GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: ואני גם חושב שבהנחיות שלכם.
דוד אמסלם: בגלל שאני בא גם מזווית הקרקע, כרגע מבחינת ממ"י, שלא יושב כאן.
דוד אמסלם: בעסק הזה צריך להיקבע גם – למרות שזה לא ברמת המתאר – סל שירותים עם מחירים מסוימים למשתמש.
דוד אמסלם: כי לא יכול להיות שמישהו בא לחוף בגלל שאין לו לאן ללכת, אבל כשהוא רוצה לקנות ארטיק לימון אומרים שזה עולה 20 שקל.
דוד אמסלם: ולכן צריך כאן, גם ברמת המתאר, לתת את הצ'רטר לעיריות להשכיר את המבנים, אבל גם להנחות אותן שיש סל מוצרים שהם בפיקוח.
דוד אמסלם: אם מישהו רוצה לאכול עם אשתו לוקוס באיזו מסעדה – שישלם כמה שהוא רוצה.
דוד אמסלם: אבל את הבמבה, הביסלי, הדברים הקטנים, שההורה שבא עם הילדים הקטנים, חמישה-שישה ילדים...
דוד אמסלם: בדרך כלל זה הולך ביחד, מי שבא לחוף הים בדרך כלל זה משפחה ברוכת ילדים שאין לה כסף.
דוד אמסלם: לכן זה צריך להיות במסגרת ההנחיות, אמנם לא של התמ"א, אבל צריך להאיר את עיניהם של המינהל בעניין הזה.
דוד אמסלם: דרך אגב, אתם גם צריכים להסדיר את המצב הקיים.
דוד אמסלם: יש היום מצב קיים ואתם לא יכולים להתעלם ממנו, ואתם צריכים להתייחס במסגרת התמ"א למצב הקיים היום.
דוד אמסלם: הדבר האחרון שאני רוצה לומר הוא שלפי תפיסתי והבנתי, ואני התייעצתי גם עם חלק מחברי הוועדה, הנושא של תכנית מתאר לא יכול להישאר ביניכם לבין הוות"ל לבין הממשלה.
דוד אמסלם: אני אישית חושב שזה צריך לבוא לכנסת, ואני כבר ביקשתי מתומר, היועץ המשפטי שלנו, ליזום הצעת חוק שכל תכנית מתאר ארצית תבוא לאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה.
דוד אמסלם: אנחנו רוצים להיות חשופים אליה, אנחנו רוצים לדעת מה קורה, וגם צריכים להבין שחבר הכנסת בא מזווית אחרת.
דוד אמסלם: הוא לא בא מהזווית של השר, הוא בא מזווית של הציבור נטו.
דוד אמסלם: הוא לא רואה את המשרד שלו והוא לא רואה שום דבר, הוא רואה את המשתמש בקצה.
דוד אמסלם: לכן אנחנו ניזום הצעת חוק כזאת, ככה שאתם גם לא תכתבו הערה – אני מדבר כרגע על הגברת שוורץ – שאתם מבקשים שאנחנו לא נתערב.
דוד אמסלם: אנחנו נתערב במה שאנחנו רוצים, אני אתערב בכל דבר שאני רוצה וחושב, וכמובן שאני מתייעץ גם עם חבריי בוועדה וכשיש להם נושא שבו הם חושבים ככה אז אנחנו מכנסים את הוועדה.
דוד אמסלם: אנחנו בעזרת השם נוביל את החוק הזה, בשם הוועדה ובשם כולנו, שכל תכנית מתאר ארצית תיחשף בפני חברי הוועדה והם יעירו את הערותיהם.
דוד אמסלם: דרך אגב, מותר להם גם להעיר לכם וגם לשנות לכם את התכנית, כי כמו שאמרתי, השכל לא יושב רק אצלכם.
דוד אמסלם: אני מודה לכולם על ההשתתפות.
דוד אמסלם: יום טוב.
נאוה בוקר: חברים, צהרים טובים, שלום לכולם, אני שמחה לראות כאן את נציב הכבאות שחר איילון, מפקד מחוז דרום במשטרת ישראל, יורם הלוי, מפקדי המחוזות – מחוז דרום בכבאות משה סויסה, מחוז חוף דני חנניה, ועוד רבים נוספים.
נאוה בוקר: היום אנחנו נדון בשני נושאים והדיון יתחלק לשניים: הנושא הראשון הוא המשך הדיון מהישיבה הראשונה, זה נושא שיתוף-הפעולה בין המשטרה והכבאות וההצלה; הנושא השני יעסוק ביצירת קווי חיץ בין היערות ליישובים כחלק מהפעילות למניעת דליקות.
נאוה בוקר: אני מבינה שיש שיתוף פעולה בין גורמים רבים בחלק מאזורי הארץ, והוא מוכיח את עצמו.
נאוה בוקר: אנחנו רוצים לראות כיצד ממסדים שיתוף פעולה כזה בכל הארץ.
נאוה בוקר: אני אשמח אם תוכלו להביא סוגיות או בעיות שאנחנו, כמחוקקים, נוכל לקדם, וכל אחד מהיושבים לשולחן הזה יכול לסייע.
נאוה בוקר: החל מהיום המטרה של הדיון הזה היא תקשורת פתוחה ויעילה בין כולנו.
