GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<כאמל ריאן: בחודש האחרון שמונה אנשים נרצחו.
<כאמל ריאן: אני לא רוצה להיכנס לנתונים כי את הנתונים כבוד השר בוודאי יודע, יודעת המשטרה ויודעים כולם.
<כאמל ריאן: הנתונים אומרים שצריך לעשות משהו.
<כאמל ריאן: מבחן התוצאה אומר דרשני.
<כאמל ריאן: מבחן התוצאה, הנתונים והמספרים אומרים יש משהו דפוק בשני האלמנטים שמטפלים או מובילים לאמון הציבור במשטרה ולא הכול באמת המשטרה.
<כאמל ריאן: אני יודע שמוטלת על המנהיגות הערבית משימה קשה והיא לבנות את האמון הזה בין הציבור הערבי למשטרה.
<כאמל ריאן: זה לא קל.
<כאמל ריאן: אבל גם מוטלת על המשטרה משימה לא פחות קלה על מנת שהיא תהיה גוף ניטרלי כזה שהוא לא קשור לסכסוך הלאומי הערבי-יהודי אלא גוף שבא לשרת אותי ולשרת את כל החברה שלי.
<כאמל ריאן: לכן לדעתי צריך לטפל בשני הנושאים האלה ובנושא עיר ללא אלימות.
<כאמל ריאן: עיר ללא אלימות, בואו נבדוק את זה.
<כאמל ריאן: יכול להיות שיצליח בחברה הערבית.
<כאמל ריאן: אני אגיד לכם מניסיון של חמש שנים, הוא לגמרי לא הצליח בחברה הערבית וצריך לבדוק את הסיבות.
<כאמל ריאן: פשוט מאוד, תרגמו את הטעויות מהחברה היהודית לחברה הערבית וזה לא התאים, לא לתרבות, לא לתכנים, לא ליעדים, לא למצב הקיים.
<כאמל ריאן: יש הרבה דברים בחברה הערבית ואנחנו נתמקד ביותר מזה.
<כאמל ריאן: אני רוצה לסיים בנתון אחד.
<כאמל ריאן: ידוע שחמישים אחוזים מאלה שנמצאים בבית ספר הם ערבים, ידוע אחוז אלה שצורכים סמים, לצערי אנחנו לא משיגים את הרוב בעניינים הטובים, התרבותיים והחינוכיים וההישגים הלימודיים אלא אנחנו משיגים את הרוב בסמים, בבתי הסוהר וגם ברציחות והפשיעה לכל מיניה.
<כאמל ריאן: לפי נתון המשטרה בשנת 2013, 68 אחוזים מהמעורבים ברציחות במדינת ישראל הם ערבים.
<כאמל ריאן: מה זאת אומרת?
<כאמל ריאן: הערבים התמקצעו.
<כאמל ריאן: הייתה תקופה שהם רק היו נרצחים אבל היום הם יודעים גם לרצוח.
<כאמל ריאן: 44 אחוזים מהנרצחים הם ערבים אבל היום 68 אחוזים במקרים האלה שנרצחים מעורבים ערבים.
<כאמל ריאן: זאת אומרת, מה שאמר חבר הכנסת זחאלקה, המפקדות שהיו בראש העין ובנתניה עברו לטייבה, לטירה, לכפר קאסם, לכפר ברא שקוראים לה סביון.
<כאמל ריאן: האחרון שנתפס לפני כמה ימים הוא מכפר ברא והיו לו עשרה אקדחים.
<כאמל ריאן: עכשיו הוא מוחזק במשטרה.
<כאמל ריאן: אם שגשוג הסחר בנשק בכפר ברא, מה אני אומר לגבי טייבה?
<כאמל ריאן: לגבי טירה?
<כאמל ריאן: לגבי אום אל פאחם?
<כאמל ריאן: מה אני אגיד לגבי סכנין?
<כאמל ריאן: לכן אדוני השר, צריך למצוא גם את נקודת האיזון.
<כאמל ריאן: לא יתכן שיירצחו שמונה אנשים בטירה ואף אחד לא משלם מחיר.
<כאמל ריאן: לא יתכן.
<כאמל ריאן: צריך לבדוק.
<כאמל ריאן: אדם צריך לשלם את המחיר בין אם זה ראש הרשות, בין אם זה מפקד המחוז – לא יודע, סתם אני זורק שמות – אבל אדם צריך לקבל אחריות.
<כאמל ריאן: כאשר ישוב כמו ראש העין שהוא עם שישים אלף או שמונים אלף ואינשאללה לעולם לא יירצח אף אדם ואכן צריך לעודד את המערכת שמתפקדת שם, אבל מי שלא מתפקד בתוך העיר טייבה וטירה ושם נרצחים אנשים והרציחות חוזרות, צריך שהאדם ישלם מחיר.
<כאמל ריאן: לא לעבור על זה לסדר היום כאילו לא קרה כלום.
<כאמל ריאן: בקיצור, מה שקרה אצלי בכפר, אני חושב שהיום נמצא בפתח של כל בית בחברה הערבית.
<כאמל ריאן: אין תחושת ביטחון.
ג'מאל זחאלקה: השאלה אם נתנו לו כלים.
ג'מאל זחאלקה: אם נתנו לו כלים ולא הצליח, אבל אם לא נתנו לו כלום, לא הוא האשם אלא מישהו שנמצא מעליו.
<כאמל ריאן: אני לא יודע.
<כאמל ריאן: לא מבין בזה.
