GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דניאל עטר: למה עלתה הסוגיה של הדיפרנציאליות?
דניאל עטר: כי כשאתה לוקח רשות מקומית בבית 4, למשל, ואתה אומר לה 'ברווחה את חייבת להשתתף ב-25%', ואנחנו מכירים את השרים איך הם עובדים, לקראת סוף שנה, אוגוסט, נשאר לנו בתקציב, מרים טלפון, 'יש לי בשבילך 8 מיליון שקלים', אתה ישר עושה חשבון, אם הוא נותן לי 8 מיליון, 2.5 אני צריך להוציא מהתקציב שלי, אין לי 2.5, ויתרתי על ה-8 מיליון, מה עושה אותו שר?
דניאל עטר: מתקשר לרשות החזקה, לרשות החזקה יש 2.5 מיליון השתתפות ואז הוא מקבל את זה ואז אתה מחזק את החזק ומחליש את החלש.
דניאל עטר: יש פה תפיסה מעוותת ואנחנו כוועדת פנים בראשותך, בגישה הזאת החיובית, שאני מאוד אוהב אותה, ואני שמח מאוד שמהרגע הראשון, טוב שיידעו את זה כולם, אני מהמחנה הציוני וחבר הכנסת דודי אמסלם, יושב ראש הוועדה, הוא מהליכוד, ואנחנו לא מכניסים פוליטיקה כזאת לוועדה וטוב שכך, טובת אזרחי המדינה לנגד עינינו ואני חושב שהדיונים ענייניים, איכותיים ונוגעים בנקודות מאוד משמעותיות וטובות, אני חושב שיש מקום להוביל סדרה של דיונים עם משרד הפנים, לקבוע לפריפריה רף מינימום שמחייב.
דניאל עטר: נתת דוגמה את דוח סוארי, מענקי האיזון.
דניאל עטר: שתבין, יש קריטריון אחד שקובע מה מגיע לעיר דימונה ויש קריטריון שני שאומר 'אוקיי, השנה אין לנו מספיק כסף אז ניתן להם רק 75% ממה שמגיע להם'.
דניאל עטר: במקרים הטובים הם קיבלו 85% ממה שמגיע להם במענק סוארי, שיש בו את כל האלמנטים שמחשבים.
דניאל עטר: אז אם אתה קובע קריטריון לקביעת מענק איזון, ואני אומר את זה בשפה פשוטה, מענק האיזון בעצם יוצר איזון בין הכנסת המינימום שהמדינה קבעה אותה להכנסה בפועל, הפער שיש בין ההכנסה הממוצעת לנפש ברשות מקומית לבין המינימום שקבעה אותו המדינה, הפער הזה צריך להיסגר באמצעות דוח סוארי.
דניאל עטר: אם אתה נותן 85% אחרי חמש שנים יצרת פער שכבר בלתי נסבל, בלתי אפשרי לסגור אותו.
דניאל עטר: זה עוד פעם להחליש את החלש ולחזק את החזק.
דניאל עטר: אז אני בהחלט מברך אותך על ההחלטה לקיים את זה פה בדימונה, אווירה איכותית, תענוג היה לשמוע את ראש העיר ולראות את התנופה שהוא מכניס.
דניאל עטר: אי אפשר להתלהב אם מחוץ לבניין באמת הדברים האלה לא קורים, אי אפשר, האנרגיות שלו פשוט יוצאות מן הכלל.
דניאל עטר: אני מברך אותך ומאחל לך עוד הרבה שנים למען תושבי דימונה ואני מקווה שכשתעשה את הקאונטרי קלאב תזמין את הוועדה עוד פעם ונבוא כל חברי הוועדה גם לראות את ה - - -
<בני ביטון: ברשותכם, אני אתן גם לחברים קצת להגיד.
<בני ביטון: בבקשה, הנסיך עמנואל.
<בני ביטון: בקצרה תגיד קצת על הקהילה.
<בני ביטון: אני חושב שהצגתי אתכם נכון.
<הנסיך עמנואל בן יהודה: בוקר טוב.
<הנסיך עמנואל בן יהודה: אני לא יכול לדבר כל כך מהר כמוך, כי אין אף אחד כמוך.
<הנסיך עמנואל בן יהודה: אבל אנחנו כאן כולנו כחלק ממשפחת דימונה ורוצים להוסיף מה שיש לנו בכל תחום, בתיירות, בחקלאות אורגנית, בבריאות.
<הנסיך עמנואל בן יהודה: יש לנו תכנית לכל דבר לשפר את האוכלוסייה, להוסיף למדינה, להביא אורחים מחו"ל, לשלוח תלמידים ומומחים שלנו בחו"ל, לבנות את יחסי הציבור של ישראל ולפרסם את המדינה ברחבי העולם.
<הנסיך עמנואל בן יהודה: יש לנו תכנית לכל זה ועושים את זה.
<הנסיך עמנואל בן יהודה: רוב הזמן יש אנשים בממשלה בירושלים שלא יודעים.
<הנסיך עמנואל בן יהודה: אז אנחנו שמחים לראות אתכם ועל ההזדמנות לדבר בכל הנושאים ואפשר לעשות יותר ביחד, לחזק את המדינה.
<בני ביטון: אתם רוצים כמה מילים?
<טירון הילס: רב תודות לכם ותודה שנתתם לנו את ההזדמנות להיות כאן.
