GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גדעון זעירא: נוסף על הסדר זה, כיום הבאת עובדים זרים חדשים לארץ אפשרית רק באמצעות הסכמים בילטרליים.
<גדעון זעירא: אני אציין שהסכם בילטרלי לגיוס עובדים זרים הוא הסכם הנחתם בין מדינה מגייסת למדינת המוצא שתכליתו בין השאר לייסד מנגנון גיוס ישיר ולהבטיח הליך גיוס מפוקח בו בין היתר יש שקיפות לגבי הסדרי ההעסקה, זכויות וחובות החלות על העובדים הזרים.
<גדעון זעירא: כיום יש לישראל הסכם בילטרלי עם בולגריה, עם מולדובה ועם רומניה.
<גדעון זעירא: כ-31 מהעובדים הזרים החוקיים בבניין כיום הם ממולדובה, הקבוצה השנייה בגודלה מבחינת ארצות המוצא.
<גדעון זעירא: כ-92 אחוזים מהם הגיעו לישראל החל משנת 2013 במסגרת ההסכם הבילטרלי.
<גדעון זעירא: מרבית העובדים המולדובים שהגיעו במסגרת ההסכם, עדיין עובדים בישראל.
<גדעון זעירא: קבוצה נוספת היא של עובדים מבולגריה, כשבעה אחוזים מהעובדים הזרים החוקיים בבניין.
<גדעון זעירא: כמעט כולם הגיעו בשנים 2012 ו-2013 במסגרת ההסכם.
<גדעון זעירא: בשנים 2014 ו-2015 לא הגיעו עובדים מבולגריה לישראל וכיום לא נערכים מיונים להבאתם במסגרת ההסכם.
<גדעון זעירא: מתוך העובדים שהובאו מבולגריה במסגרת ההסכם, פחות ממחצית עובדים בישראל.
<גדעון זעירא: נוסף על אלה, ישראל חתמה לפני כשנה על הסכם בילטרלי עם רומניה ולפי רשות האוכלוסין בסוף החודש אמורה להגיע קבוצה ראשונה במסגרת ההסכם, קבוצה של כ-180 עובדים.
דוד אמסלם: לבניין.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים רק על הבניין.
<גדעון זעירא: לבניין.
<גדעון זעירא: נוסף על שלוש המדינות שנחתם אתן הסכם, בשנים האחרונות מתקיים משא ומתן עם סין אבל טרם נחתם הסכם בילטרלי.
דוד אמסלם: אני מבין שבערך חמישים אחוזים מגיעים מסין וכל השאר זה מה שאמרת.
<גדעון זעירא: בסך הכול מתוך העובדים שעובדים כיום בישראל, כ-35 אחוזים מהעובדים הזרים הגיעו במסגרת הסכם בילטרלי.
<גדעון זעירא: שוב, ממולדובה ומבולגריה.
<גדעון זעירא: מרומניה צפויה להגיע קבוצה ראשונה.
דוד אמסלם: דרך אגב, הם באים כאילוץ?
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר כשאתה מביא עובדים זרים, אתה צריך להתאים אותם לעבודה.
דוד אמסלם: זה לא רק שנביא אותם וזהו.
דוד אמסלם: האם העובד הסיני הוא שווה ערך לעובד הבולגרי לפי מה שאומרים הקבלנים?
דוד אמסלם: אם הייתם צריכים לבחור העדפה מקצועית של עובד, האם העובד הסיני שווה לעובד הבולגרי או לעובד הרומני?
<אליאב בן שמעון: אני מנכ"ל התאחדות בוני הארץ.
<אליאב בן שמעון: העובדים הסינים מבחינתנו, אין ספק שעולים על העובדים ממזרח אירופה.
<אליאב בן שמעון: אנחנו מדברים על הכרה של שיטות הבנייה, אנחנו מדברים על פריון, אנחנו מדברים על שפה משותפת.
דוד אמסלם: אחר כך נחזור אליך.
דוד אמסלם: זאת רק הייתה שאלת הבהרה.
דוד אמסלם: יש עוד משהו?
<גדעון זעירא: במידת הצורך, אשלים אחר כך.
דוד אמסלם: אביגדור.
אביגדור יצחקי: תודה רבה אדוני היושב ראש ותודה רבה על הדיון הזה.
דוד אמסלם: הדיון הוא עד שעה 11:00.
דוד אמסלם: יש לנו שעה ועשר דקות ולכן אני מבקש מכולם לקצר, לא לחדד, לא להוסיף ולא לחזור על דברים שנאמרו.
דוד אמסלם: מי שיש לו לחדש, יחדש, ואם לא, לא צריך לדבר.
אביגדור יצחקי: תודה רבה על הדיון הזה שהוא מאוד חשוב לפתרון משבר הדיור.
