GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אריק זורגר: רוב רובו של הפרויקט, ויוכלו להעיד על זה אולי אנשי רט"ג, הוא שיקום אזור הכרמל.
<נועה שטיינר: שיקום אקולוגי.
<אריק זורגר: שיקום אקולוגי בעיקרו ושיקום יערני.
<אריק זורגר: הדברים לא עולים בקנה אחד.
נאוה בוקר: איך אפשר להיעזר בכם היום ובשנים הבאות ברמה התקציבית, לפתור את הבעיה הזאת של אזורי החיץ?
נאוה בוקר: יש הרבה כספים בקרן הזאת שהולכים ליעדים שהם הרבה פחות חשובים מהנושא שאנחנו מדברים עליו, כי באמת מדובר בהצלת חיים ובמניעת נזק, אם זה לסביבה, לטבע.
נאוה בוקר: אני חושבת שאתם צריכים להביא את זה בחשבון.
<אריק זורגר: מבחינתנו אנחנו כפופים לצערי או לשמחתי לחוק, לתקנות.
<אריק זורגר: אלה הנתונים שיש בידינו.
<אריק זורגר: הוזכר פה כרגע שיקום מחצבות.
<אריק זורגר: באותה מידה אפשר גם לפנות - - -
נאוה בוקר: לאיזה חוק אתם כפופים?
<אריק זורגר: חוק רשות מקרקעי ישראל והתקנות.
<אריק זורגר: הוא מגדיר בדיוק את המטרה שקראתי והתקנות מפורטות.
נאוה בוקר: אני מבינה, אבל עובדה שבעבר השקעתם ביצירת אזורי חיץ.
נאוה בוקר: מה מונע מכם להשקיע בשנים הקרובות את אותם סכומים באותו נושא?
<אריק זורגר: אני מסביר שוב.
<דוד אריאלי: אתה לא יכול להגיד שב-2013 עברת על החוק ואתה לא רוצה לעבור יותר על החוק, או שזה מה שאתה רוצה להגיד?
<אריק זורגר: ממש לא.
<אריק זורגר: דוד, שנייה.
<אריק זורגר: סליחה - - -
נאוה בוקר: פשוט הנושא הזה לא סקסי מספיק.
<אריק זורגר: שמנו 55 מיליון שקל לשיקום יערות הכרמל.
<אריק זורגר: אני רוצה - - -
נאוה בוקר: אני מבינה, הכול טוב ויפה ואני מעריכה את זה מאוד - - -
<אריק זורגר: עוד משפט.
<רוני מלכא: זאת היתה החלטת הממשלה אד-הוק אחרי אסון הכרמל.
נאוה בוקר: זה כספי ציבור, וכספי ציבור צריכים להיות מיועדים למה שחשוב באמת, וזה הצלת חיים - -
<אריק זורגר: אז אולי נממן את משרד התרבות והספורט ונעשה הצלת חיים.
נאוה בוקר: - - ולא לטפח את פארק הקופים, עם כל הכבוד.
<אריק זורגר: התקנות ברורות.
<אריק זורגר: באותה מידה שיש פה עניין של הצלת חיי אדם ויצירת קווי חיץ לשמירה על השטחים הבנויים, תפקידה של הקרן הוא שמירה על השטחים הפתוחים, ולא הפוך.
<דוד אריאלי: פארקים זה לא שמירה על שטחים הפתוחים, זה פגיעה בשטחים הפתוחים.
<דוד אריאלי: זה פגיעה, אתה גוזל מהשטחים הפתוחים לטובת פארק.
<אריק זורגר: לשיטתך.
<אריק זורגר: - - - פארקים ואזורי נפש, אז חבל.
<אריק זורגר: כרשות מקומית שלדעתי בעבר אפילו תוקצבה, נראה לי שאתה קצת חוטא למטרה.
<דוד אריאלי: על ידכם?
<אריק זורגר: אם אינני טועה.
<דוד אריאלי: במה?
<דוד אריאלי: בכלום.
נאוה בוקר: חברים, יש לנו עשר דקות לסיום.
נאוה בוקר: בואו נהיה פרקטיים.
נאוה בוקר: איך אתה עוזר לנו לקבל תקציב לשנים הקרובות לנושא כל-כך חשוב?
<אריק זורגר: שבילי החיץ – הקרן לא מסוגלת לתקצב, לפחות לא ברמה המשפטית.
נאוה בוקר: עובדה שהיא תקצבה את זה בעבר, זה רק עניין של רצון טוב.
נאוה בוקר: אני לא מאמינה באי-אפשר, אני מאמינה בלעשות הכול כדי שיהיה אפשרי.
<אריק זורגר: אם את שואלת ברמה שלכם כמחוקקים, אפשר לשנות את החקיקה ואת התקנות, והקרן - - -
נאוה בוקר: האם אתה מוכן לעזור לנו בכך?
<אריק זורגר: אני אשמח לסייע.
נאוה בוקר: אני אשמח מאוד.
נאוה בוקר: הנושא סגור.
נאוה בוקר: אתה ואני נפגשים, עושים הכול לשנות את התקנות.
נאוה בוקר: המשרד להגנת הסביבה.
<נועה שטיינר: אני רוצה לציין שנושא של תקצוב אזורי חיץ זה נושא שצריך להיות רב-שנתי, עם ראייה כוללת.
<נועה שטיינר: חלק אינטגרלי ממה שדוד אמר, ואני מסכימה אתו, וממה שרוני אמר זה הנושא של התחזוקה.
