GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אייל אזולאי: כלומר, עובדים הרבה עם אמצעים טכנולוגיים שיכולים לחזות את הסיכונים; טייסת הכיבוי האווירית והסנכרון שלה בקשר זה דרמטי בשיפור היכולות; כל הנושא של התחקירים, שיפור והפקת לקחים.
<אייל אזולאי: בשורה התחתונה המודל הזה באמת מוכיח את עצמו, אנחנו ממליצים גם ללמוד את המודל הזה, גם לבחון התאמה שלו לעוד נושאים ועוד מקומות בארץ.
<אייל אזולאי: עד כאן.
נאוה בוקר: מפקד מחוז דרום, משה סויסה, מהכבאות כמובן.
<משה סויסה: אני אסכם את מה שהוא אמר.
<משה סויסה: אנחנו מסכימים עם כל מה שהוא אמר.
נאוה בוקר: אני אשמח אם תגיד כמה מילים.
<משה סויסה: ברגע שעברנו להיות רשות כבאות, באופן אוטומטי כשנכנסו לתפקיד חשבנו לראות איך אנחנו מתחילים להוריד את כמות השריפות, איך אנחנו יכולים לתת מענה לאירועים שהיו עוד קודם.
<משה סויסה: קודם כול, התעצמנו עם המעבר שלנו לרשות, גם באמצעים טכנולוגיים כמו שהזכירו כאן, אם זה מערכות קשר, אם זה הטייסת, והתחלנו למפות את המחוז ולראות היכן היה מספר האירועים הגדול ביותר, איפה אנחנו יכולים להניח את האצבע.
<משה סויסה: כמובן יש דברים שלא תלויים בנו, אבל במה שתלוי בנו אנחנו יכולים לעשות את זה.
<משה סויסה: מה שמדובר בהצתות, כמובן עירבנו את המשטרה – עצם הקמת המודל הזה, עצם הקמת יחידה שהיא יחידה שאנחנו קוראים לה "יחידת הסיוע המרחבית", כשצמוד אלינו קצין משטרה, כשאנחנו יוצאים לכל אירוע והמשטרה נמצאת יחד אתנו.
<משה סויסה: את דיברת על משהו, וזה ההגדרה הכללית של מה שקרה כאן.
<משה סויסה: קודם לא הכרנו את המשטרה ולא היה לנו עסק עם המשטרה, היינו ברשויות, היינו עובדים לבד, שלום ולהתראות.
<משה סויסה: אני חושב שנציב הכבאות שבא מהמשטרה, שיתוף הפעולה הזה כשעברנו לאותו משרד, המשרד לביטחון פנים, בא והקנה לנו את העבודה המשותפת ונתן לנו להכיר יותר את המשטרה והמשטרה אותנו.
<משה סויסה: המודל הזה התחיל בדרום – דרך אגב, זה בלי אגו, כמו שאמרת, זה מתחיל כחברים, אנחנו מכירים, ירושלמים שהגענו לדרום, ובהיכרות שלנו התחלנו להריץ ולהתחיל לחשוב איך אנחנו נותנים את השירות הטוב ביותר לאזרח בנושא של כיבוי אש.
<משה סויסה: יורם ואני ישבנו והתחלנו לחשוב, ואז הקמנו את המודל הזה.
<משה סויסה: והמודל הזה הוא מודל מצוין.
<משה סויסה: אנחנו רואים את התוצאות.
<משה סויסה: אם בתוצאות אנחנו רואים שיש ירידה ויש תפיסות, אז אני חושב שהדבר הזה יכול להוות מודל גם למחוזות אחרים בכדי שנוכל להפחית את כמות השריפות, את כמות האירועים בכל מחוז ומחוז.
<משה סויסה: מי שמרוויח מזה זה אזרחי מדינת ישראל, והם הנהנים העיקריים.
נאוה בוקר: האמת, אחרי הדברים שנאמרו פה, אפשר לסיים את הדיון.
נאוה בוקר: רואים שנעשתה פה עבודה מצוינת, באמת.
נאוה בוקר: שאפו לכל העוסקים במלאכה, ובראשם שני מפקדי המחוזות, גם במשטרה, גם בכבאות.
נאוה בוקר: אני אשמח אם נציב הכבאות שחר איילון יגיד כמה מילים בנושא.
נאוה בוקר: חשוב לי לדעת האם אתה הולך ליישם את המודל הזה גם במחוזות אחרים.
נאוה בוקר: האם את המודל הזה תיקחו כדוגמה?
נאוה בוקר: הנתונים מצביעים על ירידה גם בכמות השריפות, גם בכמות הנזק שנגרם.
<שחר איילון: שלום לכולם.
<שחר איילון: ראשית, שנה טובה לנאוה בוקר ובהצלחה לוועדת המשנה שהיא מנהלת כאן בוועדת הפנים של הכנסת.
נאוה בוקר: אנחנו מחכים להרים כוסית.
<שחר איילון: שנה טובה לשאר חברי הכנסת שנמצאים אתנו.
<שחר איילון: אני מברך על הדיון הזה.
<שחר איילון: התמונה שהוצגה כאן עד לרגע זה היא תמונה של שיתוף פעולה, והיא מייצגת רק חלק קטן מהתהליכים שמתנהלים בין כיבוי האש, הגורמים המסחריים, האזרחיים, הרשויות.
<שחר איילון: לא דיברנו פה על הרשויות האזוריות וראשי הערים שאנחנו פועלים בקרבם, וכמובן על שאר האירועים.
