GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: לנו יש שני כלים ושני צירים שבהם אני יכול לפעול: אחד, לשמוע ואז להעביר נושא.
דוד אמסלם: אם אנחנו חושבים שיש פה איזושהי מגמה שהיא לא נראית לנו, אז להוביל שינוי חקיקה.
דוד אמסלם: אני לא שואל את הפקידים, בואו נעביר שינוי חקיקה.
דוד אמסלם: הם התיישרו בקו וכו'.
דוד אמסלם: זה מקרים מאוד קיצוניים.
דוד אמסלם: נושא שני – אם אני חושב שיש בעיה בהתנהלות שלכם, אז אני מציע אפילו לפקידים לשבת ביחד ולסגור ביניהם את העניין.
דוד אמסלם: בשביל מה שאנחנו בכלל נתערב?
דוד אמסלם: לכן, אני רוצה לבדוק את הדברים כך, ובסופו של דבר נסכם.
דוד אמסלם: אנחנו לא שופטים, אנחנו לא באים במקום בית המשפט ואין לנו עניין להיכנס לזה.
<תומר רוזנר: לכן, השאלה של האם היה היתר בנייה או לא היה היתר בנייה היא שאלה שאנחנו לא צריכים.
<דוד ביטון: אבל עדיין אנחנו יכולים לבקש שייתנו ארכה, מה הבעיה עם זה?
<תומר רוזנר: בהחלט אפשר.
<דוד ביטון: יכולים לבקש, את יכולה לא להסכים.
דוד אמסלם: בסיכום הדברים אתייחס לנושא.
דוד אמסלם: אני רוצה לשמוע עכשיו דווקא את מינהל התכנון.
<תומר רוזנר: רק הנקודה הרלוונטית שאני רוצה לשאול את ראש העיר, וזו השאלה הרלוונטית, גם קראתי את המכתב שאתם כתבתם.
<תומר רוזנר: אתם הכנתם תוכנית ואישרתם אותה בוועדה המקומית במהלך 2014.
<תומר רוזנר: השאלה הנשאלת היא, וזה מה שעשוי ליצור את האופק התכנוני – הטענה שאמרו לכם משרד כזה או אחר שאין לו כידוע זכות וטו על הגשת תוכניות, למיטב ידיעתי, אמרו לכם: אנחנו לא חושבים שזה יעבור.
<דב צור: אישרנו את התוכנית.
<דב צור: כיוון שהתמשכו הליכים פליליים שם, פנינו לציון אילוז שהוא ראש מחלקת אכיפת דיני מקרקעין.
<דב צור: אמרנו לו: אנחנו מסדירים, מה אתם עושים?
<דב צור: למה לא לאפשר לנו?
<דב צור: אמר: אתם יודעים מה?
<דב צור: אני מוכן.
<דב צור: לכו, דברו עם המשרד להגנת הסביבה.
<דב צור: הוא המפתח.
<דב צור: אם המשרד להגנת הסביבה יגיד לכם שהוא לא מוכן לאשר את התוכנית - - -.
<דב צור: הקפיא את ההליכים לתקופה של חודשיים, כמדומני, ושלח אותנו למשרד הגנת הסביבה.
<דב צור: היינו במשרד להגנת הסביבה, כמו שתיארתי.
<דב צור: ביקשו מאתנו לתקן, לשנות את האופן שבו יוצבו המבנים, וכן הלאה – הסכמנו.
<דב צור: תיקנו את התוכנית, נשלחה אליהם.
<דב צור: חזרו בהם.
<דב צור: כשהבנו שמהם לא תבוא הישועה החלטנו למרות הכול להגיש אותה לוועדה המחוזית.
<דב צור: הטכניקה שבה אנחנו עושים את זה – אנחנו מקיימים ועדת היגוי עם מתכננת המחוז.
<דב צור: אין טעם להגיש משהו ש- - -
<תומר רוזנר: למה זה לא הוגש?
<תומר רוזנר: זה בדיוק השאלה.
<דב צור: אני אומר לך, ישבנו עם מתכננת המחוז לפני שלושה שבועות.
<דב צור: מתכננת המחוז ביקשה לבוא לראות את הדברים במו עיניה בחוף.
<דב צור: לפני כשלושה שבועות היא ביקרה בחוף.
<תומר רוזנר: זו פרקטיקה נפסדת.
<תומר רוזנר: התוכנית צריכה להיקלט בוועדה.
<תומר רוזנר: הוועדה יכולה לדחות אותה או לקבל אותה.
<דב צור: אני מדבר איתך על התוכנית שאושרה ברביעי לדצמבר 14'.
<תומר רוזנר: אז למה היא לא נקלטת בוועדה המחוזית?
<אסף דעבול: איימו עלינו לא לקיים דיון אפילו, איימו עלינו.
<דב צור: מסביר לך בדיוק ההליכים שאני עושה עם תוכנית המתאר, עם כל תוכנית מגורים בראשון, עם כל דבר.
<דב צור: הולך קודם כל למתכננת המחוז, מציגים, מקבלים הערות, ומתחילים תהליך.
דוד אמסלם: ברמה הפרקטית לפעמים הגופים יושבים ביניהם עושים את ההסכמות כדי לא להתווכח בוועדה.
דוד אמסלם: אבל אני רוצה לשמוע את העמדה של דניאלה.
דוד אמסלם: קודם כל, בשני מישורים: אחד, מה עמדתכם התכנונית, לא המשפטית, האם יש באמת אופק תכנוני כזה או אחר?