<נועה שטיינר: עלויות של הקמה של דונם של אזור חיץ, בגדול, בהערכה גסה זה 1,500 שקל, אבל עלות תחזוקה בכל שנה לדונם זה 500 שקל לדונם.
<נועה שטיינר: כלומר, ברגע שאתה מקים אזור חיץ, אתה צריך גם לתחזק אותו, ואני חושבת - - -
נאוה בוקר: כן, הם דיברו על זה.
<נועה שטיינר: אני רוצה להדגיש את הנושא שצריך להיות תקציב רב-שנתי, לאו דווקא מהקרן לשטחים פתוחים, זה יכול להיות גם כספי אוצר, כמו שהוא הציע, תמיכות דרך כב"ה, כי זה צריך להיות משהו מאוד מסודר ומאורגן בגוף אחד שמפקח.
<נועה שטיינר: דבר שני שאני רוצה לציין, שלא דיברנו עליו.
<נועה שטיינר: אם אנחנו מדברים על מניעה, כשאנחנו אומרים "תחזוקה", זו מילה מאוד גדולה, זה יכול להיות גם כיסוח של השטח, כלומר, של העשבים.
<נועה שטיינר: מה זה תחזוקה?
<נועה שטיינר: כשמקימים אזורי חיץ אתה מגביר את הדלִיקות של השטח, אבל אתה מקטין סיכון של שריפה שתגיע לבתים.
<נועה שטיינר: ברגע שאתה מקים אזור חיץ אתה מגביר את הדליקות של השטח, ולכן מניעה זה מאוד חשוב, בין אם זה כיסוח ובין אם זה רעייה.
<נועה שטיינר: הנושא של רעייה לא הוזכר פה בכלל, גם נושא של רעייה בשטחי אש זה נושא מאוד חשוב.
נאוה בוקר: אני חייבת לקבל את התגובה של נציג צה"ל.
נאוה בוקר: מה תפקידך?
<איתי פרייז: אני ראש ענף הדרכה בחיל הלוגיסטיקה באגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה.
נאוה בוקר: הועלו פה טענות קשות נגד צה"ל.
נאוה בוקר: אני אשמח לקבל את התגובה שלך לדברים.
<איתי פרייז: קודם כול, כנראה אני לא יכול לפתור את כולן, אבל אני אתייחס.
<איתי פרייז: בסך הכול צה"ל מקיים עבודת מטה ארוכה ועמוקה, קודם כול בתוך עצמו, עם יחידותיו, וכמו שגם ציין הנציב, עבודת מטה תחת משרד הביטחון למול כב"ה בשביל ליצור הסדרה.
<איתי פרייז: אני חושב שבשתי העבודות האלה, אפשר להגדיר אותן בגדר מהפכה בעיסוק של צה"ל פנימה.
<איתי פרייז: במסגרת העבודה נכתבו פקודות, הוראות ונהלים לכל היחידות איך מבצעים אימון ואיך מתנהגים בשגרה ובתרגילים ואימונים.
נאוה בוקר: הכול טוב ויפה, אני מבינה את העניין.
נאוה בוקר: למה לא מתייחסים לפניות של רשויות מקומיות?
<איתי פרייז: על אף הטענות שעלו כאן, בצה"ל יש תמיד כתובת.
נאוה בוקר: גם בדרום זה אותו דבר, אני שומעת את אותן טענות.
<איתי פרייז: בדרום, במרכז ובצפון.
נאוה בוקר: בדרום ובצפון, בהחלט.
<איתי פרייז: היום בסך הכול אין כוח, לא משנה מה גודלו, בין אם זה כיתה או אוגדה שמתאמנות, שלא קיבלו אישור לביצוע האימון בתוך שטחי האש המוגדרים, ולכל שטח אש יש כתובת, הכתובת היא הפיקוד המרחבי.
<איתי פרייז: על זה דרך אגב אין עוררין, לכל שטח אש יש לו בדיוק הכתובת שלו.
<איתי פרייז: אני לא אומר שהכול מושלם, אבל ברמה של פקודות ונהלים העסק מוסדר עד הקצה, וברמת הביצוע בסך הכול אנשים בצבא ממושמעים.
נאוה בוקר: אני שמחה מאוד שאתה מחייך, אבל אני שומעת דברים אחרים, ושיתוף הפעולה בין צה"ל לכב"ה הוא ממש לא מושלם כמו שאתה מתאר, ממש לא.
<איתי פרייז: לא אמרתי שהוא מושלם.
<איתי פרייז: בסך הכול יש שיתוף פעולה טוב, אנחנו מתקדמים עד הרמה של הסכמות אפילו על בעלי תפקידים מכב"ה שיהיו בתוך הצבא.
<איתי פרייז: נכון שהאמנה לא נסגרת, היא גם כן כמו רוח הדיון כאן, די עוצרת על סוגיות תקציביות כאלה ואחרות.
<איתי פרייז: דרך אגב, הצבא משקיע כספים רבים.
<איתי פרייז: דרך אגב, המספרים שנאמרו פה על קווי חיץ באזור ה-30 מיליון, נראה לי שזה לא בכיוון, זה יותר בכיוון של מאות מיליונים, רק בצה"ל זה לא ברמה הזאת, זה מושקע גם בשטחי האימונים וגם סביב המחנות.
<איתי פרייז: בסך הכול היום, גם אם האמנה לא נסגרה ונחתמה, אנחנו די עובדים לפיה ברמת הכפיפות לכב"ה ומקבלים מה שהוגדר פה בדיון הקודם כהמלצות, די מקבלים אותן כהנחיות ומורידים אותן ליחידות.
