GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד ביטן: אם אפשר לבדוק את זה.
סילבן שלום: אמרתי שכל אחת מהבעיות, תאמין לי שאברהם מביא אלי כל כך הרבה דברים שאנחנו צריכים לפתור ורוצים.
סילבן שלום: עלו כמה דברים גם קודם לכן ואני מאמין שבסופו של דבר גם בנושא הזה יש הרבה פעמים סיבות.
סילבן שלום: יש 7,000 אנשים שנדחו וכל סיפור הוא קורע לב.
סילבן שלום: אני רוצה את ה-7,000 איש האלה לנסות להביא.
סילבן שלום: בסופו של דבר להגיע לסיום הסגה הזאת ולגמור את העניין.
סילבן שלום: אני מכיר את הטענות שבאים ואומרים שגם לפני 12 שנים אמרת לנו תביאו רק את אלה וזה ייגמר וקיבלנו החלטה.
סילבן שלום: אחרי כן אמרת תביאו רק את אלה וזה ייגמר ותביאו רק את אלה וכל פעם צצים חדשים.
סילבן שלום: אני אומר, מה זה צצים חדשים?
סילבן שלום: אם מגיע להם ואם יש להם רקע וזיקה ליהדות, הם צריכים להיות כאן.
סילבן שלום: הרי בסופו של דבר הם באים לכאן, הם עוברים גיור והאנשים האלה מצטרפים לעם היהודי ולכן מה רע בזה?
דוד ביטן: המקרה שהיא הציגה, נראה לי שאין סיבה לא להביא את הסבתא.
דוד ביטן: אני מבקש שהנושא ייבדק.
סילבן שלום: תודה רבה לכם.
אברהם נגוסה: יש חייל שמשרת ביחידה מובחרת שאסור לו לדבר כאן אבל אני רוצה שאחותו תדבר במקומו.
<תמר עזרא: אני כרגע עושה שירות לאומי.
<תמר עזרא: תודה רבה על שנתת לי לדבר ותודה רבה לכולם.
<תמר עזרא: אח שלי חייל ביחידה מובחרת והוא מסכן את החיים שלו יום יום ותורם למדינה.
<תמר עזרא: יש לנו חמישה אחים באתיופיה ואנחנו שלושה אחים שעלינו לארץ.
<תמר עזרא: זה אבא שלי.
<תמר עזרא: הסיפור הזה כל כך כואב.
<תמר עזרא: אנחנו חיים את זה יום יום.
<תמר עזרא: לא הייתה לי ילדות.
<תמר עזרא: כל פעם כשחזרתי מבית הספר ראיתי את ההורים שלי בוכים, מיואשים, אין תשובות.
<תמר עזרא: יותר מעשר שנים האחים שלי ממתינים שם.
<תמר עזרא: 22 נפשות באתיופיה, באדיס אבבה, מחכות שם.
<תמר עזרא: ההורים שלי לא עובדים ואנחנו לא יכולים לממן אותם.
<תמר עזרא: אנחנו ילדים.
<תמר עזרא: אני עושה שירות לאומי ואח שלי חייל ואחותי תלמידה.
<תמר עזרא: אין לנו עזרה ואנחנו מתמודדים עם הקושי הזה יותר מעשר שנים.
<תמר עזרא: אנחנו מקווים שיהיו החלטות טובות ובאמת תאחדו את כל המשפחות שלנו.
אברהם נגוסה: ערוץ 1 היו באתיופיה אבל מחוסר הזמן לא נוכל לצפות בכתבה שהם הכינו אבל נמצא אתנו רחמים אלעזר שנסע לאתיופיה עם צוות, ביקרו שם, צילמו ושידרו כתבה בערוץ 1.
אברהם נגוסה: אני אשמח להתייחסותך.
<רחמים אלעזר: צריך לציין גם את הדס כהן שהיא הייתה הבמאית של התכנית שעשינו בגונדר וגם באדיס.
<רחמים אלעזר: אנחנו הגענו לגונדר ולאדיס בעקבות התחקירים שעשינו כאן.
<רחמים אלעזר: פגשנו ארבע משפחות וראינו שנעשה להן עוול בלתי רגיל.
<רחמים אלעזר: גילינו משפחות מפורקות כאשר חלק בארץ וחלק שם ואתה לא יודע למה ואין הסבר.
<רחמים אלעזר: בביקור הקודם שלי בגונדר עת נכנסתי למשרד של הסוכנות היהודית גילינו שבן אדם אחד עלה לארץ ובהחלטה כתוב שהוא מזרע ישראל אבל אח שלו מעוכב.
<רחמים אלעזר: ביקשנו לראות את ההחלטה ובהחלטה של האח שעוכב כתוב שהוא לא מזרע ישראל.
<רחמים אלעזר: שאלתי האם הם מאותה אימא ומאותו אבא, אמרו לי כן.
<רחמים אלעזר: אם כן, איך יכול להיות דבר כזה.
<רחמים אלעזר: שני אחים מאותה אימא ומאותו אבא, אחד רשאי והשני לא רשאי.
<רחמים אלעזר: הסבתא בארץ ומתגוררת במבשרת ציון וחמישה ילדים שלה כאן עם נכדה אחת.
<רחמים אלעזר: הבת האחרת שנשארה באתיופיה נפטרה ויש לה חמישה ילדים והילדים יתומים מאם.
