא נהיה מסוגלים לעמוד בבקרה ובאכיפה שהחשבת הכללית קובעת על פעולות פיתוח שונות שאין מה לעשות, הן דורשות את הזמן שלהן שלא קבועים בלוחות הזמנים שלה חקיקה.
<קריאה: יש מה לעשות.
<קריאה: מה זה אין מה לעשות?
דוד אמסלם: אני לא מתחיל את הדיון כרגע על הנושא עצמו.
דוד אמסלם: אני חושב שעשרים שנים זה אבסורד וזה לא הגיוני.
דוד אמסלם: אני חושב שזה אפילו מגוחך.
דוד אמסלם: כמה חודשים אתם רוצים לגמור את העניין הזה?
דוד אמסלם: דרך אגב, דבר טכני, אמרתי לך, שתיים-שלוש ישיבות ואני סוגר את האירוע הזה תוך שבוע.
דוד אמסלם: כמה זמן אתם רוצים?
<אפרת כחלון: עד ינואר 2017.
דוד אמסלם: זה הרבה.
דוד אמסלם: אנחנו ניתן לכם שלושה חודשים לגמור את הסיפור ותביאו את זה לכאן לחקיקה.
דוד אמסלם: אם לא, העסק הזה ייעלם.
דוד אמסלם: אני חושב ששלושה חודשים לסגור את העניין הזה.
דוד אמסלם: דרך אגב, אם לא עשיתם את זה עשרים שנים, למה אתם חושבים שתעשו את זה בעוד שנה?
<ערן ניצן: הוועדה כבר מכונסת.
<ערן ניצן: היא יושבת כרגע.
<ערן ניצן: החשבת הכללית כבר מינתה את הוועדה הזאת.
<קריאה: מר ניצן, אולי תקשור את זה לנושא של מוסר התשלומים.
<קריאה: מי חברים בוועדה?
<ערן ניצן: מי שעומד בראש הוועדה, זה החשבונאי הראשי, עוזי שר, וסגן החשב הכללי.
<ערן ניצן: יש הצעת חוק ממשלתית של שר הכלכלה שעוסקת במוסר התשלומים לספקים.
<ערן ניצן: יש דילמה שלמה האם אנחנו רואים כספק והאם זה יחול.
<ערן ניצן: גם שר הכלכלה מכיר את החקיקה הזאת וגם הוא ביקש 12 חודשים נוספים בהשהיה כדי לעשות את החיבורים הללו.
יעל גרמן: אבל זו חקיקה חדשה וכמו שאמר היושב ראש, אתם מדברים על משהו שכבר עשרים שנים הרשויות מחכות לו.
יעל גרמן: איזושהי ודאות כספית.
<ערן ניצן: אני לא בטוח שהן מחכות לו.
<ערן ניצן: ההשהיה הזאת היא לא מנוגדת לעמדתו של מרכז השלטון המקומי והרשויות אלא היא מתואמת וכמובן על דעתו וגובשה ערב המחליטים בנושא הזה.
דוד אמסלם: בואו נסכם.
דוד אמסלם: ניתן לכם חצי שנה להסדיר את הנושא הזה ובזה נגמור את האירוע.
<ערן ניצן: אפשר להציע הצעה?
<ערן ניצן: אולי תיתן לנו שנה ותן לנו עוד חצי שנה לחזור לדווח על מה שקורה?
<ערן ניצן: זה יהיה לנו הרבה יותר קל.
דוד אמסלם: אז תדווח לי שאתה צריך עוד זמן?
דוד אמסלם: תאמין לי בסוף הבא בתור שישב כאן, גם תדווחו לו שאתם רוצים עוד חצי שנה.
יעל גרמן: אפשר לתת חצי שנה ואם הם יבואו ויבקשו, אז עוד חצי שנה.
דוד אמסלם: בעיקרון אני חושב שאמרתי לך חצי שנה, זה אחרי שיצאתם לחופשה, עישנתם נרגילה ומה שאתה רוצה.
דוד אמסלם: אמרתי, אני מכיר את הדברים האלה.
דוד אמסלם: אני בדרך כלל לוקח משימה, יודע איך לסיים אותה בפרק זמן מאוד קצר.
דוד אמסלם: עכשיו נסיים את התקציב ויהיה לכם הרבה זמן להתעסק בדברים האלה.