<איתי פרייז: זה לא אומר שאין שריפות, אבל המספרים כמו שהציגו, גם המשטרה, בדיון הקודם, בהחלט ירדו בצורה דרמטית.
נאוה בוקר: נאמרו פה דברים אחרים.
נאוה בוקר: שמעת את מודי - - -
<איתי פרייז: שמעתי.
<רוני מלכא: השנה שריפות בשטחי אש עלו בצורה דרסטית לעומת השנים האחרונות, כתבנו על זה והתרענו ואפילו הגשנו תלונות נגד קצינים שחרגו מהנהלים.
נאוה בוקר: עצם העובדה שבבוקר אני מקבלת טלפון מלשכת הרמטכ"ל שאומר לי שלא מבינים מה הרלוונטיות שלנו לדיון הזה, זה חמור מאוד בעיני.
<איתי פרייז: את השאלה, דרך אגב, אני שאלתי.
<איתי פרייז: אנחנו קיבלנו את המצע אתמול בלילה, ולא ניכנס לזה.
<איתי פרייז: הגעתי באיחור, הגעתי על מדי עבודה ולא במדי א' - - -
נאוה בוקר: למה לא ניכנס לזה?
נאוה בוקר: אתה מבין בדיוק מה הרלוונטיות שלכם לעניין.
<איתי פרייז: אני נמצא ומגיב.
<איתי פרייז: בסך הכול זה לא מושלם, זה לא עד הקצה, אבל זה הרבה יותר טוב מבעבר, אבל אנחנו בהחלט מתעסקים בזה ומשפרים את המצב.
נאוה בוקר: אני מאוד מבקשת שתדאגו לשיתוף פעולה עם נציגי הרשויות.
נאוה בוקר: אני מקווה מאוד שבדיון הבא הם יגיעו ויגידו באמת שהפנית אותם לכתובת הנכונה והמתאימה לפניות שלהם, כי זה חשוב מאוד.
נאוה בוקר: עם כל זה שאני מבינה מאיפה באים הדברים שלך - - -
<איתי פרייז: ראית את הדברים כשהם לא היו מוצגים על-ידי, הם מוצגים על-ידי המשטרה - - -
נאוה בוקר: אני מדברת על ההקדמה היפה שלך.
נאוה בוקר: אני מבקשת שתיקח לתשומת לבך את הדברים האלה.
נאוה בוקר: אני מקווה שבדיון הבא תספרו לי על שיתוף פעולה פורה בין צה"ל ובין הרשויות.
נאוה בוקר: מישהו עוד רצה להגיד כמה מילים?
<יוחאי וג'ימה: אני ראש מינהל ביטחון וחירום במרכז השלטון המקומי.
<יוחאי וג'ימה: אני מלווה את נושא הכבאות, הרבה מהתקנות שלהם, וחלק מהבעיה בכל תקנה שמתקנים, שעושים תקנות ואחר-כך מנסים למצוא תקציב.
<יוחאי וג'ימה: קודם כול, מתקנים תקנות, זה דבר ראשון, עכשיו מנסים למצוא פתרונות.
<יוחאי וג'ימה: לפני שעושים תקנות, ונשלח מכתב גם למשרד הפנים וגם למשרד לביטחון פנים, צריך לעשות סקר, פשוט סקר לפני שמתחילים לתקן את התקנות, מה העלויות, מה צריך, איך צריך, מי צריך לשבת בפנים, כולל מים, כולל לחצי מים, כולל מה העלויות לשימור וכולל מה העלויות להקמה.
<יוחאי וג'ימה: לעשות סקר ועם זה לבוא לאוצר ולדרוש את הדרישות שרוצים, בלי זה יתקנו תקנות ורשויות חלשות לא יעשו עם זה שום דבר ורשויות חזקות, יכול להיות שיעשו עם זה משהו.
<יוחאי וג'ימה: זה בדיוק כמו בתקנות אחרות שאנחנו רואים, רשויות שיש להן כסף עושות עם מה שיש, רשויות שלא, מתקשות לעשות את זה, ואז המחויבות היא עליהן.
<יוחאי וג'ימה: זה כל מה שאני אומר.
<דוד אריאלי: אם נחדד את זה, אני חושב שמשרד האוצר צריך לאפשר לכל אחת מ-29 הרשויות לממן מתכנן – זאת הכוונה ביצירת סקר – לממן מתכנן שיוצר את התוכנית האגרונומית על מנת להתמודד עם קווי החיץ.
<דוד אריאלי: אגב, זה לא רק קווי חיץ כמו שנאמר, זה גם דילול.
<דוד אריאלי: זה נקרא "תוכנית לטיפול יערני", וקווי חיץ זה האספקט הכי גדול.
<מודי ברכה: כולל כבישים, כולל מים, כולל הכול.
<דוד אריאלי: המתכנן שלנו עלה משהו כמו 150,000-170,000 שקל, אלה המספרים, ואז לפחות בסוף העבודה של כל 29 המתכננים, האוצר לא ייבהל.
<דוד אריאלי: הושמעו פה טענות למאות מיליונים, זה לא נכון, זה הרבה-הרבה פחות מזה.
נאוה בוקר: חברים, אני חושבת שמדובר בהצלת חיים ואנחנו צריכים לעשות הכול כדי שהנושא הזה ייפתר, וכמה שיותר מהר.