<שחר איילון: לנו יש 80,000 אירועים בשנה, מתוכם רק חצי זה שריפות, החצי השני שבו המשטרה וכיבוי האש משתפים פעולה זה בתחום של החומרים המסוכנים.
<שחר איילון: יש לא מעט מרכזים וריכוזי חומרים ומפעלים באזור המחוז הדרומי, כמו רמת חובב שאנחנו מכירים.
<שחר איילון: גם שם יש שיתוף פעולה מאוד מחמיר כאשר גורמים אזרחיים לא מקיימים את ההנחיות של כב"ה או מעלימים מידע, חלקם מובלים לחקירה במשטרה, וכך נעשה בשנה האחרונה במחוז הדרומי של המשטרה.
<שחר איילון: החלק הנוסף זה החילוץ בתאונות, יש שם כבישים מאוד מסוכנים, ארוכים, יש שם נמלי ים ומעבר ליערות, ותורגל ב"נקודת מפנה" האחרונה התהפכות של קרונות רכבת באזור קרית-גת, בשיתוף פעולה של כל הגופים ועם פיקוד העורף, כאשר משטרת ישראל מנהלת את הנושא הזה.
<שחר איילון: נמצאים כאן שותפים שהם בעלי משמעות גדולה בתהליכים שאנחנו מנהלים, ואלה כמובן קק"ל ורט"ג, אנחנו גם שותפים בקרן הכיבוי האווירי שמממן חלק מהתחום הזה של הכיבוי האווירי.
<שחר איילון: אני חושב שגם הם בנושאים הללו עושים רבות.
<שחר איילון: יש לנו מול משרד הביטחון ומול צה"ל תהליך לא קל בכל מה שקשור לרגולציה, לכניסתו של צה"ל לתקנים מחמירים של מניעה ושל כיבוי, עוסקים בזה רבות ולא סיימנו את התהליך.
<שחר איילון: מעת לעת שותפים כאלה ואחרים יצרו תקדימים שהם אומרים לקציני צה"ל שיוצאים לשטח: יש לכם אחריות מלאה על הרכוש, על הטבע, על הסיכון של אותן מערכות כלכליות וחקלאיות של האזרחים ושל היישובים החקלאיים.
<שחר איילון: לגבי המגזר הערבי באזור הזה מול הבדואים, מול ההתיישבות והפזורה, מאוד חשובה לנו הכניסה פנימה לשם גם בהסברה, אבל לא רק בהסברה, יש שם קורבנות, יש שם אנשים.
<שחר איילון: היה משחק ילדים בתוך קרוואן עד שההורים הגיעו, אנשים שם נפגעים, ובסופו של דבר צריך להגיע שם לחקירות טובות, למיצוי, להסברה, למניעת הרשלנות.
<שחר איילון: יש גם בעיות אחרות שלא קשורות לכאן של אספקת מים ליער להבים ויערות נוספים, מול מקורות, מול רשות המים, של אספקת מים והגעת מערכות שמאפשרות לנו את הלחימה המשופרת.
<שחר איילון: איציק סויסה יחד עם המפקד שלו, דני חנניה, שזה מחוז אחר, מקום אחר – אני רוצה שתשמעו אותם, איזה שיתוף פעולה מדהים יש שם, לא רק עם המשטרה, אלא עם כל שאר הגופים שמנהלים את השטח.
<שחר איילון: למשל במקרה של עיר כמו חיפה, איציק סויסה, שהיה מוגדר גם כקצין היערות – יש לנו תפקיד חדש בכבאות, קצין היערות ואספקת מים – הוא ניהל שם.
<שחר איילון: קרן מהייעוץ המשפטי שלנו תוכל להרחיב.
<שחר איילון: אתה היית מודאג, הקמב"ץ, שאין לנו סמכויות, יש לנו, לפעמים אומרים, עודף סמכויות, אנחנו יכולים להגיד גם לצה"ל: אתם לא מתאמנים היום.
<שחר איילון: וצה"ל עושה, יש לצה"ל גם הוראות כאלה ואחרות שמחמירות בנושא האימונים.
<שחר איילון: יש לנו את קרן מהייעוץ המשפטי.
<שחר איילון: חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה נותן הרבה מאוד כוח למפקדי המחוזות, ובנוסף יש גם תקנות, ואנחנו נעזרים בכם בכנסת להעביר תקנות שהן תקנות מחמירות.
<שחר איילון: יש כאן את אייל כספי, הוא יושב שם בקצה, ולאייל כספי יש ראייה ארצית, הייתי אומר לא רק ראייה ארצית, אלא גם ראייה בין-לאומית.
<שחר איילון: נמצאים כרגע בארץ שני קולונלים צרפתיים, שמעבירים לנו קורס של כיבוי ביערות, זה כבר קורס שלישי שאנחנו עושים יחד אתם, בדרך לארץ קבוצה מיוון, ואנחנו בדרך לקרואטיה בחודש הבא לאימון משותף עם הקרואטים לעבודה עם מסוקים, עבודה ביערות בשיטות שלהם, עם כריתה ועם חיתוך.
נאוה בוקר: אתם נוסעים לקרואטיה?
נאוה בוקר: לא הבנתי.
<שחר איילון: אנחנו נוסעים לקרואטיה, אפילו קנינו כרטיסים, לא סתם נוסעים "סמויים" או "מסתננים".