אביגדור יצחקי: אני אפתח בכותרת ואומר שללא הבאת עובדים זרים בענף הבניין במדינת ישראל, לא יהיה פתרון למשבר הדיור.
אביגדור יצחקי: נקודה.
אביגדור יצחקי: כל מי שחושב אחרת, לא מבין על מה הוא מדבר.
אביגדור יצחקי: מדינת ישראל צריכה כל שנה בין חמישים ל-55 אלף דירות.
אביגדור יצחקי: מדינת ישראל וגורמי הייצור, בנתונים שלה, יכולה לייצר 42-43 אלף דירות והמשמעות היא שאנחנו גורמים לפער כל שנה של 10,000 דירות.
אביגדור יצחקי: הפער היום עומד על סדר גודל של כ-130 אלף דירות לאנשים שרוצים דיור ולא יכולים לקבל אותו.
אביגדור יצחקי: כל הסיפורים על תכנון, קרקעות וכל מה שאתה רוצה, לפי דעתי, בעיני, אחרי שלושה חודשי עבודה, אין אתם בעיות.
אביגדור יצחקי: הבעיה המרכזית היא גורמי הייצור שיצרו במדינת ישראל את הבתים האלה.
אביגדור יצחקי: ולמה?
אביגדור יצחקי: עליית המחירים במדינת ישראל נולדה מזה שהביקוש עלה והביקוש עלה בגלל כמה גורמים.
אביגדור יצחקי: האחד הוא הגידול באוכלוסייה והגידול בצרכים, אבל מעבר לכך שמחיר הכסף הוא מאוד זול, כמעט ואין ריבית, והדבר השני הוא שאין אפיקי השקעה אלטרנטיביים במדינת ישראל.
אביגדור יצחקי: לכן אפיק ההשקעה היחידי שקיים היום במדינה שיש עליו איזושהי תשואה, וגם היא לא בשמים, הוא ענף הבניין.
אביגדור יצחקי: אנחנו עשינו איזשהו מהלך לנסות לרסן קצת את הביקושים האלה של המשקיעים אבל אני לא בטוח שזה יעזור בהרבה.
אביגדור יצחקי: אנחנו מעריכים שזה יעזור ב-35 אחוזים משוק המשקיעים.
אביגדור יצחקי: כדי להוריד את מחיר הדירות צריך להגדיל את ההיצע.
אביגדור יצחקי: בלי להגדיל את גורמי הייצור למצב שבו מיוצרים במדינת ישראל בין שישים לשבעים אלף דירות בשנה, אין סיכוי בעולם שמחירי הדירות ירדו.
אביגדור יצחקי: במאמר מוסגר, מה שאנחנו עשינו כרגע, לאור המצב העגום הזה, לקחנו את המלאי של קרקעות המדינה שנמצאות בידינו וייעדנו אותן רק לזוגות הצעירים שהם חסרי דירה.
אביגדור יצחקי: זאת הדרך היחידה שלנו לפחות לפתור חלק מהבעיה אבל זה אילוץ כי הפתרון האמיתי נמצא בזה שאנחנו נגדיל את ההיצע של הדירות.
אביגדור יצחקי: בשוק העובדים הזרים – ואני שמח שנמצאים כאן כל הגורמים שקשורים לעניין הזה – יש דבר שנקרא הסכם בילטרלי ואני אפילו לא יודע אם אני בעדו או נגדו אבל זה בכלל לא חשוב.
אביגדור יצחקי: מההתרשמות שלי, כולל פגישה עם ראש הממשלה ועם השגריר הסיני, הסינים לא כל כך רוצים הסכם.
אביגדור יצחקי: הם עושים כאילו, משחק שהם רוצים הסכם, אבל הם לא באמת רוצים הסכם.
אביגדור יצחקי: דרך אגב, לסינים ההסכם היחידי שיש להם עם איזושהי מדינה, זאת סינגפור וזה לא קשור לזכויות עובדים אלא הוא קשור לכך שהם לא רוצים שסינים שנסעו לסינגפור לא יחזרו בחזרה לסין אלא יישארו בסינגפור.
אביגדור יצחקי: לכן אין להם הסכם עם אף אחד והם לא רוצים הסכם עם אף אחד וזה בכלל לא קשור לעניין.
אביגדור יצחקי: על מה הם תוקעים אותנו?
אביגדור יצחקי: הם תוקעים אותנו על סעיף בהסכם שאומר באנגלית שהסינים לא יעבדו באזורים שאינם מוכרים רשמית כאזוריה של מדינת ישראל.
אביגדור יצחקי: אני מתרגם בתרגום חופשי את מה שכתוב בהסכם.
אביגדור יצחקי: מה המשמעות?