נאוה בוקר: ראינו מה קרה באסון הכרמל ובמקומות אחרים כשזה לא עבד כמו שצריך.
נאוה בוקר: גברתי מהלשכה המשפטית של המשרד לבט"פ, אני אזמין אותך לדיון הבא, אני מקווה שתבואי עם תשובות מוכנות בשאלה איזה גופים אמורים לתקצב את הנושא הזה.
נאוה בוקר: אדוני מהקרן לשטחים פתוחים, נעבוד יחד על הנושא התקציבי.
נאוה בוקר: תסביר לי מה אפשר לעשות כדי לשנות.
נאוה בוקר: אם יש למישהו רעיון נוסף, אני מבקשת שתפנו אלי באופן פרטי, יש לכם כאן חבר נוסף שאני רואה שזה בדמו, אנחנו נשמח לעזור לכם.
נאוה בוקר: שנה טובה לכולם.
דוד אמסלם: טוב, אני מתכבד לפתוח את הדיון בנושא של הצעת חוק לתיקון פקודת בתי הסוהר (מס' 48) (מניעת נזקי שביתת רעב), התשע"ד-2014.
דוד אמסלם: אנחנו בהמשך ההתנגדויות.
דוד אמסלם: אז בבקשה, חבר הכנסת באסל גטאס.
דוד אמסלם: בעיקרון, אתמול הפסקנו באמצע.
דוד אמסלם: אז בבקשה, זכות הדיבור שלך.
באסל גטאס: בוקר טוב לכולם, כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת.
באסל גטאס: הסתייגות מספר 28, סעיף 19יג(ג) – במקום "- - - לוועדת האתיקה של שירות בתי הסוהר - - -", יבוא - - -
דוד אמסלם: ועדת האתיקה של ההסתדרות - - -
<יואל הדר: הורידו את זה.
<יואל הדר: שינו את זה.
באסל גטאס: יש שינוי?
<יואל הדר: לא, שינו את הסעיף.
<יואל הדר: היועצת המשפטית של הוועדה שינתה את הסעיף הזה.
<יואל הדר: הורידה את - - -
באסל גטאס: "- - - בידי שירות בתי הסוהר לוועדת האתיקה של שירות בתי הסוהר - - -".
דוד אמסלם: כל - - -
<עידו בן יצחק: אנחנו התאמנו את הניסוח של ההסתייגויות שלך לנוסח המעודכן של הצעת החוק.
<עידו בן יצחק: בנוסח שאנחנו נצביע עליו, הנוסח יהיה קצת אחר, אבל זה אומר את אותו דבר, מה שהתכוונת.
באסל גטאס: כן, אבל זה לא מפחית או משנה את ההסתייגות שלי, - -
באסל גטאס: - - שצריך במקום "- - - לוועדת האתיקה של שירות בתי הסוהר - - -", אם זה בניסוח אל"ף או בי"ת, יבוא "- - - לוועדת האתיקה הרפואית בהסתדרות הרפואית - - -".
דוד אמסלם: אגב, מה שהוא מעלה זה נכון.
דוד אמסלם: אתם מקבלים את זה?
דוד אמסלם: יש ועדת אתיקה בשירות בתי הסוהר?
<יואל הדר: כן, אבל זה לא של שירות בתי הסוהר.
<יואל הדר: זו ועדת אתיקה - - - חיצוניים.
דוד אמסלם: אבל היא מתעסקת רק בנושא רפואה או בכל הסוגיות - - -
<יואל הדר: גם באתיקה רפואית.
דוד אמסלם: רפואית.
<יואל הדר: כמו שיש בית חולים יש גם - - -
<עידו בן יצחק: היא ממונה לפי חוק זכויות החולה.
<יואל הדר: היועצת המשפטית של הוועדה שינתה את הנוסח, אז הוא לא מוזכר בכלל.
<יואל הדר: אז בסדר.
דוד אמסלם: בבקשה, חבר הכנסת באסל גטאס.
באסל גטאס: תקיפה – 30, סעיף (ד): "הנציב יעביר את הבקשה וחוות הדעת הרפואית לאסיר או בא כוחו בתוך הזמן שנקבע לכך על ידי בית המשפט".
דוד אמסלם: איזה סעיף אתה מקריא, חבר הכנסת באסל גטאס?
<עידו בן יצחק: הוא רוצה להוסיף סעיף שלא קיים.
באסל גטאס: אני מוסיף.
דוד אמסלם: אתה רוצה להוסיף – מה?
באסל גטאס: סעיף קטן (ד).
יעל גרמן: לאיזה סעיף?
<יואל הדר: סעיף (ה).
באסל גטאס: אחרי סעיף (ג).
באסל גטאס: באותו סעיף 19יג.
<שמרית גיטלין שקד: זה יהיה סעיף (ה).
<יואל הדר: הכוונה סעיף (ה), כי סעיף (ד) כבר יש.
באסל גטאס: יש סעיף (ד)?
באסל גטאס: אז אני אשנה את סעיף (ד).
<יואל הדר: אתה רוצה לבטל את סעיף (ד)?
באסל גטאס: סעיף 19יג(ד) – אני משנה בתוכו.
באסל גטאס: "לא תוגש בקשת היתר לטיפול רפואי אלא לאחר שנעשה מאמץ ניכר לקבל את הסכמת האסיר לטיפול כאמור, בין היתר בשיחה של הרופא עמו ולאחר שהוסברו לאסיר הליך הפנייה לבית המשפט והשלכותיו האפשריות".
באסל גטאס: כנראה לא.