<שחר איילון: אנחנו ממש נוסעים לקרואטיה.
<שחר איילון: לנו יש אמנות חתומות, אמנות חתומות עם כל מדינות המזרח-התיכון, עם קפריסין, עם יוון, עם כבאות קרואטיה וכבאויות נוספות.
<שחר איילון: אני מזכיר שב"צוק איתן" במחוז הדרומי הפעילו מתנדבים, כבאים מקצועיים מארצות-הברית.
<שחר איילון: יש לנו 300 כבאים מקצועיים בארצות-הברית שהם מתנדבים שלנו, הם מאומנים, מגיעים לאימונים, וגם השנה הם מגיעים אלינו.
<שחר איילון: אנחנו מאמנים אותם גם בארצות-הברית.
<שחר איילון: ב"צוק איתן" הגיעו 13 מתנדבים, עבדו שם בקו הקדמי, כיבו וסייעו.
<שחר איילון: כאשר יש התפתחות של אירוע במחוז הדרומי או במחוז ירושלים – כמו שאת זוכרת בדיון הקודם דיברנו על אבן ספיר, דיברנו על אשתאול, על אבו-גוש – זה לא עניין של מחוז אחד, או בעיה שלו, הגיעו כוחות מכל הארץ.
<שחר איילון: תחנת גבעתיים היום היא התחנה הכי מאומנת בשריפת יערות, ואין להם שום יער.
<שחר איילון: איך זה?
<שחר איילון: הם הכי פנויים באלנבי, קוראים להם, והם מגיעים בתוך 40 דקות עד שעה.
<שחר איילון: הם צריכים לצאת מהתחנה שלהם בתוך 60 שניות לסיוע הדדי, זאת אומרת, אנחנו בודקים אותם כאילו זו שריפה בדירה בגבעתיים, ואז מה שנשאר זה זמן נסיעה.
<שחר איילון: היום לתחנת גבעתיים יש ציוד לכיבוי ביערות, אותן חליפות צהובות שנתנו להם, כך שזה קצת נשמע חלק מהעידן המודרני של ערבות הדדית בין מערכות הכיבוי והיכולת שלנו להעתיק כוחות, ועל זה ראש אג"ם שלנו יוכל להרחיב ולציין.
<שחר איילון: אני רוצה להגיד פה תודה לשותפים, אני מציע שאולי בכל זאת נשמע דוגמה למחוז אחר - - -
נאוה בוקר: יש עוד כמה שביקשו זכות דיבור ויש לנו עוד עשר דקות לדיון הזה.
נאוה בוקר: תמשיך משפט אחרון, מה שרצית.
<שחר איילון: שיהיה חג שמח ושקט.
נאוה בוקר: עוד מעט נרים כוסית.
<שחר איילון: תמשיכו.
<שחר איילון: אם תרצו דברים שקשורים לרגולציה, חיים תמם נמצא פה.
<שחר איילון: יש תקנה שלמה שמחכה בנושא של חישוף וניקוי, תקנה שלמה שקשורה ליישובים עטופי יער, כדי להגן על היישובים הללו.
<שחר איילון: זה עסק מאוד מסובך, הושקעו פה כבר מאות מיליוני שקלים בחישוף ובניקוי מאז הכרמל.
<שחר איילון: יש לנו גם הנושא הזה.
<שחר איילון: הנושא הוא יומיומי, הוא לא ישיבה בכנסת.
נאוה בוקר: אנחנו נמשיך בדיון על אזורי החיץ, אבל נסיים את הדיון בשלושה דוברים נוספים: רוני מלכה מרשות הטבע והגנים, אחריו סאמח דראוושה ממשרד החקלאות ואיתי פרייז מצה"ל כמובן.
נאוה בוקר: כשאתם תסיימו, לפני שנציגי משטרת ישראל יעזבו, נרים כוסית לחג.
נאוה בוקר: רוני מלכה, יש לך שתי דקות.
<רוני מלכא: אני רק רוצה לברך כמובן על השת"פ, נעשית פה באמת עבודה מדהימה, ואני חושב שהפקת הלקחים הזאת גם באה לידי ביטוי.
<רוני מלכא: עובדה שבכבאות יש קצין קשר לשעבר של המשטרה, אצלי קלטתי קצין קשר לשעבר של המשטרה, והיום רשת "ניצן" זה הדבר המוביל.
<רוני מלכא: מק"ש במשטרה, קציני הקשר בכבאות ואצלי, שכולם אנשי משטרה לשעבר, שינו את פני העבודה.
<רוני מלכא: והיום באמת בכל תחום אנחנו משוחחים, מדברים בכל אירוע, תדרים, העברת מידע, ווטסאפ.
<רוני מלכא: באמת שיתופי הפעולה הם לדוגמה.
<רוני מלכא: אחרי הברכות אני רוצה לעמוד על שתי בעיות מרכזיות.
<רוני מלכא: כמובן אני לא אכנס לכל מה ששחר ציין ויורם והצוות שלו ציינו, כמובן לכל שיתופי הפעולה בכיבוי האווירי והחפ"קים האחודים, כשהיום כל חפ"ק הוא אחוד עם המסוקים.
<רוני מלכא: אני לא אכנס פה לכל התיאור, אבל בהחלט נעשית פה עבודה ראויה מאוד.
<רוני מלכא: יש לנו בעיה קשה, וזה צה"ל.
<רוני מלכא: חייבים להעמיד את זה פה.