דוד אמסלם: הוא הביא את הרעיון שאני חושב שהוא נכון, שיש גם אחריות.
דוד אמסלם: מישהו אחראי.
<כאמל ריאן: ראש הרשות צריך לשלם מחיר, מפקד מסוים צריך לשלם.
<כאמל ריאן: כאשר חוזרות ונשנות הרציחות בישוב אחד חודש אחרי חודש ושנה אחרי שנה, יש משהו דפוק באזור הזה.
<כאמל ריאן: לא יתכן שהעניין יעבור.
<כאמל ריאן: בין אם זה ראש רשות, אין אם זה מפקד תחנה, בין אם זה מפקד מחוז אבל אדוני, הילדים שלנו מתים בסופו של דבר.
<כאמל ריאן: אנחנו משלמים את המחיר.
<כאמל ריאן: אנחנו מחפשים חיים בטוחים.
<כאמל ריאן: ממי נבקש את זה אם לא מהמשטרה?
<כאמל ריאן: אין לנו צבא אחר.
<כאמל ריאן: אם יש מנהיג ערבי שסומך על צבא אחר שאני לא מכיר, שיגיד לי, שיגיד לי שיש איזה גוף.
אחמד טיבי: אני אלחש לך ביציאה מהאולם.
<כאמל ריאן: לאחמד אולי יש אינפורמציה.
<כאמל ריאן: האמון הזה, צריך לבנות אותו משני הצדדים כי זה הפתרון היחידי.
דוד אמסלם: אחמד טיבי, אתה רוצה להתייחס?
אחמד טיבי: כן, בהחלט.
אחמד טיבי: באתי לשם כך.
ג'מאל זחאלקה: לא יכול להיות שידברו שני אנשים מאותה כיתה.
ג'מאל זחאלקה: הם שניהם מאותה כיתה.
אחמד טיבי: יותר מזה, יש להם את אותו שם.
אחמד טיבי: הוא כאמל אחמד ואני אחמד כאמל.
דוד אמסלם: כאמל, אתה מרגש אותי בדברים שלך.
דוד אמסלם: מאוד.
דוד אמסלם: זה עובד עלי.
<כאמל ריאן: תתרגם את ההתרגשות שלך לתכניות עבודה שאני אבוא עוד חודשיים ותבשר לי משהו ואני אראה שפחות אנשים נרצחו בחברה הערבית.
דוד אמסלם: כידוע לך אני יושב ראש ועדה.
דוד אמסלם: השר עוד מעט יענה לך.
דוד אמסלם: אני באמת אומר את זה כי פעם ראשונה התרגשתי ממה שאתה אומר.
דוד אמסלם: דברים שיוצאים מן הלב.
דוד אמסלם: אני מרגיש שאתה מדבר מנהמת לבך.
ג'מאל זחאלקה: הוא נכווה.
אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, מכובדי השר, אין נושא שמדאיג את הציבור הערבי, גם לגבי תחושות שלנו בחיי היום יום והמגע שלנו עם האנשים, גם לגבי סקרים, מאשר פשיעה, נשק ואלימות פנימית.
אחמד טיבי: זה הנושא הראשון במעלה שמדאיג את החברה הערבית.
אחמד טיבי: אני שוחחתי עם השר מיד עם כניסתו לתפקיד והוא אמר שהוא רוצה לדרוש מהממשלה, מהאוצר, יותר תקציבים לטיפול בפשיעה הזאת שהיא בגדר מגיפה.
אחמד טיבי: אני דיברתי כמה פעמים, ואני חוזר על מה שאמרתי.
אחמד טיבי: יש שוק של כלי נשק בישובים הערבים.
אחמד טיבי: תלמידי תיכון יכולים להשיג נשק בקלי קלות.
אחמד טיבי: יש מחירון, יש מחיר לאקדח, יש מחיר ל-M-16, מחיר לעוזי, מחיר לנשק אוטומטי, מחיר למאג 500, מחירון לטיל לאו.
אחמד טיבי: אתה רוצה טיל לאו, תפנה לאיקס.
אחמד טיבי: אתה רוצה מאג 500, תפנה לוואי.
אחמד טיבי: יש כתובת א' וכתובת ב'.
אחמד טיבי: היה שימוש בטילי לאו גם בישוב שלי בטייבה וגם ברמי וגם בנתניה.
אחמד טיבי: בנתניה היה טיפול יעיל ושם ירד שיעור הפשיעה.
אחמד טיבי: אגב, כדי להיות הוגן והגון, שיעור הפשיעה בטייבה ירד בשנתיים-שלושה אחרונות.
ג'מאל זחאלקה: הוא עבר לטירה.
אחמד טיבי: לצערי הרב.
אחמד טיבי: לאחרונה היו רציחות כואבות בישוב שלי בטייבה אבל זה לא מה שהיה פעם.
אחמד טיבי: עדיין יש אנשים שבפשיעה שלהם מכתימים את הישוב, אדוני השר.
אחמד טיבי: אנחנו כמנהיגי הציבור דורשים לאסוף את הנשק הזה מהישובים הערבים.
אחמד טיבי: אם השב"כ היה חושד שהנשק הזה מיועד לפגיעה בביטחון המדינה, חמש דקות הנשק לא היה נשאר, לא הוא , לא בעליו ולא הבן דוד של בעליו.
אחמד טיבי: זה טרור פנימי רבותיי.