<טירון הילס: אנחנו רק רוצים - - - שאנחנו עומדים עם האחים האלה, אלה אבותינו, גם אמא שלי נמצאת, אני פה מגיל 7, ועדיין אין לי תעודת זהות.
<טירון הילס: אבל אנחנו עומדים עם ארץ ישראל.
<טירון הילס: עברנו מספיק, עכשיו יש לנו נכדים, עכשיו חייבים לטפל בעניינים.
<טירון הילס: הם מידרדרים אחורה ולא רוצים כאן שיקגו, מוקאטה לא היה רוצה את זה.
<טירון הילס: יכולים בשיתוף פעולה להקים עוד - - - אני שמעתי שיש לכם ישיבה ב-6 באוקטובר, אם יכולים להצטרף, יש לנו גם תכנית עבודה לקדם את הצעירים שלנו, כי הם לומדים בשיטה, לא כל כך מבינים את העברית טוב, גם לא את האנגלית טוב, אבל אפשר להתקדם.
<טירון הילס: יש את האפשרות להתקדם.
<טירון הילס: יש לנו גם תמיכה מארצות הברית, מהנשיא, כי הוא השגריר הבינלאומי ועם הצוות שלו וצוות שנבחר בוועידה, אז רוצים עוד ישיבה, אם יש אפשרות - - -
<בני ביטון: שלום, יעל.
<בני ביטון: גברתי, השרה לשעבר, חברת הכנסת.
דניאל עטר: אתה רואה?
דניאל עטר: ראשי הרשויות באים.
<בני ביטון: אמרתי את זה, אני אגיד את זה כשיעל תיכנס.
<טירון הילס: בקשתנו פשוט להכניס בשיחה ובפרוצדורה שאפשר לעבוד ביחד, בשיתוף פעולה, לקדם את חיינו, שנוכל לחיות כאן בארץ בשלום.
<טירון הילס: ההורים שלנו סבלו מספיק והצעירים סובלים עכשיו, מספיק.
<בני ביטון: לפני שאני אתן להמשיך אני לא יכול לעבור לסדר היום בלי להגיד לשרת הבריאות לשעבר ולחברת הכנסת, וכמובן לקולגה שלנו, שהייתה ראש עיריית הרצליה, אני חושב שבאמת, ואני אומר את זה בפעם הראשונה בפורום הזה, כשהיא הייתה שרת הבריאות ההמלצות שלה היו, והיו לנו הרבה הרבה שיחות על הקמת בית חולים נוסף בנגב והיא, באחת מההמלצות, בסופו של דבר החליטו להקים בבאר שבע אבל אני זוכר את השרה שאמרה 'אני חושבת שצריך לקום או בדימונה או בלהבים, יש חשיבות לסיפור הזה', אבל קיבלו את ההחלטה.
<בני ביטון: אני חושב שהיא הייתה אחת משרי הבריאות הטובים ביותר, והיא לא מהמפלגה שלי.
<בני ביטון: היה לנו קשר והיה לנו שיח מצוין איתה, היא הבינה את הנושא הבריאותי, היא הבינה את הנושא המוניציפאלי, אני כל כך שמח שאת בוועדת הפנים של הכנסת.
<בני ביטון: אני אומר, כמה שיותר ראשי רשויות יהיו בוועדה הזאת, היא ועדה כל כך חשובה, ונאמר פה לפני שאת הגעת, שבאמת לא מעניין, לא ליכוד ולא מערך ולא יש עתיד ולא אף אחד, באמת לטובת מדינת ישראל ובמיוחד לטובת הנושא המוניציפאלי שהוא כל כך חשוב.
<בני ביטון: מי כמוך, את יודעת את זה, שניהלת באמת ביד רמה אחת מהערים המצליחות, אני אומר את זה דווקא בניגוד למה שאמרתי קודם, שהייתה אחת מראשי הרשויות המובילות במדינת ישראל, והרצליה היא עיר לא פשוטה, זכרנו ואנחנו זוכרים את אלי לנדאו מה הוא עשה, אבל את שינית אותה מקצה לקצה עם ההגינות שלך, עם היושר שלך ועם הרבה ויכוחים, אני זוכר, בנושא איכות הסביבה, היא הובילה דברים בנושא האנטנות הסולריות.
<בני ביטון: עקבתי אחרייך כל כך הרבה.
<בני ביטון: אז קודם כל תודה שהגעת לדימונה, זה לא פשוט שחבר כנסת עוזב בפגרה שלו ומגיע אלינו לדימונה.
<בני ביטון: קודם כל יש לך חבר בדימונה, יש לך את ראש העיר הקודם שלנו, שר הרווחה הקודם, שאתם חברים טובים, שהוא גם היה ראש עיר טוב, אני אומר את זה ליד כולם, אנחנו ביחסים מצוינים עם מאיר, ומאיר עד היום נשאר בדימונה וזה חשוב לנו.