<רוני מלכא: פנינו לרמטכ"ל, המנכ"ל שלי נפגש עם סגן הרמטכ"ל, פנינו למבקר צה"ל.
<רוני מלכא: היום מבקר צה"ל, אילן, פועל אישית בתחום הזה.
<רוני מלכא: אנחנו הרמנו ידיים לגבי צה"ל, אני חייב להגיד, אנחנו מאוכזבים מהצבא.
<רוני מלכא: מה שראית כאן בתמונה זו תמונה אחת מיני רבות של בא"פ לכיש, באח צנחנים, בגולן בשטחי אש צה"ל לא מיישם את הנחיות הכבאות שאומרות שביום קשה כולם מקבלים הודעה מהשירות המטאורולוגי, מקבלים את אינדקס השריפות וכל ההתרעות שאפשר לתת, וקציני צה"ל וחיילי צה"ל נכנסים בלי הכנות מוקדמות, בלי כבאיות בשטח, ואנחנו עובדים שם קשה, והנזקים לסביבה הם קשים.
נאוה בוקר: ברור.
נאוה בוקר: אתה לא הראשון שמתלונן על כך.
<רוני מלכא: מקנני קרקע, ציפורים, עופות קרקע, מלא נחשים – הכול נשרף, הכול נהרג, אין שם שום דבר, זה חרוך, וההתחדשות לוקחת שנים, כמו שנאמר פה.
<רוני מלכא: אני רוצה להוציא מפה קריאה לצה"ל להתעשת ולעשות משהו.
<רוני מלכא: חייב להיות מעשה בצה"ל.
<רוני מלכא: לא יכול להיות שצה"ל יתעלם.
נאוה בוקר: תישאר לדיון הנוסף בבקשה.
<רוני מלכא: אני אשאר לדיון הנוסף.
<רוני מלכא: הוא על קווי חיץ והוא גם נוגע לנו.
<רוני מלכא: זה המסר המרכזי שאני רוצה להעביר כאן.
נאוה בוקר: אנחנו ניתן לסאמח דראוושה לדבר.
<סאמח דראוושה: התכוונתי לחצי השני, לא לעכשיו.
נאוה בוקר: אז בבקשה, חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.
עבדאללה אבו מערוף: שלום לכולם, זה באמת דיון מאוד חשוב.
עבדאללה אבו מערוף: שנה טובה לכולם, שתהיה שנה טובה עם צמיחת יערות רבים, גשמים רבים ובלי שריפות ובריאות לכולם.
נאוה בוקר: אמן.
עבדאללה אבו מערוף: אפשר לדבר הרבה על העבודה המקצועית המעניינת והמרתקת של מחוז הדרום, אבל אנחנו בוועדת המשנה, בראשות החברה נאוה, מה אנחנו יכולים לתרום לכם כדי להציל יערות?
עבדאללה אבו מערוף: לא רק לפעולה המניעתית שאתם עושים.
עבדאללה אבו מערוף: כאן יש לי הערה.
עבדאללה אבו מערוף: בטוח מבחינה מקצועית אתם רואים את הדברים יותר טוב, אבל אני חושב שכאן יש הרבה גורמים, ואפשר לצמצם.
עבדאללה אבו מערוף: זו מחשבה לשנים הלאה.
עבדאללה אבו מערוף: למה ששירות הכבאות לא ייקח על עצמו את הפיקוד כולו עם המשטרה ליצור צירים, לסגור ולעשות?
עבדאללה אבו מערוף: אני חושב שיש כאן כמה חלקים שאנחנו משקיעים בהם, אבל אם נשקיע במערכת אחרת, יכול להיות שתהיה יותר יעילות.
עבדאללה אבו מערוף: קק"ל וצה"ל – אני לא אכנס לעניין הזה, אולי באמת לחשוב על חשיבה רחבה יותר שהפיקוד יהיה רק בכבאות, והם ייקחו את הפיקוד על עצמם כמו שצריך, עם הרחבת כוח-אדם, עם הרחבת תחנות במוקדים שיש הרבה שריפות, למשל במחוז ירושלים, אזור הגליל.
עבדאללה אבו מערוף: אולי באמת חסרים לכם במקומות האלה כדי להגיע מהר.
עבדאללה אבו מערוף: נכון, אסון הכרמל זה שיעור.
עבדאללה אבו מערוף: לצערנו הרב קרה האסון הזה שהוא לא היה אמור לקרות, וראינו הרבה, לא רק אצל מבקר המדינה.
עבדאללה אבו מערוף: מזה חשוב ללמוד, ולכן הכדור אצלכם.
עבדאללה אבו מערוף: אם חסרים לכם האמצעים, יש אפשרות לחוקק, דיברתם כאן על החקיקה.
עבדאללה אבו מערוף: אני מציע שהפיקוד יהיה כולו עם הרחבת הקדר, עם הרחבת המשרות המקצועיים, עם הוספת משאיות של כיבוי אש, אני חושב שחסרות, יש תחנות חסרות.
עבדאללה אבו מערוף: על זה תהיה עבודה מניעתית, ובזה נתרום לכם מה שאפשר.
נאוה בוקר: תודה רבה, חבר הכנסת.
נאוה בוקר: לסיכום הדיון אני רוצה באמת להודות לכל הגורמים שעוסקים במלאכה, לקציני הכבאות, לקציני המשטרה.
נאוה בוקר: לצערי אתם, אני מבינה, צריכים לעזוב לפני הדיון הבא.