אחמד טיבי: האיש הזה כאמל ריאן כל הזמן היה אוריינטד לנושא טיפול באלימות אבל הוא נכווה באופן אישי.
אחמד טיבי: הבן שלו נרצח.
אחמד טיבי: לכן שבעתיים יש לו דרייב לטפל בנושא הזה.
אחמד טיבי: לפני שנתיים הדוד שלי נרצח ברמלה, אדוני, בתוך מסגד ועד היום אין לכם קצה חוט.
אחמד טיבי: תחליפו צח"ם, תחליפו חוקרים, אם אתם לא מצליחים להגיע.
ג'מאל זחאלקה: זה דוד שלו.
ג'מאל זחאלקה: אח של אימא שלו.
אחמד טיבי: כמעט כל אחד מכאן יכול להגיד לך שיש מקרה שלא נפתר.
אחמד טיבי: כאשר המשטרה לא פותרת את המקרים, זה לא מרתיע.
אחמד טיבי: הרוצח הפוטנציאלי הבא אומר שאין הרתעה, אין מעצר, אז אפשר לרצוח.
אחמד טיבי: רוב מעשי הרצח באזור שלנו לא פוענחו.
אחמד טיבי: נדמה לי אחד או שניים פוענחו אבל 25 לא פוענחו.
אחמד טיבי: בישוב שלי.
אחמד טיבי: מכובדי השר, להסתפק באמירה שאנשים לא מדווחים לכם, אבל יש היום אמצעים אלקטרוניים.
גלעד ארדן: אני לא מכיר את הטענה הזאת.
אחמד טיבי: זה לא נאמר כאן.
אחמד טיבי: אם רק לאחרונה אין שיתוף פעולה של החברה הערבית, המשטרה יכולה בזיהוי, יש לכם מז"פים מתקדמים.
דוד אמסלם: תגיד יש לנו.
דוד אמסלם: לא רק כמדינה.
דוד אמסלם: כמשטרה.
אחמד טיבי: לא לך.
אחמד טיבי: למשטרה.
אחמד טיבי: יש מז"פים מתקדמים.
אחמד טיבי: אני וכאמל ישבנו עם המפכ"ל.
<כאמל ריאן: כמה פעמים.
אחמד טיבי: ביקשנו פעם אחר פעם אחר פעם לטפל בנושא הפשיעה.
אחמד טיבי: אנחנו קוראים לכם לנקוט ולפעול ולעשות מעשה.
דוד אמסלם: תודה לחבר הכנסת אחמד טיבי.
דוד אמסלם: אני רוצה לציין, חבר הכנסת אחמד טיבי, אתה לא היית בפתיחת הדיון אבל הישיבה הייתה לסקירת המשרד והשר שם שלושה דגשים כאשר אחד מהם הוא הנושא הזה.
דוד אמסלם: בבקשה, אדוני השר.
גלעד ארדן: בקצרה אני אדבר על השיטור העירוני ואז נעבור לנושא עליו דיברו חברי הכנסת וגם האדון הנכבד.
גלעד ארדן: לגבי השיטור העירוני, אמרתי את זה בדיון ואני חוזר ואומר, אפשר לחזור אחורה ל-2009 ולפתוח הכול מחדש ולדבר על משטרה עירונית שכפופה לגמרי לראש העיר אבל מה שיקרה זה שאנחנו ניקח את עצמנו לדיונים אין סופיים, למאבקים אין סופיים, ובינתיים לא ישתנה ולא ישתפר שום דבר במודל שקיים היום ואולי אפילו יורע.
גלעד ארדן: השלטון המקומי, דרך אגב, וגם ראש הממשלה וצוות מאה הימים שהוא הקים, רצו את המודל הזה ובסוף כפשרה נבנה המודל הזה.
גלעד ארדן: המודל הזה של השיטור העירוני פועל כבר ארבע שנים.
גלעד ארדן: על בסיס ארבע השנים שהוא פועל, מחקרים שהמשרד עשה, אבל מחקרים כמו שאתם אמרתם, בצדק, אפשר כך ואפשר אחרת ולא כל אחד סומך עליהם אבל המחקר הכי טוב הוא התגובות של הציבור ושל ראשי הערים כי הם הקליינטים.
גלעד ארדן: ראשי הערים מאוד מאוד מרוצים מהמודל שקיים.
גלעד ארדן: איפה הבעיה.
גלעד ארדן: הבעיה היא, כפי שחברי הוועדה ואתה ציינתם בצדק, שהמודל המימוני מחזק את החזקים ולא עוזר מספיק לחזק את החלשים.
גלעד ארדן: בהקשר הזה לא יכול להיות שתל אביב תקבל מהמדינה איקס שוטרים במימון המדינה, שוטרים תוספתיים כי היא יודעת להעמיד מספר מסוים של פקחים שיהיו צמודים אליהם – מבלי כרגע לדבר על איך מוודאים שסדר העדיפויות של העירייה במה לטפל ירד אל אותו צוות של פקחים ושוטרים – ואילו ערים או ישובים קטנים שאין להם כסף למצ'ינג, גם לא כסף קטן יותר, יישארו מאחור.
גלעד ארדן: לכן בהקשר הזה במודל שהבאתי - ולא אימצתם אותו לצערי אבל אני מקווה שאני אצליח לשכנע אותך בו בהמשך – הכנסתי שם קריטריונים מרכזיים שדיברו על פריפריאליות ועל דירוג למ"ס.