דוד אמסלם: שנית, מה קורה בארץ בסופו של דבר בנושא הזה בחופים.
דוד אמסלם: שאר החופים בארץ - מה עמדתכם לגבי מה שקורה שם ברמת תכליתית?
דוד אמסלם: האם יש שם באמת מבנים כאלה או אחרים שהם לא חוקיים, והאם באמת מדובר פה במקרה מיוחד ששמים עליו זום ומטפלים בו, ובשאר הארץ לא עושים?
<דניאלה פוסק: קודם כל, כמתכננת מחוז אני יכולה כמובן לייצג מה שקורה במחוז, ומבחינה תכנונית, ולא מבחינת שאלות אחרות של אכיפה.
דוד אמסלם: לא, רק תכנונית.
<דניאלה פוסק: מבחינה תכנונית, כמובן שנושא החופים הוא נושא שנמצא במרכז הדיון הציבורי ולא רק גם במרכז הדיון התכנוני.
<דניאלה פוסק: אנחנו מכירים שורה שלמה של תוכניות, החל בתוכנית מתאר ארצית, תמ"א 13 על שינוייה, ובהמשך תמ"מ, תוכנית מתאר מחוזית 3/ 21, שהן נותנות הוראות לאופן הכנת תוכניות לגבי חוף הים.
<דניאלה פוסק: הן קובעות גם את העקרונות, את העיקרון הציבורי או את העיקרון המבטים ואת עקרונות הבנייה.
<דניאלה פוסק: הן מנחות הכנה של תוכניות מתאר מקומיות שצריכות להיות כפופות ולהיות בתיאום עם אותן תוכניות בהיררכיה יותר גבוהה, וכמובן גם עם חוק החופים.
<דניאלה פוסק: אני חייבת להגיד שראשון לציון היתה אחת הרשויות הראשונות שהרימה את הכפפה הזו והכינה תוכנית מפורטת להסדרת כל רצועת החוף.
<דניאלה פוסק: אותה תוכנית אושרה ב-1990 ושמה תוכנית ר"צ - - -
דוד אמסלם: מדובר בתוכנית מתאר?
<דניאלה פוסק: כן, תוכנית מתאר ומפורטת של ראשון לציון שיזמה הוועדה המקומית ואושרה על-ידי כל מוסדות התכנון, ושתואמת לחלוטין את עקרונות תמ"א 13.
דוד אמסלם: אושרה גם במחוזית?
<דניאלה פוסק: גם במחוזית, גם בארצית – אושר.
<דניאלה פוסק: התוכנית מאושרת.
דוד אמסלם: בעקרונות התכנון יש בתי קפה, מסעדות וכו'?
<דניאלה פוסק: עקרונות התכנון של התוכנית הזו אומרים את הדבר הבא: התוכנית קובעת רצועה של מסעדות, מסחר, קיוסקים, נופש פנאי ובילוי מעבר לקו ה-100 מטר מנקודת המים.
<דניאלה פוסק: אותה תוכנית מסמנת להריסה וקובעת את הריסתם של כל אותם מבנים שנמצאים בתוך רצועת החוף עצמה, והיא גם מתלה או קושרת בין הריסת המבנים האלה לבין בניית המבנים החדשים.
<דניאלה פוסק: העיקרון שהוביל את ראשון לציון באותה תוכנית היה הרצון לפנות את רצועת החוף, לייצר טיילת תחתונה.
<דניאלה פוסק: יש שם איזשהו הפרש גובה.
<דניאלה פוסק: לא גבוה, אבל הפרש גובה.
<דניאלה פוסק: לייצר טיילת תחתונה שפתוחה אל הים, להסיט אחורה את אותם מבנים שמשמשים לבתי קפה ומסחר, ולבצע מעל גגם טיילת נוספת שהיא טיילת עליונה.
<דניאלה פוסק: חלק מהמבנים שנמצאים באמת בעורף החוף נבנו באמת לפי תוכנית זו.
<דניאלה פוסק: התוכנית הזאת קושרת בין בנייה של חזית הים החדשה לבין הריסה של אותם מבנים שנמצאים על החוף.
<דניאלה פוסק: מה שהתוכנית משאירה על רצועת החוף הוא מבנה אחד ויחיד בדרום החוף, מבנה שירותים לנכים, והיא מייצרת רחבת חנייה בכורכר, היא קובעת במפורש: לא יהיה אספלט, בכדי שתהיה נגישות לאותם נכים.
<דניאלה פוסק: התוכנית הזאת היא תוכנית ברמה מאוד מאוד מפורטת ומאוד מאוד ברורה.
<דניאלה פוסק: היא קובעת מגוון של שימושים בחוף.
<דניאלה פוסק: יש לי אותה כאן, ניתן לראות אותה.
<דניאלה פוסק: היא קובעת איפה יהיו סככות הצללה, איפה יהיו כסאות נוח, איפה ניתן לשחק מגרש משחקים משולב.
<דניאלה פוסק: התוכנית הזאת לא מאפשרת בינוי על החוף, אלא מורה על הריסתו.
<דניאלה פוסק: זאת התוכנית היחידה שתקפה היום.
<דניאלה פוסק: בנוסף, קידמה ומקדמת ראשון לציון את תוכנית המתאר הכוללנית שלה.
<דניאלה פוסק: התוכנית הזאת אושרה להפקדה על-ידי הוועדה המחוזית.