נאוה בוקר: אני רוצה מילה טובה מכאן למשטרת ישראל לפני שאתם עוזבים על עבודת הקודש שאתם עושים.
נאוה בוקר: אני גאה בכם, חיזוקים וחיבוקים.
נאוה בוקר: ואני רוצה לאחל שנה טובה לכולכם, אנשי הכבאות, אנשי המשטרה, כל הגורמים שנמצאים כאן.
נאוה בוקר: הרבה הצלחה לכולם.
נאוה בוקר: מה שראינו כאן היום זה דוגמה ומופת לשיתוף פעולה מוצלח.
נאוה בוקר: אני מקווה לראות השנה הרבה שיתופי פעולה כאלה בין גורמים שונים.
נאוה בוקר: אז שנה טובה, ואתם מוזמנים להרים כוסית.
נאוה בוקר: זה לא יין, מותר לכם לשתות.
נאוה בוקר: זה תירוש.
נאוה בוקר: חברים, בחלק הזה של הדיון אני רוצה להעלות סוגיה חשובה מאוד.
נאוה בוקר: הסוגיה הזאת עוסקת ביצירת קווי חיץ בין היישובים והיערות.
נאוה בוקר: קיימתי מספר רב של פגישות עם כל מיני נציגים של הגורמים שמעורבים ביצירת קווי החיץ, והגעתי למסקנה שהאחריות בנושא הזה נזרקת מגורם לגורם, פשוט נשאבים לאיזו מערבולת ביורוקרטית, ואנחנו לא מצליחים להגיע לפריצת דרך בנושא כדי לעשות את זה.
נאוה בוקר: משום כך זימנתי את כל הנוגעים בדבר לדיון – ראשי רשויות, נציגי המשרדים וכל גוף שיכול לתרום לפתרון בעיית יצירת קווי החיץ בין היישובים ליערות.
נאוה בוקר: אני חושבת שכל החלטה כאן היום – ברור שיידרשו לה מאמץ, תקציבים, משאבים, אבל זו השקעה שתהיה פחות משמעותית ביחס לתקציבים שהמדינה מבזבזת בהיעדר קווי החיץ.
נאוה בוקר: אני כבר לא מדברת על הסכנה לחיי אדם, לטבע, לסביבה, לרכוש.
נאוה בוקר: אנחנו כמחוקקים מעדיפים להימנע מחקיקה שתכפה על הגופים השונים לתקצב את הפרויקט ולעמוד בלוחות-זמנים מוכתבים מהכנסת.
נאוה בוקר: אני חושבת שאנחנו כאן, כל הגופים, יכולים להגיע להסכמות מתוקף ההבנה שהנושא הזה הוא נושא קריטי שעוסק בחיי אדם.
נאוה בוקר: אני מבקשת שבאמת המקום הזה יהיה המקום שבו נרכז את המעט שכל אחד מהגופים פה יכול לתרום לנושא הזה.
נאוה בוקר: המטרה של הדיון הזה היא ליצור איזה הסכמות, שיתוף פעולה, שתהיה לנו תוכנית מהירה ויעילה.
נאוה בוקר: יצחק סויסה יפתח.
נאוה בוקר: מה תפקידך, בבקשה?
<יצחק סויסה: קצין יערות מחוז חוף.
נאוה בוקר: אחריך – דוד אריאלי, ראש מועצת קריית טבעון.
<יצחק סויסה: קצת רקע.
<יצחק סויסה: אני בא גם מההיבט המבצעי וגם בחמש השנים לאחר אסון הכרמל אני מתעסק בנושא של מניעה והיערכות לשריפות יער והגנה על יישובים מפני שריפות יער.
<יצחק סויסה: המנחה המקצועי שלי זה מפקד המחוז, וסגן מפקד המחוז זה אריה רגב, שאיננו פה.
<יצחק סויסה: אצלנו במחוז, לאחר אסון הכרמל, אנחנו עובדים בצורה מאוד אינטנסיבית בנושא של עבודות חיץ.
<יצחק סויסה: לא היו תקנות, עבדנו לפי כללים.
<יצחק סויסה: הכללים שעבדנו לפיהם הם כללים שקבע הנציב ומ-2013 אנחנו עובדים על-פי טיוטת התקנות שעדיין לא אושרה.
<יצחק סויסה: אנחנו עובדים גם באזור חיפה, באזור האוניברסיטה, באזור נשר, באזור הטכניון.
<יצחק סויסה: כרגע אנחנו לקראת תחילת עבודות באזור טבעון.
<יצחק סויסה: כמובן זו דוגמה לתוכנית עבודה, תוכנית עבודה שכל כולה על-פי טיוטת התקנות שעדיין לא אושרה.
<יצחק סויסה: אני רוצה לבוא ולומר מה הן הבעיות שאני נתקל בהן בשטח.
<יצחק סויסה: ואם אנחנו נמצאים פה אני מסכים עם חבר הכנסת - - -
נאוה בוקר: עבדאללה אבו מערוף.
<יצחק סויסה: אנחנו צריכים לבוא ולראות איך אנחנו מקדמים את העניין.
<יצחק סויסה: אני כאיש מקצוע שנמצא בשטח נתקל בבעיות קשות מאוד, והבעיות נובעות בעיקר מעיכוב באישור התקנות.
<יצחק סויסה: עיכוב באישור התקנות הביא אותנו לבעיות של תקצוב.