<רחמים אלעזר: הסבתא עלתה משום שהיא מזרע ישראל אבל הבת נשארה כי היא לא מזרע ישראל.
<רחמים אלעזר: ואתה אומר למה?
<רחמים אלעזר: איך יכול להיות דבר כזה?
<רחמים אלעזר: בעקבות זה נסענו והיינו בליל סדר וראינו איך הם חוגגים את ליל הסדר.
<רחמים אלעזר: מצות מכינים בעצמם.
<רחמים אלעזר: ראינו את כל הטקס של ליל הסדר.
<רחמים אלעזר: אמרנו שבן אדם, כדי שידעו שהוא יהודי, לא יכול לעשות יותר מהדברים האלה.
<רחמים אלעזר: יש להם בית כנסת בו הם מתפללים והם שומרי מצוות.
<רחמים אלעזר: אנשים יושבים שם 18 שנים, 19 שנים ולא מגיעים.
<רחמים אלעזר: הלכנו לראות את בית הקברות היכן שקוברים את המתים, הרבה מאוד אנשים נפטרו.
<רחמים אלעזר: ואתה שואל למה, למה זה קורה?
<רחמים אלעזר: המסקנה אליה הגענו היא שההחלטות שהתקבלו כאן הן לא ענייניות והן מוזרות.
<רחמים אלעזר: אני לא מחליט כאן מי יהודי ומי לא יהודי, אבל אני מסתכל על תהליך קבלת ההחלטות.
<רחמים אלעזר: על סמך מה החליטו שזה יעלה וזה לא יעלה?
<רחמים אלעזר: זה אומר דרשני.
<רחמים אלעזר: צריכה להיות בדיקה יסודית לגבי כל מה שנעשה וגם לגרום לכך שלהבא לא יישנו מקרים כאלה והאנשים לא יסבלו שלא לצורך.
<רחמים אלעזר: לפעמים אתה רואה כאילו נעשה משפט שלמה, לחתוך אותם לשניים ומבחינה אנושית זה מאוד כואב.
<רחמים אלעזר: זה מה שראינו וזה דורש פתרון מידי.
<רחמים אלעזר: לדעתי צריך לסיים את הנושא הזה בכך שיעלו את כולם לישראל.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת פרופסור טרכטנברג.
מנואל טרכטנברג: אדוני היושב ראש, רבותיי.
מנואל טרכטנברג: אני אוסיף מילה אחת מאוד מאוד אישית.
מנואל טרכטנברג: כל הדברים נאמרו ולא אחזור עליהם.
מנואל טרכטנברג: אני עליתי לארץ לפני קרוב ליובל שנים, לפני 46 שנים.
מנואל טרכטנברג: עליתי לבד.
מנואל טרכטנברג: לקח די הרבה שנים עד שבני המשפחה שלי עלו בהדרגה, ההורים, אחות, בני דודים.
מנואל טרכטנברג: לקח שנים.
מנואל טרכטנברג: אני זוכר עד היום הזה את הגעגוע הקשה והכואב לאם, לאב, לאחות, לבית.
מנואל טרכטנברג: מי שלא עבר את זה, לא יכול לשער מה זה להיות בארץ רחוקה בלי כל הסביבה, בלי החמימות שרק בני משפחה קרובים יכולים להעניק לך.
מנואל טרכטנברג: אני אומר לכם כמי שעבר את החוויה הזאת בנסיבות אחרות – אני חלילה לא משווה כי המשפחה שלי הייתה יכולה לעלות אלא שלקח להם את הזמן מסיבות שלהם – אני לא מוכן לתת יד שבמדינת ישראל אנחנו נמנע מאזרחי מדינת ישראל להיות יחד עם המשפחה הקרובה שלהם.
מנואל טרכטנברג: בפן האנושי הבסיסי, זה צריך להנחות את כולנו כשאנחנו קמים בבוקר.
מנואל טרכטנברג: אני מזדהה אתכם מתוך הרגש העמוק של מי שעבר חוויה דומה, ושוב, שונה מאוד בגלל הנסיבות אבל געגוע של ילד זה געגוע של ילד.
מנואל טרכטנברג: אני מאוד מקווה שנשכיל להביא לפתרון מהיר של זה בלי תירוצים ובלי דחיות, להביא לזה סוף ובצורה כזאת גם הצדק ייעשה.
<מתן: (דבריו מתורגמים מאמהרית לעברית).
<מתן: עברו שמונה שנים מאז נפרדתי מההורים שלי ולא רק אני אלא גם חברים אחרים שלי שההורים שלהם נמצאים באתיופיה וחלקם מתים עכשיו ונקברים בקבר יהודי.
<מתן: עד מתי אנחנו יכולים לסבול?
<מתן: אנחנו לא יכולים לחיות את החיים שלנו כך בארץ.
<מתן: תעמדו במקומנו ותראו שאפילו שבוע אחד להיות רחוקים מההורים זה כל כך קשה ותראו כמה שנים אנחנו סובלים.
אברהם נגוסה: אני רוצה לקרוא את המסקנות שהן על דעת חברי הכנסת שהיו כאן, כולל שר הפנים.
אברהם נגוסה: ועדות הפנים והגנת הסביבה בראשית חבר הכנסת דוד אמסלם וועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בראשות אברהם נגוסה קיימו היו ישיבה משותפת בנושא השלמת העלאת שארית יהודי אתיופיה.