אביגדור יצחקי: שהם לא יכולים לעבוד ביהודה ושומרון.
איתן ברושי: שם יש מספיק פלשתינאים שבונים.
אביגדור יצחקי: אבל זה לא האישיו.
אביגדור יצחקי: הם פשוט רוצים לתקוע את ההסכם.
אביגדור יצחקי: לא יעלה על הדעת שמדינת ישראל – ואני לא רוצה להיכנס לפוליטיקה – תחתום על איזשהו הסכם שמחריג.
אביגדור יצחקי: נכון, אני לא צריך שם סינים, יש לי מספיק פלשתינים שם, אבל אין ראש ממשלה אחד במדינת ישראל שיחתום על הסכם שמחריג את ה-נון רקוגנייז טריטוריס אוף זה סטייט אוף יזרעאל.
אביגדור יצחקי: לכן ההסכם הבילטרלי הזה עם הסינים, אנחנו מציעים להם כל מיני הצעות והם עונים את אותה תשובה, את אותו סעיף שנמצא בהסכם הזה.
דוד אמסלם: שאלה.
דוד אמסלם: היות שההסכם הבילטרלי נקבע כהחלטת ממשלה, בואו תשנו את החלטת הממשלה.
אביגדור יצחקי: אנחנו ביקשנו בהחלטת הממשלה האחרונה מה-13 ביולי לרשום לקדם.
אביגדור יצחקי: דרך אגב, בישיבה עם השגריר הסיני הציע ראש הממשלה לשגריר הסיני לעשות פיילוט לשנתיים ולהביא עובדים סינים ללא הסכם בילטרלי.
אביגדור יצחקי: אני מבין את החששות של האנשים שדואגים לזכויות העובדים, בעיקר בעניין של דמי התיווך העצומים שיש בעניין הזה.
אביגדור יצחקי: אבל מדינת ישראל היא מספיק חזקה כדי גם למנוע את דמי התיווך האלה בדרך אחרת.
אביגדור יצחקי: לכן אנחנו שוקדים היום יחד עם רשות ההגירה והמנהל שלה אמנון בן עמי, גם עם משרד הבינוי והשיכון שיושב כאן וגם עם התאחדות בוני הארץ להביא לאיזשהו סיכום שנוכל להביא אותם במסגרת של צוותים, במסגרת של עובדים ללא הסכם בילטרלי.
אביגדור יצחקי: בעוד כשבוע יש ישיבה בראשות מנהל רשות ההגירה עם הצוות שעוסק בעניין הבילטרלי ואני מקווה לשכנע שם את החברים לרדת מהעניין של ההסכם הבילטרלי.
אביגדור יצחקי: אני כבר אומר לך שזה לא יהיה קל.
דוד אמסלם: לא יהיה קל לשכנע את החברים או לא יהיה קל להביא אותם.
אביגדור יצחקי: להביא אותם, כולם יבואו.
אביגדור יצחקי: לא יהיה קל לשכנע את החברים ואני מכבד את דעתו של כל אחד, אבל צריך לדעת דבר אחד והוא שכדי להגיע לשבעים אלף יחידות, אנחנו צריכים סדר גודל של מעל שלושים אלף עובדים וזה ניתוח של איציק גורביץ שהוא סמנכ"ל כלכלה בהתאחדות בוני הארץ.
אביגדור יצחקי: אם לא נתחיל להביא אותם מהר, אין סיכוי שמשבר הדיור ייפתר.
אביגדור יצחקי: אפשר להגיד שלא רוצים לפתור את משבר הדיור וזה בסדר, אבל אם רוצים, חייבים להביא עובדים על מנת להגדיל את היצע הדירות בישראל.
אביגדור יצחקי: תודה רבה אדוני.
דניאל עטר: למה בדיווחים שלכם אתם לא מתייחסים לעובדים הפלשתינים?
אביגדור יצחקי: העובדים הפלשתינים, אני אומר כך.
אביגדור יצחקי: קודם כל, היום יש 37 אלף עובדים פלשתינים ואמנון יתקן אותי אם אני טועה.
אביגדור יצחקי: אנחנו היום אישרנו הבאתם של עוד 8,000 פלשתינים.
אביגדור יצחקי: רצינו גם להגדיל את אישורי הלינה כי העובד הפלשתיני יוצא ב-2:30 בלילה מביתו ועד שהוא עובר במעברים הוא ישן לידם כדי להיות ראשון, המעברים זה לא כזה כיף גדול, ועכשיו הוא מגיע איכשהו לעבודה ב-6:30 בבוקר אחרי שהוא לא ישן כל הלילה.
אביגדור יצחקי: הוא מסיים לעבוד ב-2:30-3:00 אחר הצהרים כי הוא צריך להתחיל לחזור הביתה.