<יצחק סויסה: יושב פה גם ראש מועצת טבעון, שבמשך ארבע שנים אנחנו כל הזמן בדיונים איך מתקצבים את כל הפרויקט הזה.
נאוה בוקר: מאיפה נובע העיכוב?
<קרן גלאון-לכנו: אנחנו נתייחס.
<יצחק סויסה: יתייחס לזה מי שצריך להתייחס לנושא הזה.
<יצחק סויסה: מבחינתי ברגע שאין תקנות, ואני לא יכול להכין את - - - חוקית, רשמית בשטח, אנחנו משתמשים באותו סעיף 43 לחוק, שהנציב - - -
נאוה בוקר: מי הגוף שלא מאשר את התקנות?
<קרן גלאון-לכנו: אולי אנחנו נפרט.
<יצחק סויסה: הם יתייחסו לזה.
<יצחק סויסה: אני יודע שהכנסת צריכה לאשר את התקנות.
<קרן גלאון: בואו נעשה לרגע אולי צעד אחד אחורה.
<יצחק סויסה: אחר-כך הם יתייחסו, אני רוצה רק ברשותך להמשיך.
<יצחק סויסה: חייב להיות גוף אחד שמתכלל את כל העבודה בשטח, אותו גוף שיהיה מורכב לדעתי מכב"ה, משטרה, שאיננה פה, רט"ג, קק"ל, אותם גופים מקצועיים, אגרונומים, אדריכלי נוף, יועצים - - -
נאוה בוקר: למה המשטרה נחוצה לך לקווי חיץ?
<יצחק סויסה: אני מדבר על פעולות מניעה.
<יצחק סויסה: בזמן חירום כאשר אנחנו צריכים להוביל כוחות, כאשר אנחנו צריכים לקבל החלטות, באזורי החיץ מתקבלות החלטות קריטיות לגבי כניסה של כוחות, יציאה של כוחות, חפ"קים, שיתופים - - -
נאוה בוקר: אנחנו מתמקדים היום ביצירת אזורי חיץ.
נאוה בוקר: בואו נתמקד בדיון הזה.
<יצחק סויסה: לכן חשוב מאוד שאותו גוף יהיה ביחד עוד בבניית התוכנית הזאת, לאחר מכן באישור שלה – מפקד המחוז מאשר – לאחר מכן אנחנו יוצאים עם זה לעבודה.
<יצחק סויסה: הכול יהיה מסודר ורק אחר-כך נצא לעבודה.
<יצחק סויסה: יש לי פה התנגדויות.
<יצחק סויסה: דרך אגב, כמו שיש לנו המון בקשות לעבודות ואנשים שחוששים, יש לי פה גם התנגדויות, למשל מטבעון.
<יצחק סויסה: אני אעביר אחרי זה את המכתב.
<יצחק סויסה: תראי אנשים שמאוד נחושים.
<יצחק סויסה: קיבלנו עשרות עררים על התוכנית שהגשנו, גם מול זה אנחנו צריכים להתמודד.
<יצחק סויסה: ברגע שיהיו תקנות מסודרות, אני חושב שיהיה לנו יותר קל – כל הנושא של הפיקוח והבקרה על העבודות בשטח.
<יצחק סויסה: העבודות האלה עולות המון כסף.
<יצחק סויסה: היום, בזמן שאנחנו יושבים פה, עובדים גם באזור הטכניון, גם באוניברסיטה, גם בחיפה, גם בנשר.
<יצחק סויסה: צריך גוף שיפקח עליהם.
<יצחק סויסה: לדעתי גם נושא היתרי הכריתה שניתן על ידי הקרן הקיימת או על-ידי פקידי היערות – אותה ועדה כאשר היא יושבת ביחד זה מביא אותנו למקום ששם לא יהיו שאלות, לא כל הזמן אנחנו צריכים לחכות - - -
נאוה בוקר: אני מנסה להבין.
נאוה בוקר: היום הפיקוח על יצירת אזורי החיץ זה לא בידי כב"ה?
<חיים תמם: אני אגיד עוד כמה מילים.
<יצחק סויסה: חיים יתייחס.
<חיים תמם: אני ראש אגף בטיחות אש וחקירות.
<חיים תמם: מייד אחרי אסון הכרמל מונתה ועדה שמורכבת מקק"ל, רט"ג, המשרד להגנת הסביבה, משרד החקלאות, נציגי הרשויות, משרד הפנים, משרד הביטחון, משרד המשפטים – כל הגופים האלה, התכנסנו יחד ואמרנו: ניצור קווי הגנה, נגן על היישובים.
<חיים תמם: אנחנו מסתכלים על היישוב שנמצא סמוך ליער וחושבים איך אנחנו מגינים עליו.
<חיים תמם: אז גיבשנו את התפיסה מבחינת קווי החיץ, מה צריך להיות שם – קבענו את המרחקים, איזה מרחקים צריכים להיות.
<חיים תמם: לכבאות היתה דרישה מאוד גדולה, כבר ב-2000 פרסמנו הנחיות בנושא הגנה על יישובים, ואז דיברנו על 100 מטר נקי מכל חומר דליק, וכשנפגשנו עם קק"ל ורט"ג והגורמים הנוספים, הם אמרו: אנשים חיים בקרבת היער, רוצים לראות את העצים וכן הלאה, ולכן הגענו להסכמות אתם לדילול, וירדנו מ-100 מטר ל-76 מטר ודילול מסיבי בפסי אש של 26 מטר ובנינו את ההנחיות לקווי החיץ ואת הדרישות מה צריך, כדי שאם פורצת שריפה ביער והרוחות מביאות את האש לכיוון היישוב, כוחות הכיבוי יוכלו לעצור את האש, שהאש לא תשרוף את הבתים ולהגן על היישוב.