אברהם נגוסה: חברי הוועדות שמעו דעות שונות ואת טענותיהם של העולים שבני משפחותיהם מדרגה ראשונה ממתינים לעלייה באתיופיה.
אברהם נגוסה: חברי הוועדות שמעו את דברי כבוד נשיא בית המשפט העליון לשעבר מאיר שמגר, נשיא הוועד הציבורי למען שארית יהודי אתיופיה.
אברהם נגוסה: כבוד הנשיא שמגר אף הגיש הצעה לניסוח החלטת הממשלה בעניין.
אברהם נגוסה: ועדת הפנים והגנת הסביבה יחד עם ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות קובעות: המצב הקיים לפיו אלפי ממתינים באתיופיה נפרדו ממשפחותיהם שנמצאות בישראל חיים בתקווה לעלות לישראל וממתינים בקהילות יהודיות, הנו מצב בלתי נסבל ודרוש פתרון שהוא במהותו פתרון יהודי, ציוני והומני.
אברהם נגוסה: באחריות ממשלת ישראל להביא לפתרון בהקדם האפשרי ולהעלות את בני המשפחות שנמצאות בקהילות הממתינים לעלייה באדיס אבבה ובגונדר.
אברהם נגוסה: שתי הוועדות פונות לשר הפנים בקריאה להביא מיד נוסח הצעת מחליטים בהתאם להצעת כבוד נשיא בית המשפט העליון לשעבר מאיר שמגר.
אברהם נגוסה: שר הפנים סילבן שלום הביע הסכמה להעלות את כולם לאלתר.
אברהם נגוסה: הוועדות קוראות לממשלת ישראל להעלות בהקדם האפשרי את שארית יהודי אתיופיה מקהילות אדיס אביבה וגונדר.
אברהם נגוסה: הוועדות מבקשות משר הפנים תשובה בעוד חודש ביחס לקידום החלטת הממשלה.
<משה באטה: כבוד היושב ראש, גם בטיגרה יש קבוצה קטנה שנשארה.
<משה באטה: אני חושב שצריך לצרף גם אותה.
אברהם נגוסה: נצרף לפרוטוקול.
דוד אמסלם: על סדר היום החלת דין רציפות על הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 26) (החמרת הענישה בעבירות הלנה והעסקה של שוהים בלתי חוקיים), התשע"ד-2014 של חבר הכנסת מוטי יוגב.
דוד אמסלם: בבקשה, תציג את הצעת החוק בקצרה ונעבור להצבעה.
מרדכי יוגב: ברשות היושב ראש, הבקשה היא להחיל דין רציפות על תיקון בחוק הכניסה לישראל, החמרת הענישה על המלינים והמעסיקים בלבד.
מרדכי יוגב: לאחר דיונים שהיו בקדנציה הקודמת הורדנו את נושא המסיעים שלעתים הוא אקראי ואילו המעסיקים והמלינים הם שבעצם יוצרים את הקביעות.
מרדכי יוגב: רקע קצר מאוד.
מרדכי יוגב: אנחנו בעד תעסוקתם של ערבים מיהודה ושומרון וככל שהדבר הזה יורחב, הרי זה וין-וין, משרת גם את המועסקים וגם את המעסיקים.
מרדכי יוגב: בדרך כלל כאשר אין אישור כזה, יש רקע מסכן או מסוכן באותו ערבי, באותו פלשתיני, וכניסתו הלא חוקית בשנים האחרונות גרמה לאובדן חיי אדם כאשר חמישה בני אדם נרצחו.
מרדכי יוגב: לכן באנו לייצר יותר הרתעה על מי שבעצם יוצרים את הקביעות, המעסיקים והמלינים.
מרדכי יוגב: ההתמודדות עם הבעיה הזאת היא קשה, גם למשטרה וגם לצבא ולא אאריך בנושא, אבל היא עוד איננה פתירה.
מרדכי יוגב: על ידי הדבר הזה נייצר את ההרתעה.
מרדכי יוגב: לא נצמצם בתעסוקתם של מי שטוב להם וטוב לישראל, אלא נצמצם את שהייתם של שוהים בלתי חוקיים על ידי זה שהתשתית לכך של המעסיקים והמלינים תהיה מורתעת יותר בהחמרת הענישה.
דוד אמסלם: אנחנו רוצים לעבור להצבעה.
אורי מקלב: אתה מחיל על זה דין רציפות?
דוד אמסלם: זה כבר נדון.
<עידו בן יצחק: אם הוועדה ואחר כך המליאה יחליטו להחיל דין רציפות, אנחנו נדון בסעיפים לגופם של דברים.
דוד אמסלם: בהחלט.
<עידו בן יצחק: תיקון סעיף 12(א) בחוק הכניסה לישראל בסעיף 12(א) – בסעיף קטן (א) אחרי "להשיג מקום לינה" יבוא "והכול במישרין או בעקיפין".
<עידו בן יצחק: אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(א1) בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א) או מכל חיקוק אחר, הורשע אדם בעבירה לפי סעיף קטן (א) בשל העמדה בתמורה של מקום לינה לרשותו של תושב זר או בשל סיוע בתמורה לתושב זר להשגת מקום לינה, יורה בית המשפט על חילוט התמורה או לפי שוויה הכספי.