גלעד ארדן: לא על נתוני פשיעה כמשהו מוביל כי נתוני פשיעה יכולים להשתנות בתחומים מסוימים וזה תלוי במשחק הפוליטי לפעמים.
גלעד ארדן: דירוג סוציו אקונומי שמבוסס על הלמ"ס והדירוג הפריפריאלי שמבוסס על המיקום, אלה בעיני קודם כל הנתונים המרכזיים שהמשרד צריך להסתכל עליהם ולהגיד איך אני דואג לכך שיהיה שיטור עירוני במקומות האלה.
גלעד ארדן: תחת העקרונות האלה אנחנו נקיים את הדיאלוג ואני מקווה שנבנה מודל שיתחיל לפעול ולחזק גם את הרשויות החלשות, למרות שאי אפשר לומר שאין רשויות חלשות בשיטור העירוני.
גלעד ארדן: לוד בפנים ויש עוד.
גלעד ארדן: יש מודלים ואני מציע לשאול את ראשי הרשויות.
גלעד ארדן: יש רשויות חלשות שנכנסו והן כבר בתהליך.
גלעד ארדן: אני חושב שלפני שאנחנו מגיעים לחלק נכבד מאלו, בכלל לא צריך שרעננה או תל אביב יקבלו מאתנו.
גלעד ארדן: קודם תן את כל המשאבים שלך היכן שלא יהיה אם לא תיתן.
גלעד ארדן: בקשר למגזר הערבי.
גלעד ארדן: גם אותי מאוד ריגשו הדברים שנאמרו כאן.
גלעד ארדן: באמת ניכר שהם נאמרים מהלב והם נאמרים כלפי כל האוכלוסיות, האוכלוסייה היהודית, האוכלוסייה הערבית.
גלעד ארדן: לפני שאנחנו באים בטענות אל האוכלוסייה הערבית ברור שאנחנו כממשלה צריכים לבוא בטענות קודם כל אל עצמנו ולהסתכל איפה אנחנו לא מצליחים לתת מענה.
גלעד ארדן: המספרים והנתונים מדברים בעד עצמם ואין צורך לחזור עליהם.
גלעד ארדן: דרך אגב, אני קיימתי כבר שניים או שלושה דיונים במשרד עם המשטרה.
גלעד ארדן: ביום חמישי בשבוע שעבר התקיים דיון אצל ראש הממשלה על השיטור בחברה הערבית, דיון של שעתיים ומשהו.
גלעד ארדן: כשאני קיבלתי על עצמי – לא שעשיתי טובה אבל כשהצטרפתי לממשלה – ומוניתי לשר לביטחון פנים, מתוך ניסיוני – למרות שאני צעיר – הגעתי לסיכום עם ראש הממשלה לפני שאני נכנס למשרד ואני בטוח שהסיכום הזה יכובד, בטוח במאה אחוזים כי גם התקשרתי לשר האוצר לוודא תוך כדי המשא ומתן הסיכום הזה בידיעתו ושר האוצר אישר לי שראש הממשלה דיבר אתו.
גלעד ארדן: הסיכום דיבר רק על שני נושאים.
גלעד ארדן: אני דיברתי אז רק על שני נושאים – הנושא הראשון, החברה הערבית ותוספת משמעותית שתורגמה בכסף של מאות מיליוני שקלים כל שנה כי ברגע שפתחת תחנות משטרה שמיועדות לתת שירותי שיטור, אין דרך חזרה אלא אתה צריך כל שנה לתקצב אותן וזה בשוטף.
גלעד ארדן: הנושא השני, נושא הנוכחות ברחובות, שוטרי המקוף.
גלעד ארדן: אלה שני הנושאים.
גלעד ארדן: היה סיכום של תוספת בהבשלה מלאה של חצי מיליארד שקלים לא על חשבון פרויקטים אחרים שהמשרד כבר מושקע בהם כי לא נעצור את ההתעצמות של רשות הכבאות ולא נפסיק את מה שכל הוועדות המקצועיות אמרו שצריך להעצים, אלא תוספת לטובת שני הנושאים הללו.
גלעד ארדן: אני בטוח שהסיכום הזה יכובד ואני מצפה לראות את זה בהצעת תקציב המדינה.
גלעד ארדן: אם במקרה האוצר יתבלבל או מישהו יתבלבל, אני בטוח שהוועדה, כולל חברי הקואליציה, לא יאפשרו לדבר הזה לקרות מבלי שזה יופיע בספרים של תקציב המדינה.
גלעד ארדן: באמת כאן אפשר לדבר וכל נושא הוא חשוב, חינוך חשוב, רווחה חשובה וכולי.
גלעד ארדן: כל נושא חשוב.
גלעד ארדן: ראש הממשלה פעם היה אומר או אומר את זה הרבה פעמים: אל תדברו אתי על איכות חיים, קודם כל דברו אתי על החיים.
גלעד ארדן: צריך לחיות.
גלעד ארדן: כדי לדבר על איכות חיים, צריך לחיות.
גלעד ארדן: כשהאדון הנכבד שאיבד את בנו מדבר, והמספרים הם ברורים, אין ספק שבהקשר הזה, עם כל הכבוד, התקציב יביא גם לחסכון בחיי אדם.
גלעד ארדן: זאת הסיבה שגם אמרתי למשטרה שלא מקובל עלי הקיצוץ של אגף התנועה וההפחתה בניידות שלו.
גלעד ארדן: אין הרבה מקומות, כולל במשטרה, שאתה נוגע במקומות בהם ההבדל הוא בין חיים ומוות.