<חיים תמם: גיבשנו את הדברים האלה.
<חיים תמם: לא המצאנו את זה, לקחנו את זה ממדינות העולם.
<חיים תמם: יש הסכמה מלאה של כל הגופים מה צריך להיות.
<חיים תמם: נכתבה הצעה לתקנות בחתימת השר לביטחון פנים וכללים שהם בסמכותו ובחתימתו של הנציג.
<חיים תמם: התקנות מתייחסות לכל גורמי הסיכון שנמצאים ביישוב – מתקני דלק או אמצעים נוספים וכן הלאה.
<חיים תמם: הגדרנו את כל הדברים האלה.
<חיים תמם: התקנות האלה לא נחתמו בגלל בעיות תקציביות.
<חיים תמם: יש כאן עניין מי מממן את הביצוע.
<חיים תמם: התקנות האלה קובעות, בהתאם לחוק הרשות לכבאות והצלה, סעיף 40, שמי שצריך לבצע את סידורי הכבאות זה המחזיק בנכס או בעל הנכס.
<חיים תמם: זה מה שכתוב בתקנות.
נאוה בוקר: מי היה אמור לחתום על התקנות האלה?
<חיים תמם: על התקנות צריך לחתום השר לביטחון הפנים.
<קרן גלאון: על התקנות צריך לחתום השר בהסכמת השרים האחרים.
נאוה בוקר: הבעיה היא תקציבית.
<חיים תמם: הבעיה היא תקציבית, מי מבצע.
<חיים תמם: אלה שמחזיקים בנכס בדרך כלל זה יהיה קק"ל, רט"ג או היישובים או הגנת הסביבה - - -
<יוחאי וג'ימה: לא מי מבצע, מי מממן את זה.
<חיים תמם: מי מממן את זה, כמובן.
<חיים תמם: הקושי כאן הוא בהעמדת התקציבים כדי לבצע את זה.
<חיים תמם: יש כאן עלויות.
נאוה בוקר: הגוף שאמור לאכוף זה כב"ה.
<קרן גלאון-לכנו: אנחנו הרגולטור.
<חיים תמם: אנחנו הרגולציה.
<חיים תמם: אנחנו קובעים איזה יישובים צריכים לבצע את פסי האש ואיך לעשות את זה, מהן הדרישות בדיוק וכן הלאה.
<חיים תמם: יש גם עניין של דרכים שמובילות ליישוב.
<חיים תמם: זאת אומרת, גם יישוב שנמצא בתוך יער והדרך בתוך היער, צריך לראות איך יוצרים קווי חיץ משני צדי הכביש כדי לאפשר לכבאיות ולאנשים להימלט מאותו מקום.
<חיים תמם: כל הדברים האלה הסדרנו.
<חיים תמם: הבעיה כרגע היא בעיה תקציבית – מי משלם את הביצוע הזה.
<חיים תמם: התקנות כרגע קובעות שמי שמחזיק בנכס הזה, זה יכול להיות הרשות, או קק"ל, או רט"ג – בדרך כלל אלה הגורמים שמחזיקים בנכס, והם צריכים לבצע את זה.
נאוה בוקר: אתה אומר שהתקנות האלה לא ניתן לאכוף כי הן לא נחתמו.
<קרן גלאון-לכנו: חשוב לציין שהתקנות נכון להיום לא נחתמו בגלל בעיות תקציביות של הגופים שאמורים לבצע את זה, בין אם זה רשויות מקומיות, בין אם זה קק"ל או רט"ג.
<קרן גלאון-לכנו: חשוב לציין שעל אף שהתקנות לא נחתמו, כבר היום יש שיתוף פעולה מצוין וגופים רבים נרתמו ומתחילים לעבוד לפי העקרונות המוסכמים שקבועים באותן תקנות וכללים.
<קרן גלאון-לכנו: יישובים רבים וקק"ל ורט"ג יכולים לפרט, הם מתחילים לעבוד לפי אותם קווי חיץ שהוגדרו בתוכנית הדרגתית, ואנחנו מקווים שמהר ככל הניתן נוכל להמשיך גם בהליך - - -
נאוה בוקר: אני שומעת מראשי רשויות שהסעיף התקציבי מאוד מקשה עליהם.
<דוד אריאלי: אני אסביר.
נאוה בוקר: נעצור כאן.
נאוה בוקר: ראש מועצת קריית טבעון דוד אריאלי, בבקשה.
<דוד אריאלי: תודה רבה ותודה על הישיבה החשובה הזאת.
<דוד אריאלי: אני אקדים ואומר שהתקנות לא נחתמו, וטוב שעדיין לא נחתמו, בתקווה שהן ייחתמו כמה שיותר מהר, אבל טוב שהן לא נחתמו כדי לא לחזור על הטעויות שעשו עם כל העולם האדיר הזה של הנגשה לנכים.
<דוד אריאלי: הוציאו מערכת אדירה של חקיקה בכל מה שקשור להנגשה לנכים, רק לעיריית תל-אביב זה עולה 4 מיליארד שקלים, היא לא יכולה להתמודד עם זה, כנ"ל עיריית ירושלים.