באסל גטאס: כנראה שזה סעיף חדש.
<יואל הדר: אתה רוצה לבטל את זה?
באסל גטאס: לא, לא.
באסל גטאס: אני רוצה להוסיף את סעיפים (ה) ו-(ו).
באסל גטאס: סעיף 19יג(ה): "הנציב יעביר את הבקשה וחוות הדעת הרפואית לאסיר או בא כוחו בתוך הזמן שנקבע לכך על ידי בית המשפט".
יעל גרמן: זה - - -
דוד אמסלם: אנחנו פה מדברים עוד על לפני ההגשה לבית המשפט.
דוד אמסלם: הרי כבר אמרנו קודם, בסעיף הקודם, שכל הטיפול הרפואי, חוות הדעת הרפואיות, יימסרו גם לאסיר עצמו.
דוד אמסלם: אז כבר אמרנו את זה.
דוד אמסלם: אז הוא קיבל את זה.
יעל גרמן: אז אין התנגדות.
<יואל הדר: לא, לא צריך את זה פה, כבר נאמר.
<יואל הדר: לא צריך - - -
דוד אמסלם: זה כבר נאמר קודם.
דוד אמסלם: אז מה - - -
יעל גרמן: איפה זה נאמר?
דוד אמסלם: מה שנקרא "קודם".
דוד אמסלם: תחפשי את הסעיף.
דוד אמסלם: כבר דיברנו על זה אתמול.
יעל גרמן: זאת אומרת, זה יופסק.
דוד אמסלם: - - -
באסל גטאס: טוב, אם הייעוץ המשפטי יראה שאין לזה צורך - - -, אז שידבר איתי, אני אוריד את זה.
דוד אמסלם: אתמול ביקשנו - - -
יעל גרמן: כי זאת הערה, באמת; עורך הדין יואל הדר, זאת הערה - - -
באסל גטאס: אבל אני לא ראיתי שהיועץ המשפטי - - -
<עידו בן יצחק: אבל זה לא מה שאומרת ההסתייגות.
<עידו בן יצחק: ההסתייגות אומרת שתהיה חוות דעת נוספת.
<עידו בן יצחק: סליחה, 30.
<עידו בן יצחק: סליחה, סליחה, סליחה.
באסל גטאס: סעיף 19יג(ה).
יעל גרמן: שחוות הדעת תוגש בתוך - - -
באסל גטאס: בוא נשאיר את 30 עד סוף הישיבה אם אתם אומרים - - -
<מירי פרנקל שור: זה לא כתוב בהצעת החוק.
יעל גרמן: זה דבר אלמנטרי, אני חושבת, שהאסיר מקבל את הבקשה.
באסל גטאס: אז הנציב יעביר את הבקשה וחוות הדעת הרפואית לאסיר או בא כוחו - - -
דוד אמסלם: אבל כבר דיברנו על זה שהוא - - - בסדר.
באסל גטאס: לאחר סעיף קטן (ד) יבוא סעיף קטן (ה): "בית המשפט לא ידון בבקשה בטרם התקבלה חוות דעת רפואית מטעם האסיר.
באסל גטאס: מקום בו לא הוגשה חוות דעת רפואית מטעם האסיר, ימנה בית המשפט רופא מטעמו לצורך הגשת חוות דעת נוספת בתוך הזמן שייקבע לכך על ידי בית המשפט".
באסל גטאס: לאחר סעיף קטן (ה), סעיף 19יד(א) – סעיף זה יימחק.
באסל גטאס: סעיף 19יד(א) יימחק.
דוד אמסלם: למה שיימחק?
דוד אמסלם: מה הנימוק?
דוד אמסלם: הרי זה כל המהות של החוק.
באסל גטאס: כי זה על אף הוראות סעיפים 13 ו-15.
דוד אמסלם: הלאה.
באסל גטאס: לחילופין, במקום "על אף הוראות סעיפים - - -", יבוא "בהתאם להוראות סעיפים - - -".
דוד אמסלם: על איפה אתה מדבר?
באסל גטאס: סעיף 19יד(א).
באסל גטאס: סעיף 19יד(א) – במקום "- - - נשיא בית המשפט המחוזי או סגנו - - -" יבוא "- - - נשיא בית המשפט העליון - - -".
דוד אמסלם: כבר התייחסנו לזה, שתהיה אינסטנציה - - -
באסל גטאס: אבל זה סעיף - - -
דוד אמסלם: לא, אני אומר - - -
באסל גטאס: כל פעם שמוזכר עוד פעם - - -
<מירי פרנקל שור: כן, אבל זה חבל – אתה - - - ערכאת ערעור.
דוד אמסלם: כן, אבל פה - - - בגלל שיש ערכאת ערעור.
באסל גטאס: טוב, אבל לא ויתרתי.
באסל גטאס: אני אמרתי - - -
דוד אמסלם: אז אתה רוצה, אז כל סעיף - - -
<מירי פרנקל שור: אם ההסתייגות הזו מתקבלת אז היא עובדת דווקא כנגד האינטרסים - - -
אוסאמה סעדי: אפשר לערער - - - יחיד ידון בזה - - - שופטים.
באסל גטאס: שיהיה הרכב מורחב.
דוד אמסלם: אוקיי, אין בעיה.
דוד אמסלם: אתה לא צריך לחזור על ההסתייגות הזאת עוד פעם.
דוד אמסלם: איפה שכתוב "בית המשפט המחוזי" אתה מבקש "בית המשפט העליון".