נאוה בוקר: במקומות מסוימים אנחנו יודעים שנוצרות בעיות בשיתוף הפעולה בין הגורמים השונים בזמן שריפות, והמטרה שלי היא להגיע לפתרון שייצור תיאום מרבי בין הגופים.
נאוה בוקר: אנחנו חייבים ליצור מערכת שמתפקדת בזמן חירום כמו מכונה משומנת, בלי תקלות ובלי שיבושים, רק כך לדעתי נוכל לצמצם את כמות אירועי השריפות, ההצתות המכוונות, ונצמצם ככל האפשר את הפגיעה בגוף, בנפש, בטבע וברכוש.
נאוה בוקר: אני רוצה להתחיל מהמודל שבעיני הוא מדהים, יורם ומשה, שני מפקדי המחוזות.
נאוה בוקר: אני מבקשת ממפקד מחוז דרום במשטרת ישראל, ניצב יורם הלוי, להציג בפנינו את אופן שיתוף הפעולה וכיצד ניתן להתאים אותו וליישם אותו במחוזות האחרים.
נאוה בוקר: בבקשה.
<יורם הלוי: צהרים טובים, שאלו אותי בחוץ מה כל השוטרים האלה עושים עם כל הפורום הזה, אז אנחנו בהחלט התבקשנו להציג מודל שלמעשה האחריות הטריטוריאלית היא שלנו, של משטרת ישראל, אבל האחריות המקצועית – כל אחד בתחום שלו.
<יורם הלוי: יש פה מודל של שיתוף פעולה מצוין בין משטרת ישראל במחוז הדרומי לבין הכבאות במחוז הדרומי, כשהוא מתחיל בקשר רציף בכל ימות השנה, באירועים מאוד-מאוד רחבים, אם להתייחס ל"צוק איתן" או ל"עמוד ענן", אירועים מאוד מורכבים, שיצרנו מודל עבודה יומיומי שבא לידי ביטוי דווקא בתחום המקצועי של כבאות והצלה.
<יורם הלוי: אייל, רע"ן מבצעים, יציג את המודל.
<יורם הלוי: יש פה שיתוף פעולה לא רק עם כב"ה, עם כלל הגורמים.
<יורם הלוי: אנחנו נציג את היתרונות והחסרונות של כל אחד.
<יורם הלוי: זה חלקנו במעמד הזה.
<יורם הלוי: בבקשה, אייל.
<אייל אזולאי: צהרים טובים, אני ראש ענף מבצעים של מחוז דרום.
<אייל אזולאי: מחוז דרום הוא 66% משטח מדינת ישראל, שטח נרחב מאוד, ויש הרבה מאוד רשויות מקומיות, בעיקר מועצות אזוריות – בהקשר של השריפות יש לזה משמעות – הרבה מאוד חורש טבעי ויערות, למרות שזה אזור הדרום.
<אייל אזולאי: זה נשמע פחות הגיוני למי שלא מכיר, היער הגדול ביותר הוא יער יתיר, שנמצא בשטח מחוז הדרום.
<אייל אזולאי: הצתות חורש באופן זדוני יש גם על בסיס של רשלנות, ונראה את זה, אבל יש גם פוטנציאל של פח"ע, משום שהאזורים שאנחנו מדברים עליהם הם בסמיכות לקו התפר המזרחי.
<אייל אזולאי: ריבוי הרשויות והיעדר תיאום הקשה בעבר על התמודדות יעילה עם אותן שריפות.
<אייל אזולאי: מפקד מחוז דרום, ניצב יורם הלוי, וממ"ז דרום של כב"ה, משה סויסה, כבר בסוף 2013 החליטו שהחל מקיץ 2014 יוקם כוח משימה משולב, ואנחנו מציגים אותו, הוא נקרא "חורש דרום".
<אייל אזולאי: במחוז הדרום יש לנו מספר מודלים משולבים.
<אייל אזולאי: אנחנו כמובן נציג היום את "החורש הדרומי".
<אייל אזולאי: על מנת להכניס את כולם לעניינים – תזכורת כואבת לאירוע הבולט והעיקרי – נראה פה סרטון קצר של אסון הכרמל.
<אייל אזולאי: (מוצג סרטון על אסון הכרמל)
<אייל אזולאי: כמו שראיתם – זה הכניס את כולם לאווירה – בסך הכול אנחנו מדברים על לפני חמש שנים.
<אייל אזולאי: על בסיס האירוע הקשה הזה, שאפשר ללמוד ממנו הרבה, ותוצאות מסקנות הוועדה, כשראיתם פה את העיקרים שלה, כל ארגון עשה את הדברים, אבל תמצתנו פה, בהקשר של הדיון הזה, את התחומים העיקריים שיישמנו במודל.
<אייל אזולאי: קודם כול, מבחינת פו"ש – פיקוד ושליטה – זה על-פי דין באחריות משטרת ישראל.
<אייל אזולאי: כל גופי ההצלה בתחומי האחריות של משטרת ישראל לצורך הקמת חפ"ק אחוד, יצירת תמונת מצב עדכנית, דבר שראיתם שם שהיה בעייתי.
<אייל אזולאי: מבחינה טכנולוגית – בשריפת הכרמל כל ארגון במדינת ישראל עבד עם מערכות קשר שונות, וזה כמו "מגדל בבל", כל אחד מדבר בשפה שלו.
<אייל אזולאי: מערכת ה"ניצן", היום היא כבר חלק מוטמע וכל ארגון יודע על מה מדובר, זה בעצם השפה.
