GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<בני ביטון: אמרתי לכם, דיור לזוגות צעירים לא יעלה יותר מ-650,000-700,000 שקל דירה של 4 חדרים, בנושא של תרבות הפנאי הוא יכול לסמן וי, בנושא של תעסוקה הוא יוכל לסמן חצי וי, אנחנו עדיין לא פתרנו את כל בעיות התעסוקה, צריכים גם להגיד את הדברים.
<בני ביטון: אנחנו הולכים להקמת אזור תעשייה אזורי.
<בני ביטון: הראייה שלי היא ראייה אזורית, היא לא רק של דימונה.
<בני ביטון: אז הוא יכול לסמן וי.
<בני ביטון: הדבר הנוסף שאין, לא בבאר שבע ולא בקרית גת, זה הטבה במס.
<בני ביטון: 18% הטבה במס בדימונה לבעל ואישה, זה 5,000 שקל במשכורת, ואם יש לו ילד בגיל 3, זה עוד 2,000.
<בני ביטון: הנה לכם 7,000 שהוא יוכל לשלם את המשכנתא וישאיר את הדירה שלו.
<בני ביטון: מחירי הנדל"ן בדימונה עלו בשנתיים האחרונות ב-62%.
<נמרוד אלירן סבח: למה אתה לא מספר - - -
<בני ביטון: אני אמרתי את זה.
<בני ביטון: שאלת אותי, אני חושב שזה צריך להיות, זו התפיסה שלי, זו הראייה שלי, אני אמרתי את זה.
<בני ביטון: אני אמרתי גם לראש מועצת ירוחם, שהוא ראש מועצה מצוין, אני אומר לכם, בשלטון המקומי נבחרו 100 ראשי רשויות מתוך 265 ראשי רשויות, יש מהפכה.
<בני ביטון: היום ראשי רשויות באו לעבוד, זה לא מה שהיה פעם, פחות עסקנים, יותר אנשי ביצוע.
<בני ביטון: הנה יש פה שניים שעבדו במוניציפאלי, אחד היה ראש רשות ואחד - - - תאמינו לי שהתפקיד המאתגר ביותר היום זה להיות ראש עיר או ראש רשות.
<בני ביטון: אין מה לעשות.
<בני ביטון: נכון, דני כבר שנים בעשייה, דודי שנים, רצו לקפוץ למגרשים הגדולים, הנה אני מצהיר, אני לא קופץ לליגה הלאומית, אני נשאר בליגה נמוכה יותר.
<בני ביטון: תרתי משמע, אני חושב שהשלטון המוניציפאלי הוא השלטון היציב היום במדינת ישראל.
<בני ביטון: אז שני המיזמים שאני מדבר עליהם, שהשבוע ישבנו, ואפשר להגיד, בטח כולם קראו כלכליסט, ראש הממשלה קיבל החלטה על הקמת מכללת סייבר בדימונה.
<בני ביטון: נכון שמרכז הסייבר הוא בבאר שבע, אבל מרכז האקדמיה יהיה בדימונה.
<בני ביטון: הייתה לנו ישיבה בלשכת ראש הממשלה עם סגן נשיא האוניברסיטה, קשה להם, יש בשורה טובה שאפשר להגיד, שאוניברסיטת בן גוריון קיבלה, או שעדיין לא קיבלה, אני רוצה להיות זהיר בלשוני בדברים האלה, שתהיה שלוחה בדימונה.
<בני ביטון: לנו חשוב שאוניברסיטת בן גוריון תיתן חסות לסיפור הזה, אם היא לא תיתן חסות יש את הטכניון, אם לא הטכניון יש אוניברסיטת תל אביב, אם לא אוניברסיטת תל אביב אוניברסיטאות מחו"ל מתקשרים אלינו, מוכנים להיות הראשונים, אבל אנחנו רוצים את אוניברסיטת בן גוריון.
<בני ביטון: ישב איתנו סגן הנשיא שם, ישיבה מצוינת, לימד אותנו שאין תואר ראשון בסייבר, יש תואר שני, אמרתי לו תואר שני, אז תואר ראשון כנראה יהיה באווירונאוטיקה, ויש את זה רק בטכניון, אנחנו נעביר את זה אלינו לדימונה.
<בני ביטון: אחרי החג אני נפגש עם נשיאת אוניברסיטת בן גוריון, אני שמתי בורד גם לסיפור הזה, שמתי אנשי מפתח, יושב ראש הבורד הוא האלוף יוחנן לוקר, שהוא גם הקים את הסייבר במדינת ישראל, השני יהיה האלוף עמי שפרן, שהוא גם אחד מגדולי הסייבר, השלישי יהיה מנכ"ל קמ"ג, הרביעי פרופ' איליה מבית החולים סורוקה.
<בני ביטון: שמתי אנשים שבאמת ייתנו לנו כבוד וירימו את הסיפור הזה.
<בני ביטון: איך אומר משה נחום?
<בני ביטון: זה משהו מחולל, אתה יכול לבנות דירות, אתה יכול להעלות את מערכת החינוך שלך, אבל זה, שיהיו 1,000 סטודנטים, כולל קמפוס בדימונה, כולל משהו ייחודי, שאנחנו לא מתחרים עם אוניברסיטת בן גוריון ולא עם תל אביב, משהו שלנו שכל מי שירצה לבנות סייבר יבוא לנגב, יבואו מחוץ לארץ.