אביגדור יצחקי: אנחנו תגברנו גם בתקציב את המעברים, תגברנו גם את רשות ההגירה בתקנים כדי שיטפלו בהם, השרים בישיבת קבינט הדיור התנגדו להגדיל את מספר הלינות של הפלשתינים למרות שכל מה שביקשנו היה שזה ייבדק על ידי הגורמים הביטחוניים, האם זה נכון.
אביגדור יצחקי: אם קורה משהו באיזשהו מחסום, כל ה-37 אלף עובדים פלשתינים לא מגיעים.
דוד אמסלם: אלדד ניצן, בבקשה.
<אלדד ניצן: אני חושב ששמענו פעם ראשונה את מר יצחקי מדבר על הדברים האמיתיים כי בוועדות קודמות אנשים לא הבינו את המשמעות של הקשר בין עובדים לבין פתרון המשבר.
<אלדד ניצן: יכולים להגיד שאנחנו התאגידים הם בעלי אינטרס, אבל אני לא מכיר אנשים שהם לא בעלי אינטרס והם חלק מתוך מערכת.
<אלדד ניצן: אם האינטרס של המעסיקים בענף של העובדים הזרים זהה לאינטרסים של מדינת ישראל, אז צריך לחבר בין האינטרסים.
<אלדד ניצן: אם זה לא מתאים, סוגרים ועושים משהו אחר.
<אלדד ניצן: אבל אין ברירה, הוקמו גופים מקצועיים כאן בשנת 2005 על פי החלטת ממשלה להביא עובדים.
<אלדד ניצן: ארגונים כמו קו לעובד וכדומה מנגנים כל פעם על המנטרות האלה של עמלות ודברים מהסוג הזה.
<אלדד ניצן: סין היא מדינה גדולה, מדינה רצינית, אם רוצים לחוקק ולהתערב בתוך החוקים של סין כמה לגבות מהעובדים וכמה לא לגבות מהם, העובדים האלה לא מסכנים כמו שקו לעובד מנסה לצייר אותם כל הזמן.
<אלדד ניצן: העובדים האלה מרוויחים משכורות עתק.
<אלדד ניצן: העובדים האלה, יש חוקים בסין שזאת מדינה גדולה שמאפשרים לקחת מעובד סכום כדי להגיע לארץ.
<אלדד ניצן: אלה לא חוקים שמדינת ישראל קבעה.
<אלדד ניצן: אם יש תאונות דרכים בתוך כבישים, סוגרים את הכבישים לזמן מסוים ואחר כך פותחים אותם.
<אלדד ניצן: לא סוגרים אותם לכל הזמן.
<אלדד ניצן: לא יתכן לייצר היסטריה כזאת סביב הנושא של העובדים הזרים ולשים בצד את מה שבאמת המדינה צריכה כאן וזה לבנות בתים לזוגות הצעירים.
<אלדד ניצן: אפשר לפקח על התאגידים.
<אלדד ניצן: במדינת ישראל יש פושעים שעוברים על החוקים ואפשר לשים אותם בכלא ואפשר למנוע מהעשבים הסורחים, אבל לא כולם פושעים ולא כולם גנבים.
<אלדד ניצן: יש תאגידים מוסמכים שהם עושים את זה בצורה המקצועית ביותר.
<אלדד ניצן: במקום לחפש כל מיני פתרונות של חברות זרות וכל מיני דברים מהסוג הזה שיחסלו כאן את הענף, יש כאן גופים מקצועיים.
<אלדד ניצן: רשות ההגירה יודעת טוב מאוד איך לפקח ואיך למנוע.
<אלדד ניצן: אמנון בן עמי מבצע מדיניות ממשלה.
<אלדד ניצן: אם יהיה שינוי בהחלטת ממשלה ויאמרו לו לא הסכם בילטרלי כדי להביא עובדים, יביאו את העובדים שלא באמצעות הסכם בילטרלי.
<אלדד ניצן: צריך להגיע למצב שהרגולטורים למעלה יגידו די, מ-2011 החלטת ממשלה על 8,000 עובדים, אנחנו ארבע שנים אחרי החלטת הממשלה הזאת ועובדים בצורה מינורית הגיעו ממולדובה ובולגריה אבל לא מצליחים לייצר כמויות.
<אלדד ניצן: התאחדות הקבלנים תתייחס עוד מעט להגעה מרומניה והיא תפרט מה היה בדיוק.
<אלדד ניצן: מדובר במשאבים עצומים, בחינות, נציגי קבלנים, הוצאות אדירות כדי להביא את הכמויות המזעריות האלה.
<אלדד ניצן: אני חושב שמר יצחקי אמר את הכול בצורה הכי ישירה והכי נכונה, מה צריך לעשות כאן כדי שהמשבר הזה ייפתר.