<אייל אזולאי: היום מפקד משטרה יכול לדבר עם מפקד הכיבוי או עם מד"א, או עם כל גורם חירום והצלה אחר.
<אייל אזולאי: מבחינת התנועה – כל ההיערכות המתואמת, מצד אחד למנוע מאזרחים להיכנס או אפילו מגופי חירום, כמו אותו אוטובוס, לא לתת לו להיכנס, ומצד שני לאפשר הזרמה מהירה מאוד של כוחות כיבוי והצלה.
<אייל אזולאי: כל התחום של אוכלוסייה – פינוי אוכלוסייה, שמירה על יישובים – אני מזכיר לכם, ראינו אז בתמונות, כולכם ראיתם, יישובים ואנשים שמחליטים להתפנות, מחליטים לא להתפנות, מה קורה עם הרכוש – גם זה קיבל מענה.
<אייל אזולאי: כל הנושא של אמצעי שליטה – היחידה האווירית והשליטה של המסוק וסנכרון בין כל המערכות – אנחנו נמצאים במקום אחר לגמרי.
<אייל אזולאי: בסך הכול המודל עצמו, שהכריז עליו מפקד המחוז ב-2013, זה חיבור של גופים שעובדים בשגרה.
<אייל אזולאי: אין פה גופים חדשים, זה רק חיבור שלהם – משטרה, כיבוי והצלה, קק"ל, רט"ג, חברת החשמל, צה"ל, כשבצה"ל זה יחידות צה"ל השונות, יש פה בעיקר יחידה אווירית של פיקוד דרום, זרוע היבשה, שב"כ, נתיבי ישראל, רשויות מקומיות.
<אייל אזולאי: כל גוף שיש לו קשר ישיר או עקיף לתחום הזה של השריפות.
<אייל אזולאי: הרעיון המרכזי זה היתרון היחסי של כל גוף שהוא מביא אתו.
<אייל אזולאי: אם זה משטרה, זה הידע והניסיון בפיקוד על אירועים גדולים, הפריסה הרחבה שלה, התגובה של 24/7, הסמכויות שניתנו לה בחוק, הכרת השטח והמאפיינים וההגדרה על-פי דין של פיקוד ושליטה.
<אייל אזולאי: בסופו של דבר המשטרה לצורך העניין היא בעלת הבית באירועים על כלל הגופים שנוטלים חלק בדבר הזה.
<אייל אזולאי: כיבוי והצלה, שהם הגורם העיקרי כמובן בשריפות – זה הגורם המקצועי שבא ונותן את תמונת המצב, נותן את ההנחיות, מכיר את השטח ויודע לעבוד מול טייסת הכיבוי החדשה שהורחבה.
<אייל אזולאי: קק"ל – אומנם הם לא גוף הצלה בהגדרה, אבל יש להם היכרות מעמיקה עם היערות שבאחריותם, הם גורם - - -
<דוד אריאלי: יש להם כבאיות.
<אייל אזולאי: יש להם אמצעים, יש להם תצפיות בשטח – מגדלי התצפית – והם יכולים לעשות עבודה גדולה מאוד, אנחנו תיכף נראה.
<אייל אזולאי: רט"ג – על אותו משקל כמו קק"ל.
<אייל אזולאי: צה"ל – כל הנושא של שטחי האש, יכולת תגובה מהירה.
<אייל אזולאי: היום זה מוטמע בצה"ל בכל אימון, יש לו אמצעים בסיסיים למתן מענה ראשוני לאירוע.
נאוה בוקר: איך שיתוף הפעולה עם צה"ל?
<אייל אזולאי: תיכף אני אגע בזה, אנחנו נרחיב.
<אייל אזולאי: זה לגבי היתרון היחסי של כל אחד, אנחנו תיכף ניגע באופן פרטני בכל גורם.
<אייל אזולאי: רשויות מקומיות – זה כל ההקשר של האוכלוסייה, חלילה באירוע חריג.
<אייל אזולאי: לדוגמה האירוע שהיה ב-2014, של שריפה ביער להב, כשהיה צריך לפנות את קיבוץ להב – מי שמכיר הוא ממש בלב לבו של היער – ראש מועצת בני שמעון הגיע לחפ"ק עם הצוותים שלו ועזרו לפנות את התושבים.
<אייל אזולאי: בסנכרון הזה אף אחד לא נפגע.
<אייל אזולאי: הרעיון המבצעי של המודל אומר שהדרך הטובה ביותר לטפל בשריפה היא למנוע אותה.
<אייל אזולאי: זה סלוגן ידוע של כב"ה, אנחנו משתמשים בו.
<אייל אזולאי: הרעיון הוא שרוב ההשקעה היא כמובן בפעילות טרום האירוע.
<אייל אזולאי: המטרה היא בכלל לא להגיע לאירוע.
<אייל אזולאי: זה עיקר המודל.
<אייל אזולאי: היה וקרה אירוע, אז גם הטיפול בו יהיה הטוב ביותר ומשולב.
<אייל אזולאי: הפעילות המקדימות כדי למנוע את האירוע – קודם כול, על-פי המודל הגדרנו את השותפים, מי השותפים הרלוונטיים כמו שהצגנו; לימוד והבנת השטח; מיפוי מוקדים; יצירת שפה משותפת שנבין על כל אחד, במיוחד במקומות שהם שטחים פתוחים, שאין בהם יישובים; חידוד תחומי אחריות בין הגופים; פתחנו קבוצת ווטסאפ.