גלעד ארדן: תוריד יותר נהגים שעוקפים על פס לבן, אתה תציל חיים או שלהם או של מישהו אחר שהיה עתיד לצערנו להרוג.
גלעד ארדן: להרוג.
גלעד ארדן: זאת התוצאה כפי שתיארו כאן חברי הכנסת.
גלעד ארדן: לכן, בהקשר הזה אני לא מטייח ולא מסתיר.
גלעד ארדן: בדיון עם המשטרה על כתבי אישום שמוגשים בגין מעשי רצח – עכשיו אני מסתכל מהצד שלנו כלפי עצמנו – יש פער של עשרים אחוזים.
גלעד ארדן: יגידו אולי חברי הכנסת יותר אבל בנתונים שהוצגו לי על ידי המשטרה יש פער של עשרים אחוזים בפענוח.
גלעד ארדן: כלומר, הגשת כתב אישום, משמעות הדבר פענוח.
גלעד ארדן: מה קורה אחרי כן בבית המשפט, זאת לא תעודת ביטוח ובית המשפט שוקל את הראיות כפי שהוא שוקל אותן.
גלעד ארדן: מבחינת הפרקליטות והמשטרה – והמשטרה היא זו שצריכה לאסוף את הראיות ולגבש את כתב האישום – יש פער של עשרים אחוזים בין הפענוח של מעשי רצח בחברה הערבית לבין פענוח של מעשי הרצח של יהודים.
גלעד ארדן: דרך אגב, ההערה שהייתה כאן היא נכונה.
גלעד ארדן: החברה הערבית סובלת קודם כל.
גלעד ארדן: אתה רואה את מספר ההרוגים בתאונות דרכים ובמעשי רצח אבל כמובן זה גם מגיע אל הישובים היהודים.
גלעד ארדן: אין כאן הבדל, זה לא שמישהו משקיע יותר במקום אחד.
גלעד ארדן: היסטורית זה מה שקרה, עובדתית זאת הסיטואציה ואני אומר עוד פעם שבשנים האחרונות כן היו תוספות בהקשר הזה וכן נעשתה עבודה וכן נפתחו אותם אורגנים שהוזכרו כאן.
גלעד ארדן: אנחנו מאוד מאוד רחוקים עדיין משוויון בהקשר הזה וצודקים חברי הכנסת.
ג'מאל זחאלקה: מה עם הפשע המאורגן כבוד השר?
ג'מאל זחאלקה: זה המשקל הכבד.
דוד אמסלם: חבר הכנסת זחאלקה, אנחנו חייבים לסיים את הדיון.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו רוצים לשמוע הבטחות בעניין הזה.
דוד אמסלם: אם אתם רוצים, נעשה עוד דיון כי הנושא הוא מאוד מאוד חשוב.
גלעד ארדן: אני מציע להזמין את אנשי המשטרה לעוד שבועיים-שלושה ולעסוק בנושא הזה.
ג'מאל זחאלקה: אפשר לקיים דיון בפגרה.
דוד אמסלם: בפגרה אני משתדל בגלל עובדי הכנסת לא להטריד אותם.
דוד אמסלם: מיד אחרי הפגרה.
אחמד טיבי: השר רוצה לענות לג'מאל במשפט אחד.
גלעד ארדן: אני מסיים תוך דקה.
גלעד ארדן: אני קיבלתי סקירה מקיפה על פרשה 512 ביחידה 433.
גלעד ארדן: פעם תלמדו אותי למה קוראים ליחידה 433.
<משה ברקת: ארבע יחידות ארציות שהתאחדו לכלל יחידה אחת.
<משה ברקת: פלוס 33.
גלעד ארדן: קיבלתי סקירה על פרשה 512 וגם המשטרה עצמה מודעת לכך, כפי שציינת, שההעמדה לדין כפי שבעזת השם תקרה בקרוב של רוב ארגוני הפשע, ראשיהם, יכולה להביא למצב שהוואקום הזה, ייכנסו אליו, וכבר כנראה נכנסו, ארגוני פשע שפחות חשו את המשטרה נושפת בעורפם.
גלעד ארדן: לכן בהקשר הזה גם המשטרה ואני כמי שנושא באחריות המיניסטריאלית לתפקוד שלה, נקיים סדרת דיונים.
גלעד ארדן: אני לא בא להיכנס עכשיו ולתת הסברים למה יש יותר קושי או פחות קושי.
גלעד ארדן: אני חושב שכל מי שיחשוב שתי דקות בשקט עם עצמו יבין שכאשר פחות שוטרים ערבים עובדים במשטרה וגם אם תדברו על הנוכחות בחוץ, נוכחות בפנים כחלק מהקהילה והאוכלוסייה, שירות עבודה של שוטרים גם מהמגזר הלא יהודי, ברור שאלה דברים שכן מאפשרים לפצח ארגוני פשיעה יותר מאשר נעשה בחברה היהודית.
גלעד ארדן: עוד פעם, האחריות היא שלנו קודם כל ושלי, ויינתן דגש רב מאוד.
גלעד ארדן: כפי שאמרתי, אחד משני הנושאים המרכזיים שאני מקדיש בכהונה שלי אלה שירותי השיטור שצריכים להינתן בחברה הלא יהודית ואני אהיה כאן, אתם תהיו כאן ואני אבחן על התוצאות.
דוד אמסלם: תודה רבה כבוד השר.