<אלדד ניצן: הגדלת היצע קרקעות וכל מה שמדברים, לא יעזור שום דבר אם לא יגיעו לכאן עובדים.
<אלדד ניצן: יש כאן גופים מקצועיים והם יודעים לעשות את זה בצורה מהירה ביותר.
<אלדד ניצן: צריך לתת להם להביא את העובדים האלה, לפקח עליהם ואנשים שפושעים ולא עומדים בתקנים, יש ערבויות בנקאיות עצומות שהתאגידים האלה מעמידים לטובת כל התהליך החוקי.
<אלדד ניצן: יש הסכם קיבוצי סביב ההעסקה של העובדים.
<אלדד ניצן: כל הרגולציה קיימת.
<אלדד ניצן: צריך לחבר, להביא את האנשים ולעשות אולי גם חלוקה לפי מה שהקבלנים צריכים, סין כמובילה.
<אלדד ניצן: אנחנו יודעים גם להביא עובדים מקצועיים מרומניה, אנחנו יודעים להביא עובדים מקצועיים ממולדובה אבל סין היא המדינה המתאימה לשיטת הבנייה הישראלית שהקבלנים מתחברים אליה.
<אלדד ניצן: רק החלטה אמיצה מלמעלה יכולה לסיים את המשבר הזה כי אם לא, נמצא את עצמנו יושבים בעוד ועדה ובעוד ועדה ובעוד דיון ובעוד דיון וזה לא ייפתר.
דניאל עטר: אני מסכים עם דבריו של רואה חשבון אביגדור יצחקי.
דניאל עטר: בהחלט צריך להכיר בעובדה שמספר העובדים יקבע את מהירות הבנייה של כל אתר ואתר, ופעם שנייה גם את העלות.
דניאל עטר: כמובן שכאשר יש מחסור בעובדים, המחירים גבוהים יותר.
דניאל עטר: אני לא יודע מה משפיע יותר על המחיר, בטח יש כאן אנשי מקצוע שיודעים להגיד מה משפיע יותר על מחיר הדיור אבל אם אני שומע למשל שעובד בבניין מקבל 500-600 שקלים נטו על יום עבודה, ברור לגמרי שזאת משכורת מאוד מכובדת ומאוד טובה.
דניאל עטר: אם למנהל עבודה מוצעים עשרים אלף שקלים בחודש והוא לא מוכן לקבל את ההצעה הזאת, זה מלמד על כך שיש חוסר גדול מאוד בעובדים בשוק.
דניאל עטר: אני לא רוצה להיכנס לסוגיה של העובדים הזרים מחוץ לארץ, סין, בולגריה וכן הלאה, אלא אני רוצה לדבר על העובדים הזרים הפלשתינים.
דניאל עטר: אני חושב שגם במישור המקצועי הם מתאימים יותר מכל עובד אחר וגם ברמת הזמינות שלהם.
דניאל עטר: אני פשוט לא מצליח להבין למה לא ממלאים את כל המכסה באמצעות עובדים פלשתינים.
דניאל עטר: הזמינות שלהם היא מידית, הם לא נכנסים לתוך הקטגוריה של אותם הסכמים שכן ייושמו או לא ייושמו.
אביגדור יצחקי: 37, המכסה הקודמת מלאה.
אביגדור יצחקי: לפני שבוע אישרנו עוד 8,000 בשתי פעימות של 4,000 כל אחת.
מיכל רוזין: באיחור של עשרה חודשים.
דניאל עטר: אביגדור, אתה חדש ואנחנו סומכים עליך.
דניאל עטר: אי אפשר להאשים את אביגדור במה שהוא לא נושא על גבו.
אביגדור יצחקי: מדובר ב-4,000 כי המעברים עוד לא מוכנים ויהיו עוד 4,000 אחרי שיכשירו קצת יותר את המעברים.
דוד אמסלם: בזמנו כל העובדים בבניין היו פלשתינים.
דוד אמסלם: אני מניח שמערכת הביטחון, זאת מגבלה שלהם.
דוד אמסלם: אין כאן מגבלה אחרת.
דניאל עטר: יש דרכים להבטיח או להעלות את רמת הביטחון.
דניאל עטר: אני לא יודע אם אתה יודע אבל בחג האחרון נתנו כמעט כניסה חופשית של פלשתינים לישראל וראית את זה בחופים ובמסעדות וכן הלאה וכן הלאה.
דניאל עטר: אין שום סיבה שזה לא יקרה גם בבניין.
דניאל עטר: זה מגביר את הביטחון, זה מוריד את מפלס הכעס, זה מעלה את המוטיבציה של האנשים.
דניאל עטר: אני אתן לך דוגמה אחת פשוטה כדי שנבין את ההשפעה החיובית שיכולה להיות לפרנסה של האנשים.