<אייל אזולאי: הווטסאפ הזה נראה כאילו פשוט, אבל זה מדהים היכולת שלו.
<אייל אזולאי: היום יש לנו ווטסאפ עם כולם, עם כל גורמי הכיבוי, כל הרב"שים, כל הקב"טים, אפילו הטייסים של מטוסי הכיבוי.
<אייל אזולאי: זה משהו מדהים, הרי זה לא משהו מסווג.
<אייל אזולאי: אחד רושם "יש שריפה", ולא משנה מי, הוא יכול להיות סייר שדות, הוא יכול להיות קב"ט, הוא רושם "אני רואה שריפה", זה מדהים איך בשנייה אחת זה עובר לכלל הגורמים וכל אחד יודע את סדר הפעולות האוטומטי בלי שיגידו לו אפילו.
<אייל אזולאי: המשך הפעילויות המקדימות: קביעת תהליכי עבודה בשפה משותפת בין כלל הגורמים; הכנת תוכנית עבודה סדורה, שגם כתבנו אותה יחד וגם הבאנו אותה לאישור תוכניות, כמו פקודת מבצע, למפקד מחוז דרום של משטרת ישראל וגם לכב"ה.
<אייל אזולאי: אישרנו אותה ואנחנו עובדים לפיה ומחויבים לה; יש הפקת לקחים כל הזמן – כל אירוע חריג שקורה אנחנו מתחקרים ורואים אם עבדנו בסדר, איפה היו הפערים ומתקנים לאירוע הבא.
<אייל אזולאי: זה הרעיון המבצעי של המודל.
<אייל אזולאי: מבחינת מיפוי – כמו שאתם רואים, מפת הדרום, אפשר לראות שרצף היערות והחורש הוא בצפון, מאזור יער שחריה, אזור בא"פ לכיש, יער אמציה, מטווח 81 – מטווח של צנחנים – באח 35, יער דבירה, יער להב ויער יתיר.
<אייל אזולאי: שימו לב שכל היערות האלה והחורשות נמצאים ממש בסמיכות לתפר המזרחי.
<אייל אזולאי: כל הסיפור של הצתות, כל התנועה של השוהים הבלתי חוקיים, מִפרצות בגדר, עוברים לא מעט אירועים, יש הצתות מכוונות.
נאוה בוקר: אגב, אתם מצליחים לתפוס את המציתים?
<אייל אזולאי: לפני שלושה שבועות נתפס שוהה בלתי חוקי מאזור דאהרייה, הוא התכוון להצית, הוא נתפס עם חומר, עם דבק מגע, והוא הועבר לחקירת השב"כ.
<אייל אזולאי: זה האירוע האחרון.
<אייל אזולאי: מבחינת תרחיש הייחוס, תרחיש הייחוס קיים.
<אייל אזולאי: אנחנו יודעים מבחינת המיפוי, כי אין שום סיבה שבכל יום חמישי או שישי, שאלה הימים המועדים, יש פתאום סתם שריפת קוצים.
נאוה בוקר: איזה פעולות אתם נוקטים כדי לתפוס אותם?
נאוה בוקר: מצלמות?
<אייל אזולאי: יש סיורים משותפים ויש פעילות של איסוף מודיעין שלנו, כמשטרה, יש חוות דעת של כב"ה שאומרות: פה מדובר בהצתה.
<אייל אזולאי: לא תמיד מדובר בהצתה, לפעמים זה רשלנות, לפעמים זה זכוכית או משהו שגורם לזה.
<אייל אזולאי: בגדול, זה חורש וקוצים, אלה הדברים.
<אייל אזולאי: יערות ושדות קוצים זה בעיקר בשטחי האימונים, והגורמים העיקריים לשריפות שם – רשלנות מטיילים, רשלנות של חקלאים שבאים ושורפים גזם – אגב, הם צריכים לקבל היתר.
<אייל אזולאי: למי שלא מכיר את זה, הם צריכים לקבל היתר מראש עם תנאים שכב"ה מתנה, אבל לא תמיד הם עומדים בזה, ולא פעם הם גרמו לשריפות – יש הצתות בזדון ויש גם רשלנות באימונים, מה ששאלת לגבי צה"ל, ואנחנו תיכף נרחיב.
<אייל אזולאי: מבחינת טריטוריות רגישות, איפה רוב השריפות במחוז הדרום – שטח אש מטווח 81 הוא מעל 100,000 דונם, 110,000 דונם, יש שם המון-המון שריפות גם על רקע של רשלנות באימונים וגם על רקע של הסמיכות לקו התפר וההצתות, באח צנחנים כנ"ל ובא"פ לכיש.
<אייל אזולאי: זה כמעט רבע מיליון דונם של שדות קוצים.
<אייל אזולאי: מבחינת היערות עשינו גם מיפוי שלנו, מבחינת יחידות המשטרה.
<אייל אזולאי: מבחינת כל גוף, הרעיון שכל גוף יבצע מספר פעולות ביתרון היחסי שלו – משטרת ישראל, קודם כול, זה תכלול הפעילות במסגרת אחריותה לפו"ש.
<אייל אזולאי: מפקד המחוז הנחה לקחת קצין ולהגדיר אותו על-תקני, שהוא יהיה מפקד על כלל המודל הזה.