גלעד ארדן: תעזרו לי עם התקציב.
ג'מאל זחאלקה: קיבלת הבטחה.
ג'מאל זחאלקה: ראש הממשלה בוודאי ממלא את הבטחתו.
גלעד ארדן: התחייבות.
גלעד ארדן: לא הבטחה.
דוד אמסלם: אני רוצה להודות לך, לרותם ולכל צוות המשרד.
דוד אמסלם: תודה לכם.
דוד אמסלם: אני גם מתחבר למה שאמר חבר הכנסת טיבי.
דוד אמסלם: נתאם יחד אתי במסודר ונבנה לנו שעתיים מועילות.
דוד אמסלם: את גם תאמרו לי מי אתם חושבים הגורמים שצריכים להיות כי שווה לקיים דיון רק על הנושא הזה בניחותא ואכן נקדיש לו את הזמן.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא ציון עשר שנים לעקירת יישובי גוש קטיף וצפון השומרון - התקדמות גורמי התכנון בהקמת יישובי המפונים בגוש קטיף.
דוד אמסלם: קיבלתי מכתב מחמוטל שפירא.
<חגית ירון: היא יצאה.
<חגית ירון: אני כאן במקומה.
<לאה קריכלי: יש להם יום כנסת.
דוד אמסלם: אני רואה שכל היוזמה היא בתיאום עם יושב ראש הכנסת והנושא נדון בכל הוועדות.
דוד אמסלם: אני באופן אישי מאוד שמחתי ושמח לארח אתכם לדיון בנושא הזה.
דוד אמסלם: לפני שאני מעביר לכם את רשות הדיבור בכל הנושאים שאתם רוצים להעלות, גם מעבר לנושא שרשום כאן, הייתי רוצה לתת את רשות הדיבור קודם כל לחברי וידידי חיים.
דוד אמסלם: הדיון מבחינתנו מתוכנן להיות עד שעה 14:00 כי אז יש לנו כבר דיון אחר במקום אחר.
חיים ילין: כבוד היושב ראש וחברים נחמדים.
חיים ילין: נמצא כאן דני מורביה שהוא ראש המועצה האזורית לכיש שקלט מפונים.
חיים ילין: אני לא רוצה לדבר על הצד הפוליטי כי על הצד הפוליטי אני אנאם היום בכנסת.
חיים ילין: תמיד אמרתי שיש להתנתקות עוד קונוטציות - יש התנתקות, יש פינוי ויש גירוש.
חיים ילין: כל אחד קורא לזה בשם משלו ועושה זאת לפי המפלגה שלו.
<קריאה: יש עקירה.
חיים ילין: כל אחד לפי מפלגתו בא ובוחר את השם שמתאים לו.
חיים ילין: אני דווקא חושב שלא צריך להביא את זה לצד הפוליטי.
חיים ילין: אני חושב שצריך להביא את זה למקום של הכאב, להזדהות עם הכאב ולהבין מה בדיוק עבר על האנשים שנעקרו מבתיהם.
חיים ילין: אני אומר את הדברים האלה כי תמיד מאשימים שבעקבות המהלכים האלה, עכשיו המצב הביטחוני כפי שהוא אבל אנחנו מחמיצים את העיקר שהוא האנשים, בני אדם.
חיים ילין: אני רוצה לדבר על הצד האנושי, על הצד של הקהילות.
חיים ילין: במקום שהקהילות היו מאוחדות, למרות הכאב לעזוב את השורשים שלהם, את מה שהם בנו, ומי שבנה יודע מה המשמעות כי מי שלא בונה, מי שגר בעיר וקנה את הדירה ולא בנה אותה במו ידיו, לא מבין מה המשמעות.
חיים ילין: דרך אגב, זה מתסכל כל תושב שנמצא בפריפריה שצריך להסביר את מה שאני מסביר עכשיו.
חיים ילין: זה מתסכל כשלא מבינים.
חיים ילין: דווקא החיבור הזה האנושי הוא החיבור שלדעתי אנחנו חייבים להביא אותו.
חיים ילין: אני לא קראתי לזה התנתקות, לא פינוי, לא עקירה ולא גירוש כי בתוך המצוקה הזאת היה צריך להמציא את הגלגל מחדש או לנסות לגלות אותו.
חיים ילין: אוזן שמע אותי לא מעט ואני קראתי לזה התחברות.
חיים ילין: למרות שלא כולם יסכימו אתי, אבל אני הלכתי על הדוקטרינה הזאת, על התפיסה הזאת ואני ממשיך אתה כי אני חושב שעם ישראל צריך להיות מאוחד.
חיים ילין: אם העקירה הזאת נעשתה כדי שאנחנו נהיה יותר מאוחדים, שילמנו מחיר יקר אבל המחיר הטוב שאנחנו יכולים לקבל הוא שהעם יהיה יותר מאוחד ושהוא יהיה קרוב אחד לשני.
חיים ילין: לדעתי זאת המשימה שלנו.
חיים ילין: כששואלים אותי מה המשימה הציונית – ואמרתי את זה גם בניצן עת הייתי שם – היום של מדינת ישראל, האמינו לי, זה לא עוד בית או עוד ישוב אלא לאחד את עם ישראל כי עוד בית ועוד ישוב לא יביא לאחדות עם ישראל.
חיים ילין: אם אנחנו לא נהיה מאוחדים, אנחנו לא מזמן גם היינו בצום ולא סתם צום, העם הזה לא בקירות, לא במבנים, לא בבניינים, אם הוא לא יהיה מאוחד, לא יהיה עם.