דניאל עטר: לפני בדיוק שנה רצו כל מיני קבוצות של אנשים בג'נין שנחשבת לעיר מאוד בעייתית להפגין במעבר ג'לאמה.
דניאל עטר: אתם יודעים מי מנע מהם את ההפגנה?
דניאל עטר: בעלי המוסכים.
דניאל עטר: עמדו ולא נתנו להם להפגין כדי לא לפגוע להם בפרנסה.
דניאל עטר: הפרנסה היא כלי יוצא מן הכלל.
דניאל עטר: דרך אגב, היה לי איה רעיון שכדאי לחשוב עליו, שבזמנו עשו אותו הבנקים עת היינו באים לקחת הלוואה.
דניאל עטר: רצינו לקחת משכנתא, היו אומרים שקודם כל תשעבד את הנכס ותביא ערבים.
דניאל עטר: כל עשרה פלשתינים יחתמו על ערבות אחד לשני.
דניאל עטר: יהיו קבוצות של עשרה.
דניאל עטר: זה יעלה את הביטחון ואת הבטיחות בצורה יוצאת מן הכלל.
דוד אמסלם: אני חושב שאין לנו את הכלים להיכנס לנושא הזה.
דניאל עטר: אני פשוט רוצה לנצל את ההזדמנות שאביגדור כאן ולטעת במוחו כמה רעיונות ומחשבות על כך ששימוש או סיוע והסתייעות בשוק הפלשתיני של העובדים תורמת לשני הצדדים, גם בהקשרים הביטחוניים וגם בהקשרים הכלכליים ובוודאי מקצרת את זמן מסירת הפרויקטים ומפחיתה את העלויות.
דניאל עטר: אם אביגדור יאמץ את זה יכול להיות דבר יוצא מן הכלל וצריך להיענות לבקשה שלו.
מיכל רוזין: אני ממש מתנצלת אבל אני צריכה ללכת בשמנו להגיש הסתייגויות בוועדת החוקה ואם אני לא אהיה שם, זאת תהיה בעיה.
מיכל רוזין: קודם כל שלום ובוקר טוב לכל החברים שלי.
מיכל רוזין: אני רוצה להעלות כמה נקודות חשובות.
מיכל רוזין: קודם כל, העסקת פלשתינים היא חשובה ביותר.
מיכל רוזין: דרך אגב, היא חשובה ביותר בראש ובראשונה לגורמי הביטחון.
מיכל רוזין: הם אלה שדוחפים את הממשלה כל פעם להגדיל את הכמות – דרך אגב, גם מעזה הוגדלה הכמות, כולל השר אורי אריאל, השר הקודם שהיה לו מאוד חשוב להגדיל את הכמות גם מעזה – מתוך הבנה שזה מייצר נורמליזציה.
דוד אמסלם: מי הגורם שבולם את זה?
מיכל רוזין: זה נכון ביטחונית.
מיכל רוזין: אין הגבלה ביטחונית להוסיף כמות אבל יש חוסר נוחות בעניין הוודאות כלפי המעסיקים.
מיכל רוזין: נכון, כמו שאמרו כאן, כאשר המעסיק צריך לקבל פלשתינים בבוקר שעוברים את המעברים ולעומת זאת הם צריכים לצאת אחר הצהרים מוקדם יותר, זה ודאי לא כמו הסינים שגרים במקום מסוים ואתה יודע בדיוק שהם שם והם באים בבוקר וחוזרים בלילה כך שהם יכולים לעבוד יותר שעות.
מיכל רוזין: לגבי הפלשתינים יש פחות ודאות אבל בהחלט אנחנו מבינים שיש כאן היבטים נוספים שחשובה מאוד העסקתם של הפלשתינים ואפשר להגדיל את הכמויות וביטחונית זה הדבר הנכון לעשות על פי גורמי הביטחון.
דוד אמסלם: מי בעצם עוצר את זה במדינת ישראל?
מיכל רוזין: הממשלה.
מיכל רוזין: כרגע הממשלה.
דוד אמסלם: אם מערכת הביטחון דוחפת את העניין, מי בעצם מתנגד לזה?
מיכל רוזין: כמו שאני אומרת, מי שמעדיף להעסיק עובדים זרים מסין, אלה הם המעסיקים עצמם מכיוון שיותר נוח להם.
מיכל רוזין: כמו שלחקלאים יותר נוח להעסיק תאילנדים כי הם חיים אצלם במשק והם יודעים שבבוקר הם מגיעים לעבודה ולא משנה מה כי אין להם משפחה, הבת שלו לא חולה ופתאום יש לו חתונה, פתאום יש לו הלוויה ופתאום אללה ירחמו הוא יושב שבעה.