<אייל אזולאי: נמצא אתנו פה צחי; הפצת תוכנית סיורי מניעה – מה שדיברת על קו התפר – יש תוכנית מסודרת שיוצאת בדיוק בימים שצריך, במיוחד הימים החמים ובמיוחד בסופי שבוע, כל אחד לוקח תא שטח והוא אחראי לסייר שם ולהיות שם, גם למנוע וגם אם חלילה מתחיל אירוע, לטפל בו מייד; הנחיית הגופים על-פי נוהל אב לשת"פ, זה ברמה בין-ארגונית – יש היום נוהל, שהוא לא היה בעבר.
<אייל אזולאי: אנחנו רצים אתו כבר קרוב לשנה, שבא ומגדיר מה מזג-האוויר ומה התחזית.
<אייל אזולאי: למשל אם כב"ה במסגרת סמכותו אומר שמחר אמור להיות יום עם סבירות קיצונית לשריפות, זה מחייב אותנו, ואנחנו כמשטרה מוציאים הנחיה לכלל הגופים, כשאומרים: מחר אנחנו נערכים ב-פ1.
<אייל אזולאי: אלה פקודות שכל אחד מבין, יש לו סל משימות שהוא צריך לממש, מרגע שיצאה ההנחיה הזאת; כל הנושא של איסוף מודיעין – אנחנו כמשטרה אוספים מודיעין, אנחנו גם אוספים על העניין הזה, במיוחד בתחום של ההצתות שדיברנו; פעילות מוגברת נגד שוהים בלתי חוקיים, בעיקר בקו התפר, בעיקר ממפקדת מג"ב דרום - - -
נאוה בוקר: בהקשר להצתות?
<אייל אזולאי: גם בהקשר של ההצתות.
<אייל אזולאי: הסוגיה של השוהים הבלתי חוקיים זה גם פלילי, גם פח"ע, אבל גם בהקשר של ההצתות.
נאוה בוקר: ניסיתי להבין מה הקשר לכבאות.
<אייל אזולאי: פה זה משימות משטרת ישראל.
<אייל אזולאי: אלה משימות משטרת ישראל במודל, כאשר כל אחד מביא את היתרון.
<אייל אזולאי: מכיוון שהכיבוי לא יכול להתמודד עם שוהים בלתי חוקיים, אז אנחנו לקחנו את זה על עצמנו כמשימה, אבל בסוף זה משרת את האינטרס של כולם, כי אנחנו תופסים אותם יותר, מונעים, ואז מקטינים את הסבירות להצתה.
<אייל אזולאי: מבחינת החקירה והתביעה, שזה התפקיד של המשטרה, יש לנו 13 תיקים בעבודה, מתוכם שלושה כנגד קציני צה"ל לאחר תלונה שהוגשה על-ידי רט"ג על רשלנות.
<אייל אזולאי: שלושה קצינים נחקרים כרגע על-ידי מצ"ח אחרי תלונות מסודרות שהעברנו למצ"ח על רשלנות - - -
נאוה בוקר: על מה הם נחקרים?
<אייל אזולאי: על רשלנות באימונים.
<אייל אזולאי: צה"ל נדרש, כשהוא מקיים אימון, להכין תוכנית כדי שלא נגיע למצב של שריפה.
<אייל אזולאי: אם פרצה שריפה כתוצאה מזה שהם ירו נותבים או שהם חרגו מתא השטח שנקבע להם, המשמעות היא רשלנות.
נאוה בוקר: סלח לי שאני עוצרת אותך.
נאוה בוקר: יש כאן נציג צה"ל?
נאוה בוקר: הגיע לכאן נציג צה"ל היום?
<איתי פרייז: - - -
נאוה בוקר: אני אשמח אם תקשיב ותענה על השאלות בהמשך.
<אייל אזולאי: תרגול כוחות וכשירות מבצעית – כדי לאמן את המודל הזה, שזה ערב רב של ארגונים, אנחנו מקיימים תרגילים בין-ארגוניים.
<אייל אזולאי: עשינו תרגיל כזה בשנה שעברה בשומריה, תרגיל גדול מאוד, יחד עם טסט הכיבוי, יחד עם המסוק המשטרתי, יחד עם כל מחוז דרום של כב"ה שהביא את כל האמצעים שלו, הרבה מאוד שוטרים, סדר גודל של כמעט 400 איש שהשתתפו בתרגיל הזה, תרגיל שבא לבחון את המימוש של המודל.
<אייל אזולאי: השולחנות העגולים שאנחנו מקיימים – בסך הכול אנחנו דואגים לקיים בתדירות מאוד גבוהה, במיוחד בתקופת הקיץ, מקיימים שולחנות עגולים שבהם אנחנו מדברים ושוב פעם מרעננים את תחומי האחריות ופותרים את הבעיות; תחקירים והפקת לקחים – אמרנו שבאירועים המשמעותיים הגדולים אנחנו יושבים ומתחקרים האם כל אחד עשה את מה שהוא צריך לעשות, האם יכולנו לעשות את הדברים טוב יותר וכן הלאה, ועושים תהליך של למידה והפקת לקחים.