<בני ביטון: חנכנו את הרכבת, שואל אותו נסים קינן, 'נו?' הוא אומר לו 'סייבר זה כבר אחרינו, תגידו לבני מה הוא מבקש, מה הבקשה הבאה'.
<בני ביטון: אני לא מבקש ממך כלום, אדוני ראש הממשלה, תקים לנו את הסייבר.
<בני ביטון: דבר שני שאני הולך להקים זה בזכות האיש היקר הזה, שלמדתי ממנו, דני עטר, הוא ההוגה הראשון של הרעיון להקמת ההיפודרום בגלבוע.
<בני ביטון: הוא הראשון.
<בני ביטון: לצערי הרב מדינת ישראל לא השכילה, דני הלך, עשה, ביצע את זה, אבל אני קצת שכללתי את זה, הכנסתי לתמונה את מפעל הפיס ואת הטוטו.
<בני ביטון: ישבתי עם מנכ"ל הטוטו והוא אמר לי 'תביא החלטת ממשלה, החלטת מחליטים'.
<בני ביטון: לקחתי את ההחלטה של דני עטר, כולל את החלטת שר האוצר, כולל החלטה של ביבי נתניהו שהיה אז שר האוצר ואנחנו מאמצים אותה.
<בני ביטון: אחרי החג זה יבוא לממשלה, יבוא להחלטת מחליטים ואני בחודש הבא נוסע יחד עם המהנדס לראות את ההיפודרום ואנחנו מתחילים.
<בני ביטון: אנחנו כבר הקצינו 500 דונם, זה כבר באישור בוועדה המחוזית, בתהליכים, איך אמר לי מנכ"ל הטוטו?
<בני ביטון: ברור, זה ווין-ווין, תן לנו, לקחנו גם יועצים, היינו בצרפת, למדנו את כל הנושא.
<בני ביטון: איך אמר לי דוד פטאל?
<בני ביטון: אם אתה הולך להקים, אני הולך להקים בית מלון של 5 כוכבים.
<בני ביטון: אנחנו גם משכללים והולכים להקים בית חולים וטרינרי שם.
<בני ביטון: שימו לב, זה כביש 25, שבין מיליון וחצי ל-2 מיליון רכבים עוברים בכביש הזה.
<בני ביטון: זה ישנה, סוף סוף יגידו שיש תיירות בנגב ויש על מי לסמוך.
<בני ביטון: בקיצור, דיברתי יותר מדי, אדוני היושב ראש.
<בני ביטון: כשאני מדבר, אז אומרים לי 'איפה קונים את הדירות, איפה נרשמים, איפה הולכים?
<בני ביטון: ' אז אנחנו באמת צוות של העירייה שלנו, של מנהלי האגפים, של הסגנים שלנו, צוות מאוד מאוד מנוסה, מאוד מאוד רעב, רוצה לעבוד, לא בוכים, לא שתו לי אכלו לי, אנחנו יודעים להתמודד.
<בני ביטון: בא להם ראש עיר מנוסה, מחובק עם השלטון למעלה, לטובה אני אומר, לא לרעה, גם בדברים האלה דני יודע וגם דודי, גם תשובה שלילית היא תשובה, רבותיי, אבל כדי לקבל את התשובות האלה לפעמים לוקח הרבה זמן לראשי רשויות כדי לקבל אותה.
<בני ביטון: ומילה אחת על הקהילה המפוארת הזאת, הקהילה שלנו, שמשנת 74' נמצאת אצלנו בדימונה.
<בני ביטון: סוף סוף מדינת ישראל, משרד האוצר, משרד השיכון, מקים שכונה לתפארת לקהילה, אני אומר לקהילה, באמת שכונה לתפארת.
<בני ביטון: מה שהם גרים כרגע, סליחה על הביטוי, זה סלמס.
<בני ביטון: אם מותר לי להגיד, הייתי בניו יורק, זה יותר מהארלם, אבל הם יודעים לשמור על זה, הם יודעים לטפח את זה.
<בני ביטון: הנשיא נפטר, זיכרונו לברכה, אבל יש המשכיות, איך אמר לי הנסיך עמנואל?
<בני ביטון: אנחנו ממשיכים את המורשת שלו, אנחנו נמשיך, אנחנו נעזור.
<בני ביטון: בשני שלבים צריכים את עזרתכם פה, העזרה הראשונה זה השלב הראשוני של הדיור והעזרה החשובה ביותר, שהתחיל השר גדעון סער, ואני אמרתי את זה גם לאדוני שר הפנים וגם אתה, יושב ראש ועדת הפנים, זה נושא תעודות הזהות והאזרחות לאנשים שנמצאים פה.
<בני ביטון: מי שעשה צבא קיבלנו החלטה שיקבל באופן אוטומטי את תעודת הזהות שלו והולכים בנושא ההגירה, באמת היום זה רץ, אבל לא כל כך, צריך לתת לזה יותר מענה.
<בני ביטון: יש דבר שני, שמבוגרים שאין להם ילדים שעשו צבא, זו הבעיה האמיתית, אנשים נמצאים משנת 74' במדינת ישראל, רבותיי, הם אחים מאחינו, הם משולבים אצלנו היום.
<בני ביטון: שים לב, יש פה רכז של הקהילה, יש עובדת סוציאלית, הם משולבים אצלנו, הם בשר מבשרנו.