דוד אמסלם: אתה הולך למקום לא טוב, עזוב.
דוד אמסלם: לא על כל דבר צריך להתווכח.
דוד אמסלם: קחו חצי שנה, תגמרו את העניין.
דוד אמסלם: אם תרגישו שאתם צריכים עוד חודשיים כי לא הספקתם, תחזרו בחזרה לוועדה.
<ערן ניצן: אם כן, שישה חודשים ועוד שישה חודשים באישור הוועדה או שאנחנו צריכים שלוש קריאות?
דוד אמסלם: בעוד שישה חודשים אנחנו מבקשים לבוא אלינו ולהביא לכאן את הצעת החוק.
דוד אמסלם: אנחנו נדחה אותה בחצי שנה ואם אחרי כן תבקשו או תרצו עוד אורכה, נשאל אתכם גם למה ונחליט אם אנחנו רוצים להאריך את המועד.
<ערן ניצן: אבל תוכל להשאיר את ההחלטה הזאת בסמכות ועדת הפנים ולא תשלח אתנו לשלוש קריאות?
דוד אמסלם: זה לא מקובל.
<תומר רוזנר: לשכנע את הוועדה לגבי המועד, אני משאיר לך.
<ערן ניצן: אבל אם זה יש ועדה, תן לה את הסמכות הזאת.
דוד אמסלם: זה לא מקובל לתת אחר כך הארכה.
<אפרת כחלון: הממשלה מקימה צוות ובוחנת את הנושא הזה, אז אתם באים ומתנגדים ומנסים לקבוע זמנים יותר קצרים.
<אפרת כחלון: זאת אומרת, כן יש כאן נכונות של הממשלה ואני חושבת שיש כאן עבודה של צוות מאוד רציני.
דוד אמסלם: אני מאוד מודה לכם, דרך אגב.
דוד אמסלם: אני מאוד מאוד מודה לכם.
דוד אמסלם: אני חושב שאתם עושים עבודה טובה אחרי עשרים שנים וגם בחינם.
דוד אמסלם: כנראה אנשים כאן מתנדבים.
דוד אמסלם: בחצי שנה אפשר לתקן כמעט את כל התקנות במדינת ישראל.
דוד אמסלם: עשרים שנים אתם מתעסקים עם הסיפור הזה ועכשיו אתם באים לספר לנו את הבדיחות האלה?
דוד אמסלם: קחו חצי שנה ותסגרו את האירוע וגמרנו.
<ערן ניצן: אנחנו ניקח חצי שנה, היושב ראש, אבל תן לנו את האפשרות.
<ערן ניצן: הרי בסוף זאת סוגיה שאולי היא מורכבת.
<ערן ניצן: תן לנו את האופציה לבוא אליך ולהסביר את המורכבות ואם תשתכנע, תן לנו עוד שישה חודשים אבל אל תשלח אותנו לשלוש קריאות.
דוד אמסלם: מבחינתי אין בעיה, בפרוצדורה.
דוד אמסלם: כאן יש יועץ משפטי שצריך לאפשר לי.
<תומר רוזנר: זה לא מקובל.
<תומר רוזנר: אני מסביר.
<תומר רוזנר: מבחינת תהליכי חקיקה נאותים, תחילתו וכניסתו לתוקף של חוק, זה נקבע בחוק.
<תומר רוזנר: אכן יש בחקיקה הישראלית שני חריגים שהם מאוד מאוד קיצוניים לנושא הזה של אפשרות להאריך דחייה של חקיקה באמצעות החלטה של הוועדה ואומר לי כאן גלעד שגם החלטה של המליאה באותם מקרים, וזה נכון.
<תומר רוזנר: אלה מקרים חריגים שאנחנו בייעוץ המשפטי של הכנסת התרענו על כך שהם לא תקינים והם לא מהווים הליכי חקיקה נאותים.
<תומר רוזנר: כפי שאמרתי, אנחנו המלצנו - - -
דוד אמסלם: נניח שבעוד חצי שנה יבוא ערן ויגיד שהם צריכים עוד חודשיים.
דוד אמסלם: מה נעשה?
דוד אמסלם: מה הפרוצדורה שאנחנו צריכים לנהוג לפיה?