<אייל אזולאי: הגורם השני הוא כיבוי והצלה – הם עוסקים בכל מה שקשור להסברה ופרסום; שריפות יזומות – בנושא של שריפות יזומות זה אומר שמלכתחילה לוקחים תאי שטח שמועדים לפורענות ובאופן מבוקר שורפים אותם, כדי למנוע את האפשרות של שריפה לא מבוקרת; כב"ה הוא גורם מנחה לפעילות מונעת בכל מיני מקומות שיש חשש שיהיו שם שריפות; שת"פ ותרגילים, הדרכות בבתי ספר – כב"ה משקיע בזה, אני מניח שהם יפרטו בהמשך; בניית בסיס נתונים מקצועי – אני יודע שכב"ה בשנתיים האחרונות הכניס מערכת חדשה של מעקב ואיסוף נתונים שיטתי.
<אייל אזולאי: המערכת למיטב ידיעתי נקראת "שלהבת".
נאוה בוקר: אם אתה מציג את כב"ה, באמת יש כאן שיתוף פעולה מדהים.
<יורם הלוי: הם יכולים להציג אותנו באותה מידה.
<משה סויסה: אנחנו יכולים לומר את אותם דברים.
נאוה בוקר: חיכיתי שאתה תדבר, אבל אני רואה שהוא מציג את הפעילות שלכם.
<משה סויסה: זה בסדר, עבדנו במשותף.
נאוה בוקר: אני שמחה לשמוע שאתם עובדים בלי אגו.
<אייל אזולאי: סיורים בשת"פ יערנים, שהם מבצעים – עוד פעם, כאן רואים איך היתרון היחסי של הגוף הזה, של כיבוי והצלה, בא לידי ביטוי במודל הזה.
<אייל אזולאי: קק"ל ורט"ג הם הגופים שהשטחים והיערות זה בתחום אחריותם, הם בעלי השטח.
<אייל אזולאי: הם עושים הרבה מאוד פעולות, כל מה שדיברנו על הפעילות המונעת כדי למנוע את השריפה, שזה ריסוס, יצירת קווי חיץ, דילול וגיזום, שילוט, מרעה, פסי בידוד, סניטציה.
<אייל אזולאי: לפני שנכנסתי למודל לא ידעתי על זה.
<אייל אזולאי: תמיד כשאני בא כמבקר ליער אני לא מבינים, היער נראה נקי וזה בסדר.
<אייל אזולאי: מסתבר שיש הרבה מאוד עבודה והרבה מאוד תקציבים כדי שזה ייראה כך, ויער נקי זה יער שיש בו הרבה פחות שריפות, וגם אם יש שריפות, הנזק הוא מצומצם יותר.
<אייל אזולאי: לגבי צה"ל, גם צה"ל אתנו בתוכנית הזאת, במודל הזה – קודם כול, שילוט בשטחי אש; ריסוס מונע נביטה בתחומים שלהם, של שטחי האש; עבודת צמ"ה עם הכלים שלהם; הכנסת פסי אש; הכנת כוחות כוננות שזה מאוד חשוב.
<אייל אזולאי: הראשונים שנמצאים בשטחי אש זה צה"ל, הם נמצאים בשטחי האימונים, והתגובה הראשונית שלהם היא קריטית, כלומר, הם יכולים להפסיק אירוע בשלבים הראשונים, עוד לפני ההגעה של כב"ה ושל שאר הגופים.
נאוה בוקר: זה קורה בדרך כלל?
<אייל אזולאי: כן.
<אייל אזולאי: אם פעם היו אומרים: אתה הקשר ואתה המגיסט, היום בכל אימון יש כוח פק"ל שבא, חולייה שתפקידה טיפול בשריפות, יש להם מחבטים ויש להם ציוד בסיסי ראשוני, שאם חלילה פורצת שריפה הם יכולים להגיב.
<אייל אזולאי: אם לא עושים את זה, התוצאה היא קשה.
<אייל אזולאי: עד כאן דיברנו על פעילות מונעת, ועכשיו אנחנו מדברים על השלב השני, מה קורה כשיש שריפה, כשכל פעולות המנע לא עזרו – גם כאן הטיפול צריך להיות טוב ומשולב.
<אייל אזולאי: קודם כול, קבלת אירוע שריפה, לא משנה ממי, גם אם זה ממד"א, או מהמשטרה, מי שמקבל ראשון את האירוע; הזנקת כוחות כיבוי והצלה וכוחות מסייעים – בעצם כל הגופים מקבלים הודעת ווטסאפ חוץ ממערכות הקשר.
<אייל אזולאי: כולם מקבלים הודעת ווטסאפ, יודעים שיש שריפה, מגיבים ושולחים כמה שיותר כוחות זמינים למקום; קבלת פרטים ראשוניים על האירוע והסיכון – כב"ה הוא זה שבא ואומר, גם מבחינת הסיכון, כיווני רוח, מה צריך לעשות, האם צריך לסגור ציר מסוים, הוא ממליץ למפקד המשטרה מה לעשות; דרישה למסוק על-פי הצורך – למסוק יש השפעה דרמטית על התמונה.
<אייל אזולאי: אגב, גם לכב"ה וגם לנו היום יש ערכות לקליטת שידור, אנחנו יושבים ברכב למטה, ברכב החפ"ק ורואים את התמונה מהאוויר, וזה עושה פלאים, זה עוזר מאוד להבין את התמונה הכוללת של השריפה; כל הנושא של סגירות צירים, שמירה על צירי הגעה פתוחים, גם לכוחות ההצלה, גם למנוע מאזרחים להגיע ולסכן את עצמם; הנושא של מערכת "ניצן", זה מדהים, אני לא מבין איך לא עבדנו כך בעבר, היום יש לנו גלי חבירה, שכל גורם יודע.