<בני ביטון: אנחנו נסייר אצלם במקום ואנחנו נבין.
<בני ביטון: יש דבר נוסף שהם העלו בפניי ובצדק, יש חלק שלא רוצים לגור בקהילה ורוצים לגור מחוץ לקהילה ורוצים גם לקנות דירות.
<בני ביטון: אני דיברתי עם השר גלנט על הסיפור הזה והשר גלנט אמר לי 'בני, צריך לחשוב', כי ההחלטה של משרד האוצר הייתה נקודתית לגבי בניית הדירות בשכונות.
<בני ביטון: אני מדבר על משכנתאות.
<בני ביטון: יש לזה חשיבות אדירה אם אנחנו נפתח גם את הדברים לאנשים לא רוצים לגור בתוך הקהילה, ואיך אומרים?
<בני ביטון: אנשים צריכים להיות היום פתוחים, אנחנו גם מבינים.
<בני ביטון: הילדים היום הולכים לצבא, יש 100% גיוס לצבא שם, יותר מאיתנו, יש להם בית ספר שלהם.
<בני ביטון: אתם תבואו ותראו, השקעה אדירה בחינוך מושקעת שם.
<בני ביטון: אז אני אומר, צריך לחשוב, אדוני היושב ראש, צריך אולי איזה דיון פנימי של תת ועדה, גברתי מנהלת הוועדה, או משהו מהסוגיה הזאת, להזמין גם את שר הפנים, אנחנו בדיאלוג מצוין איתם.
<בני ביטון: אנחנו לא באים לריב, אנחנו לא רוצים תקשורת, אנחנו רוצים שייתנו מענה לקהילה המפוארת הזאת והטובה.
<בני ביטון: עוד דבר אחד נוסף, ברשותך, שקשור גם אליך, שאתה גם יושב ראש הוועדה.
<בני ביטון: יש פה תהליך מאוד מאוד רציני בנושא איכות הסביבה.
<בני ביטון: זאת עיר שממחזרת, זאת עיר שעושה מהפכה, בטח ראיתם בערוץ 10.
<בני ביטון: דימונה משקיעה, באמת המשרד לאיכות הסביבה השקיע קרוב ל-12 מיליון שקל בנושא מחזור האשפה, הקמנו גם אתר חדש עכשיו.
<בני ביטון: מה שאני מבקש, באמת חשוב, שימשיכו לתת את המשאבים והתקציבים, במיוחד בערי הפיתוח.
<בני ביטון: ערי הפיתוח זה חשוב.
<בני ביטון: באתי מסיור לא מזמן מברית ערים תאומות מגרמניה, ראינו את פסי המחזור שם, ראינו שם, ראינו את הדברים היפים שם.
<בני ביטון: באמת, שימשיכו.
<בני ביטון: נכנס שר חדש, שר עם הרבה אמביציה, אבי גבאי, דיברתי איתו ברמה האישית, אחרי החג הוא צריך להיות אצלנו, אבל איך אמרתם, דודי ודני?
<בני ביטון: איך אומרים?
<בני ביטון: שני אלה מניעים את הוועדה, אלה הבולדוזרים של הוועדה.
<בני ביטון: אני משתתף לפחות פעם בחודש או פעמיים בחודש בוועדות שלהם, אני רואה את קבלת ההחלטות, אני רואה איך השרים - - - רק שתבינו, זו אחת מהוועדות, לדעתי, אחרי ועדת הכספים, אם לא יותר חשובה, לי בתור ראש רשות זו הוועדה הכי חשובה בנושא המוניציפאלי.
<בני ביטון: הנושא השלישי שהוא הנושא הכאוב שלנו זה נושא ביטחון הפנים.
<בני ביטון: דיברתי גם עם השר גלעד ארדן.
<בני ביטון: דימונה גדלה, התקנים שלנו הם תקנים קטנים ואמרתי לו וחשוב באמת, דימונה אחת מהערים המובילות בנושא המוקד העירוני, בנושא השיטור העירוני, בנושא המצלמות, אנחנו בין שלוש הערים המובילות לפי הסקר שהמשרד לביטחון פנים ביצע.
<בני ביטון: חשוב, אתם רואים מה קורה היום בירושלים, אתם רואים מה זה, ראשי רשויות הפכו להיות חוד החנית בדברים האלה.
<בני ביטון: גם ב'צוק איתן', אנחנו החזית, היום ראש רשות הוא גם מפקד של העיר, הוא מפקד העיר, הוא צריך לתת תשובות ראשוניות, לפני שהמשטרה ולפני שהצבא וכולם ייתנו.
<בני ביטון: הדבר האחרון שאני רוצה להעלות זה השיתוף, עכשיו אני מדבר בכובע השני, כסגן יושב ראש השלטון המקומי, של חיים ביבס, השיתוף הנהדר של השלטון המקומי עם השלטון המרכזי ובמיוחד עם ועדת הפנים של הכנסת.
<בני ביטון: זה הפה שלנו, זה האמא שלנו, זה האבא שלנו, עלו מספר נושאים, אנשים אולי לא קיבלו ביטוי ולא ראו את זה כל כך בתקשורת, אבל, רבותיי, עולה הנושא הדיפרנציאלי כרגע.
<בני ביטון: ניר ברקת, חברי וידידי ואני מעריך אותו ואני אוהב אותו, אני חושב שהנושא הדיפרנציאלי הוא נושא מאוד מאוד חשוב.