<בני ביטון: בקצרה, טלגרפית, נתתי סקירה על דימונה ואני לא אחזור על הסקירה שנתתי על דימונה, שבסך הכול דימונה היא אחת מהערים שבאמת לא שתו לי ולא אכלו לי, באמת עיר מתפתחת, עיר מצוינת, עיר שמובילה במערכות, במיוחד במערכת החינוך, עיר שחשוב לנו נושא איכות הסביבה, תרבות, הכול, אנחנו משקיעים כל כך הרבה ואני אמרתי, חשוב לנו - - - העלה חבר הכנסת דני עטר מספר דברים שאני מאמין שבראשותו של היושב ראש ושלכם, דיונים שצריכים לעלות בנושא הדיפרנציאלי, בנושא מענקי האיזון, בנושא המטצ'ינג, שאת אמרת וגם מאיר הוביל אותם, וגם יאיר לפיד, צריך להגיד, לולא לא הייתה זה אנחנו היינו מקבלים היום 100% במטצ'ינג.
<בני ביטון: רבותיי, זו הייתה התכנית שחיים ביבס ואנוכי ישבנו עם יאיר לפיד ועם מאיר כהן וזה היה צריך לצאת לפועל.
<בני ביטון: לא היה קרע בינינו ולא דיפרנציאלי ולא כלום ואמרת את זה הכי נכון, רבותיי, מה שאמר חבר הכנסת דני עטר בנושא המטצ'ינג, אין לכם מושג מה שהוא אמר, זה נכון, זה מרחיק את הפערים.
<בני ביטון: ברוך ה' אצלי בדימונה, גם אם אני צריך לשים את ה-25% לחינוך ולרווחה אני אשים גם 100%, כי זה - - - אבל יש כאלה שאין להם והם לא מסוגלים לשים את השקל הזה ומדינת ישראל צריכה להכניס את היד שלה לכיס וכמו שבאמת יאיר רצה לעשות, והיינו בשיחות איתו וכבר הייתה תכנית מגרה מוכנה והוא גם צבע את הכסף הזה, גם ברווחה וגם ב - - - בסדר, התחלף שלטון והתחלפו דברים, אבל יש את אותו ראש ממשלה ואני מאמין שכולם לטובת עיירות הפיתוח.
<בני ביטון: הכוח האנושי פה והדברים הטובים, ואני אמרתי את זה, נמאס לנו לייצא את הילדים שלנו למדינת תל אביב ולגוש דן, אני כל הזמן נותן את הדוגמה של הילדים שלי ברמה האישית, הבן שלי רואה חשבון, גר בקרית אונו, ואני מת שהוא יחזור לדימונה, והבת שלי עכשיו זכתה באיזה שהוא מכרז, היא עורכת דין ומסיימת תואר שני, מכרז של עוזרת שופטת, אז היא הגיעה לבאר שבע, אז אמרתי 'אם זה באר שבע, אז תגורי אצלי בדימונה'.
<בני ביטון: וזה לא רק הילדים שלי, כל הילדים, של אילנה ושל משה ושל כולנו, רובם הם אקדמאים, רובם עם תארים פה, ואמרתם את זה נכון, יש להם יותר אפשרויות להתפתח במרכז הארץ, משנה למנכ"ל אוניברסיטת תל אביב הוא בן כיתה שלי, עופר לוגסי, רבותיי, אני יכול לתת לכם, אלוף בצה"ל בן דימונה, יש מיליון ואחד תפקידים שיש - - - מה שהשתנה בשנים האחרונות בעיירות הפיתוח, ואני אתייחס במיוחד לדימונה, שאנחנו שואפים למצוינות ואנחנו שואפים תמיד לטוב ואנחנו לא בוכים ואנחנו חושבים שייתנו לנו, תנו לנו את מה שמגיע לנו, לא רוצים יותר מזה.
<בני ביטון: ברשותכם, אני אתן קצת לחברת הכנסת יעל גרמן לנוח טיפה וניתן עוד מספר מילים לחברים.
<בני ביטון: גברתי ממלאת מקום ראש העיר, אילנה, בבקשה.
<אילנה אזולאי: אז קודם כל אני מקדמת בברכה את כל חברי הוועדה ואת יעל גרמן.
<אילנה אזולאי: הייתי רוצה להתייחס לחברי הקהילה שהציגו כאן כמה נושאים.
<אילנה אזולאי: זו באמת קהילה מרשימה מאוד, העומק של העבודה שלהם הוא לגבי הרבה מאוד נושאים, הם כל כך מאורגנים וכל כך מסודרים, יש להם תכניות מסודרות.
<אילנה אזולאי: לגבי תכניות, לא רק ברמה עירונית אלא גם ברמה הארצית ואני חושבת ששווה שתתקיים פגישה מסודרת עם חברי הקהילה לשמוע את המשנה הסדורה שלהם, את התכניות המרשימות שהם מציעים, לא רק בדימונה, אלא תכניות ארציות, יכולים לבוא מכל הארץ ליהנות מהתכניות שהם רוצים להוביל פה בעיר.
<אילנה אזולאי: הם שווים בני שווים בעינינו, הילדים שלהם מתגייסים לצבא, זו קהילה פתוחה.
<אילנה אזולאי: בתפקיד הקודם שלי, אני עובדת סוציאלית במקצועי הרבה שנים ואני עובדת הרבה מאוד שנים עם הקהילה, אלה אנשים מאוד איכותיים עם הרבה עומק וחשוב שלהם שיהיו להם הזדמנויות שוות בכל דבר ועניין, אז אני מאוד מקווה שהקול שלהם נשמע והייתי ממליצה לבקר שם ולראות מקרוב את העבודה הנפלאה שנעשית בתוך הקהילה הזו.