<אייל אזולאי: כלומר, היום אני לא צריך להגיד למשה, מפקד מחוז דרום, אם השריפה באזור קרית-גת, הוא יודע לבד, 4141, הוא מעביר את הקשר, הוא כבר קורא למפקד התחנה, קובעים נקודת מפגש ומתחילים את העבודה כשהם מדברים ביניהם באופן שוטף.
<אייל אזולאי: צריך לזכור שרוב האזורים שם של אזור התפר המזרחי, הקליטה שם עם הסלולרי היא אפסית.
<אייל אזולאי: כלומר, ההסתמכות על מכשירי "ניצן" היא קריטית; הקמת חפ"ק אחוד בשטח.
<אייל אזולאי: זה חפ"ק, זה לא איזה מפלצת.
<אייל אזולאי: בדרך-כלל אנחנו צוחקים ואמרים שזה מכסה המנוע של הטנדר, וזה בסדר.
<אייל אזולאי: באים, נפגשים בנקודה שולטת, מפקד המשטרה, מפקד כב"ה, נציג צה"ל – באים, פותחים מפה, מבינים את התמונה, מסנכרנים, מתחילים לחלק, כל אחד הנחיות לכוחות שלו ומנהלים את האירוע כמו שצריך לנהל אירוע; והכי חשוב כל הזמן יצירת תמונת מצב עדכנית ומתן הנחיות.
<אייל אזולאי: הדבר הזה הוא קריטי.
<אייל אזולאי: ראינו לצערנו מה קורה כשהתמונה לא ברורה – אני לא אומר מתוך כוונה רעה – אבל גם ארבע שעות אחרי תחילת אירוע אפשר לא להבין את התמונה של האירוע.
<אייל אזולאי: כדי לסבר לכם את האוזן לקחנו תצ"א, זה בא"ח 35, זה בסיס הצנחנים החדש למי שמכיר.
<אייל אזולאי: לפי חתך הגילאים פה מכירים את סנור, אבל היום זה נמצא בדרום, בבא"ח 35 ליד השומריה.
<אייל אזולאי: אפשר לראות פה שריפה אמיתית, זה שדה קוצים, זה בסמיכות לקו התפר.
<אייל אזולאי: בשביל להבין מה זה שריפה גם רשמתי ממוצע של אירוע קטן, לא אירוע גדול.
<אייל אזולאי: שימו לב לתהליך – קודם כול, הכוח הראשוני, בדרך כלל החיילים שם שמתאמנים, הכבאיות שיגיעו ראשונות והכבאיות של קק"ל או רט"ג, מי שנמצא בסביבה, ניידות מתנ"א שמייד יחסמו את הציר, כדי למנוע הגעה של אזרחים, מטוסי הכיבוי שנמצאים ממש בסמוך, המנחת לא רחוק משם, שהם עולים בהקפצות מאוד מהירות, בלי יותר מדי ביורוקרטיה, כמובן המשטרה שמגיעה, המסוק המשטרתי שהתפקיד שלו הוא להיות תצפית על, מעל המטוסים, ולתת את התמונה הכוללת של הסנכרון.
<אייל אזולאי: מפקד מחוז של כב"ה כבר מכיר, מהמסוק כבר מכירים אותו, הם נוחתים, הוא עולה אתם באוויר - - -
נאוה בוקר: בכל מקרה של שריפה גדולה הוא עולה?
<אייל אזולאי: בשריפה גדולה כן.
<אייל אזולאי: אני יכול אחר-כך לפרט, הטייסים מכירים אותו, מעלים אותו, הוא יכול לראות טוב יותר כאחראי על פעולות הכיבוי, לראות את התמונה הכוללת ולתת הנחיות והמלצות לכלל הגורמים.
<אייל אזולאי: גם מג"ב בתוך התמונה כמובן.
<אייל אזולאי: חשוב מאוד ניהול האירוע באמצעות חפ"ק אחוד.
<אייל אזולאי: זו בעצם תמונה של שריפה, שימו לב לכמויות שמשקיעים בכל שריפה כזאת.
<אייל אזולאי: המודל הזה הצליח לצמצם הרבה מאוד אמצעים ותקציבים וכוחות, שאפשר להפנות אותם למקורות אחרים.
<אייל אזולאי: בשריפה רגילה, אני לא מדבר על שריפה ענקית, מגיעים לפחות 10 שוטרים, 12 כבאים, 15 חיילים, 6 אנשי קק"ל, 6 אנשי רט"ג, מסוק כיבוי וארבעה מטוסי כיבוי.
<אייל אזולאי: זה נשמע קטן, אבל זה הרבה מאוד כוחות, זמן, כסף, זה לקחת כוחות ממקום אחר שאמורים לעשות משימה אחרת, וזאת שריפה קטנה.
<אייל אזולאי: בשריפה גדולה זה במכפלות של עד מיצוי מקסימלי של הארגון.
<אייל אזולאי: קצת נתונים בשביל להבין שהמודל עובד.
<אייל אזולאי: שנת הבסיס היא 2013.
<אייל אזולאי: לפני המודל אנחנו עומדים על כמעט 1,400 שריפות, בשנה הראשונה של הפעלת המודל, 2014, אנחנו יורדים ל-1,100 שריפות, צמצום של 20%, והשנה – אנחנו מדברים מינואר עד אוגוסט – צמצום של 23% ביחס לשנת הבסיס, שזה 2013.