<בני ביטון: כשמגיע לו יושב ראש השלטון המקומי, מר חיים ביבס, ואומר לו 'אני מוכן, אני בעד הדיפרנציאלי', מה זה משנה מאיפה הכסף יגיע?
<בני ביטון: שממשלת ישראל תכניס את הידיים שלה לכיס ותביא.
<בני ביטון: הבאנו עד עכשיו 220 מיליון שקל, צריך להביא עוד 100 מיליון שקל.
<בני ביטון: עם כל הכבוד, אני מדבר כאיש ליכוד, נתנו את הכסף להסכמים הקואליציוניים, שייתנו לנושא הדיפרנציאלי, במיוחד בחינוך וברווחה.
<בני ביטון: אני מאמין שכמו שעזרת לנו בסייעת השנייה וכמו שעזרת לנו בצפיפות בכיתות ובכל הדברים, הייתי בכל הדיונים איתך והיינו בוועדת הפנים וראינו את האכפתיות שלך, דודי, ושלך, דני, ראיתי, זה חשוב, שראשי רשויות מקומיות יושבים בוועדה הזאת ומבינים את הנושא המוניציפאלי.
<בני ביטון: אז בשם חיים אני אומר, באמת בשם חיים, שהוא לא נמצא איתנו והוא מוביל את זה, תקשיבו, לי לא פשוט כיושב ראש פורום ערי הפיתוח לצאת נגד ניר ברקת, אני לא יוצא נגד ניר ברקת, אני בעד אדוני ראש העיר, נכון שהיינו בצבא ביחד באותה פלוגה, אבל עם כל הכבוד, אני רואה את התפיסה, לא יפרקו לנו את השלטון המקומי.
<בני ביטון: אמרתי את זה גם בהרמת הכוסית ואני אומר את זה גם פה.
<בני ביטון: השלטון המקומי, כוחו באחדותו.
<בני ביטון: אני כסגן שלו אתן לו גיבוי.
<בני ביטון: ניר אצלי בעוד חודש וחצי, אנחנו עושים איזה שהוא פרויקט, היזמות העולמית, אמרתי לו, 'בוא, אני רוצה ללמוד, מזה נהיית מיליונר', בן אדם שהוא ראש עיר, יש לו מיליארד, שיהיה לו לבריאות - - -
דניאל עטר: שיעשה מרוצי מכוניות מירושלים לדימונה.
<בני ביטון: שיהיה לי גם אני 22 עוזרים ויועצים ושיהיו לי 8 סגנים.
<בני ביטון: אני לא מקנא, ירושלים היא ירושלים, היא ייחודית.
דניאל עטר: עם המרץ שלך העוזרים האלה רק יקלקלו לך.
<בני ביטון: אדוני היושב ראש, הבמה שלך, בבקשה, בכבוד.
דוד אמסלם: קודם כל, אדוני ראש העיר, חבר הכנסת דני עטר, אחי ורעי מה שנקרא, באמת איש מיוחד, אני שמח להתארח כאן.
דוד אמסלם: כשהחלטתי, התייעצתי עם דני לאן הוועדה תצא, החלטנו קודם כל שזה הסיור הראשון שהוועדה תצא בארץ ובאנו לדימונה ואני רוצה עוד מעט להסביר גם למה דימונה.
דוד אמסלם: אבל ברשותך הייתי רוצה קודם כל להתייחס למה שאמרת, אדוני ראש העיר.
דוד אמסלם: קודם כל למען הגילוי הנאות, ויש הרבה עיתונאים שכל הזמן בזמן האחרון מחפשים לראות מי החברים שלי, אז קודם כל, דני, בני ביטון הוא חבר ואח יקר לי הרבה מאוד שנים.
דוד אמסלם: לפי קצב הסקירה שלך אני חושב שדימונה באמת התברכה בראש עיר.
דוד אמסלם: אני אומר לעצמי, צריך לעצור אותו עם רטלין, ההיפודרום זה מתאים, בגלל שאי אפשר לעצור כמעט את סוס המרוץ הזה.
דניאל עטר: אתה יודע מה אמר על זה משה דיין?
דניאל עטר: הוא אמר מוטב לעצור סוסים דוהרים ולהאיץ פרדות עיקשות.
דוד אמסלם: כל הסקירה שנתת היא מרגשת ומאלפת.
דוד אמסלם: אני חושב שדימונה באמת מקבלת תפקיד מאוד משמעותי בשנים האחרונות, בדגש על השנתיים האחרונות.
דוד אמסלם: אתה אמרת שהממשלה כאן מעבירה לכאן תקציבים מסודרים של 750-800 מיליון שקלים, אלה דברים שהם חסרי תקדים, אני לא מכיר עוד עיר כזאת בארץ.
דוד אמסלם: לכן באמת תוך כדי הדברים שלך התחלתי לחשוב בראש, אולי נעבור לדימונה, נמכור את הבית, נבוא לכאן, כמעט בכל ההיבטים זה נכון.
דוד אמסלם: אז באמת שאפו על כל העשייה.
דוד אמסלם: אני שומע ועוקב אחריך מטבע הדברים, אתה גם חבר ודימונה כעיר היא באמת מרתקת אותי ולא מהיום.
דוד אמסלם: הייתי רוצה, ברשותך, להתייחס לשתי נקודות ואחרי זה אני אסביר למה באנו לדימונה.