<תומר רוזנר: צריך להביא הצעת חוק לדחייה נוספת.
דוד אמסלם: עוד פעם הצעת חוק?
דוד אמסלם: אותה הצעת חוק כמו שהם עשו כל השנים.
דוד אמסלם: אז מה מפריע לך להגיש?
<ערן ניצן: ברמה הפרוצדורלית אני צריך ללכת לעבור ועדת שרים לחקיקה, קריאה ראשונה, דיון בוועדה וקריאה שנייה ושלישית.
<ערן ניצן: עצם העניין הזה יכול לקחת זמן.
דוד אמסלם: אני אגיד לך למה לדעתי זה עצר עשרים שנים, כי אף אחד לא עשה את הפרוצדורה שאני רוצה לעשות.
דוד אמסלם: יש הרבה בעיות, יש הרבה נושאים לעבוד עליהם אבל כנראה זה לא מספיק חשוב.
דוד אמסלם: אני טוען שאם זה לא חשוב, בוא נוריד את זה מסדר היום, אבל אם זה חשוב, בוא נקדם אותו.
דוד אמסלם: אני אעזור לך.
דוד אמסלם: אני אומר לך, אני אעזור לך, אני אעביר את זה.
דוד אמסלם: אם תרצה עוד חודשיים, אני אדאג לזה.
<ערן ניצן: אני לא מתאר לך אינטרס ממשלתי.
<ערן ניצן: זה אינטרס משותף גם לשלטון המקומי.
יעל גרמן: השלטון המקומי נמצא בקח ותן.
יעל גרמן: אני לא בטוחה כל כך שהוא מוכן לוותר.
יעל גרמן: הוא במשא ומתן עם האוצר.
יעל גרמן: מה הוא יגיד לכם?
יעל גרמן: מה הוא יאמר לכם?
יעל גרמן: כראש עירייה לשעבר אני לא יכולה להבין איך מישהו רוצה לדחות את החוק הזה.
יעל גרמן: הגיע הזמן שתהיה ודאות.
<ערן ניצן: רשויות חלשות בישראל – והשלטון המקומי גם מייצג אותן –
יעל גרמן: אדרבה ואדרבה.
<ערן ניצן: הן אלה שהרבה פעמים עובדות אתנו בהשהיית הכספים אליהן.
דוד אמסלם: שלא יעקלו להן.
<ערן ניצן: הן בעיקולים.
<ערן ניצן: הן אומרות שעיקלו אותן ואם נעביר אליהן את מענק האיזון, גם לא יהיה להם אותו.
יעל גרמן: אפשר להכניס סייג בתוך החוק.
<ערן ניצן: זה חלק מהסייגים.
<ערן ניצן: זה חלק מהגמישות.
דוד אמסלם: אני מניח שמבחינת האוצר אף פעם הוא לא יתנגד לעכב כסף אצלו.
דוד אמסלם: כך אני חושב.
דוד אמסלם: אם אני מלווה למישהו כסף והוא רוצה להחזיר לי ואני אומר לו אל תחזיר לי עכשיו אלא תחזיר לי בעוד חודשיים, אני לא מניח שהוא יתנגד.
דוד אמסלם: לכן זאת לא הבעיה.
דוד אמסלם: אני אומר את זה במובן זה שהרשות מבקשת.
<ערן ניצן: אבל אני לא יכול לפי החוק.
<ערן ניצן: כרגע אני חייב להעביר.
דוד אמסלם: זאת העבודה המקצועית שאתם צריכים לעשות לפי החוק.
דוד אמסלם: כאן השאלה היא גם ערכית, האם המדינה היא גוף שבעצם שותף למה שנקרא שאנשים שמגיע להם חובות בקצה, הם לא מקבלים בגלל טריקים כאלה או אחרים של בוא לא נעביר לך את זה עכשיו אלא נעביר לך את זה אחרי כן ובינתיים לא יעקלו אותך.
דוד אמסלם: הרי מי שמעקל זה אותו אדם שמגיע לו כסף.
דוד אמסלם: אתה כמדינה כאילו עוזר להוא לעבוד על השלישי.
<ערן ניצן: זאת שאלה מורכבת.
דוד אמסלם: הכול מורכב.
דוד אמסלם: דרך אגב, כשאין תשובה, אומרים לי הכול מורכב.