<עידו בן יצחק: בסעיף קטן (ב) אחרי "עובד כאמור" יבוא "והכול במישרין או בעקיפין".
<עידו בן יצחק: אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ב1) העובר עבירה לפי סעיף קטן (א) או (ב) באחת מן הנסיבות המפורטות להלן, דינו מאסר שלוש שנים או קנס פי ארבעה מהקנס הקבוע בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין: הלין שישה תושבים זרים או יותר השוהים בישראל שלא כדין, סייע להם בהשגת מקום לינה, העסיקם או תיווך בהעסקתם.
<עידו בן יצחק: הלין תושב זר השוהה בישראל שלא כדין, סייע לו בהשגת מקום לינה, העסיקו או תיווך בהעסקתו לפרק זמן העולה על חמישה ימים".
דוד אמסלם: אנחנו מצביעים.
דוד אמסלם: מי בעד החלת דין רציפות על הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 26) (החמרת הענישה בעבירות הלנה והעסקה של שוהים בלתי חוקיים), התשע"ד-2014?
דוד אמסלם: הוחלט להחיל דין רציפות.
דוד אמסלם: ברגע שזה יעבור למליאה, אנחנו נביא את זה בחזרה לכאן ואז מי שירצה להסתייג, יסתייג.
דוד אמסלם: הנושא שעל סדר היום הוא הזרמת מים בנהר הירדן לממלכת ירדן בהתאם לסיכום בינה לבין ממשלת ישראל ושיקום מורד הירדן.
דוד אמסלם: פרוטוקול מספר 41.
דוד אמסלם: בעיקרון אנחנו מדברים על שיקום הירדן עצמו.
דוד אמסלם: סלוצקי, מי אתה רוצה שיציג את הנושא מבחינת הירדן עצמו?
דוד אמסלם: מי מדבר מזווית הירדן?
<צביקה סלוצקי: גיורא שחם, הוא המתכנן.
דוד אמסלם: יש מצגת?
<צביקה סלוצקי: מסרנו את הפרזנטציה.
<צביקה סלוצקי: היא על השולחן.
<גיורא שחם: בוקר טוב.
<גיורא שחם: אני פחות או יותר אעקוב אחרי המצגת שחולקה כאן בנייר שמונח על השולחן.
<גיורא שחם: כפי שפתחת ואמרת אדוני היושב ראש, מדינת ישראל נערכת לתגבור אספקת המים לירדן כחלק ממערכת ההסכמים המשותפים בין המדינות וכפי שידוע ממלכת ירדן צמאה למים.
<גיורא שחם: נגמרו לה מקורות המים הטבעיים והיא רחוקה ממי ים, הבירה שלה שוכנת בגובה של פלוס 800 מטרים מעל פני הים, ,היא קיבלה מאות אלפי – ואולי מיליון – פליטים שברחו ממוראות המלחמה גם בסוריה וגם בעירק וישראל, במסגרת היחסים הגיעה אתה להסכם על תוספת של חמישים מיליון מטרים קוב מהכנרת באיזשהו הסכם תחלופה שירדן מקימה מתן התפלה בעקבה ותמכור מים לישראל לצורך תגבור אספקת המים לחקלאי הערבה.
<גיורא שחם: בתמורה ישראל תספק חמישים מיליון קוב מהכנרת.
<גיורא שחם: כבר היום ישראל מספקת מעל חמישים מיליון במסגרת הסכם השלום שנחתם ב-1994.
<גיורא שחם: עד היום מסופקים המים בצינור באמצעות חברת מקורות.
<גיורא שחם: מים שנשאבים במעלה סכר דגניה, מתחנת דגניה 1 ומסופקים בצינור אל בריכת בית זרע ומשם מועברים לתעלת הרור, תעלת המלך עבדאללה.
דוד אמסלם: איך הם מגיעים לסכר בדגניה?
<גיורא שחם: זה המוצא של הירדן מהכנרת.
דוד אמסלם: אני לא מכיר את המקום.
דוד אמסלם: מה המרחק מהכנרת עד הסכר של דגניה?
<גיורא שחם: כמה מאות מטרים אבל זה מעין אפנדיציט שמגיע עד סכר דגניה.
דניאל עטר: אני לוקח על עצמי בפגרה לקחת אותך לסיור כדי שתכיר את המקום.
<גיורא שחם: במצגת שחולקה לכם יש איתור של כל המתקנים ההנדסיים שמספקים היום את המים לממלכת ירדן.
<גיורא שחם: הנה נוצרה הזדמנות היסטורית, בעקבות ההסכמה או ההסכם שנחתם בסוף כהונת הממשלה הקודמת, בפברואר 2015, על ידי שר התשתיות הקודם סילבן שלום, אותו הסכם שהזכרתי בפתיח, לספק את אותם חמישים מיליון מטרים קוב נוספים.
<גיורא שחם: נוצרה כאן הזדמנות היסטורית חד פעמית לייצר בהזדמנות הזאת, לספק את המים דרך תחנת שאיבה גדולה שעומדת היום ללא שימוש ליד מנחמיה, תחנת תל אור, להזרים את המים מסכר דגניה בהיקפים גדולים של כ-15 אלף מטרים קוב לשעה עד תחנת תל אביב ומשם לספק את המים לתעלה.
<גיורא שחם: התחלתי לומר כמה מלים על תעלת הרור, תעלת המלך עבדאללה.