דוד אמסלם: קודם כל לגבי הנושא של איכות הסביבה.
דוד אמסלם: על קצה המזלג, אני אישית חושב שמדינת ישראל צריכה לקבל החלטה ארצית, זה לא יכול להיות שכל עיר מחליטה להקים מתקן כזה או אחר, זו לא שאלה עירונית, זו שאלה סביבתית.
דוד אמסלם: מתקן כזה לא מספיק לעיר, זאת אומרת עיר אחת לא צריכה את המתקן, היא צריכה ליצור איגוד ערים, לכן אני חושב שהמשרד לאיכות הסביבה צריך להוביל את זה.
דוד אמסלם: הוא לא מהאו"ם, יש להם כספים גדולים מאוד, בקרנות האלה הצטברו מאות מיליוני שקלים שהאוצר אפילו רוצה לקחת אותם למקומות אחרים.
דוד אמסלם: לא מזמן גם קיבלתי פנייה בנושא הזה.
דוד אמסלם: זה דיון שכשלעצמו נעשה אותו, לדעתי צריכה להיות תמ"א ארצית בנושא הזה ומדינת ישראל צריכה להוביל את הסיפור.
דוד אמסלם: לגבי הנושא של בטחון הפנים.
דוד אמסלם: זה מתחבר לסוגיית אגרת השמירה, כעיקרון, אני עוד לא גיבשתי סופית את העניין מבחינתנו.
דוד אמסלם: כידוע לך בסוף השנה העסק צריך לעלות לפתחה של הוועדה, אבל אני אגיד לך מה מפריע לי במדינה.
דוד אמסלם: יש גופים במדינה, אני טוען שכל גוף צריך לעשות את העבודה שלו.
דוד אמסלם: אני למדתי בכל שנות חיי שהבעיה במדינה או בארגונים שכל אחד עושה את הכול, עוזר לכל החברים שלו, רק את מה שהוא צריך לעשות הוא לא עושה.
דוד אמסלם: עשינו דיון עם צה"ל על סירקין, דני היה, מה מסתבר?
דוד אמסלם: קם משרד הביטחון ואומר, 'אנחנו בונים בסירקין', משרד הביטחון בונה 12,000 דירות בסירקין.
דוד אמסלם: חשבתי משרד הביטחון הוא משרד לביטחון, לא ידעתי שהוא גם בונה דירות.
דוד אמסלם: עשינו דיון על הר הזיתים, מה מסתבר?
דוד אמסלם: משרד השיכון שומר על הר הזיתים, חשבתי משטרת ישראל שומרת.
דוד אמסלם: עוד מעט המשטרה תביא לכאן מורים ומשרד העבודה והרווחה בכלל ישלח שוטרים והכול בסדר.
דוד אמסלם: לפי תפיסת עולמי כל אחד צריך לעשות את העבודה שלו, מערכות הביטחון במדינת ישראל בחישוב גס מקבלות כמעט שליש מתקציב המדינה וצריכים לתת ביטחון.
דוד אמסלם: היום, ראש עיר, בכוונה טובה, יש לו בעיה בעיר, הוא רוצה שיהיה ביטחון, מה הוא עושה?
דוד אמסלם: יש אגרת שמירה.
דוד אמסלם: קראתי בעיתון לא מזמן, וזה גם דבר שנצטרך לטפל בו, לאיזה מישהו גם נשרף לו הבית, מסכן, הזמין מכבי אש, איך שגמר את הכול, אחרי שבוע קיבל 4,500 שקל אגרה על זה שמכבי אש באו וכיבו לו את השריפה.
דוד אמסלם: זאת אומרת בסופו של דבר אנחנו משלמים ביטוח לאומי, מס הכנסה, מס בריאות וארנונה ומפה מתחילות האגרות האחרות.
דוד אמסלם: אתה רוצה משהו?
דוד אמסלם: תשלם אגרה.
דוד אמסלם: זה לא מקובל עליי, תפיסת עולם.
דוד אמסלם: לכן סיפור הביטחון הוא סיפור שצריך לטפל בו מול המשרד לביטחון פנים, משטרת ישראל, ממשלת ישראל.
דוד אמסלם: לדעתי זה לא צריך לשבת על הפרק של הארנונה ובטח לא של האגרות.
דוד אמסלם: לגבי הנושא של הדיפרנציאלי.
דוד אמסלם: היות שראש העיר העלה את זה, אני חייב להתייחס לזה.
דוד אמסלם: בכלל הוא גם הזכיר את ניר ברקת, שהוא הוביל את הנושא הזה, בכלל אני חושב שבן אדם שיש לו בעיה דיפרנציאלית, מה המובן של הדיפרנציאליות?
דוד אמסלם: בא בן אדם ואומר 'תקשיבו, אנחנו צריכים לווסת בין העשירים לעניים', דרך אגב, זה נכון גם באישי, גם אם אתה עשיר, בוא תווסת את עצמך קצת בין העניים לעשירים.
דוד אמסלם: אז אם אתה כבר בא מהעניין הזה, אז אני אומר שזה נכון, אבל לא בתקצוב המדינה.
דוד אמסלם: למדינה יש תקצוב שחשוב שהוא יישאר כמו שהוא, אני אסביר למה אני מתכוון ואיפה הפתרון צריך לבוא.