מיכל רוזין: זה יותר נוח.
מיכל רוזין: בן אדם שחי אצלך בבית, הוא לא הולך לשום מקום, הבת שלו לא חולה פתאום וזה יותר נוח מבחינת העסקת עובדים.
דוד אמסלם: זאת רק שאלה של נוחות
מיכל רוזין: זה יותר מנוחות.
מיכל רוזין: זאת ודאות.
מיכל רוזין: אמרתי, זאת ודאות.
דוד אמסלם: ברשותך, דקה.
מיכל רוזין: אני רוצה לתת תמונה כוללת כדי שיגיב על הכול.
דוד אמסלם: זאת שאלה חשובה.
אביגדור יצחקי: אנחנו לא עוסקים לא בענייני ביטחון ולא בענייני פוליטיקה.
אביגדור יצחקי: למיטב ידיעתי הסיפור של עזה כרגע נפסל על ידי מערכת הביטחון.
אביגדור יצחקי: כמובן שלקבלנים אין שום התנגדות לדבר הזה אלא ההפך הוא הדבר הזה וכרגע הם בולמים את הדבר הזה והם לא מאשרים אותו.
מיכל רוזין: בעבר כיושב ראש הוועדה לעובדים זרים קיימתי דיון רחב בנושא הזה.
מיכל רוזין: כאשר משרד האוצר ובנק ישראל מצד אחד היו בצורה מוחלטת נגד ואמרו שלא צריך בכלל עובדים זרים מחוץ לארץ אלא אפשר עם עובדים ישראלים, צריך לעודד אותם וכדומה.
מיכל רוזין: זאת הייתה קיצוניות אחת לעומת קיצוניות שנייה – תסלח לי מה ניצן – של צריך להביא ולא משנה, העיקר לפתוח את הכול, לא צריך הסכמים ולא צריך שום דבר, שוב חברות תיווך מהצד הזה ומהצד השני.
מיכל רוזין: תבינו, אני הייתי בפיליפינים בראש השנה שעברה ובפירוש כאשר אנחנו נותנים את האפשרות שזה יעבור דרך חברות תיווך, גם הצד השני חייב לתת לחברות תיווך אצלו, מה שיוצר הגדלה של דמי התיווך משני הצדדים.
מיכל רוזין: אני בעד להביא עובדים זרים.
מיכל רוזין: אין מה לעשות, יש ענפים במשק הישראלי שלא יכולים להסתדר בלי להביא עזרה וסיוע וזה סיוע גדול לכלכלה שלנו.
מיכל רוזין: יש חשיבות להסכם.
מיכל רוזין: אני באמת ממליצה לכם, אני אישית נסעתי עם חלק גדול מהחבר'ה כאן למולדובה כדי לראות איך משרד הפנים עורך מיונים – כולל כאלה שאני ניסיתי לעבור אותם ונכשלתי בגדול.
דוד אמסלם: אהבתי את מה שאמרת.
דוד אמסלם: לאיזה תפקיד?
מיכל רוזין: טיוח.
מיכל רוזין: נכשלתי בגדול.
מיכל רוזין: יש מבחנים, בודקים מי האנשים שמגיעים לארץ, הם עוברים מבחני מיון, זה לא סתמי, זה לא העיקר להרוויח על גבם כסף.
מיכל רוזין: המבחנים האלה רציניים.
מיכל רוזין: אני מבינה את הקושי להביא מספיק עובדים ממולדובה, מרומניה ובולגריה.
מיכל רוזין: אני מבינה את הקושי וכי הגיעו שם לאיזשהו טופ בנושא הזה, אבל - וכאן האבל הגדול – אסור לנו לחזור אחורה בעניין הזה.
מיכל רוזין: פיקוח, לא פיקוח, ההשתוללות שהייתה כאן בעניין דמי התיווך וניצול עובדים וגם ניצול מעסיקים וכל מה שהיה כאן – הייתה קטסטרופה.
מיכל רוזין: השחיתות חגגה.
מיכל רוזין: לכן הוחלט ב-2011 בהחלטת ממשלה מאוד חשובה להעביר את כלה עסקת עובדים זרים להסכמים בילטרליים בינינו, בין ממשלת ישראל, לבין הממשלות מהן מביאים עובדים.
מיכל רוזין: ההסכם עם סין תקוע בגלל דבר אחד בלבד, ונמצא כאן נציג משרד החוץ והגיע הזמן שנציג משרד החוץ יענה על העניין הזה כי בעבר הוא חשש לענות.
מיכל רוזין: בעבר הם חששו להגיד את זה ואני חושבת שהגיע הזמן להגיד את זה כאן ליד השולחן שהסיבה שהסינים לא חותמים אתנו הסכם בילטרלי זה העניין העסקת העובדים הזרים בשטחים הכבושים.