<ערן ניצן: הרשות מעוקלת בגלל ראש העיר הקודם.
<ערן ניצן: אם זה באמת מענק איזון, אני חייב להעביר לו ואז זה נכנס לחשבון העיקול.
דוד אמסלם: אתה יכול לפתור את העסק בהנחיות אחרות שאתה יכול להסדיר עם עצמך.
דוד אמסלם: אתה רוצה שנשב עכשיו לישיבת עבודה ונמצא את הפתרונות?
<ערן ניצן: אנחנו צריכים להציע איך מתקנים את החוק הזה.
דוד אמסלם: בוא נסכם.
דוד אמסלם: אנחנו ניתן לכם זמן.
<ערן ניצן: שישה חודשים מביא אותנו לאוגוסט.
עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב אדוני היושב ראש.
עבדאללה אבו מערוף: לא על הכלל אתה תכריח את היוצא מהכלל אלא צריך להיות ההפך.
עבדאללה אבו מערוף: אם רשות מקומית שיש לה הכול, זה יוצא מהכלל ולא על זה אתה עושה כלל ומעכב.
עבדאללה אבו מערוף: יש כאן תירוץ לעיקולים.
עבדאללה אבו מערוף: בסדר, אני מבין, מועצה מקומית לא רוצה להעביר כסף כי יש עליה עיקולים והכסף ילך אבל זה יוצא מהכלל.
יעל גרמן: רשות קטנה.
עבדאללה אבו מערוף: הייתה לי הסתייגות שם ואם ההצעה היא לחצי שנה, אני מוותר עליה.
דוד אמסלם: מוותר על ההסתייגות.
עבדאללה אבו מערוף: אם מדובר בחצי שנה, אני מוותר על ההסתייגות שהגשתי.
<דוד שחף: סמנכ"ל התאחדות בוני הארץ.
<דוד שחף: אנחנו עוקבים אחרי החוק הזה כבר הרבה מאוד שנים, מ-1995.
<דוד שחף: אני לא יודע אם הוועדה יודעת אבל החוק הזה היה אמור להסתיים ביוני השנה.
<דוד שחף: הם ביקשו בהצעה הראשונה להאריך אותו בחמש שנים ולא בשנה.
<דוד שחף: בחמש שנים.
<דוד שחף: זאת הייתה ההצעה הראשונה בחוק יסודות התקציב.
דוד אמסלם: איך זה קשור להתאחדות הקבלנים?
<דוד שחף: כיוון שאנחנו מתעסקים בנושא.
דוד אמסלם: אתם הסיפור שמעכב?
<דוד שחף: אנחנו לא מקבלים.
<דוד שחף: ראש העיר לשעבר אמרה, אנחנו לא מקבלים את הכסף.
<קריאה: הוא שואל בציניות.
<קריאה: זה לא רלוונטי לחוק הזה.
דוד אמסלם: שאלתי אם אתם מעקלים את הכסף של הרשות.
<דוד שחף: לא.
<דוד שחף: אין לנו מה לעקל.
<ערן ניצן: אבל החוק הזה מדבר על העברות לרשות מקומית.
דוד אמסלם: בגלל שאתם לא מעבירים, הם לא מקבלים.
<דוד שחף: אני רוצה להעיר הערה לדבריך כאילו מרכז השלטון המקומי אתכם.
<דוד שחף: אני חושב שעוד פעם גברת גרמן צודקת.
דוד אמסלם: מה זאת אומרת עוד הפעם?
דוד אמסלם: מתי הייתה הפעם הראשונה?
<דוד שחף: היה בוועדת הכלכלה דיון על חוק מוסר התשלומים ושם יושב ראש מרכז השלטון המקומי אמר בצורה ברורה, וזה מופיע בפרוטוקולים, שנקבל – נשלם.
<דוד שחף: החוק הזה אמור לתת את החלק שנקבל ונקבל בזמן ואם נקבל בזמן, נשלם לכל הספקים.
דוד אמסלם: ניתן לכם עד סוף יולי, אז תבואו לכאן ותדווחו לנו.
דוד אמסלם: אם צריך להאריך, אנחנו נשמע גם הסברים, תנמקו למה ולפי זה נחליט.
<גלעד קרן: 50.