<אילנה אזולאי: האמת היא שעלו כאן הרבה מאוד נושאים, אני מאוד מקווה שתהיה לנו הזדמנות בפעם הבאה, להיערך אפילו לנושא אחד, שיידון בצורה מקיפה.
<אילנה אזולאי: היום אתם אורחים של העיר דימונה, אבל נשמח לארח אתכם סביב סוגיות שאנחנו גם נערכים אליהן ולקיים דיון על סוגיה או שתיים, שיהיה כאן דיון מעמיק עליהם במסגרת הפורום הנכבד הזה.
<אילנה אזולאי: אז ברוכים הבאים לדימונה ותודה רבה לכם.
דוד אמסלם: ברשותך, אדוני ראש העיר, קודם כל נשמע את חברת הכנסת גרמן.
יעל גרמן: קודם כל אני רוצה לברך על היוזמה של יושב ראש הוועדה.
יעל גרמן: ברגע ששמעתי אמרתי שיש הרבה מאוד תכניות, אבל דימונה, חייבים לבוא ולראות, היא כל כך רחוקה שלפעמים, אתם מכירים את הביטוי רחוק מן העין רחוק מן הלב, וזה אסור שזה יהיה, אנחנו צריכים לדעת ולהכיר את כל הבעיות, גם של ערים שהן כל כך רחוקות.
יעל גרמן: אני רק אומר לך, אני חייבת לומר לך, אדוני ראש העיר, שאני נכנסתי לדימונה והלב התרחב לי.
יעל גרמן: קודם כל הכיכרות והירק, זה פשוט נווה מדבר, אבל אחר כך כמה מכוניות וכמה אנשים ברחובות וכמה תוסס, לא יכולתי למצוא פה חניה, מה זה?
יעל גרמן: תל אביב?
יעל גרמן: זה סימן לעיר תוססת, כשאין מקומות חניה.
יעל גרמן: אז קודם כל תבורך על כל מה שאתה עושה.
יעל גרמן: זה שיושב ראש הוועדה יזם את הביקור כאן וזה שאנחנו כאן, זה אומר שגם ליבנו וגם אוזנינו קשובות לבעיות כשאנחנו ממש נכונים לעשות את השינויים וגם לחוקק חוקים כשצריך, בלי לפחד, אם זה דיפרנציאלי ואם זה עוד כמה דברים שצריך לעשות כדי לעשות צדק וכדי לגרום לכך שהילדים באמת יישארו פה וימצאו עבודה.
יעל גרמן: אז ברוכים תהיו, שנה טובה, גמר חתימה טובה.
<בני ביטון: גברתי המפקחת.
<בני ביטון: נעשה אחד מהוועדה, אחד מהאורחים.
<בני ביטון: בת אל כספי, המפקחת.
<בני ביטון: למען ההגינות, היא אחות של ראש עיריית ראש העין והיא המפקחת שלנו.
<בת אל כספי: האמת היא שאני רוצה להגיד שאפו לראש העיר, כי אם בחרת להתחיל בחינוך והסקירה המלומדה שלך על כל מה שנעשה בעיר, אני אומר לכם שזה לא רק סקירה, כי בפתיחת שנת הלימודים הייתי כאן עם ראש העיר ועם אנשי החינוך בבתי הספר והגנים והידע שלו ומה שהוא עושה כאן בעיר, אז אין לי מה להוסיף, רק עלה והצלח.
<בת אל כספי: ושנה טובה על העשייה ועל הפאשן שלך והחיוך.
<בת אל כספי: אין לי מה להוסיף, תודה רבה רבה רבה.
<בני ביטון: המורה שלי, ראש מינהל חינוך, הוא היה המורה שלי, אז אני צריך לתת לו כבוד.
<בני ביטון: משה נחום.
<בני ביטון: הוא גידל אותי.
יעל גרמן: כמה שנים אתה בדימונה?
<בני ביטון: אני נולדתי כאן.
<בני ביטון: זו פעם ראשונה שראש העיר נולד פה.
<בני ביטון: אני ראש העיר מספר עשר, אחרי מאיר.
<בני ביטון: אני ראש העיר הראשון שנולד וגדל וצמח כאן, המשפחה שלי באה מירושלים, אבא שלי משנת 47' בארץ, עלו ממרוקו, אבא שלי מקזבלנקה ואמא שלי מרבט והם באו.
<בני ביטון: אחרי שלוש שנים אבא שלי נסע לירושלים, מפעלי ים המלח, גרנו ברחביה, בעזה 9, אנחנו בכפית זהב.
<בני ביטון: אנחנו לא מהבכיינים, הנה אני אומר את זה, וצמחתי וגדלתי בעיר הנפלאה והנהדרת הזאת.
<בני ביטון: כשאני הייתי בכיתה ז' משה היה מורה שלי.
<בני ביטון: בבקשה, אדוני המורה.
<בני ביטון: הוא גידל אותי, גידל את מאיר כהן, הוא גידל את אילנה, הוא היה הבוס של מאיר כהן.
<בני ביטון: הוא גידל את כולנו.
<נחום משה: אני אגיד כך, האמת היא שממרומי גילי אני יכול להגיד שעברנו פה כברת דרך מאוד ארוכה בעיר הזאת.