<גיורא שחם: זאת תעלה שלמעשה הוקמה באמצע שנות ה-60 על ידי הטיה של מי הירמוך שמגיעים מאזור אל חמה והיא מזרימה את המים לכל בקעת הירדן הירדני ומשמשת כמקור מי הגלם לשתייה לבירת ירדן.
דוד אמסלם: איך המים מוזרמים שם?
<גיורא שחם: המים מוזרמים בגרביטציה, בתעלה פתוחה, לאורך עשרות קילומטרים.
<גיורא שחם: למעשה התעלה מתחילה באזור עדסיה, באזור אל חמה, כמה קילומטרים מערבית לאל חמה, מסתיימת באזור כרמה, פחות או יותר בצפון ים המלח אבל באמצע הדרך קיים מתקן שאיפה גדול במקום שנקרא דיר אללה ומשם המים מועלים במשאבות מאוד גדולות אל מבואות הבירה הירדנית, עוברים תהליכי טיהור וחיטוי ומסופקים כמי שתיה לעמאן.
דוד אמסלם: ברשותך, אני רוצה לשאול שאלה.
דוד אמסלם: בוא נצא מהנחת עבודה שאנחנו מזרימים את המים בירדן בגרביטציה כמו שחלק מהאנשים רוצים.
דוד אמסלם: נניח שהירדנים שואבים אותם באיזושהי נקודה.
דוד אמסלם: אני מבין שיש להם כבר היום תשתית מתעלת הרור לטיהור המים.
<גיורא שחם: ברור.
דוד אמסלם: זאת אומרת, הם לא צריכים השקעה נוספת בכל סוגיית טיהור המים.
<גיורא שחם: ממש לא.
<גיורא שחם: יש להם מערכת לטיהור, סינון וחיטוי המים בכניסה לרבת עמון.
<גיורא שחם: המים האלה מתערבבים במי הירמוך וכפי שאתם יודעים, מרבית מי הירמוך שמגיעים היום מאגם ההיקוות של הירמוך מגיעים מאזור דרום סוריה בין ג'אבל דרוז לבין נחל הרוקאד ואתם יודעים מה קורה שם היום – במפראק, בדרער, בסחמד ג'ולאן – כאשר אלה לא אזורים שיש להם היום מערכות לטיהור שפכים, אלה לא אזורים שטפלים במים בטרם הם מוזרמים אל הירמוך.
<גיורא שחם: גם הישובים הירדנים שנמצאים לאורך הירמוך, בין אם זה המוחייבות או בלאד אל באשה או כל הישובים שיושבים, אין להם מערכות טיפול.
<גיורא שחם: זאת אומרת, הירמוך לוקח מים, מי נגר עיליים, המים מוטים אל תעלת הרור ומשם זורמים עשרות קילומטרים עד שמגיעים לאותו מקור, לדיר אללה, ומשם מועלים לאספקה לירדן אבל לפני שהם מסופקים לבירה, הם עוברים את מערכת הסינון והחיטוי במבואות עמאן.
<גיורא שחם: המים שאנחנו נזרים מהירדן על פי החלופה שמוצעת כאן, אלה מי כנרת באיכות מעולה שיזרמו בערך עשרה קילומטרים לאורך הירדן שכולו נמצא בתחום ישראל.
<גיורא שחם: זה לא הירדן שמהווה את הגבול בינינו לבין ממלכת ירדן.
<גיורא שחם: אנחנו הצענו להכריז על כל האזור הזה כשמורת טבע כדי להגן עליו יותר.
<גיורא שחם: אנחנו מניחים צינור מאסף במקביל לאפיק הירדן שיקלוט אליו את כל המים הנחותים הנוספים שעלולים להגיע אל אפיק הירדן כדי למנוע כניסתם אל אותו אפיק, אל אותו קטע צר.
<גיורא שחם: הם ייקחו משם גלישות חירום ממתקן הטיהור, הם ייקחו עודפי מים מליחים, הם ייקחו את כל מי הניקוז של עמק הירדן הישראלי שמתנקזים היום אל תוך הנחל.
<גיורא שחם: אנחנו ננקה את האפיק על ידי הוצאה של כמעט מטר קרקע מהאפיק כדי לנקות את כל הזוהמה.
דוד אמסלם: היום אתם כבר עסוקים בפעולת הניקוי של האפיק?
<גיורא שחם: כן.
זאב בנימין בגין: אם אתה יכול רק לומר מי זה אנחנו.
<גיורא שחם: ההצעה שאני מציע היא בשם רשות ניקוז ונחלים כנרת שרואה בזה הזדמנות היסטורית חד פעמית לייצר הזרמה ברת קיימא כתוצאה מהצורך לספק את המים לירדן ועל ידי זה להפוך את מה שהיה עד היום כחצר האחורית של הכנרת, אליה הוזרמו שפכים ומים מלוחים, להפוך את המקום הזה לאחת משכיות החמדה היפות ביותר שיכולות להיות בישראל.
<גיורא שחם: לא צריך להרחיב את הדיבור על החשיבות של הירדן כירדן גם לעולם הנוצרי, גם לתיירות הצליינית וגם לתושבים של עמק הירדן, לישובים שיושבים שם, ממנחמיה בדרום ועד דגניה א' בצפון.