<גלעד קרן: תיקון חוק הרשויות המקומיות, העברת תשלומים מהמדינה בחוק הרשויות המקומיות (העברת תשלומים מהמדינה) 1995, בפרק זה – חוק הרשויות המקומיות, בסעיף 5, במקום "י"ד בתמוז התשע"ה (1 ביולי 2015)" יבוא "31 ביולי 2016".
<גלעד קרן: נוסיף את התאריך העברי.
<גלעד קרן: 51.
<גלעד קרן: חוק הרשויות המקומיות, העברת תשלומים מהמדינה, תחילה תחילתו של סעיף 5 לחוק הרשויות המקומיות כנוסחו בסעיף 50 לחוק זה, ביום י"ג בתמוז התשע"ה (30 ביוני 2015).
יעל גרמן: אדוני היושב ראש, אולי בכל זאת עד סוף המושב?
יעל גרמן: 31 ביולי זה סוף מושב הקיץ?
<גלעד קרן: בערך.
<תומר רוזנר: מושב הקיץ.
<תומר רוזנר: מושב החורף נגמר במרץ.
יעל גרמן: אם זה סוף המושב, בסדר.
<תומר רוזנר: ההסתייגויות נמשכו.
דוד אמסלם: אנחנו ממשיכים בנושא השני - פרק ב' (דיור) מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2015 ו-2016), התשע"ה-2015.
<תומר רוזנר: כזכור לכם, התחלנו לדון בנושא הזה בשבוע שעבר.
<תומר רוזנר: הנושא הוא הסכמי פיתוח שמבקשת הממשלה לאפשר לרשויות המקומיות לעשות עם יזמים בפרויקטים שונים.
<תומר רוזנר: בישיבה הקודמת נשמעו הערות רבות מצד משתתפים בדיון ומצד חברי הכנסת.
<תומר רוזנר: בעקבות ההערות האלה הנחנו בפני הוועדה, בתיאום עם יושב ראש הוועדה כמובן, נוסח מתוקן שמונח בפניכם.
<תומר רוזנר: מונחת בפניכם גם ההצעה המקורית.
<תומר רוזנר: הנוסח המתוקן כולל תיקונים שמופיעים באדום.
<תומר רוזנר: אני מציע שגלעד יקריא את הנוסח המתוקן ולאחר מכן תקיימו דיון.
דוד אמסלם: אנחנו נקריא את כל הצעת הממשלה לנושא של פטור מכרז, נשמע הערות ולגבי הנושא השני, נושא של היטל הצפיפות, נדון בהמשך.
<גלעד קרן: תיקן פקודת העיריות בפקודת העיריות (נוסח חדש) - אחרי סעיף 198 יבוא: "198א.
<גלעד קרן: פטור ממכרז לעבודות פיתוח על אף האמור בהוראות סעיף 197, התקשרות של עירייה עם יזם בהסכם לביצוע עבודות פיתוח (בסעיף זה – הסכם פיתוח) רשאית העירייה לעשותה ללא מכרז, לפי החלטת המועצה, ובלבד שיתקיימו כל אלה: עבודות הפיתוח שיכללו בהסכם הפיתוח ייעשו לשם יישומה של התכנית לפיתוח, ובלבד שהן מיועדות לשרת במישרין את המגרשים בתחום התכנית בלבד, לשם בנייה ואכלוס של יחידות הדיור החדשות או שטחי המסחר או התעסוקה החדשים הכלולים בתכנית.
<גלעד קרן: במועד ההתקשרות טרם נחתמו חוזים לביצוע עבודות פיתוח בהיקף כספי העולה על מחציתה אומדן האמור בפסקה (4)(א) או שכלל עבודות הפיתוח שיכללו בהסכם הפיתוח תבוצענה על ידי היזם במגרשים שבהחזקתו.
<גלעד קרן: מחיר עבודת הפיתוח שיקבע בהסכם הפיתוח אינו עולה על המחיר המקובל לביצוע עבודות כאמור.
דוד אמסלם: דרך אגב, מה זה המקובל?
דוד אמסלם: צחי, אתם צריכים להבדיל.
<תומר רוזנר: יש הגדרה.
<גלעד קרן: גזבר העירייה ומהנדס העירייה הציגו בפני הוועדה המקצועית והמועצה את אלה: אומדן של עלות כל עבודות הפיתוח הנדרשות במישרין ליישום התכנית.