<דוד אריאלי: אני רק מביא כדוגמה איך לא עובדים נכון.
<דוד אריאלי: אי-אפשר לחוקק בלי לדאוג שיש תקציב לביצוע.
<דוד אריאלי: העולם של נגישות לנכים מאוד מקביל ודומה לבעיות שיש בנושא הכיבוי, ואני חושב שמאוד-מאוד חשוב לא לאשר את התקנות עד שיימצא תקציב.
<דוד אריאלי: אני חושב שזה צריך להיות המסר של כולנו, לאתר תקציב לנושא הזה.
<דוד אריאלי: אני מברך על הקמת הרשות לכיבוי והצלה, יש שינוי מאוד לטובה ביחס למצב הקודם.
<דוד אריאלי: היו איגודי ערים לכיבוי.
<דוד אריאלי: בעקבות דוח מבקר המדינה באמת הוקמה הרשות, ואגב הקמת הרשות גם המדינה החלה להתייחס בצורה הרבה יותר מכבדת מההיבט התקציבי לנושא של כל הכיבוי וההצלה.
<דוד אריאלי: למיטב זכרוני האוצר תקצב 34 תחנות כיבוי, זה מרשים, זה נכון, הפריסה של תחנות מאוד משמעותית.
<דוד אריאלי: באופן עקרוני יש שני אספקטים להתמודדות עם אש: יש תגובה ויש מניעה.
<דוד אריאלי: התגובה היא ברורה, יש כמה שיותר תחנות, כמה שיותר כבאיות, כמה שיותר מטוסים יותר טוב, וזה באמת ברכה גדולה, וצריך לברך גם את הרשות לכיבוי והצלה וגם את משרד האוצר.
<דוד אריאלי: הצד המניעתי - - -
<יוחאי וג'ימה: הרשויות המקומיות, הן שותפות.
<דוד אריאלי: בוודאי גם את הרשויות המקומיות.
<דוד אריאלי: אני לא רוצה לברך את עצמנו, אבל תודה שאמרת את זה.
<דוד אריאלי: יש פה משהו מוזר מאוד.
<דוד אריאלי: למה?
<דוד אריאלי: משום שכל המערך האדיר הזה של 34 תחנות, כבאיות ומטוסים, זה דבר נפלא בצד של התגובה, אבל בצד של המניעה כאילו מתעלמים מהתקציב, ומה שנדרש ברמת התקציב לצורך קווי החיץ זה הרבה, הרבה, הרבה פחות מבחינה כספית לעומת האלמנט של התגובה, שהוא באמת מאוד-מאוד כבד ומשמעותי והוא מטופל ברמה מאוד יפה, ותבורך הרשות ויבורך משרד האוצר.
נאוה בוקר: כמה אתם נדרשים להשקיע?
<דוד אריאלי: קריית טבעון – אנחנו נדרשים להשקיע 8 מיליון שקלים.
<דוד אריאלי: אנחנו לא מסוגלים להתמודד עם דבר כזה.
<דוד אריאלי: כבר ארבע שנים אני רץ אחרי כל משרדי הממשלה.
<דוד אריאלי: הגעתי להידברות עם משרד ראש הממשלה.
<דוד אריאלי: אני לא מצליח להבין את האטימות של המערכות לגבי המצוקות שלנו.
<דוד אריאלי: יש 29 רשויות באותה בעיה, ואני אומר לכם שכל הבעיה לא תעבור את ה-30-40 מיליון שקל.
<דוד אריאלי: אני אומנם שולף את זה מהבטן ללא בדיקה, אבל טבעון היא אולי הרשות עם הבעיה הגדולה ביותר, כי אנחנו חיים בתוך יער.
נאוה בוקר: מה הפתרון שאתה מציע, דוד?
<דוד אריאלי: יש כל מיני דרכים שהמדינה יכולה לעזור ותקצב.
<דוד אריאלי: אני אביא דוגמה.
<דוד אריאלי: ב-2013 הוקמה – מי שמכיר סליחה שאני לא מחדש לו – קרן לשטחים פתוחים, רעיון יפהפה, שבמסגרתו הקרן עובדת במינהל מקרקעי ישראל ובמסגרת הפעילות של הקרן הזאת אחוז מהכנסות המינהל השנתיות מוקצה לטיפול בשטחים פתוחים.
<דוד אריאלי: תקשיבו טוב, ב-2013 הקצו קרוב ל-60 מיליוני שקלים לטיפול יערני, לרבות קווי חיץ.
<קריאה: - - - שריפה - - -
<דוד אריאלי: מה זה משנה?
<נועה שטיינר: זה לא נכון.
נאוה בוקר: תנו לו לסיים, בבקשה, זה לא דיון פתוח.
נאוה בוקר: תנו לו לסיים את דבריו.
<דוד אריאלי: נשאלתי על-ידי היושבת-ראש, חברת הכנסת בוקר, מה אני מציע.
<דוד אריאלי: למדינת ישראל יש כל מיני דרכים לבוא ולתקצב.
<דוד אריאלי: זה יכול להיות דרך הקרן לשטחים פתוחים.
<דוד אריאלי: לדעתי אחת הטעויות הגדולות שעשו, שלא נתנו לכב"ה תקציב כדי שהוא יוציא קולות קוראים לרשויות המקומיות, גם זאת אפשרות.
<דוד אריאלי: יש אלף ואחת דרכים לעזור, אם רוצים.