באסל גטאס: מבחינתי, בסדר.
באסל גטאס: שנצביע על זה.
דוד אמסלם: כן, כן, כן.
באסל גטאס: כל פעם צריך להצביע על זה מחדש.
דוד אמסלם: לא, נצביע גורף על כל הסעיפים.
יעל גרמן: דרך אגב, זאת הייתה הבקשה שלי, כשדיברנו על החוק במשרד הבריאות אני ביקשתי בית משפט עליון, הפרקליטות לא הסכימה.
יעל גרמן: אבל דווקא אם זה יהיה בבית המשפט העליון אנחנו נחסוך את הסיפור הזה של הערעור.
<מירי פרנקל שור: אבל השאלה אם זה לטובת - - -
דוד אמסלם: אתה חייב לתת לו אינסטנציה עליונה.
יעל גרמן: ברור לך שכל בקשה שלא תיענה בבית משפט מחוזי יפנו לבית המשפט העליון.
יעל גרמן: זאת אומרת, אנחנו מאריכים את כל התהליך.
דוד אמסלם: כן, אבל ככה אנחנו יכולים - - - בכל נושא בבית המשפט העליון ושאין ערעור.
דוד אמסלם: יש היום, כל בן אדם זכאי לערער על איזושהי אינסטנציה ראשונה - - -.
דוד אמסלם: הגיוני.
יעל גרמן: כן, נכון.
יעל גרמן: תראו, יש פה שני נימוקים: הנימוק הראשון שיש פה באמת דיון בחיי אדם, ולכן, להערכתי, מן הראוי שבית המשפט העליון ידון בזה.
יעל גרמן: זה העיקרון.
יעל גרמן: אבל אני מוסיפה לזה עוד דבר - - -
דוד אמסלם: אבל גם לשיטתך נגיע לשם.
יעל גרמן: אבל הרבה יותר רחוק.
<מירי פרנקל שור: - - - נכון שיותר ויותר עיניים יראו את זה.
דוד אמסלם: לא, לא הבנת, בדיוק כמו שאנחנו עושים.
דוד אמסלם: אני אומר: כדי לייצר לפעמים, את יודעת, כדי בעצם לייצר - - - כדי שיהיה בעצם; את יודעת, תמיד הייתי אומר לעובדים שלי: אל תבואו ישר אליי.
דוד אמסלם: בגלל שאם אני כבר קיבלתי החלטה לאן תלכו?
דוד אמסלם: אז בואו תלכו קודם כל למנהל.
דוד אמסלם: אם הוא זה, שלפחות יהיה מישהו שיהיה בורר – בג"ץ.
<קריאה: אבל זה לא בג"ץ.
יעל גרמן: אבל יש פה חיים ומוות.
יעל גרמן: שזה יהיה בית המשפט העליון.
יעל גרמן: שהכול ידון בפניו.
דוד אמסלם: אבל הוא ירצה לערער – אז מה, נעשה הרכב של 12 שופטים?
יעל גרמן: זה לא 12.
יעל גרמן: אז במקום שלושה יהיו חמישה.
אוסאמה סעדי: - - - דן יחיד.
אוסאמה סעדי: אפשר דן יחיד - - -
יעל גרמן: אפשר דן יחיד - - - אפשר דן יחיד.
יעל גרמן: - - - דן יחיד - - -
דוד אמסלם: גם היום בעבירות חמורות ביותר, מאוד, של רצח, מי שדן בזה זה בית המשפט המחוזי, לא העליון.
יעל גרמן: בסדר - - -
דוד אמסלם: לא, אני מסביר בעבירות קשות, לא מי שהוא שובת רעב.
דוד אמסלם: גם היום, דרך אגב, שיש החלטות שעניינן, המשמעות הנגזרת שלהן, האזרחית, היא חיי אדם, אז זה בא לדיון - - -.
דוד אמסלם: אנחנו לא חושבים, אני גם לא סבור שפה, בעניין הזה, אנחנו צריכים לשבור את כל הכללים עם המערכת המשפטית.
דוד אמסלם: לא צריך להגזים.
יעל גרמן: אתה לא שובר את הכללים של המערכת המשפטית.
דוד אמסלם: אבל גם היום - - -
יעל גרמן: נכון, אבל גם היום יש דברים שבאים - - - בית המשפט העליון.
דוד אמסלם: היום, כשיש בעיה, היום, נניח, עכשיו, היום, חולה, לא אסיר, מגיע לבית חולים.
דוד אמסלם: בית החולים מחליט; את יודעת מה?
דוד אמסלם: היום מישהו בא ולקח בן אדם בכפייה, כן?
דוד אמסלם: בגלל שאיזשהו שופט או פסיכיאטר מחוזי בא והוציא וכלאו אותו בבית חולים לחולי נפש, והם מחליטים לתת לו טיפול בכוח.
דוד אמסלם: עכשיו, איפה דנים בזה – בבית המשפט העליון?
יעל גרמן: והמתת חסד.
יעל גרמן: אפילו המתת חסד.
יעל גרמן: אבל אני כן חושבת שבמקרה הזה - - -
באסל גטאס: זה מגיע בסוף - - -
דוד אמסלם: כן, אבל יש מדרג, יש מדרג הגיוני.
באסל גטאס: אז אם הוא אומר - - - אחר, לשיטת
באסל גטאס: כם צריך להיות - - - כי זה מקצר את - - -
דוד אמסלם: לא, לא, הפוך, הפוך.
יעל גרמן: - - - לשיטתכם - - -.