דוד אמסלם: לכאורה הרי זה לא הגיוני שמדינת ישראל תתקצב ילד בתל אביב שונה מאשר ילד בדימונה, ילד זה ילד, אלא מאי?
דוד אמסלם: היא צריכה לדאוג שההכנסות, מאיפה באות ההכנסות של העיריות?
דוד אמסלם: מהארנונה.
דוד אמסלם: של תושבים, לא של מגורים.
דוד אמסלם: אז המדינה במסגרת ועדת גבולות כזאת או אחרת צריכה קודם כל לדאוג שתהיה חלוקה שוויונית, או חלוקה קצת יותר צודקת בין הרשויות עצמן לגבי הנושא של הארנונה ומענקי האיזון.
דוד אמסלם: למדינת ישראל יש מענקי איזון, היא מעבירה, כ-3 ומשהו מיליארד שקל, ומקבלות אותם רק הערים החלשות.
דוד אמסלם: על מה אנחנו מדברים פה?
דוד אמסלם: על 200-300 מיליון שקל?
דוד אמסלם: שזה פינאטס, המדינה יכולה לתת את המענק הזה ולגמור ולגמור את העניין.
דוד אמסלם: לכן אני אישית חושב שכאן הסיפור הזה הוא חמור, אנשים מעלים אותו על הרקע הפוליטי.
דוד אמסלם: ניר ברקת מעלה את זה על רקע פוליטי, לא על רקע דיפרנציאלי שמעניין אותו באמת.
דוד אמסלם: אני אומר את זה באופן חד משמעי.
דניאל עטר: תסביר.
דוד אמסלם: מה אני טוען?
דוד אמסלם: כל התנגדות של מישהו זה לפי הקופה של עצמו.
דוד אמסלם: זאת אומרת מר חולדאי מתנגד בגלל שזה פוגע בו בעיר שלו וניר ברקת מעלה את זה על רקע פוליטי, בגלל שהוא רוצה לקבל את הכסף בקטע הזה ויש לו איזה שהן אספירציות פוליטיות אחרות.
דוד אמסלם: אני בא מהקטע הנקי, אני חושב שצריך באמת לחזק את הערים החלשות, אבל לא באמצעי של הדיפרנציאלי ובטח לא בשני התחומים האלה בלבד.
דוד אמסלם: יש עוד תחומים.
דוד אמסלם: לכן אני חושב שהצינור הנכון זה להביא את זה במענקי הבירה ולשריין את זה בתקציב המדינה.
דוד אמסלם: מה זאת אומרת עיר חלשה?
דוד אמסלם: צריך להבין את המשמעות.
דוד אמסלם: ישנן ערים במדינת ישראל, ואני אומר את זה באופן חד משמעי, הן לא גובות ארנונה מספיק, למה?
דוד אמסלם: ככה, הן לא רוצות להתעמת עם תושבים, יש מגזרים מסוימים שזה קצת יותר בעיה.
דוד אמסלם: יש ראשי עיר שמביאים 30 עוזרים, מביאים את אייל גולן, בסדר, אבל בסופו של עניין - - -
<עמוס שריג: אנחנו הבאנו את אייל גולן.
דוד אמסלם: אין בעיה, לכן אני אומר, זה על חשבונכם, אתם תחליטו, לא הגיוני שעיר שמתנהלת לא נכון, אתה אומר לה 'אוקיי, ניתן לך עוד כסף', ועיר שראש העיר שלה מחליט להשקיע במקומות שהוא רוצה ומתנהג יותר נכון ויותר שכלתני נגיד לו 'תשמע, אתה עכשיו עשיר, בוא ניקח ממך'.
דוד אמסלם: לכן אני אומר, תשאירו את התקצוב כמו שהוא, אני חושב שצריך להביא את זה במסגרת ועדת גבולות ובמענקי האיזון.
דוד אמסלם: לדעתי אלה שני הכלים שצריך לבוא ולעשות את האיזונים הנכונים בין ראשי הערים.
דוד אמסלם: לכן אני אומר כאן, ברגע שהשלטון המקומי ביקש את העזרה שלי באופן אישי, אז כמובן אנחנו התגייסנו לעניין הזה.
<עמוס שריג: איך מתמודדים עם מה שציינת, על התופעה הזאת שאין קביעת ארנונה - --
דוד אמסלם: כל דבר אני יכול לפתוח דיון של ארבע שעות.
דוד אמסלם: בגדול יש רגולטור של משרד הפנים שהוא צריך לטפל בסוגיה הזאת, זה לא אנחנו כאן, אני מביא רק את הראייה שלי לגבי הנושא הדיפרנציאלי.
דוד אמסלם: אני מביא את זה כטענה, אבל אני מסתכל על הקטע הדיפרנציאלי, זה מה שחשוב לי כרגע.
דוד אמסלם: לכן אני אישית חושב, זה כרגע בתוך השלטון המקומי.
דוד אמסלם: דרך אגב, גם השלטון המקומי, כמו שאמר בני, מה קרה היום בשלטון המקומי?
דוד אמסלם: בעצם באיזה רעיון אווילי סכסכו בין האנשים, כל אחד בא מהזווית שלו.
<בועז כבל: אמת לאמיתה.
דוד אמסלם: אם ראש עיריית דימונה עכשיו היה צריך לרתום לעניין 10 מיליון שקל, הוא היה נעמד על הרגליים האחוריות, אבל אם הוא מקבל אז הוא שותק, למה?