<נחום משה: נדמה לי שדימונה נמצאת באחת השעות הכי מרתקות, הכי מעניינות, והיא בצומת דרכים של להיות עיר מטרופולין או להמשיך לשקוע במה שהיא הייתה עד לפני שנתיים.
<נחום משה: אני אומר שמערכת החינוך של דימונה הגיעה, אני קורא לזה לתקרת הזכוכית.
<נחום משה: היא הגיעה למקסימום.
<נחום משה: אם בתי ספר תיכוניים מגיעים ל-90% בגרות, 100% גיוס לצה"ל, 100% תעודות בגרות חברתיות, למה עוד יש לשאוף?
<נחום משה: למה?
<נחום משה: אני אומר שאחד הפרדוקסים הגדולים שלנו זה שכל הזמן שמערכת החינוך משביחה את עצמה, הופכת להיות טובה יותר, היא המייצאת הגדולה ביותר של הבוגרים שלנו.
<נחום משה: תעשו חשבון כמה בוגרים חזרו לעיר דימונה מתוך 500 בוגרים, אפשר ממש לספור אותם על האצבעות.
<נחום משה: זה האסון של עיר שכל כך חזקה, כל כך מוצלחת וכל כך טובה כשאין אמצעים להחזיק את הילדים האלה בעיר הזאת.
<נחום משה: בניגוד לחבר הכנסת עטר, שחושב שעם כל מיני פטנטים של מיסוי ורגולציות כאלה ישאירו ילדים, ילדים אוהבים את העיר שלהם, יש להם לוקל פטריוטיזם אדיר, דבר עם דימונאי שיוצא, הוא יגיד לך 'אני אוהב את העיר שלי'.
<נחום משה: אם לא יהיו מקומות תעסוקה שהם היי טקיסטים, שהם לא צווארון כחול, לא יישארו הילדים האלה פה.
<נחום משה: זה האתגר של המדינה, בערי הפריפריה, להתחיל לעשות רגולציה, שיגיעו מפעלי היי טק לפה.
<נחום משה: ואני אגיד עוד משפט אחד, יש פה חברי כנסת.
<נחום משה: תהיו לובי חזק להקמת מכללת הסייבר בדימונה.
<נחום משה: תהיו אתם השליחים שלנו, כי אם תקום פה מכללת סייבר זה יהיה משהו מכונן במדינת ישראל, אני אומר לכם באחריות מלאה, העיר הזאת תצמח ל-80,000 תושבים.
דוד אמסלם: משרד הפנים, בבקשה.
<לילי פיינטוך: כבת פריפריה אני מתחברת למה שהוא אמר, אני תושבת שדרות לשעבר - - - הילדים שלך.
<לילי פיינטוך: אני קצת מסתכלת על הנתונים היבשים, כי אני באה עם הניירות של התקציב, בסך הכול דימונה באמת היא מהרשויות שאנחנו לא רואים אותה אצלנו במשרד, מה שמצביע על הדרך הטובה שלה, היא רשות שעובדת באיזון, אין לה גירעון מצטבר, בסך הכול אחוזי הגבייה שלה, לפחות בשנת 2014, עומדים על 92.
<לילי פיינטוך: מה שיותר חשוב, המינון בין ארנונה למגורים לארנונה האחרת אצלנו עובר, זאת אומרת יש לו יותר ארנונה אחרת מאשר ארנונה למגורים, מה שמראה על תמהיל נכון להתייצבות נכונה.
יעל גרמן: כמה כמה?
<לילי פיינטוך: 54-46, 54 לא למגורים ו-46 למגורים, שזה מראה על - - -
יעל גרמן: מדהים.
<בני ביטון: עיר חזקה.
<בני ביטון: אני אתן אחרי זה סקירה.
<לילי פיינטוך: זהו, בגדול זה מה שיש לי להגיד.
<לילי פיינטוך: יש לך הרבה הלוואות, זה אתה יודע, אתה עם הזמן תרד איתם כי יש לך הכנסות, אנחנו תיכף נדבר על חלוקת ההכנסות, על קמ"ג וכדומה, ובסך הכול שיהיה בהצלחה.
<בני ביטון: ברשותכם, היא אמרה נתון חשוב ונתון שקרוב ללבי.
<בני ביטון: אמרתי, אני נבחרתי לפני שנתיים וסימנתי לי מטרות למספר יעדים שאני ציינתי ולא אחזור, אבל אני אתייחס למה שהיא אמרה בנושא הארנונה וגבייה.
<בני ביטון: אני נכנסתי עם 60 מיליון שקל ארנונה בשנת 2013 בנובמבר, אני כרגע עם 93 מיליון ארנונה.
<בני ביטון: הגבייה שלי נעשתה ואני אגיד לכם את זה כרגע, אחת, קבוצה אזורית תמר, גדעון סער לא נמצא, אבל צריך להגיד מילה טובה לשר הפנים וישבנו איתו בוועדת גבולות והוא אמר לי 'בני, אי אפשר', אמרתי לו 'תקים את ועדת הגבולות, אני אעזור לך כיושב ראש פורום ערי הפיתוח וסגן יושב ראש השלטון המקומי, יש לי יחסים עם ראשי הרשויות', הפעם הבשלנו והגענו לידי הסכמות בינינו.
<בני ביטון: לא יכול להיות שמועצה אזורית כמו תמר עם 1,200 תושבים תיקח ארנונה של 80-90 מיליון שקל.