חיים ילין: אני חושב שאם כולנו נצליח להבין את זה גם בכנסת ישראל, נצליח להרים את העם הזה לסולמות ולמקומות אחרים לחלוטין.
חיים ילין: כראש מועצה אזורית אשכול קלטתי מפונים של עצמונה ובני נצרים, את חלקם, והקמנו ישובים.
חיים ילין: בדצמבר 2010, למרות כל הדוחות – ואני אומר את זה כאן בגלוי - כל המתיישבים היו ביישובי הקבע.
חיים ילין: כולם בלי יוצא מן הכלל.
<קריאה: אני הראשון, הייתי ב-2010.
<קריאה: כולם היו ב-2012.
<קריאה: בואו נדבר על המספרים הנכונים.
חיים ילין: בדצמבר 2010 יישובי נווה ובני נצרים הוקמו.
חיים ילין: עוד לפני כן כבר עברו לשם כמה אנשים במבצע אכלוס שלמדנו מההתנחלויות איך מביאים עשר משפחות לבני נצרים, משפחות צעירות שזכו להיות שם עוד לפני שהיישוב הוקם, ואני לא רוצה לדבר כי נמצאים כאן נציגי משרד הפנים והתכנון.
חיים ילין: אני כבר לא יודע אם זה משרד הפנים או זה משרד האוצר.
חיים ילין: היתרים וטופס 4 זה לא היה משהו שאנחנו כל כך עבדנו עליו קשה.
חיים ילין: לדעתי הבירוקרטיה יחד עם האמירה שדי לסבל, חייבים בית קבע וחייבים ישוב קבע, זה הדבר שהנחה.
חיים ילין: לכן הרבה מהבעיות נבעו מבעיה סטטוטורית אבל מעל המנהיגות המקומית שהתחברה לתושבים והיכן שלא היה חיבור בין המנהיגות המקומית לבין המועצות לבין התושבים, שם היה הקרע.
חיים ילין: זאת אומרת, אותם אנשים שילמו פעמיים את המחיר.
חיים ילין: שילמו מחיר של עקירה והתשלום השני היה כי לא היה מקום שיחבק אותם, שיבין אותם ושיהיה אתם.
חיים ילין: היום כבוד היושב ראש, תדע שאנחנו מטפלים – וזאת סוגיה לא פשוטה – כאשר מגיע אלי מפונה ימית, אבל אין כתובת.
חיים ילין: לא משנה מה יסוכם, אבל מה שצריך לצאת מכאן בסופו של דבר ולא באמירה פוליטית – אני מבקש מכם – אלא באמירה שבאה ומחבקת, שצריכה להיות כתובת.
חיים ילין: אם לא תהיה כתובת, מפונה, מגורש, כל שם שלא תתנו, יישאר כזה כל החיים, בלב, בפנים.
חיים ילין: אם אנחנו לא נקבל תקני עובדים סוציאליים ברשות המקומית ואם לא נקבל את כל העבודה שאנחנו צריכים לבצע, שראשי הרשויות צריכים לבצע, לא יהיה את המקור וישכחו את כולם.
חיים ילין: הבעיות לא נעלמות אלא הן מתחלפות.
חיים ילין: ככל שהזמן עובר אנחנו חושבים שפתרו את הבעיה, אבל נוצרת בעיה חדשה.
חיים ילין: לכן אני אומר שאם אנחנו נצא מכאן – אחרי שנשמע את כולם כבוד היושב ראש – אבל אתה תבוא ותגיד שיש כתובת ומי הכתובת אליה כל המפונים יכולים לפנות או דרך ראשי הישובים או דרך ראשי המועצות, אני חושב שאנחנו לפחות נסיק את המסקנה וניתן את תשומת הלב הראויה שמגיעה לאותם אזרחים מדהימים שחלקם, אתם לא יודעים, יושבים כאן והם פונו גם מימית, הלכו מתוך ציונות לחבל עזה ופונו גם משם פעמיים.
חיים ילין: לכן, אם אתה תהיה הכתובת, כבוד היושב ראש, אנחנו נברך על כך.
דוד אמסלם: אני בוודאי תמיד אשמח להיות הכתובת לכל נושא.
חיים ילין: הכוונה לוועדה.
דוד אמסלם: כמו שציינתי בפתיח, עת קיבלתי את הבקשה לזימון הוועדה, אני מאוד שמחתי.
דוד אמסלם: אני נרתם לעניין הזה בכל רמ"ח אבריי בכל נושא שאתם תבקשו אבל בעיקר אני רוצה לשמוע אתכם.
דוד אמסלם: בדרך כלל בדיונים אצלי חברי הכנסת אוהבים לדבר, וזה בסדר.
חיים ילין: משלמים לנו לפי מילה.
דוד אמסלם: אבל כאן באמת אני רוצה לחרוג ממנה
דוד אמסלם: גי ואני רוצה לשמוע דווקא אתכם ומה אנחנו יכולים לעשות עבורכם, המעט אותו אנחנו יכולים לעשות.
עליזה לביא: לזה באנו אדוני.
עליזה לביא: לא באנו לדבר אלא באנו לשמוע ולכבד.
דוד אמסלם: נתחיל עם דני מורג, ראש מועצת לכיש ואחרי כן תנו לי רשימה מוסדרת ביניכם.
דוד אמסלם: תזכרו, בשעה 2:00 אני צריך ללכת לדיון אחר.