יעל גרמן: בדיוק, זה מקצר את ההליך.
דוד אמסלם: רבותיי, אני רוצה לומר משהו, חבר הכנסת באסל גטאס, אני רוצה להגיד לך משהו עקרוני, אמיתי: אני בן אדם שמשתדל להיות - - -
יעל גרמן: אתם ממשרד המשפטים?
יעל גרמן: נו, מה דעתכם?
<קריאה: אין, אני לא מכירה תקדים לזה.
<קריאה: זאת אומרת, בדרך כלל מתחיל עם המחוזי - - -
<מירי פרנקל שור: ואם בית המשפט העליון ירצה הוא ירחיב את ההרכב.
<מירי פרנקל שור: כלומר, עדיף שיותר ויותר עיניים יראו את העניין.
<קריאה: הנהלת בתי המשפט - - - של ההליך לבית המשפט העליון.
דוד אמסלם: אני רוצה לומר משהו עקרוני בעניין הזה: אנחנו משתדלים לעסוק בכל סוגיה בהגינות ויושר.
דוד אמסלם: בשבילי זה לא סיפור רק פוליטי, יש פה גם הגינות.
דוד אמסלם: גם אם יש לי תפיסת עולם פוליטית, אני בסוף, גם אם אממש אותה יש הגינות מסוימת.
דוד אמסלם: עכשיו, אנחנו לא מתכוונים להיות יותר צדיקים מהאפיפיור כדי שמישהו אחר יחשוב שאנחנו צריכים להיות יותר צדיקים.
דוד אמסלם: אנחנו פועלים באמות מידה אמיתיות לגבי כל נושא ונושא, כמו באזרחות.
דוד אמסלם: הסוגיה הזאת היא לא איזושהי יוצאת דופן במדינת ישראל, יש סוגיות הרבה יותר מורכבות ממנה.
דוד אמסלם: כמו שאמרת, המתת חסד, למשל – איפה נדון?
דוד אמסלם: איפה העסק נדון?
יעל גרמן: איפה נידון המתת חסד?
יעל גרמן: גם בעליון, נכון?
דוד אמסלם: אין דיון בעליון - - -
יעל גרמן: במחוזי?
דוד אמסלם: האינסטנציה בעליון היא אינסטנציה רק, או שיש איזשהו נושא או בג"ץ שאתה מגיש או שהיא אינסטנציה של ערעור.
דוד אמסלם: בית המשפט העליון הוא לא בית משפט שדן, מתחיל לדון.
יעל גרמן: - - - בזמנו באמת דנו בזה.
דוד אמסלם: בוא נמשיך, חבר הכנסת באסל גטאס.
באסל גטאס: טוב.
באסל גטאס: בסעיף 19יד(א), במקום "- - - חרף התנגדותו של האסיר, אם מצא כי בלא קבלת הטיפול יש אפשרות - - -".
דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לתת לך תשובה רק לגבי מה שאמרת קודם.
דוד אמסלם: הנה, מצאתי, סעיף 19יד(ב): "לא יתיר נשיא בית המשפט המחוזי או סגנו מתן טיפול רפואי כאמור בסעיף קטן (א), אלא לאחר ששוכנע כי נעשה מאמץ ניכר לקבל את הסכמתו של האסיר לטיפול, ובכלל זה הוסברו לו בפירוט, באופן המובן לו בנסיבות העניין, מצבו הרפואי וההשלכות של המשך שביתת הרעב על מצבו כאמור, וכן נמסר לו מידע רפואי כאמור בסעיף 13(ב) לחוק זכויות החולה, והאסיר עמד בסירובו לקבלת הטיפול".
דוד אמסלם: זאת אומרת, הוא ממילא מקבל את הדו"ח.
דוד אמסלם: הוא מקבל את הדו"ח הרפואי.
יעל גרמן: אז אפשר פה פשוט: "לרבות הדו"ח של - - -".
יעל גרמן: תוסיף פשוט.
דוד אמסלם: דרך אגב, הפעם - - - כדי שלא יתנו לו.
דוד אמסלם: בפעם הקודמת אתם הסתייגתם, חבר הכנסת יוסף ג'בארין הסתייג, שלא יתנו לו את הדו"ח.
דוד אמסלם: אמרתי: למה לא יתנו לו את הדו"ח?
יעל גרמן: מי אמר שלא יתנו לו?
דוד אמסלם: אתמול.
<קריאה: חבר הכנסת יוסף ג'בארין.
דוד אמסלם: חבר הכנסת יוסף ג'בארין.
דוד אמסלם: זה מה שהיה הוויכוח.
באסל גטאס: לא, זה היה על נושא נכות.
יעל גרמן: - - - יכול להיות שהוא אמר את זה.
יעל גרמן: זה לא הגיוני.
דוד אמסלם: חברת הכנסת יעל גרמן, את הלכת וחזרת.
דוד אמסלם: אני היחיד שיושב פה מההתחלה ועד עכשיו.
יעל גרמן: אני לא אומרת שהוא לא אמר.
יעל גרמן: אני אומרת שזה לא הגיוני.
דוד אמסלם: הוא אמר.
דוד אמסלם: אז לכן שכנענו אותו שזה לא הגיוני.
דוד אמסלם: יש פה איזה בלבול תמיד בדוברים: אחד אומר לי: כן; אחד אומר: לא – על אותו מצב.
דוד אמסלם: אז תתאמו ביניכם את העמדות.