<דניאלה פוסק: הופקדה בפועל, ונמצאת היום בוועדת התנגדויות כאשר היא צפויה לקבל תוקף - - -
<דוד ביטון: מה את אומרת על התוכנית החדשה שהוגשה לך?
<דניאלה פוסק: עם כל הכבוד, אני נותנת את הסקירה הסטטוטורית המלאה.
<דניאלה פוסק: כך נתבקשתי לעשות.
<דניאלה פוסק: תוכנית המתאר שעומדת להיות מאושרת עבור ראשון לציון מפנה בהנחיותיה אל אותה תוכנית שתיארתי כרגע, ולכן זה המצב התכנוני העדכני.
<תומר רוזנר: זה תוכנית שעיריית ראשון הגישה?
<דניאלה פוסק: שתי התוכניות שאני מדברת עליהן הן תוכניות שעיריית ראשון הגישה.
<דניאלה פוסק: התוכנית הזאת קובעת את אותה תוכנית ר"צ 29/1/2 כתוכנית התקפה.
<דוד ביטון: אפשר אולי להתייחס לתוכנית האחרונה?
<דוד ביטון: עם כל הכבוד, אי-אפשר כך.
<דוד ביטון: זה ב-1990.
דוד אמסלם: חבר הכנסת ביטן, תן לי שנייה להבין.
דוד אמסלם: התוכנית המתאר האחרונה שהוגשה על ידי העירייה, באיזה שנה היא הוגשה?
<דניאלה פוסק: השנה, היא עכשיו בדיונים.
<דניאלה פוסק: היא הוגשה לפני שנה.
<דוד ביטון: מה ההתייחסות לתוכנית הזו?
<דב צור: זו תוכנית מתאר כללית, לא לחוף הים.
<דב צור: את לא יכולה לעשות אחרת, דניאלה.
<דב צור: היא לא יכולה להפנות לתוכנית שלא קיימת, היא יכולה להפנות רק לתוכנית הקיימת.
דוד אמסלם: ראש העיר, דוד, תנו לי להבין.
דוד אמסלם: תוכנית המתאר הוגשה על-ידי העירייה?
<דניאלה פוסק: תוכנית המתאר שהוגשה על-ידי העירייה ונמצאת כרגע בדיונים לפני מתן תוקף קבעה בהוראותיה לגבי חוף רחצה, ספציפית לגבי חוף הרחצה, שעל חוף הרחצה תחול תוכנית ר"צ 1/29/2 שהיא התוכנית שתיארת כרגע.
דוד אמסלם: זה מה שהגישה העירייה?
<דב צור: אם היא היתה קובעת אחרת?
<דב צור: אם היא היתה קובעת אחרת היית יכולה להעביר את זה בתוכנית מתאר?
<דב צור: הרי זה לא היה עובר דרכך.
דוד אמסלם: תוכניות מפורטות ותב"עות הן נגזרות מתוכניות מתאר.
דוד אמסלם: זו העבודה שלי כבר 20 שנה.
דוד אמסלם: צריך להבין, יכול להיות שנעשתה פה על-ידי העירייה איזושהי טעות שאתה לא מודע לה כראש העיר כי אתה לא כל תוכנית רואה?
דוד אמסלם: אני הייתי חותם על תוכניות ולא בהכרח הייתי נכנס ועושה זום על כל אחת.
דוד אמסלם: יש אנשי מקצוע למטה.
דוד אמסלם: יכול להיות שיש פה איזשהו חוסר סנכרון שאולי נבין אותו, ויכול להיות שזה הסיפור.
<דב צור: אדוני היושב-ראש, אם הייתי מגיש תוכנית מתאר שאומרת:
<דב צור: אני בחוף הים של ראשון לציון רוצה לעשות דברים אחרים, היא ממילא לא היתה עוברת.
<דב צור: אתה לא יכול, אלא לעשות את הדבר הזה.
<דב צור: תסבירי לי איך יכולתי במסגרת תוכנית המתאר לשנות את מה שצריך להיבנות בחוף?
<דב צור: תסבירי לי רק איך הייתי עושה את זה.
<דב צור: אולי עוד לא מאוחר, אולי נגיש התנגדות לוועדה הארצית ונעשה את זה וכך נפתור את הבעיה.
דוד אמסלם: תוכנית המתאר – אתה כמגיש התוכנית כעיריית ראשון לציון, התפקיד שלך כראש עירייה, וזה הסמכות שלך, לדעתי, לבוא ולהגיד מה הפנטזיות שלך לעיר.
דוד אמסלם: לאן אתה רוצה לקחת את העיר.
דוד אמסלם: אתה מגיש את תוכנית המתאר, ובסופו של דבר אתה מביא אותה לוועדה המחוזית לאישור ומתחיל דיאלוג.
דוד אמסלם: לדעתי, פה היה משהו אחר שצריך להטריד אתכם.
דוד אמסלם: מישהו מהעירייה הגיש תוכנית מתאר לאישור העירייה בשנה שעברה שאתה אולי לא מודע לזה וזה נוגד כנראה את עמדתך המקצועית ואת המדיניות שלך.
דוד אמסלם: פה מתחיל להיות משהו טכני ואולי נפתור אותו בהמשך.
<דניאלה פוסק: אני רק אוסיף שאותה תוכנית הוסיפה בעורף החוף, באותו מקום שבו התוכנית המקורית אפשרה בתי קפה ומסעדות, נתנה עוד 1,000 מטר מרובע למסחר על מנת להעצים את אותה רצועה.
<דניאלה פוסק: אותה תוכנית מתאר הגיע לוולחוף אשר דנה בה.