<בני ביטון: גם המפעלים קרובים אלינו גיאוגרפית, גם העובדים שם נמצאים אצלנו.
<בני ביטון: הוא אומר לי, 'מה אנחנו עושים?' אמרתי לו 'אני בעד שהחלוקה תהיה שווה'.
<בני ביטון: איך עשינו את זה?
<בני ביטון: בהתחלה הגענו לדין ודברים וסגרנו את זה בסגירה - - - הייתה ועדת גבולות ולפני ועדת הגבולות הגענו לידי הסכמה והגענו להסכמה שדימונה מקבלת ב-5 שנים 30 מיליון שקל, כל שנה 6 מיליון שקל, וכסף עתידי ממפעלים שיקימו עוד 40% לנו ועוד 40% לערד ועוד 6 מיליון שקל גם לערד.
<בני ביטון: זו הייתה התפיסה והראייה שלי.
<בני ביטון: שימו לב, עברתי את זה, גמרתי את זה, סימנתי וי וסגרנו את זה.
<בני ביטון: עברתי לקמ"ג.
<בני ביטון: קמ"ג, עם כל הכבוד להם, שילמו מיליון שקל בהתחלה.
<בני ביטון: בא מאיר כהן, אני אומר לזכותו, הקפיץ את זה ל-5 מיליון שקל.
<בני ביטון: אני כאחד שמכיר, כל שלושה חודשים נמצא שם, באתי למנכ"ל קמ"ג ואמרתי לו 'אדוני, הארנונה לא תישאר', הוא אומר לי 'אני אוסיף לך עוד - - -', אמרתי לו 'תקשיב, אני לא עני בפתח, אנחנו ניגש לבתי המשפט', ראיתי שאין לי דין ודברים איתם תבעתי אותם ב-63 מיליון שקל.
<בני ביטון: אני רציתי 25 מיליון שקל ואמרתי עוד מענקי האיזון 38-40 מיליון שקל, זה היה אז 38, אמרתי שאנחנו נעביר להם - - - ייאמר לזכותו, יאיר לפיד לא נמצא פה ואני מזכיר אותו בפעם השנייה כרגע, וגם ראש הממשלה, אמרנו שניתן להם את זה ורציתי לתת דוגמה למדינת ישראל, שאני רשות ללא מענקים, היו לי ויכוחים עם ביבס, יצאתי לתקשורת, אמרתי שאני לא רוצה מענקי איזון, אני רוצה להיות הרצליה, אני רוצה להיות כפר סבא, אני יודע לנהל את העיר שלי, אני בא מהתחום הפיננסי, אני יודע, תנו לי.
<בני ביטון: הוא ראה שקשה, הגענו לבית המשפט, בית המשפט אמר, נשיא המשפט אילון, לא יודע, שהוא מועמד או לא מועמד ליועץ המשפטי, הוא אמר 'רבותיי, זו לא סוגיה משפטית, זו סוגיה פוליטית, רבותיי, אני נותן לכם חודש', אמרתי לו 'אין בעיה, זה לא ועדת חוץ וביטחון', הוא אומר 'מה אתם מביאים ראש עיר כזה מצוין יום לפני ליל הסדר?', אני מדבר על 2014.
<בני ביטון: אמרתי לו 'זה לא יעזור לך, לא מעניין אותי לא ראש הממשלה ולא המפלגה, מעניינים אותי תושבי דימונה'.
<בני ביטון: ואז הוא אמר לי 'בני, קודם כל תוריד את מענקי האיזון, אנחנו מדברים על 25 מיליון שקל'.
<בני ביטון: אני מקצר לכם, בשורה התחתונה הראל לוקר היה מנכ"ל משרד ראש הממשלה, הוא התמנה כבורר בסיפור הזה ודימונה התחילה לקבל 21 מיליון שקל כל שנה משם.
<בני ביטון: דבר נוסף, הדבר השלישי שנתן לי גדעון סער במתנה ואז ראיתי את הראייה האזורית.
<בני ביטון: בסיס נבטים עבר לתחום השיפוט המוניציפאלי של העיר דימונה, ואז אמרתי לו 'גדעון, אתה רוצה שזה יעבור טוב?' מה שעשתה המועצה האזורית תמר, אני לא רוצה שדימונה תעשה, ואז אמרתי לו 'צריך לחלק לכסייפה, צריך לחלק לערוער, צריך לחלק לחורה, צריך לחלק לערד וגם למיתר'.
<בני ביטון: מיתר אמנם נמצאת באשכול 8, אבל אין לה אזורי תעשייה, תבינו את זה, זה לא עומר, ואז הוא אומר לי 'בני, מצוין, יפה מאוד', זה 22 מיליון שקל, חילקנו את כל הכסף, אני יכול לבשר בפעם הראשונה, הייתי אצל שר הביטחון בשבוע שעבר, נפגשתי עם המנכ"ל שלו, הם אמרו 'לא, מה פתאום?
<בני ביטון: אתה המצאת איזה שהוא מספר', אני הלכתי, הוצאתי מודד, אני לא רוצה להגיד את המספרים, אמנם הכנו תקציב של 2015 לפי 22 מיליון, שדימונה היא המחלקת את כל הכסף, פתחנו חשבון נוסף, שכל אחד יהיה רשאי, שזה לא ייכנס לחשבון של העיר דימונה, בשקיפות מלאה אני עובד עם כל עמיתיי ראשי הרשויות, אני מאמין שעד סוף החגים אנחנו נסגור איזה שהוא מספר, יותר מ-22 מיליון שקל.