באסל גטאס: במקום "- - - חרף התנגדותו של האסיר, אם מצא כי בלא קבלת הטיפול יש אפשרות ממשית שבתוך זמן קצר תיגרם - - -" יבוא "- - - בכפוף לאישורו של האסיר".
דוד אמסלם: אנחנו לא מבקשים - - - אישור.
דוד אמסלם: כל הרעיון כאן שאנחנו לא - - -
באסל גטאס: טוב, אני רוצה להפוך את - - -
באסל גטאס: אני לא רוצה שום דבר - - -
דוד אמסלם: התקדמנו.
באסל גטאס: סעיף 19יד(ב) – עוד פעם, במקום, כפי שאמרנו, נשיא בית המשפט המחוזי - - -
דוד אמסלם: נשיא בית המשפט העליון.
דוד אמסלם: מספיק לך שופט בית המשפט העליון או נשיא בית המשפט העליון?
באסל גטאס: נשיא, נשיא.
דוד אמסלם: הנשיא של בית המשפט העליון.
באסל גטאס: סעיף 19יד(ב) – זו הסתייגות מספר 42.
באסל גטאס: במקום המילים "- - - אלא לאחר ששוכנע כי נעשה מאמץ ניכר לקבל את הסכמתו של האסיר - - -" יבוא "- - - אלא לאחר שקיבל את הסכמתו של האסיר אשר שוכנע - - -".
דוד אמסלם: אמרת את זה.
באסל גטאס: אני ממש הולך לפי הטקסט.
באסל גטאס: הסתייגות 43: לאחר "- - - עמד בסירובו לקבלת הטיפול", יבוא "- - - ולאחר שהשופט שוכנע כי מוצו כל הדרכים למתן טיפול רפואי לאסיר בהתאם לחוק זכויות החולה".
באסל גטאס: סעיף 19יד(ג): לאחר "- - - חוות דעתה של ועדת האתיקה - - -" יבוא "- - - וחוות דעת מטעם האסיר או מומחה מטעם בית המשפט כאמור בסעיף 19יג(ה) - - -".
באסל גטאס: הסתייגות מספר 45, סעיף 19יד(ג):
באסל גטאס: אחרי "- - - לפי העניין - - -" יבוא "- - - ולאחר שניתנה לאסיר או מי מטעמו להשיב לבקשה בפני בית המשפט - - -".
<מירי פרנקל שור: אבל אנחנו הסרנו את ההסתייגות הזו, חבר הכנסת באסל גטאס, מכיוון שבסעיף 19יד(ג) אנחנו הוספנו שבית המשפט צריך לשמוע את האסיר, ככל שהדבר אפשרי במצבו הרפואי, או את בא כוחו.
<מירי פרנקל שור: אז אני חושבת שלאור התוספת הזו ההסתייגות פשוט מיותרת.
באסל גטאס: סליחה, גברתי, עוד פעם.
דוד אמסלם: הם תיקנו את זה בסעיף 19יד(ג) - - -
באסל גטאס: "- - - ושמע את האסיר, ככל שהדבר אפשרי - - -".
יעל גרמן: כן - - -
דוד אמסלם: קיבלנו את ההסתייגות.
<מירי פרנקל שור: אנחנו הסרנו את ההסתייגות הזאת.
באסל גטאס: "- - - או את בא כוחו, אלא אם כן - - -".
באסל גטאס: כלומר, ההסתייגות מתייתרת, כי זה כבר - - -
דוד אמסלם: לא, התקבלה.
יעל גרמן: התקבלה.
<מירי פרנקל שור: לא, לא.
<מירי פרנקל שור: ההסתייגות מתייתרת - - -
דוד אמסלם: - - - התקבלה.
באסל גטאס: מתייתרת כי כבר שינו?
באסל גטאס: הסתייגות מספר 46, סעיף 19יד(ג):
באסל גטאס: הפסקה האחרונה תימחק החל מהמילים "- - - אלא אם כן סבר - - -", ועד סוף הסעיף.
באסל גטאס: לחילופין, בסעיף 19יד(ג), לאחר "- - - הנובעים ממצבו הרפואי של האסיר - - -" יבוא "- - - בלבד - - -".
באסל גטאס: אם לא מוחקים את מה שביקשתי, אז לחילופין לאחר "- - - הנובעים ממצבו הרפואי של האסיר - - -" תבוא המילה "- - - בלבד - - -".
<יואל הדר: אדוני, לא הבנתי משהו בקודם.
<יואל הדר: יש פה משהו שהוא קצת לא לוגי: בית המשפט מחליט שאין מקום לתת היתר רפואי.
<יואל הדר: בכל זאת, חבר הכנסת באסל גטאס רוצה שייתנו טיפול רפואי.
<יואל הדר: כתוב פה: "- - - אלא אם כן סבר בית המשפט כי בנסיבות העניין אין מקום להיענות לבקשת ההיתר - - -".
דוד אמסלם: נו, אבל זה מה שהוא - - - מתכוונים.
דוד אמסלם: הוא נתן הסתייגות לזה.
<יואל הדר: רגע, אבל יוצא מצב שאם בית המשפט סבור שאין מקום להיתר רפואי, בכל זאת ייתנו טיפול רפואי.
<יואל הדר: - - - לפי - - -
דוד אמסלם: אבל כל מה שכתוב, בדרך כלל; למה אתה מציע לא לתת לו את הזה?
<יואל הדר: למה לחייב אותו בטיפול רפואי כשהוא אומר - - -?
<עידו בן יצחק: לא, זה לא לחייב טיפול רפואי, זה לתת החלטה.