דוד אמסלם: את אומרת שהתוכנית של 2014 הוסיפה - - -
<דניאלה פוסק: התוכנית הוסיפה באותו אזור, מחוץ ל-100 מטר.
<דניאלה פוסק: זאת אומרת, היא שימרה את עיקרון ה-100 מטר.
<דניאלה פוסק: מעבר לו, במקום שעל-פי גם התוכנית הקודמת ניתן לעשות בתי קפה ומסעדות, היא הוסיפה עוד 1,000 מטר.
<דניאלה פוסק: בנוסף לכך, תוכנית המתאר נדונה לא רק אצלנו, גם בוולחוף, והוולחוף קבע את אותו עיקרון.
<דניאלה פוסק: היא קבעה את אותה חזית עירונית פעילה לטובת הציבור עם שימושי הסעדה ומסחר בחוף באותו שטח שהוא מעבר ל-100 מטר, וקבעה עוד פעם את עיקרון הטיילת הגבוהה והטיילת הנמוכה כפי שתיארתי.
דוד אמסלם: אני רוצה להבין את העיקרון של ה-100 מטר.
דוד אמסלם: קודם כל, האם הוא גורף ארצית?
דוד אמסלם: נגיד, במחוז שלך.
דוד אמסלם: את לא יכולה להתייחס ארצית.
דוד אמסלם: אני מניח שאת מבינה מה שקורה בארץ כי אנחנו הזמנו את מנהלת המחוז גם.
דוד אמסלם: במחוז שלך, האם זו ההנחיה תכנונית עקרונית בכל המחוז?
<דניאלה פוסק: זה לא רק במחוז שלי.
<דניאלה פוסק: זאת אומרת, ההנחיה התכנונית היא הנחיה שנובעת מתוכנית, מתמ"א 13.
<דוד ביטון: אבל יש אפשרות להקלה.
<דניאלה פוסק: תמ"א 13, ככל הידוע לי, לא מבטלת תוכניות שקודמות לה.
<דניאלה פוסק: אבל כאן יש מצב של תוכנית מפורטת שביטלה או סימנה להריסה מבנים – זה מה שהיא עשתה.
<דוד ביטון: באיזה שנה?
<דוד ביטון: 90'.
<דוד ביטון: עכשיו הם הגישו משהו חדש.
<דוד ביטון: מה ההתייחסות שלך לחדש?
<דב צור: דניאלה, למה את מתייחסת בחרדת קודש כזאת לתוכנית שמגישה העירייה ב-90' לתוכנית המתאר של ראשון, וכשעיריית ראשון מגישה תוכנית שהיא לא כרצונך אז את לא מתייחסת אליה בחרדת קודש כזאת?
<דב צור: אם את מקדשת את רצון העירייה אז תכבדי את רצון העירייה גם פה.
<דב צור: למה רק בתוכנית מ-90'?
דוד אמסלם: ראש העיר, תן לי לנהל את הדיון, ברשותך.
<דב צור: מתנצל, אתה צודק.
דוד אמסלם: אני רוצה עכשיו לעזוב את התוכנית של ראשון וללכת למקום אחר.
דוד אמסלם: אני מבין ממך שיש עיקרון תכנוני של ה-100 מטר.
דוד אמסלם: אגב, אני מבין שרציתם לשנות אותו, ובעיתון היום קראתי שפתאום אתמול זה השתנה קצת בגלל שרציתם להיכנס לרצועה של ה-100 מטר.
דוד אמסלם: זה סתם כהערת אגב.
דוד אמסלם: אני מדבר רק בארצית.
דוד אמסלם: אני שואל, מה קורה עם מבנים שלפני תחולת החוק שהיו 20 - 30 מטר מהחוף?
דוד אמסלם: מה קורה איתם?
<דניאלה פוסק: קודם כל, הדוגמה הרלוונטית ביותר שאני כמובן יכולה לתת לכם היום מתוקף תפקידי זה הדוגמה של כפר הנופש פלמחים.
<דניאלה פוסק: כפר הנופש פלמחים – זו תוכנית שאושרה.
<דוד ביטון: זה לא קשור אחד לשני.
<דניאלה פוסק: אני ממש לא מנסה לקשר בין הדברים.
<דוד ביטון: זה שמורת הטבע, מה הקשר בין הדברים?
<דוד ביטון: שמורת טבע זה דבר אחד, וחוף ים עירוני זה דבר אחר.
<דוד ביטון: יש גבול לכל דבר.
<דניאלה פוסק: מכיוון שאני נשאלת כמתכננת מחוז אז כמתכננת מחוז בוועדה המחוזית אנחנו כמובן כפופים לכל התוכניות שהן בהיררכיה יותר גבוהה.
<דניאלה פוסק: זאת אומרת, אנחנו היום לגבי כל תוכנית שתוגש כפופים להנחיות תמ"א 13.
דוד אמסלם: דניאלה, אני לא שם.
<דוד ביטון: אבל את הרי יודעת שאפשר בהקלה לאשר שינוי שם, וזה בסמכות הוועדה שקשורה לחופי הים.
<דניאלה פוסק: יכול להיות.
<דוד ביטון: אז למה להגיד מראש לא?
דוד אמסלם: דוד, אני רוצה להבין.
דוד אמסלם: בסוף תגיד את מה שאתה רוצה.
דוד אמסלם: בסופו של דבר, איך אמר ראש העיר?
דוד אמסלם: לא המציאו את חוף הים לפני 60 שנה.