<גיורא שחם: למעשה הם חיו לאורך תעלת ביוב ומים מלוחים במשך עשרות שנים ונוצרה כאן ההזדמנות, באמצעות פתרון בר קיימא, יציב, לאפשר להחיות קטע חשוב מאוד של נחל שיכול לשמש גם דוגמה ודגם לשיקום שאר נחלי ישראל שכולנו מכירים את מצבם העלוב היום.
זאב בנימין בגין: מי מייצג כאן את רשות הניקוז?
דוד אמסלם: עוד מעט נעביר את רשות הדיבור.
דוד אמסלם: גיורא, תתכנס.
<גיורא שחם: עוד שתי הערות חשובות.
<גיורא שחם: האומדן שאני הכנתי לצורך התכנית הזאת מסתכם בכמאה מיליון שקלים, 110 מיליון שקלים.
<גיורא שחם: התכנית שהוכנה על ידי מקורות עבור רשות המים מדברת על הנחת צינור בלב עמק הירדן בעלות של לפחות 150 מיליון שקלים, סכום שיכול להגיע גם עד מאתיים מיליון שקלים כי אני לקחתי בחשבון המאה מיליון גם את הצינור שיגיע עד תעלת הרור.
<גיורא שחם: לכן אני חושב שבכל היבט, גם בהיבט הסביבתי, גם בהיבט הכלכלי, גם בהיבט התיירותי, גם בהיבט הערכי, גם בהיבט אמינות האספקה כשאנחנו מחלקים את אספקת המים בין צינור ובין ירדן, לתכנית לאספקת המים הנוספים לירדן יש עדיפות מכרעת על הצינור.
<גיורא שחם: אנחנו נתקלים בקושי שבטח יוצג על ידי רשות המים ומקורות ואנחנו מחפשים את הגיבוי הציבורי והממשלתי לקדם את הפרויקט החשוב הזה שכפי שאמרתי זאת הזדמנות היסטורית שלא תחזור.
זאב בנימין בגין: אתם מדברים על החמישים מיליון שהוא תוצאה של ההסכם האחרון אבל הם נוספים לשלושים מיליון של ההסכמים הישנים.
<גיורא שחם: נכון.
זאב בנימין בגין: אתם רואים שמונים מיליון או אתם רואים חמישים מיליון?
<גיורא שחם: לא, אנחנו רואים מאה מיליון.
<גיורא שחם: 54 מיליון מסופקים היום באמצעות הצינור, קו כנרת-בית שאן, ואנחנו מדברים על התוספת.
<גיורא שחם: אפשר יהיה להזרים את כל המאה מיליון דרך הירדן אבל אמרנו שלפחות את החמישים מיליון.
זאב בנימין בגין: באותה הזדמנות שאוסישקין מת.
זאב בנימין בגין: אני לא מביע את דעתי על העניין אבל רציתי לראות איך אתם רואים את הנפחים מבחינת השאיבה.
<גיורא שחם: כושר ההולכה של הירדנים וכושר האספקה של תחנת תל אור יכולים לספק מעל חמישים מיליון.
זאב בנימין בגין: אני מדבר על תל אור.
דוד אמסלם: שאלה טכנית.
דוד אמסלם: אתם דיברתם עם מקורות עד היום או שפעם ראשונה אתם נפגשים כאן אצלנו בדיון?
<גיורא שחם: הדיבור שלנו הוא מול רשות המים שהיא הרגולטור לעניין הזה.
<גיורא שחם: בוודאי דיברנו.
<גיורא שחם: הם שאלו אותנו שאלות ואנחנו השבנו באריכות על השאלות שהם שאלו וחשבנו שאנחנו נותנים מענה מלא, אבל לצערנו לא.
דוד אמסלם: רשות המים.
<עודד פיקסלר: סמנכ"ל רשות המים.
<עודד פיקסלר: כמה מלים על ההסכם עם ירדן, מעבר לנספח המים בהסכם השלום, מדבר על הקמת אובל מים סוף לים המלח, מתקן התפלה צפונית לעקבה שיספק 35 מיליון קוב לישראל ושלושים מיליון קוב לירדן.
<עודד פיקסלר: זה שלב א' בתכנית גדולה.
<עודד פיקסלר: במסגרת זו נחתם בהסכם שאנחנו נעשה סוופ, כלומר, החלפת מים.
<עודד פיקסלר: מה שאנחנו מקבלים בדרום נמסור בצפון.
<עודד פיקסלר: יותר נכון, נמכור בצפון במחיר שמשקף עלות צל של מחיר התפלה.
דוד אמסלם: שהוא?
<עודד פיקסלר: ארבעים סנט נכון להיום.
דוד אמסלם: שמעון, יש לך נתונים אחרים לגבי ההתפלה.
דוד אמסלם: אני מדבר כרגע על מחיר המים בכל הארץ.
<עודד פיקסלר: זאת עלות התפלה.
<קריאה: התפלה, 2.90.
<עודד פיקסלר: אבל אנחנו מדברים על מי גלם.
<עודד פיקסלר: אנחנו לא מדברים על מים מותפלים.
<עודד פיקסלר: אנחנו מוכרים מי כנרת.
<עודד פיקסלר: יש הפחתה בגלל המחיר.
<עודד פיקסלר: גם ארבעים סנט זה מחיר יפה כי הירדנים לכמות הבסיסית של 35 מיליון קוב שנחתמה בהסכם השלום, משלמים ארבעה סנט בלבד שזאת עלות ההולכה.