<בני ביטון: הנה אני אומר את זה בפעם הראשונה, ישבתי עם טרייבר, סמנכ"ל במשרד, ואמרתי לו 'אם בקריה בתל אביב משלמים גם בדימונה, גם לערוער ולכסייפה', כי זה משהו חברתי.
<בני ביטון: אני צמחתי בזה.
<בני ביטון: תאמינו לי, כשאני נותן הרצאות, גם בבן גוריון וגם ברהט נתתי, אמרו לי 'אתה לא מתאים להיות איש ליכוד', אז אני איש ליכוד אבל בתפיסה החברתית, כמו דודי, אני מאמין בשוויוניות.
<בני ביטון: האינתיפאדה הבאה זו האינתיפאדה של הבדואים שלנו פה באזור, אם אנחנו לא נדע לעזור להם.
<בני ביטון: יש לי עוד הרבה רעיונות להקמת מכללה, אני לא רוצה לפרט ולקחת את כל הזמן כי אני חושב שהאחים שלנו ובני הדודים שלנו הם חשובים לנו.
<בני ביטון: אם האבטלה שם מגיעה ל-30% ו-40% צריכים גם לפתור את הבעיות שלהם.
<בני ביטון: בשביל זה הקמנו במשרד הפנים אשכול שנקרא, אני גם יושב ראש האשכול הזה, לפעמים כשאני אומר אני פה ואני פה, 'אז מתי אתה עובד?' אני קם ב-6:00 בבוקר ומסיים ב-24:00.
<בני ביטון: יכולים להגיד עמיתיי, זה התפקיד הכי מאתגר להיות ראש רשות, אין יותר תפקיד יפה מאשר להיות ראש רשות, אני אוהב את זה, אני אוהב את התושבים שלי.
<בני ביטון: אמר את זה מנהל אגף החינוך, מורי ורבי, ואני חושב שמה שאמרת, משה, זו הנקודה, אני חושב שגם היו ראשי ערים מצוינים בעיר דימונה, אני אומר את זה על השולחן, אבל אם אנחנו נפתור את הדנ"א הזה, את מה שאתה אמרת כרגע, ונדע להביא את הילדים שלנו, דני, זה הכי חשוב.
<בני ביטון: כשאני מסתכל על הילדים שלי, שהם בחוץ, והילדים שלו והילדים של אילנה והילדים האחרים, של מאיר, לי זה חשוב שהילדים יישארו.
<בני ביטון: אם תהיה להם תעסוקה הולמת, מבחינה היי טקיסטית, היום הילדים שלנו, אנחנו נותנים להם את המיטב, כמו שאמרת, יעל, אבל אני אמרתי 50% מתקציב עיריית דימונה חינוך, פר השקעה בתלמיד, כשמאיר היה 5,000 העליתי את זה ל-10,000, אני בעשירייה הפותחת של ראשי רשויות שמשקיעים בתלמיד, יותר ממודיעין משקיעים פה בדימונה.
<בני ביטון: אז אני אומר, אני משקיע, אני עושה, כל דבר שמגיע בתב"רים זה חינוך וחינוך וחינוך וחינוך, אבל זה הביצה והתרנגולת, אני מאבד אחרי זה את כל ההון האנושי שלי, את כל היופי, את כל הילדים שלנו.
<בני ביטון: אז מה אמרתי לאדוני ראש הממשלה?
<בני ביטון: זה מה שאני רוצה, לא צריך, לנהל את העיר אני יודע, להביא תקציבים אני יודע, לשבת מול משרדי הממשלה, אני יודע לעשות את הדברים האלה, אני צמחתי מלמטה ברשות, צמחתי כעוזר ראש העיר, כמנהל אגף, הייתי פקיד בעירייה, מכיר את כל העבודה המוניציפאלית בעיר הזאת, בכלל במוניציפאלי, מה שחשוב, אדוני היושב ראש, ואני אומר לעמיתיי ראשי הרשויות וגם אתה באת מהמוניציפאלי, תיכנסו לעובי הקורה, יש היום ראשי רשויות מצוינים, היו גם עד עכשיו, לא המצאנו את הגלגל, אבל המוניציפאלי הוא השלטון היציב ביותר במדינת ישראל היום.
<בני ביטון: לא יעזור לכם, אם כל 5 שנים, אנחנו לא טובים, חס וחלילה אם ראש העיר מעד ופושע, אז הוא מפסיק את כהונתו באמצע הקדנציה שלו, אבל זה נדיר, אני לא רואה את זה.
<בני ביטון: בסך הכול הם עובדה, אם הם טובים הם ממשיכים, אם לא טובים בועטים בהם, האזרחים לא טיפשים, היום יש אינסטגרם ויש פייסבוק, היום לא מחכים לעיתונים של סוף השבוע, היום טק טק מרימים אותך און ליין.
<בני ביטון: עוד מישהו מהוועדה שלך?
<בני ביטון: בבקשה, בועז.
<בועז כבל: קודם כל כנציג של השלטון המקומי, יועץ של חיים ודני, היועץ של בני, שהוא יושב ראש הפורום, אני רוצה להגיד לך, דודי, קודם כל תודה רבה באמת על התמיכה בדיפרנציאלי, זה לא מובן מאליו.