דוד אמסלם: 'זה טוב, תביא לי, למה לא?' אז אני אומר, עזוב אם אתה מקבל או לוקחים לך, בוא תבוא לעניין אמיתי, תבחן אותו ברמת ההיגיון ואיזה החלטות נכונות אתה צריך להביא לתוך הסל הזה.
דוד אמסלם: זה הסיפור של הדיפרנציאלי.
דוד אמסלם: לגבי הנושא של הקהילה.
דוד אמסלם: אני מתחבר לכל הנושאים האישיים והאנושיים.
דוד אמסלם: כמובן שיש את ראש העיר, שברגע שהוא יבוא ויגיד לי 'תשמע, דודי, יש בעיה כזאת וכזאת ובואו תיכנסו לתמונה', אז כמובן הוא ימצא אותי כשותף לכל נושא ונושא, בוודאי בנושאים מהסוג הזה.
דוד אמסלם: אני באמת חושב שזה כמעט בגבול הבושה מה שקורה עם הקהילה, בגלל שאנשים שיושבים משנת 70', כבר הנכדים שלהם נולדו פה, מדינת ישראל היא לא מהאו"ם, היא צריכה לבוא ולתת תשובה לאנשים שבאו לכאן ממניעים ציוניים, ממניעים של - - -
<בני ביטון: רק הערת ביניים, לאור מה שקורה כרגע בעולם, כל נושא הפליטים, עניי עירך קודמים לכול.
<בני ביטון: אני סומך עליך, דודי, בקטע הזה.
דוד אמסלם: לכן אני אומר, ברגע שראש העיר יכניס אותנו לתמונה אנחנו נהיה שותפים באמת בעניין הזה וגם באהבה גדולה ובשמחה.
דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לכם למה החלטנו שאנחנו באים לדימונה.
דוד אמסלם: אני באתי לכנסת בגלל הנושאים החברתיים, אלה הנושאים שמרתקים אותי ומעניינים אותי ובגלל זה אני שם.
דוד אמסלם: אני נולדתי בירושלים, אבל חלק גדול מחיי גדלתי בקרית מלאכי, לכן באופן בסיסי אני בא מעיירות פיתוח בבסיס.
דוד אמסלם: אני באמת מאמין באמונה שלמה שמדינת ישראל חייבת, חייבת כמעשה ציוני וגם כלכלי, לחזק את הפריפריות ובדגש על הפריפריה הרחוקה יותר.
דוד אמסלם: גם קרית מלאכי זה פריפריה, אבל דימונה זה יותר, בגלל שאם אנחנו לוקחים את המרכז כנקודת ההתייחסות למה זה פריפריה.
דוד אמסלם: כאן גם יש, כמו שאמר ראש העיר, יש פה באמת הון אנושי לא קטן.
דוד אמסלם: יש פה אוניברסיטה בבאר שבע, יש פה מכללות בסביבה, אבל בסופו של עניין הרבה פעמים אתה מוצא את עצמך מתוסכל שאתה משקיע בחינוך, ואני מאמין באמת בחינוך, אני חושב שדבר ראשון זה חינוך, כל השאר שיחכה, קודם כל חינוך, אבל זה עושה לך הרבה עוגמת נפש, אחרי שאתה משקיע את הכול ורואה את הפרחים גדלים והכול בסדר הוא הולך לך לתל אביב.
דוד אמסלם: הרי צריך הפריה פה, ברגע שתהיה הפריה באזור הזה אז המקום הזה אחרי נגלה, שתיים, שלוש, אני מניח שגם מפעלי ההיי טק ירוצו לכאן, בגלל שיש פה את הידע, יש את האנשים.
דוד אמסלם: בסופו של דבר הקרקע נמצאת כמעט בכל מקום, הבעיה זה האנשים, זה הידע האנושי.
דוד אמסלם: ברגע שהידע האנושי יישאר כאן, אז אני באמת חושב שחלק גדול מהמפעלים יבואו למקום הזה.
דוד אמסלם: יש להם אינסנטיבים אחרים, גם כלכליים וכו', אבל בוודאי ובוודאי שיש פה את אנשי המקצוע שגרים פה בעיר וניתן לסמוך עליהם.
דוד אמסלם: לכן שמחתי, גם במישור האישי, שזה מתחבר לי עם בני, וגם במישור האידיאולוגי, בתפיסת העולם שלי, לבוא לדימונה, ובאמת אני מודה לכם על זה שקיבלתם אותנו.
דוד אמסלם: בהזדמנות הזו אני גם רוצה להודות קודם כל לצוות הוועדה, ללאה, ללירון, לרבקה, הדוברת של הוועדה, וכמובן גם לחבר'ה ממשרדי הממשלה שהם בשוטף עובדים באזור הדרום, אז באמת תודה רבה.
דוד אמסלם: יש לנו את השלטון המקומי, בועז, והצוות שלי, דוד ונמרוד, וכמובן דני עטר.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה לא פשוט, בפגרה לבוא ולדימונה ולהביא חבר כנסת נוסף שבא מהצפון, הוא לא גר בירושלים.
<בועז כבל: גילוי נאות.
<בועז כבל: אתמול בלילה ראיתי אותו ולא שאלתי אותו, אני יודע שהוא בוועדת הפנים, אם הוא בא לדימונה, כי אמרתי 'מה, מהצפון הוא יגיע?'