<עודד פיקסלר: בהסכם גם נכתב שהמים יסופקו – גם בהסכם השלום וגם בהסכם הנוכחי – ממעלה סכר דגניה דרך בריכת בית זרע בצינור לתעלת הרור.
<עודד פיקסלר: אין ספק שאם אנחנו נידרש לעשות החלפה של מקור המים, נצטרך לדבר עם הירדנים.
<עודד פיקסלר: זאת אומרת, זה לא יבוא מעצמו ואין בעיה לדבר עם הירדנים ואפשר לדבר אתם.
<עודד פיקסלר: הערכה שלי – שוב, זאת הערכה, אני לא בטוח שזה מה שיקרה - יהיה משא ומתן ומה קורה במשא ומתן?
<עודד פיקסלר: אנחנו מזרימים חמישים מיליון קוב מים בירדן, אם המים האלה עוברים את תל אור, זה מגיע לגבול המשותף.
<עודד פיקסלר: הירדנים טוענים גם היום שיש להם זכויות במים, במי כנרת ובמי ירדן.
<עודד פיקסלר: הם ידרשו – שוב, להערכתי – לקבל את המים באפס.
<עודד פיקסלר: זאת תהיה הדרישה שלהם.
דוד אמסלם: במחיר אפס?
<עודד פיקסלר: הם יגידו שאלה מים שזורמים בירדן, מים שאנחנו לא מעבירים להם, מים שיכולים לזרום.
<עודד פיקסלר: התכנית הזאת של גיורא היא תכני נחמדה ויפה אלא שהיא עושה שני קטעים לירדנים, ולמעשה שלושה קטעים.
<עודד פיקסלר: קטע אחד שכל כולו בתחומי מדינת ישראל וזה מדגניה עד תל אור.
<עודד פיקסלר: מתל אור דרומה זה גבול משותף בינינו לבין ממלכת ירדן ושם כבר יזרמו מים נחותים ובכמויות הרבה יותר נמוכות כי הכמויות האלה יישאבו, אם הם יישאבו, בתל אור.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על הקטע הראשון.
<עודד פיקסלר: נכון.
<עודד פיקסלר: אני אומר שאנחנו יוצאים שני קטעים שהם לא קטעים שווים.
<עודד פיקסלר: אני אומר, מבחינת הירדנים, הירדנים יבואו ויאמרו למה אתם אצלכם בתוככם מזרימים חמישים מיליון לצרכיכם, לא לצרכי הירדנים, ובגבול המשותף מזרימים מים נחותים.
דוד אמסלם: אני לא מבין את הטענה.
זאב בנימין בגין: היה לי מגע מסוים עם תכנית ה-סוופ מתחילתה.
זאב בנימין בגין: אולי לשם הפרוטוקול, במידה שאני יודע, האיש שעסק בה מלכתחילה ויזם אותה היה ראש רשות המים הקודם אורי שני.
זאב בנימין בגין: אתה מעלה חששות אבל אני זוכר שכמה אנשים חשבו שאורי שני לא יצליח גם במגעיו עם הממלכה הירדנית ובתנאים של לפני שנתיים והגענו להסכם בעקבה כפי שנחתם לפני פחות משנה.
<עודד פיקסלר: בפברואר שנה זו.
זאב בנימין בגין: לכן אני מבין את החשש אבל אם זה הנימוק, לפני שנחליט תנו לאורי או למישהו אחר לבדוק.
<עודד פיקסלר: אפשר לבדוק את זה וגם אין בעיה לבדוק את זה עם הירדנים.
זאב בנימין בגין: אז זאת לא המניעה.
דוד אמסלם: ברשותך, אני רוצה לתעל את הדיון למקום אחר ואני אגיד לך לאן.
דוד אמסלם: אין לנו הרבה זמן וזאת לא שבת תרבות.
דוד אמסלם: את סוגיית הירדנים נשים בצד ואחרי כן נבקש ממשרד הפנים לבדוק אותה מול הירדנים.
דוד אמסלם: אני רוצה לדעת קודם מה טוב לנו ואת זה עוד לא הבנתי.
דוד אמסלם: לכן אני שואל אותך כרשות המים.
דוד אמסלם: לפי מה שהבנתי כרגע מגיורא, הוא אומר שאנחנו מדברים על המקטע שנמצא בתוך שטח מדינת ישראל פר אקסלנס.
דוד אמסלם: קודם כל, ברמת העיקרון, האם לכם כרשות המים י בעיה עם זה שהמקטע הזה יפרח וילבלב?
<עודד פיקסלר: נהפוך הוא.
<עודד פיקסלר: יש תכנית לשיקום הירדן שמדינת ישראל באמצעות רשות המים השקיעה בה כבר עד היום מאות מיליוני שקלים.
<עודד פיקסלר: התכנית הזאת מתבצעת ומבוצעת.
<עודד פיקסלר: אני אומר מהי התכנית.
<עודד פיקסלר: התכנית הייתה להחליף את תעלת המוביל המלוח ששואבת מים מלוחים מהכנרת כדי להוריד את המליחות של הכנרת.
<עודד פיקסלר: המים האלה כמובן נשפכים לירדן.
<עודד פיקסלר: צינור ביוב חדש בין טבריה לבין ביתניה שאוסף את כל שפכי טבריה שזרמו עד אז במוביל המלוח לירדן.