<בועז כבל: אני חושב שהנושא הזה יכול להיות אסון לרשויות החלשות מהסיבה שזה יכול לפרק את השלטון המקומי.
<בועז כבל: אולי חלק מהם רוצים את הנושא הזה, אני חושב שזה נושא מאוד חשוב, לא צריך לקחת מהחזקות, צריך לתת לכל אחת מה שמגיע לגבי הנושא הזה.
<בועז כבל: בנושא המטצ'ינג חייבים לטפל בנושא הזה.
<בועז כבל: זה אסון לרשויות הנחלשות.
<בועז כבל: אני מסתובב ברשויות החלשות, אני רואה כמה זה תוקע אותן, והגדלת מענק האיזון.
<בועז כבל: לגבי ראש העיר שאני מלווה אותו כבר שנתיים, למגן הגילוי הנאות אני כבר הייתי פה כמה פעמים.
<בועז כבל: כל מה שהוא אומר, חבר'ה, זה יותר מאמת.
<בועז כבל: הבחור הזה מלא אנרגיות, אני ראיתי את הדברים במו עיניי ואני אגיד לך משהו, בני, אתה ראש עיר מדהים - - -
<בני ביטון: ואני לא במפלגה שלך.
דניאל עטר: קורה לפעמים שמישהו לא מהמפלגה שלנו מצליח והוא איכותי.
דניאל עטר: קורה לפעמים.
<בני ביטון: אני ואיתן כבל התגייסנו באותו יום, אני הלכתי ל-890, איתן כבל הלך ל-202.
<בועז כבל: אתה ב-890, גם אני.
<בני ביטון: אני, ניר ברקת ובני גנץ היינו באותה מחלקה ובאותה פלוגה ואיתן היה בפלוגה - - - למען גילוי נאות.
דניאל עטר: אנחנו היינו בגולני, אז היינו אומרים, יש 890 ויש 201.
<בני ביטון: גולני גם נחשבים - - - גם הקב"ט שלי בגולני.
<בועז כבל: אני ראיתי את הדברים מול העיניים שלי, בני, לא רק בדימונה, גם בשלטון המקומי הוא עובד, בכל מקום שאפשר להשיג כסף הוא הולך ונובר ועושה.
<בועז כבל: אבל אני רוצה להגיד לך משהו, כבוד ראש העיר, מי שלא בוכה לא גדל.
<בועז כבל: אתה משנה את כל התזה הזאת.
<בני ביטון: אני לא בוכה.
<בועז כבל: אני אומר שאתה מראה את הדברים כל כך טוב שיש אנשים שאומרים בעצם 'מה אנחנו עושים פה?' אם הכול טוב והכול יפה, ובאמת, אני ראיתי את זה במו עיניי, זה לא סיפורים, ראיתי את הדברים, ראיתי את הפרויקטים, ראיתי מה הולך להיות ומה כבר נמצא.
<בועז כבל: אז איך אומרים?
<בועז כבל: חזק ואמץ, תמשיך ככה, אנחנו אוהבים אותך ושיהיה לך גמר חתימה טובה ולכל עיריית דימונה.
דוד אמסלם: מבחינתנו שוב פעם אני - - - אני מסכם.
דוד אמסלם: תודה על קבלת הפנים.
<בני ביטון: בוא, אדוני מנהל המחוז, משרד הרווחה, מנהל המחוז, שב.
דוד אמסלם: היום אנחנו כל היום עסוקים בגילויים נאותים.
דוד אמסלם: ישראל זה חבר ילדות שלי.
<בני ביטון: אני יודע.
דוד אמסלם: סיימנו פחות או יותר.
דוד אמסלם: אתה רוצה להגיד משהו?
<בני ביטון: אתה רוצה להגיד משהו, ישראל?
<ישראל בודיק: לא - - -
<בני ביטון: אם היושב ראש נותן תגיד כמה מילים.
<בני ביטון: אתה רוצה שאני אגיד?
<בני ביטון: אני אגיד ברווחה.
<בני ביטון: ברווחה, יש מהפך אדיר במשרד הרווחה, שהתחיל גם השר הקודם שהוא בן דימונה, מאיר, ראינו את הקצאת המשאבים והתקציבים.
<בני ביטון: דימונה קיבלה קרוב ל-5 מיליון שקל, שזה חסר תקדים, רבותיי, בנושאים פיזיים ובנושאים חברתיים.
<בני ביטון: אגף הרווחה בדימונה הוא אחד מהאגפים המובילים במדינת ישראל ואני אומר במדינת ישראל, אם בנושאים הקהילתיים ואם גם בכל ההתפתחויות.
<בני ביטון: נכון שאנשים אוהבים ליחצן את החינוך וכל הזמן אומרים חינוך חינוך חינוך, אני אגיד משהו, ידידי בועז, לא הכול טוב בדימונה, יש לנו בערך 22% שהם נתמכי אגף הרווחה, שזה לא אחוז קטן, זה אחוז מאוד מאוד גדול יחסית לרשויות אחרות, אבל המזל שלנו שדימונה היא עיר חזקה כלכלית, היא העיר הכי חזקה בכל הנגב, היא יותר חזקה מאשקלון ומאשדוד ומחדרה, למה?