דוד אמסלם: נמל תל אביב יושב על חוף המים.
דוד אמסלם: המצוק יושב על המים, המים מכים בחוף.
דוד אמסלם: הוא יושב פחות מ-100 מטר.
דוד אמסלם: לדעתי, גם פחות מ-30 מטר.
<דוד ביטון: 10 מטר, למה 100 מטר?
<דוד ביטון: איך אתם מאשרים שם באמת?
<דוד ביטון: מתי יורידו אותם?
<דוד ביטון: בעוד 100 שנה?
דוד אמסלם: דוד, תן לי לנהל את הדיון.
דוד אמסלם: לכן אני אומר, וכן הלאה, וכן הלאה.
דוד אמסלם: אני יכול לתת לך באשקלון ובאשדוד.
דוד אמסלם: אני הרי מכיר את כל הרצועה.
דוד אמסלם: אני רוצה להבין את העיקרון.
דוד אמסלם: אם 100 מטר זה החלטה חד-משמעית, ייקוב הדין את ההר, אז אני מבין.
דוד אמסלם: אם אני צריך לסייר אז אני מבקש מהוועדה לסייר מהצפון ועד הדרום ונראה אם זה עומד בקו.
דוד אמסלם: אם זה לא עומד, אני מניח שיש לכם סיבות למה.
דוד אמסלם: אני רוצה להבין את העמדה המקצועית.
דוד אמסלם: אני יודע שיש תוכניות תמ"א שהן ארציות ואת כפופה אליהן, עזבי את זה עכשיו.
דוד אמסלם: אני שואל את עמדתך המקצועית כמתכננת מחוז, האם לדעתך ישנם מצבים, ועזבי את ראשון לציון.
דוד אמסלם: אני לא רוצה לדון כרגע על התוכנית של ראשון.
דוד אמסלם: האם לדעתך או לפי הבנתך ישנם מקומות שאתם מאשרים בתוך רצועת ה-100 מטר בגלל שיש לזה צורך תכנוני אמיתי?
<דניאלה פוסק: לגבי תוכניות במקומות אחרים, בכלל תוכניות – כמו שאמרתי, תמ"א 13 לא ביטלה תוכניות שקדמו לה.
<דניאלה פוסק: שנית, מפעם לפעם מוכנות תוכניות מתאר ארציות שמתקנות או משנות את תמ"א 13.
<דניאלה פוסק: דוגמה – נדונה לפני מספר ימים במועצה הארצית תיקון לתמ"א 13 שהמהות שלו היתה לבטל אכרזה לשימור של מבנה ביפו.
<דניאלה פוסק: זאת אומרת, יש הליכים ותמיד יש הליכים.
<דניאלה פוסק: כל מה שאני אומרת זה שכל תוכנית שתוגש אלינו, ולא הוגשה, היא תיבחן על-פי העקרונות של תוכניות ש- - - אני רוצה להשלים את התשובה, ברשותך.
דוד אמסלם: לא, אני רוצה להבין אותך, ברשותך.
דוד אמסלם: אחרי זה נתקדם.
דוד אמסלם: אני מבין ממך שישנה החלטה עקרונית שהיא באה במסגרת תמ"א 13 שנותנת את הפרוזדור של ה-100 מטר, כפוף לתוכניות מפורטות ולאישורים מפורטים שאפשר להביא באופן חריג ולדון על המקום הספציפי.
דוד אמסלם: זאת אומרת, ישנה החלטה עקרונית שאם ברמה התכנונית ניתן לסגת ממנה אין בעיה חוקית.
דוד אמסלם: זה מה שאמרת לי?
<דניאלה פוסק: זה יותר מורכב מזה, ולכן אני לא רוצה להטעות בתשובה פשטנית.
<דניאלה פוסק: תמ"א 13 מתייחסת לנושאים שונים ורבים.
<דניאלה פוסק: היא מתייחסת לנושאים כמו שימושים אפשריים ברצועת החוף, היא מתייחסת לנושאים כמו גמישויות אפשריות בגבולות התכנון, היא מתייחסת להרבה מאוד דברים שצריך לתת עליהם.
<דניאלה פוסק: גם תמ"א 13 וגם תמ"מ נותנות רשימה שלמה של הנחיות שלהן נדרשים כאשר מבקשים לשנות תוכנית תקפה ברצועת החוף.
<דניאלה פוסק: ההנחיות האלה כוללות בדיקות כמו תסקיר השפעה על הסביבה, כוללות סקר חופים מפורט, סקר והצעת תכנון.
<דניאלה פוסק: זאת אומרת, יש פה עבודה נרחבת, גדולה ומורכבת.
<דניאלה פוסק: ולכן, לשאול אותי בצורה מאוד פשטנית: האם זה ניתן?
<דניאלה פוסק: לא.
<דניאלה פוסק: זאת לא תשובה שאפשר לתת, בטח לא כאשר מדובר בחופי הים.
דוד אמסלם: ישנן הרבה תוכניות, בלי קשר לחופי הים, שמובאות לדיונים כאלה ואחרים, גם בוועדות המקומיות, מחוזיות וכו', שהן תוכניות מורכבות ומסובכות שמקבלות איזשהו טיפול מאוד ספציפי.
דוד אמסלם: מבקשים תסקירים כאלה ואחרים.
דוד אמסלם: בעיריית ירושלים ביקשנו על מאות תוכניות, אלפים, כל מיני תסקירים ובקשות שונות ומשונות כי חשבנו שלתוכנית ספציפית זו זה מתאים.