<גלעד קרן: אומדן של עלות העבודות שייכללו בהסכם הפיתוח ושל מחיר מקובל לביצוע עבודות כאמור.
<גלעד קרן: אישור בדבר התקיימות התנאי האמור בפסקה (2).
<גלעד קרן: חוות דעת שלפיה מחיר עבודות הפיתוח שייקבע בהסכם הפיתוח אינו עולה על מחיר המקובל לביצוע עבודות כאמור.
<גלעד קרן: אומדן של היטלי הפיתוח והיטל ההשבחה האמורים בסעיף קטן (ב).
<גלעד קרן: האומדנים האמורים בפסקאות משנה (א) ו-(ב) יתבססו, בין השאר וככל הניתן, על מכרזים לעבודות מאותו סוג שערכה העירייה או שניתן לגביהם אישור לפי סעיף 9 לחוק הרשויות המקומיות (מכרזים משותפים), התשל"ב-1972.
<גלעד קרן: הסכם הפיתוח נדרש מטעמי חסכון ויעילות והתקשרות בו מיטיבה עם העירייה.
<גלעד קרן: הסכם הפיתוח יכלול תנאים שיבטיחו את איכות עבודות הפיתוח ואת אחריותו של היזם לבדק העבודות ולתיקון ליקויים בהן.
<גלעד קרן: הוועדה המקצועית המליצה למועצה פה אחד לאשר התקשרות בהסכם הפיתוח לאחר שהשתכנעה בהתקיימות התנאים האמורים בסעיף קטן זה.
<גלעד קרן: העירייה רשאית לשלם את התמורה ליזם בעבור ביצוע עבודות הפיתוח הכלולות בהסכם הפיתוח בתשלום בכסף או בתשלום בדרך של קיזוז כנגד אגרות, היטלים או דמי השתתפות לפי חוקי עזר של העירייה שהיזם חב לעירייה עקב הבנייה על ידו בתחום התכנית (להלן – היטלי פיתוח), וכן כנגד היטל השבחה לפי סעיף 196א לחוק התכנון והבנייה, שהיזם חב לעירייה בשל מימוש זכויות כמשמעותו בתוספת השלישית לחוק האמור, ובלבד שתמורה שתשולם בדרך של קיזוז כנגד היטל פיתוח תשמש לביצוע עבודות פיתוח מן הסוג שלצורך מימונן הוטל אותו היטל פיתוח ותמורה שתשולם בדרך של קיזוז כנגד היטל השבחה תשמש למטרות המפורטות בסעיף 12 לתוספת השלישית לחוק התכנון והבנייה.
<גלעד קרן: בסעיף זה - "הוועדה המקצועית" – ועדה שחבריה הם המנהל הכלי של העירייה ובאין מנהל כללי – מזכיר העירייה, אשר ישמש כיושב ראש הוועדה, גזבר העירייה, מהנדס העירייה והיועץ המשפטי לעירייה.
דוד אמסלם: כאן אני מבקש, ברשותכם, להוסיף.
דוד אמסלם: יש בכל עירייה מישהו שממונה על התשתיות, שהוא בונה אותן בפועל.
דוד אמסלם: הוא הבן אדם המרכזי.
דוד אמסלם: הוא מבין במחירים ומבין בשיטות העבודה.
דוד אמסלם: הייתי מבקש להכניס גם אותו לתוך הוועדה כי אני רואה אותו כפיגורה המקצועית.
<ערן ניצן: זה סטטוטורי.
<תומר רוזנר: זה לא סטטוטורי.
<ערן ניצן: אם אתה יכול, אתה יכול.
דוד אמסלם: גם המנהל הכללי הוא לא סטטוטורי.
<תומר רוזנר: הוא כן.
דוד אמסלם: באמת?
<גלעד קרן: "מחזיק בזכויות", לגבי שטח מגרשים – מי שהוא אחד מאלה: בעל הקרקע, החוכר לדורות בה או מי שזכאי להירשם כבעלים או חוכר לדורות כאמור.
<גלעד קרן: מי שהתקשר עם אדם כאמור בפסקה (1) בחוזה שמטרתו פיתוח הקרקע ובניית מבנים בה.