<עודד פיקסלר: הקמה של מט"ש ביתניה, מתקן טיפול שפכים ביתניה, שהופך את המים למים שלישונים שאפשר להשקות אתם.
<עודד פיקסלר: הקמה של מפעל השבה שלוקח את הקולחין של ביתניה, מים מותפלים ממתקן התפלה שיוקם, שצריך להיות מוקם, ומחליף את המים האלה במים שפירים שמשמשים היום להשקיה.
<עודד פיקסלר: כך שבסוף התכנית אנחנו מזרימים שלושים מיליון קוב בספיקה קבועה לירדן הדרומי, מדרום לאלומות, בספיקה קבועה ובאיכות הרבה יותר טובה מכפי שהיא היום.
<עודד פיקסלר: האיכות מבחינת כלורידים מזהמים משתנה לחלוטין.
<עודד פיקסלר: תכנית זו שמוצעת על ידי גיורא, ראשית, היא מותנית בגמר תכנית מפעל ההשבה.
<עודד פיקסלר: היא לא יכולה לעבוד בלי מפעל ההשבה ומפעל ההשבה דורש היום עוד תקציב של 150 מיליון שקלים.
<גיורא שחם: לא מדויק.
דוד אמסלם: ממילא אתם אמורים לעשות את זה?
<גיורא שחם: בוודאי.
<גיורא שחם: אנחנו שמים אינטר ספטור.
<גיורא שחם: אנחנו מניחים צינור בקוטר של מטר במקביל לערוץ שייקח אליו את כל המים הנחותים.
דוד אמסלם: אני לא רוצה לרדת עכשיו לרמת השיבר.
דוד אמסלם: זה לא הסיפור כאן.
<גיורא שחם: מסכים.
דוד אמסלם: אני שואל ברמה העקרונית.
דוד אמסלם: אני מתקדם עם השאלות שלי כדי שנתקדם.
דוד אמסלם: בהנחת עבודה שבסופו של דבר המתקן מוקם, שיש כאן איזושהי הדרגתיות בעניין, אני מדבר אתך כרגע בקצה, איפה הבעיה שלך במה שמציע גיורא?
<עודד פיקסלר: הבעיה נחלקת למספר דברים.
<עודד פיקסלר: דבר ראשון, המים האלה, החמישים מיליון, לא מוזרמים בספיקה קבועה.
<עודד פיקסלר: זאת יותר בעיה של הגנת הסביבה מאשר של רשות המים.
דוד אמסלם: לא, דבר רק על רשות המים.
<עודד פיקסלר: המים מוזרמים יותר בקיץ מאשר בחורף.
<עודד פיקסלר: בחורף יש חודשיים שאנחנו לא מזרימים אפילו קוב אחד לירדנים כי הם לא צריכים.
<עודד פיקסלר: זה אומר שהירדן מתייבש בתקופה הזאת של החורף, ושוב, ידברו על זה הגנת הסביבה.
דוד אמסלם: רגע.
דוד אמסלם: למה הירדנים לא צריכים את המים האלה?
דוד אמסלם: כי יש להם מים שזורמים.
דוד אמסלם: יש גשם.
דוד אמסלם: אם יש גשם, גם לירדן יש גשם.
<עודד פיקסלר: הירדן מוזן מהכנרת או משיטפונות בעיקר קודם כל מהירמוך אבל מצפון לירמוך אין הרבה זרימה לתוך הירדן.
<עודד פיקסלר: אם לא נזרים מים, נפתח את סכר דגניה ונזרים מים לירדן, לא יהיו שם מים.
דוד אמסלם: כמה מים היום אתם מזרימים לירדן?
<עודד פיקסלר: היום אנחנו מזרימים לירדן תשעה מיליון.
דוד אמסלם: בוא נניח שנגיע לסידור שתזרימו כך בשביל הירדן.
דוד אמסלם: אני מדבר על תקופת החורף.
<עודד פיקסלר: הכוונה היא לבחון.
דוד אמסלם: אני שאלתי מה הבעיה עם הצעתו של גיורא.
דוד אמסלם: אתה אמרת החורף.
דוד אמסלם: בוא נניח שניתן פתרון לחורף.
דוד אמסלם: נתקדם.
דוד אמסלם: מה עוד?
<עודד פיקסלר: המים, גם על פי ההסכם, צריכים להיות מי גלם למי שתיה.
<עודד פיקסלר: אנחנו בדקנו את זה עם משרד הבריאות.
<עודד פיקסלר: משרד הבריאות יגיד את שלו.
דוד אמסלם: היום החלוקה ההיסטורית עם הירדנים היא שהם מקבלים לתעלת האור את אותם מים.
דוד אמסלם: הרי גם כך הירדנים לא שותים את המים האלה.
דוד אמסלם: יש להם מתקן סינון ומשם הם סולקים אותם לתוך רבת עמון.
דוד אמסלם: לאותו מתקן סינון יבואו המים עכשיו משני מקורות, זה יכול להיות מהצפון ויכול להיות מדגניה.
דוד אמסלם: הרי זה יגיע לאותו מתקן כך שמשרד הבריאות עכשיו דואג לירדנים יותר?
דוד אמסלם: זה מזכיר לי את הסיפור של ההסכמים הבילטרליים.
דוד אמסלם: אנחנו דואגים לכל העולם, חוץ מאשר לעצמנו.