דוד אמסלם: אני שאלתי שאלה אחרת.
דוד אמסלם: לפעמים יש מה שנקרא הנחיה גורפת וייקוב הדין את ההר.
דוד אמסלם: גם אם צה"ל רוצה לבנות שם בסיס צבאי שחיוני למדינת ישראל, ואם לא אז יש בעיה ביטחונית, אומרים לו: לא.
דוד אמסלם: ישנה הנחיה כוללת.
דוד אמסלם: בדרך כלל בנושא התכנון יש הנחיות כוללות שכשאתה רוצה להביא איזשהו תכנון מפורט לגבי קטע מסוים ואתה אומר:
דוד אמסלם: אני רוצה פה לחרוג פה מההנחיות הכוללות בגלל א', ב', ג', ד', אז הם אומרים: בואו נשב, נשמע.
דוד אמסלם: אם יש היגיון במה שאתה אומר, בבקשה.
דוד אמסלם: אם לא – לא נאפשר.
<דניאלה פוסק: נכון, בשביל זה קיימים מוסדות תכנון.
דוד אמסלם: יפה, זה התשובה שרציתי לדעת.
<דניאלה פוסק: לגבי התוכנית הספציפית שהוגשה - - -
<דוד ביטון: רגע, בוא נשמע על התוכנית הספציפית.
<דוד ביטון: עד עכשיו שמענו מסביב.
דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לשאול שאלה לגבי התוכנית של ראשון.
דוד אמסלם: ראש העיר אומר שהוא רוצה להגיש או הגישו תוכנית מתאר.
דוד אמסלם: בוא נעשה סימולציה בנדמה לי.
<דניאלה פוסק: לא, אבל יש לי תשובה אמיתית על העובדות.
דוד אמסלם: לא, אני לא רוצה על התוכנית הספציפית הזאת.
<דב צור: כבודו, אפשר לבקש משהו?
<דב צור: זה חשוב לדיון.
<דב צור: מתארת דניאלה מצב שב-1990 ניתנה תוכנית של ראשון שאומרת:
<דב צור: המבנים האלה לחוף הים להריסה.
<דב צור: תסבירו לי איך יצא היתר ב-95?
<דב צור: תסבירו לי איך יצא היתר?
<דב צור: איפה הייתם?
<דניאלה פוסק: זה אתם צריכים להסביר, עם כל הכבוד.
<דב צור: לא, את תגידי לי.
<דב צור: כי אני חושב שהתוכנית מאפשרת את זה.
דוד אמסלם: דב צור, אני מבקש ממך.
דוד אמסלם: דב, אני אומר לך את האמת.
דוד אמסלם: אצלי לא מתנהלים דיונים כאלה.
<דב צור: אני יוצא, חמש דקות עונש לעצמי.
דוד אמסלם: דוד, תן לי להתקדם שנייה.
דוד אמסלם: אני שואל עכשיו שאלה אחרת.
דוד אמסלם: את לא צריכה לענות לי על השאלה הזו, היא לא רלוונטית מבחינתי.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה אחרת, ברשותך.
דוד אמסלם: נניח, ולו יצויר, שעיריית ראשון היתה מגישה תוכנית מתאר אחרת, חדשה, מחר בבוקר.
דוד אמסלם: היא באה ואומרת: יש לי כמה מקטעים שהם חורגים מהרצועה של ה-100 מטר, ואסביר גם מדוע.
דוד אמסלם: והיא יושבת ומתכננת ומגישה הצעת תכנון ואומרת למנהלת המחוז: אנחנו רוצים לשבת אתך ולדון על התוכנית הזו כדי שתלכי אתנו, אנחנו רוצים לשכנע אותך בנחיצות של הדרישות שלנו.
דוד אמסלם: ואת משתכנעת.
דוד אמסלם: יש בעיה להוביל את התוכנית הזו במחוזית ואחר כך בקטע הארצי?
<דניאלה פוסק: קודם כל, זו שאלה היפותטית.
<דניאלה פוסק: אם יש משהו שלמדתי בימי חיי זה לא לענות לשאלות היפותטיות.
<דניאלה פוסק: אבל תכל'ס, הוגשה תוכנית על-ידי ראשון לציון לפני כשנה.
דוד אמסלם: את הסברת לנו, אני הבנתי.
<דניאלה פוסק: לא, לא.
<דניאלה פוסק: אני מדברת עכשיו על רצועת החוף הזו.
<דניאלה פוסק: הוגשה תוכנית.
<דניאלה פוסק: התוכנית הזאת לא עמדה בתנאים הדרושים לקידומה.
<דניאלה פוסק: ואכן, כך ענינו במכתב לראשון לציון, מכתב שהסביר.
<דוד ביטון: איזה תנאים?
<דניאלה פוסק: תנאים שקבועים בתמ"א 13 ובתמ"מ 3 /21.
<דניאלה פוסק: אני עונה לכל דבר.
<דניאלה פוסק: תאמינו לי, לא פעם ראשונה שאני אצלכם.
<דוד ביטון: עם כל הכבוד, אם באנו לפה רק לקבל את העמדה שלהם אז יש לנו בעיה.
<דניאלה פוסק: אני לא רוצה שתקבלו או לא תקבלו את העמדה שלי.
<דניאלה פוסק: אני רק מספרת עובדות, אבל העובדות חייבות כמובן - - -
דוד אמסלם: דניאלה, ברשותך, אני רוצה לשאול שאלה אחרת.