<אייל אזולאי: זה הרבה מאוד שריפות, כמעט 350 שריפות פחות, זה המון.
<אייל אזולאי: תחשבו על המספרים שאמרנו, תכפילו, זה הרבה.
<אייל אזולאי: רק כדי לסבר את האוזן צריך להבין שעצים בדרום זה לא פשוט, עד שנוטעים עץ, מגדלים אותו.
<אייל אזולאי: אנחנו לא באירופה שהעץ גדל לבד, בדרום מאוד קשה, משקיעים הרבה מאוד אנרגיה להביא למצב של יער.
<אייל אזולאי: ב-2013 נשרפו 8,400 עצים – הגדרה של עץ שנשרף זה אומר עץ שהוא "טוטל לוס", מה שנקרא, שצריך לשקם אותו – יש ירידה בשנה הראשונה של 55%.
נאוה בוקר: אולי כבר לא נשארו עצים.
נאוה בוקר: ..
<אייל אזולאי: נשארו יערות, זה בסדר.
<אייל אזולאי: בשנה השנייה אנחנו מדברים על כמעט 90% ירידה בהיקף הנזק לעצים.
<אייל אזולאי: בהגדרה של הכותרת של הדיון מדברים גם על קווי החיץ – אני יכול להגיד בפירוש שזה לא שנגמרו השריפות, אבל היום, מכיוון שאנחנו עובדים ביחד וכל גוף עושה את המשימות שלו, גם אם יש שריפה, התוצאה שלה היא הרבה יותר מצומצמת.
נאוה בוקר: אתם מצמצמים את הנזקים.
<אייל אזולאי: בדיוק.
<אייל אזולאי: יש מזעור נזקים.
נאוה בוקר: רואים, וזה מבורך.
<אייל אזולאי: המודל עובד בהצלחה.
<אייל אזולאי: אני אומר פה מילה טובה לכלל הגופים.
<אייל אזולאי: עדיין יש מספר פערים שעולים תוך כדי, ואני חושב שזה המקום גם להגיד וגם להמליץ לוועדה לראות איך אפשר לקדם יותר גם ברמה שלכם.
<אייל אזולאי: קודם כול, הפיכת כב"ה מגורם ממליץ לגורם מנחה מתוקף סמכות חוקית.
<אייל אזולאי: היום כב"ה להבנתנו יכול להמליץ ולהגיד: מחר אמור להיות אינדקס שריפות ברמה מאוד גבוהה.
<אייל אזולאי: זו המלצה.
<אייל אזולאי: יכול למשל צה"ל לבוא ולהגיד: שמעתי אותך, בתוכנית האימונים שלי יש תרגיל חטיבתי, אני מקיים אותו.
<אייל אזולאי: תהיה שריפה, יהיה נזק, כב"ה המליץ לו, הוא לקח את האחריות.
<אייל אזולאי: אני אומר שצריך לבחון את זה, לראות האם ניתן לתת לכב"ה כגוף אפשרות לא רק להמליץ, אלא להנחות, ואם מישהו לא מקיים את ההנחיה, יש לזה גם היבטים חוקיים.
<אייל אזולאי: זה דבר אחד.
<אייל אזולאי: הדבר השני, קביעת מדיניות אחידה בחקיקה להסדרת אימוני צה"ל מול כב"ה.
<אייל אזולאי: אגב, אנחנו לא סתם נוגעים בצה"ל, והשאלה שלך מתחילת הדיון היתה נכונה.
<אייל אזולאי: צה"ל כמובן מממש את האחריות שלו, מתאמן ומכשיר את הלוחמים שלו, עם זאת, לפעמים אנחנו רואים מבחינת המיפוי של התוצאות שהתוצאות הן קשות.
<אייל אזולאי: יש הרבה מאוד שריפות שנגרמות כתוצאה מאימונים, וצריך לראות, אולי להסדיר את זה בחקיקה.
נאוה בוקר: יש לך עוד כמה דקות, כי אנחנו חייבים להמשיך הלאה.
<אייל אזולאי: צמצום אימוני צה"ל בימי קיצון, בהתאם להנחיות כב"ה; הרחבת היקף התביעות האזרחיות.
<אייל אזולאי: יש הרבה מאוד שריפות שנגרמות על-ידי רשלנות חקלאים או רשלנות מטיילים.
<אייל אזולאי: הדבר הזה יכול להיפסק לטעמנו באמצעות הרתעה, כלומר, הגשת תביעות אזרחיות כנגד אותם גורמים, בהנחה שנמצאה רשלנות.
<אייל אזולאי: הממ"ז, האם אתה רוצה לסכם?
<יורם הלוי: לא.
<יורם הלוי: קח את הדקה שלי ותסיים.
<אייל אזולאי: הסיכום שלנו הוא בסך הכול השילוב המקצועי והנרחב של הגופים גם בשגרה וגם בחירום; שיפור מהירות התגובה לאירועים; פעילות מניעה מתבצעת – אנחנו לא מתחילים בחודש מאי, זה ב"טרום נביטה".
<אייל אזולאי: זה אומר שכבר בינואר-פברואר מתחילים לעבוד כהכנה לקיץ; שילוב גורמי מטאורולוגיה בחיזוי משטר הרוחות.