<גלעד קרן: "חוק התכנון והבנייה" – חוק התכנון והבנייה, התשכ"ה-1965.
<גלעד קרן: "יזם" – מי שמחזיק לבדו בזכויות לגבי מחצית או יותר משטח המגרשים הכלולים בתכנית לפיתוח, או מי שמחזיקים בזכויות שסך שטח המגרשים שלהם הוא מחצית או יותר משטח המגרשים הכלולים בתכנית לפיתוח, שהתקשרו ביניהם בהסכם בכתב לעניין כריתת הסכם פיתוח אחד עם העירייה.
<גלעד קרן: "יחידת דיור" – כהגדרתה בסעיף 158ו2(א) לחוק התכנון והבנייה.
<גלעד קרן: "עבודות פיתוח" – עבודות לפיתוח תשתיות, פיתוח שטחים ציבוריים פתוחים או הקמת מבנים לצרכי ציבור בעבור העירייה אף אם הם מחוץ לשטח תכנית הפיתוח.
<גלעד קרן: "תכנית לפיתוח" – תכנית כמשמעותה בחוק התכנון והבנייה הכוללת הוראות של תכנית מפורטת לבניית מאה יחידות דיור חדשות לפחות או 5,000 מ"ר חדשים לפחות למסחר או לתעסוקה.
<גלעד קרן: "תשתיות" – כבישים, מדרכות, גשרים, מנהרות, מערכות ניקוז, תיעול, תקשורת, תאורה, רמזורים וכן מערכות בקרה לתשתיות וכל מיתקן הנדרש במישרין לצורך הפעלת התשתיות ומהווה חלק בלתי נפרד מהן, ולעניין עירייה המספקת שירותי מים וביוב – גם מתקני מים וביוב לרבות מאגרים.
דוד אמסלם: למה לא הכנסתם שטחים ירוקים?
<תומר רוזנר: אלה שטחים ציבוריים פתוחים.
דוד אמסלם: רשום?
<תומר רוזנר: עבודות פיתוח.
<גלעד קרן: (1) החלטות הוועדה המקצועית וחוות הדעת לפי סעיף קטן (א)(4) ינומקו ויפורסמו באתר האינטרנט של העירייה, שבעה ימים לפחות לפני הבאת הנושא לאישור המועצה.
<גלעד קרן: (2) הסכם פיתוח שנערך לפי סעיף זה יפורסם באתר האינטרנט של העירייה לא יאוחר משבעה ימים מיום כריתתו.
<גלעד קרן: אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מיתר הוראות הפקודה והוראות כל דין לעניין התקשרות העירייה בחוזה".
דוד אמסלם: איפה הנושא של השטחים הירוקים?
<תומר רוזנר: בעבודות פיתוח.
<גלעד קרן: פיתוח שטחים ציבוריים פתוחים או הקמת מבני ציבור.
דוד אמסלם: צחי.
<צחי דוד: עמית מהלשכה המשפטית יעיר כמה הערות קלות לנושא.
<עמית שטאובר: יש לנו מספר הערות.
<עמית שטאובר: הראשונה היא לגבי סעיף (א)(1) לפי הנוסח של הייעוץ המשפטי לוועדה שהוקרא כרגע.
<עמית שטאובר: אנחנו חוששים שמדובר בנוסח שהוא מצמצם.
<עמית שטאובר: הנוסח המקורי של הממשלה היה רחב יותר לגבי הייעוד או האפשרות להשתמש בעבודות הפיתוח למגרשים שהם למעשה לאו דווקא משרתים במישרין אלא יותר לשם בנייה ואכלוס של היחידות.
דוד אמסלם: אתה אומר לא במסגרת התכנית.
דוד אמסלם: להרחיב אותה מעבר לקו הכחול?
<עמית שטאובר: מה שהוצע כאן זה שעבודות הפיתוח ישרתו במישרין רק את מגרשי התכנית בלבד ואנחנו מבקשים שזה יהיה נוסח קצת רחב יותר לפיו עבודות הפיתוח מיועדות ונדרשות במישרין לשם בנייה ואכלוס של יחידות הדיור.
<עמית שטאובר: זאת אומרת, גם אם מדובר בבית ספר ליד כי הם הולכים ליד, יהיה אפשר.