<דניאלה פוסק: אני חייבת להגיד דבר אחד וזה שעיריית ראשון על דעתה משכה את התוכנית הזאת, ולכן התוכנית לא קודמה.
דוד אמסלם: ההערות לתוכנית היו טכניות או ברמת המהות, ברמה שאין לנו על מה לדבר?
<דניאלה פוסק: ההתייחסויות מבחינת הסעיפים דרשו מהתוכנית לעמוד בכל מה שנדרש על-פי תמ"א 13, ועל-פי תמ"מ 3/ 21 מבחינת בדיקות שצריכות להיעשות.
<דניאלה פוסק: יש לי כאן את המכתב הזה.
<דניאלה פוסק: לראשון לציון יש גם אותה.
<דניאלה פוסק: המכתב הזה נמסר באוגוסט 14', ובפברואר 15', לפני כחצי שנה, בעקבות פנייה של ראשון לציון, פנייה כתובה אלינו, הם ביקשו למשוך את התוכנית ולא לקדם אותה.
<דניאלה פוסק: ולכן, כיום אין תוכנית על שולחננו – זה המצב לאשורו.
<דוד ביטון: ביקשו מהם לשבת עם המשרד להגנת הסביבה, ואז הם ישבו.
<דוד ביטון: כשראש העיר ייכנס הוא יענה לך.
<דניאלה פוסק: כל תוכנית שמוגשת אלינו כמובן מובאת לדיון.
דוד אמסלם: דניאלה, ברשותך, שאלה אחרונה ואני חוזר לשאלה התיאורטית.
דוד אמסלם: ברמה העקרונית אני לא יודע איזה הנחיות תב"ע לכאורה התוכנית הזו סתרה או לא סתרה וכו'.
דוד אמסלם: אבל אני שואל שאלה עקרונית, האם ברמה העקרונית כפוף לדרישות כאלו ואחרות ניתן לאשר את התוכנית מבחינתכם?
דוד אמסלם: יש שאלות טכניות ויש שאלות במהות.
<תומר רוזנר: לא לאשר, להביא לדיון.
<דניאלה פוסק: מבחינה עקרונית ביותר כמתכננת מחוז, דעתי לא משנה ולא אינה משנה, מכיוון שהסמכות נתונה לחלוטין בידיהם של מוסדות התכנון.
<דניאלה פוסק: תדון הוועדה המחוזית, תדון מועצה ארצית, ידון ולחוף.
<דניאלה פוסק: אלה הם האנשים שצריכים, אלה הם המוסדות הסטטוטוריים שמחובתם לתת מענה לדבר הזה.
<דניאלה פוסק: אין באפשרותי להתייחס לתוכנית שכלל לא הוגשה, שלא נדונה על-ידי מוסדות התכנון כי הפרוגרסיבה היחידה שיש לי זה לייצג את מוסדות התכנון.
<דניאלה פוסק: תודה.
דוד אמסלם: המשרד להגנת הסביבה, בבקשה.
<רני עמיר: תודה, אדוני.
<רני עמיר: שמי רני עמיר ואני מנהל היחידה הארצית להגנה הסביבה הימית, המשרד להגנת הסביבה.
<רני עמיר: אני רוצה להתייחס לכמה דברים שאמרו פה.
<רני עמיר: ברשותך, הצגתי מצגת קצרה שמבהירה בתמונות את שלל הפעילות שמבצעים, לא רק אנחנו, אלא גם שאר גופי האכיפה.
<רני עמיר: הכול בהובלה של פרקליטות המדינה, מה שנקרא צוות שולחן עגול, שהמטרה שלו היא אחת – לשחרר בכל הארץ, כנרת, ים סוף וים תיכון, חופים לטובת הציבור.
<רני עמיר: מזה כבר כמה שנים מתבצעת פעילות ענפה.
דוד אמסלם: זה לא הדיון שלנו פה.
דוד אמסלם: אני דן בסוגיית ראשון לציון כרגע.
דוד אמסלם: אגב, עשיתי דיון על החופים.
דוד אמסלם: אני אזמין אתכם.
<רינה מיוחס: הוא אמר את זה כי נטענה כאן טענה שאני מפריעה לאכיפה בררנית, ולכן מר עמיר אומר את מה שהוא אומר.
<דוד ביטון: לכי תראי מה קורה בנתניה, בתל-אביב, בהרצליה, בבת ים, בכל מקום.
<דוד ביטון: אז זה לא בררני?
<דוד ביטון: ודאי שזה בררני.
<דוד ביטון: בינתיים יושבים שם, שם אין צווי הריסה – תאמין לי.
<דוד ביטון: אין שום צו הריסה בתל אביב ואין בבת ים, ואין במקום אחר.
<רני עמיר: זו בדיוק המטרה, ולכן זה כן קשור, ומאחר ונשמעת פה כבר מתחילת הדיון הזה הטענה על פניו ועל השולחן לאכיפה בררנית ושאינה כוללת, ולמה אנחנו נטפלים ל-X ולמה אנחנו לא נטפלים ל-Y. אני חושב שזה חשוב.
<רני עמיר: אם תרצה, ברשותך, אשמח.
<רני עמיר: אני חושב שזה חשוב לכל השותפים בדיון הזה.
<רני עמיר: אין טוב ממראה עיניים.
<רני עמיר: יש פה מספר תמונות שאני חושב שיבהירו את הנושא.
<רני עמיר: אם תרשה לי, בשמחה.
<רני עמיר: ההחלטה שלך.