<דני מורביה: קודם כל, שלום לכולם.
<דני מורביה: אני אתחיל עם סיפור כרמי קטיף, ישוב אצלי במועצה, ישוב צמוד לישוב אמציה.
<דני מורביה: ישוב כרמי קטיף - שלב א' עם שישים מגרשים כאשר 26 מהם הם קהילתיים ו-34 מגרשים של 700 מטרים שמבחינה תכנונית אפשר לבנות ב-700 מטרים בית פלוס שני צימרים.
<דני מורביה: נכון להיום מבחינת היתרי בנייה התושבים שלי לא יכולים לבנות את בתיהם מאחר ומינהל מקרקעי ישראל לא חותם על ההיתרים.
<דני מורביה: יש עניין של הקניין ויש עניין של התכנון.
<דני מורביה: מבחינת תכנון, כאשר המינהל חתום על התב"ע, אין בעיה.
<דני מורביה: מבחינת הסכמים שנעשו בעבר, יש איזה שינוי שאמר שתהיה הפרדה בין ה-500 לבין ה-200 בתב"ע אין את זה.
<דני מורביה: לשנות תב"ע, נמצא כאן עלי פורטי, לוקח בערך שנתיים.
<עלי פורטי: תלוי.
<דני מורביה: כמה הכי מהר?
<דני מורביה: נתפוס אותך במילה.
<עלי פורטי: הכי מהר, חצי שנה.
<אבי פרחן: קיבוץ מפלסים, אור הנר וכרמיה קיבלו תב"ע תוך שבועות.
<אבי פרחן: תנו להם הרחבות על חשבון תקציבי ההתנתקות.
<דני מורביה: קיבלו תב"ע תוך שבוע.
<אבי פרחן: כן.
<אבי פרחן: אריק שרון עשה את זה כדי לקלוט את העקורים במשך שנתיים.
<אבי פרחן: אפשר לעשות את זה באותה שיטה.
דוד אמסלם: אבי, הוא התכוון שאולי לדואר לקח שבוע להגיע.
<דני מורביה: הרעיון הוא איך מחברים את שני הגופים ומוצאים פתרון.
דוד אמסלם: דני, כתוב לי מכתב מפורט בנושא הזה.
דוד אמסלם: זה לא במנדט של הוועדה הזאת אלא זה במנדט של ועדת הכלכלה, אבל אני אדאג לדבר עם איתן כבל כדי שיקיים דיון בנושא הזה.
דוד אמסלם: אני מניח שהנושא הזה הוא לא רק שייך אליכם אלא יש כאן בעיה קצת יותר רחבה.
דוד אמסלם: עליזה ביקשה לומר משפט אחד כי היא צריכה לצאת ואחריה נאפשר גם ליוגב לומר משפט כי גם הוא צריך לצאת.
דוד אמסלם: אחרי כן נתקדם עם החבר'ה.
דוד אמסלם: גם חיים יוצא.
דוד אמסלם: אני נשאר אתכם עד הסוף.
<חגית ירון: אני רוצה להודות לחיים שהיום כבר לא משמש כראש מועצה אבל כן היה ראש מועצה עת נקלטו המפונים וכוועד מתיישבי גוש קטיף אני רוצה להודות גם לחיים וגם לדני שיושב לידי ולראשי המועצות האחרים שלא נמצאים כאן על העבודה שעשו בקליטתנו.
דוד אמסלם: אני הכרתי את חיים כאן בכנסת לפני כחודשיים.
דוד אמסלם: באמת, הוא איש נפלא, איש חם, איש שהפתיע אותי בנכונות ובתרומה שלו וברגש שלו.
<אבי פרחן: להזכיר לך, חיים קלט גם את עקורי ימית ביעילות ובמהירות.
חיים ילין: אני פורש בשיא, חברים.
עליזה לביא: חיים, חבר מפלגתי, איש יקר ואני מאוד שמחה שהוא הצטרף למפלגת יש עתיד.
עליזה לביא: היה חשוב לי – בין כל ישיבות הוועדות – לבוא ולהודות לך אדוני היושב ראש על עצם קיום הדיון כאן.
עליזה לביא: יהיה לזה המשך גם היום במליאה.
עליזה לביא: עשר שנים של התבוננות ומחשבה.
עליזה לביא: אנחנו נמצאים אחרי ט' באב, יום שלכולנו הייתה הזדמנות גם לחשוב בכלל על מציאות חיינו.
עליזה לביא: רק הלילה ראינו בדרך לא דרך – ואי אפשר עכשיו לבוא ולהאשים ממשלה ששייכת לשמאל, מבלי שניכנס לדיון מה היה ומה לא היה אבל איך מבצעים ואיך עושים ומה עושים, ושוב חיילים, ושוב אזרחים, ושוב אישון לילה – כנראה לא למדנו כלום בעשר השנים האחרונות.
עליזה לביא: היה לי חשוב מאוד לעצור את הפעילות שלי היום ולבוא וקודם כל לומר לכם שאני מצטרפת לדברים של יושב ראש הוועדה.
עליזה לביא: יש לכם כתובת.
עליזה לביא: רבות נעשה אבל עוד צריך להיעשות לאחיזה בתוך החברה הישראלית וגם ללמוד ולהבין את הטיפול הפחות טוב שהיה, או הלקוי, בחלק מהמקרים, לאו דווקא בגלל שמדינה לא עשתה או לא נתנה אלא גם על שיתופי פעולה.