דוד אמסלם: אז אני אומר, דני הוא גם חבר, גם אח וגם - - - יש פה דנ"א די דומה לכולם.
דוד אמסלם: אז באמת תודה, דני, על הכול.
דניאל עטר: אמרת שמקליטים?
<בני ביטון: כן, הכול מוקלט.
דוד אמסלם: הכול יכול לשמש נגדנו - - -
דניאל עטר: לא, אני רוצה שיקליטו את הברכות.
דניאל עטר: אז קודם כל אני רוצה להצטרף לכל המברכים, גם את ראש העיר וגם חברי מועצת העיר, בעלי התפקידים ותושבי העיר דימונה.
דניאל עטר: אני כמובן מחזק את ידי יושב ראש הוועדה על ההחלטה שלו לקיים את הסיור הראשון בפריפריה, בדימונה.
דניאל עטר: כשהוא אמר לי את זה אמרתי לו שזה רעיון יוצא מן הכלל, זה טוב שבחרנו לעשות את זה.
דניאל עטר: אלה לא מילות נימוסין, על רקע הדברים שהציג כאן ראש העיר ואני אומר לכם, כמי שבא מהשלטון המקומי, אחרי יותר מ-20 שנות כהונה בראשות של רשות מקומית, זה לא מובן מאליו מה שהוצג כאן.
דניאל עטר: אני לא יודע עד כמה אנשים מבינים לעומק את כל מה שאמרת, את המשמעויות של זה.
דניאל עטר: אני לא רוצה חלילה לומר שום דבר על אף אחד אחר, אבל כל מילה שנאמרה כאן, יש מאחוריה עולמות תוכן עצומים, של תהליכי חשיבה, של תהליכים תכנוניים, של ביצוע, של רגולציה על הביצוע, של הנעה וחיבור, ממשלה וכן הלאה.
דניאל עטר: רק מי שמבין את זה מבין את המשמעות, כשראש עיר יושב ומציג כאן תכנית כזו, מה המשמעות שלה.
דניאל עטר: אבל אני רוצה לומר דווקא את זה לנו, אדוני יושב ראש הוועדה, אפשר ללמוד מהדברים שאמר ראש העיר כדי להבין שבהמשך לאותם רג'קטים שדיברת עליהם, מדינת ישראל לא ערוכה לתהליך פיתוח של - - - ואני מסכים עם ראש העיר במאה אחוז שיש שינוי דרמטי במנהיגות שנבחרת לעמוד בראשות הערים בכל רחבי הארץ.
דניאל עטר: אם עד לפני מספר שנים רוב האנשים היו עסקנים פוליטיים שצמחו במסדרונות המפלגות בלי כישורים, שבאו כתחנת ביניים לעיר, רובם, לא כולם, תמיד היו ראשי ערים טובים, היום אתה מוצא שדרה יוצאת מן הכלל של ראשי עיר ביצועיסטים, אנשים שבעצם הם אלה שמפתחים את המדינה הזאת.
דניאל עטר: אבל אם זו התנופה ואלה איכויות ראשי הרשויות והצוות שלהם, הגיע הזמן שלפחות במונחים של פריפריה, ואתה דווקא כיושב ראש הפורום של הפריפריה, צריך לחזק את זה ולהצטרף למהלך הזה.
דניאל עטר: אני מציע שאנחנו כוועדה ננסה ביחד עם משרד הפנים, ביחד עם השלטון המקומי, לבנות איזה שהוא רף מינימום שמחייב לגבי ערים בפריפריה, כי מי שמבין את זה יודע.
דניאל עטר: אתם יודעים מה?
דניאל עטר: אני באתי מהצפון לכאן ומי שרוצה להבין מה ההבדל בין מרכז לפריפריה צריך לעשות את המסלול שעשיתי הבוקר.
דניאל עטר: אתה יוצא בבוקר מהפריפריה, הכבישים ריקים, ככל שאתה מתקרב למרכז הפקקים חונקים, כל אזור המרכז, לעבור אותו לקח ים של זמן, ככל שאתה מתרחק חזרה מהמרכז לכיוון הפריפריה, הכבישים ריקים.
דניאל עטר: מי שרוצה להבין את הפער בין מרכז לפריפריה זה המסלול.
דניאל עטר: אין מה להשוות ולא צריך להשוות בשום פרמטר, יש כאן אנשים הכי טובים שיכולים להיות שחיים בפריפריה, אבל מה, תיקח את רוב ערי הפריפריה, אני לא יודע למדוד את דימונה, אבל אני מניח שזה לא פסח על דימונה, למרות תנופת הפיתוח שלה, והייתי כאן לפני שלושה שבועות וסיירתי בשכונות מסביב לעיר, פשוט עיר מדהימה, מדהימה, רוב הצעירים שגדלים ולומדים באוניברסיטאות, לומדים לתארים, הם לא יכולים לממש את עצמם בפריפריה, הם צריכים לנסוע למרכז כדי לממש את עצמם.
דניאל עטר: הגיע הזמן לקבוע קריטריונים, קריטריון של נקודות זיכוי במס, קריטריון של גודל של רשות, קריטריון של ביטחון פנים שלהם, כשהמדינה מציבה את הקריטריונים האלה, ואז גם הסוגיה של הדיפרנציאליות לא תעלה.