<רני עמיר: אכיפה בררנית – במילים, אין דבר כזה אכיפה בררנית.
<רני עמיר: יש צוות שיושב ומתכנס פעמיים בשנה.
<רני עמיר: מובאים לו שלל רב של מפגעים.
<רני עמיר: ששת המסעדות בחוף ראשון לציון הובאו לדיון כבר ב-2013.
דוד אמסלם: מי מביא לכם את זה לדיון?
<רני עמיר: אינני זוכר מי העלה את זה בפועל.
דוד אמסלם: באיזה קונוטציה או פלטפורמה אתם פועלים?
דוד אמסלם: האם כמתכננים?
דוד אמסלם: מאיזה זווית אתה בא לעניין?
<רני עמיר: שאלה חשובה וטובה ואענה.
<רני עמיר: אנחנו באים מתוקף תפקידו של השר כמיישם את חוק שמירת הסביבה החופית.
<רני עמיר: אנחנו מנסים לזהות אם יש פגיעה בסביבה החופית.
<רני עמיר: אחד מהתנאים להגדרת הפגיעה בסביבה החופית זה קיומו או אי-קיומו של היתר בנייה.
דוד אמסלם: אתם אוכפים את כל אי היתרי הבנייה בארץ בחופי הים?
<רני עמיר: אני לא רוצה לתרץ, אבל אנחנו יחידה של 30 איש על כל חופי המדינה.
<דוד ביטון: חוף תל אביב, למשל, כמה צווי הריסה יש שם?
<רני עמיר: תן לי לענות.
<רני עמיר: בתור יחידה ארצית של 30 איש שפרוסה על פני כל החופים עם כל הבעיות, עם כל הכבוד לנו, ויש לנו הרבה הרבה עבודה, אנחנו עובדים במשורה.
<רני עמיר: אבל עובדים לאט לאט ומתקדמים.
<רני עמיר: יש לנו מה להראות.
דוד אמסלם: האם ישנם מקומות שהגעתם אליהם ואין להם היתר בנייה ואתם לא פעלתם נגדם?
<רני עמיר: לא, אין דבר כזה.
<דוד ביטון: זה בררני.
<דוד ביטון: כמה צווי הריסה יש בנמל תל אביב וכמה יש בבת ים, בנתניה ובהרצליה?
<רני עמיר: ברגע שאנחנו מקבלים פנייה ואם הפנייה היא אכן ללא היתר בנייה ומהווה פגיעה בסביבה החופית, מטפלים בה.
<דוד ביטון: תגיד לנו כמה צווי הריסה, ריבונו של עולם.
<דוד ביטון: שאלה פשוטה, כמה צווי הריסה יש בנמל תל אביב?
<דוד ביטון: יש לך תשובה לזה?
דוד אמסלם: אגב, אתה עונה רק לשאלות שלי.
דוד אמסלם: אני עכשיו מתחבר לעניין הזה באופן שיטתי.
דוד אמסלם: כמה אירועים ברמה של ראשון לציון יש לכם בארץ?
<רני עמיר: בשביל זה הכנתי את המצגת, כדי שתראה את זה בעיניים.
<רני עמיר: אבל במשפט אחד, טיפלנו מכניסת החוק לתוקף ועד היום בכ-55 מקרים בים תיכון ובים סוף, ועוד כ- 50 מקרים בים כנרת.
<רני עמיר: חלקם בוצעו ללא צורך בהוצאת התראה, חלקם בוצעו אחרי התראה.
<רני עמיר: חלקם אחרי שימוע, חלקם אחרי צו הריסה.
<רני עמיר: חלקם נאלצנו להרוס בעצמנו.
דוד אמסלם: איפה הרסתם?
<רני עמיר: דקים בנהריה, מסעדות בנהריה, ארבע מסעדות בחוף גבעת אולגה.
דוד אמסלם: בניינים, בניינים.
<רני עמיר: בניינים, בניינים.
<רני עמיר: אני רוצה להראות לך את התמונות.
<רני עמיר: אני חושב שאין טוב ממראה עיניים.
<רני עמיר: זה איזשהו סיכום באמת על קצה המזלג.
<דוד ביטון: עשר שנים, כן?
<רני עמיר: עשר שנים.
<רני עמיר: אם תביא לנו עוד 30 איש נעשה את זה בחמש שנים, את זה אני מבטיח.
<רני עמיר: אנחנו באים ליישם את חוק שמירה הסביבה החופית שנועד בראש ובראשונה להחזיר את החוף לציבור.
<רני עמיר: זה חוק חברתי, יותר משהו חוק סביבתי, וחשוב לזכור את זה.
<רני עמיר: כי אמר חבר הכנסת ביטן, ומאוד התחברתי למה שאמרת, שהחוף הוא המקום האחרון שבו גברת רוזנצווייג משיכון המזרח יכולה לבוא ובלי לשם גרוש.
<קריאות: בשיכון המזרח אין רוזנצוויג, יש רק תימנים.
<רני עמיר: אנחנו עובדים על כל רצועת החוף הזו, וזה לפי הגדרות החוק.
<רני עמיר: הרצועה הרגישה ביותר היא הרצועה הזו שבין קו החוף ל-100 מטר.
<רני עמיר: אבל אני מזכיר לכולנו שזה גם 300 מטר.
<רני עמיר: זה עדיין רצועה שנחשבת רצועה רגישה.
<רני עמיר: היו מקרים אזוטריים כמו בית קברות בנהריה שגם הוא לאט לאט פלש לכיוון החוף.