דוד אמסלם: דיברו על זה.
מיכל רוזין: לא הייתי ואני מתנצלת.
מיכל רוזין: לכן אני אומרת שניתן למצוא פתרון.
מיכל רוזין: אם מה שחשוב זאת בנייה ובנייה לצעירים וזה לא פוליטי, אז אפשר להעסיק בשטחים את הפלשתינים ולכאן להביא עובדים סינים, דבר שיפתור לענף את כל הבעיות.
דוד אמסלם: חבר הכנסת איתן ברושי.
איתן ברושי: אני רוצה לומר שלגבי שאלת השטחים, למיטב ידיעתי זה חלק מהתן וקח של ממשלת ישראל עם הפלשתינים וזה לא רק שאלות שקשורות למה שנאמר בשולחן הזה.
איתן ברושי: אבל אני חושב שצריך לחתור לתמונה מאוזנת.
איתן ברושי: קודם כל, יושב ראש הוועדה, זה נכון להציג בוודאי כאן בכנסת את התמונה הכללית כי מחר יבוא שר התחבורה ויגיד, והוא אומר, שהוא רוצה אלפי עובדים לתשתיות לאומיות שהן לא פחות חשובות.
איתן ברושי: נדמה לי שהחכמה היא לבנות איזשהו מיקס שכולל עובדים מקומיים.
איתן ברושי: הרי אנחנו לא רוצים לוותר על העובדים המקומיים, כולל תכניות להכשרת עובדים וקידום ותנאי שכר עובדים.
איתן ברושי: אנחנו צריכים להביא את העובדים מהשטחים אבל לדת שיש בהם מרכיב של חוסר יציבות משום שפיגוע אחד או אירוע – ולצערנו הם קורים – מיד זה עוצר את העניין.
איתן ברושי: מי שמדבר על יוקר המחיה, צריך לדעת שפיגומים ליד בתים שלא בונים זה מעלה את מחיר הדירה.
איתן ברושי: בניגוד לחקלאות אדוני היושב, ואני רוצה לנצל את ההזדמנות, הפכו את העובדים הזרים כאן לטראומה.
איתן ברושי: בעיני חלק מהאנשים הטראומה הכי גדולה היא העובדים הזרים.
איתן ברושי: בעיני הטראומה הכי גדולה היא נסיגה של המדינה מהיעדים שלה.
איתן ברושי: בסופו של דבר בחקלאות אין מחיר כי העגבנייה מתייבשת או הפרח נובל אבל בבנייה יש לזה ביטוי בעלות הדירה.
איתן ברושי: לכן צריך עובדי שטחים וצריך עובדים זרים וצריך מיכון וטכנולוגיה.
איתן ברושי: כלומר, צריך להביא תכנית שלמה שכוללת את כל המרכיבים אבל כמו שלמדנו וראינו שתקציב המדינה לא נסגר לא הכול ייפתר ב-2015-2016.
איתן ברושי: לכן כאמצעי גישור צריך להיענות לבקשות.
איתן ברושי: בניגוד לעמדת הסיעה שלי תמכתי בכל הבקשות של האוצר כי לפי דעתי יותר גרוע מכפי שהיה לא יכול להיות.
איתן ברושי: טוענים שאין דמוקרטיה בתכנון אבל אני אומר שהייתה אנרכיה בתכנון.
איתן ברושי: אבל צריך לתת להם כלים להצליח.
איתן ברושי: מה יכול לקרות כאן?
איתן ברושי: שגם נטיל עליהם אחריות וגם נקשור להם את הידיים.
איתן ברושי: המדינה יודעת לתת אגוזים למי שאין לו שיניים, ודאי האוצר מומחה בזה ושנים הוא התמחה בזה.
איתן ברושי: לכן אני אומר לכם מה יש להיבהל מהעובדים הזרים גם בחקלאות?
איתן ברושי: אחד הדברים הלא מובנים הוא הרצון לחנך אותנו, כאילו אל תביא עובדים זרים אלא תביא ישראלים.
איתן ברושי: אומרים לאוצר שאין עובדים ישראלים אבל למרות זאת הוא מטיל מסים על העובדים הזרים.
איתן ברושי: יש כאן משהו לא מובן והכנסת צריכה לקחת את המושכות לידיה ולהגיד לפקידים שהם לא נבחרו לחנך אותנו אלא אנחנו נבחרנו לקבל החלטות שהם צריכים לבצע אותן.
איתן ברושי: הגיע הזמן שהפקידים יפסיקו לנהל את העניין.
איתן ברושי: לכן אני מציע קודם כל להיענות לבקשה ושנית, לקיים בקרה.
איתן ברושי: אני מפריד כאן מכל הפרטים החשובים שאני לא חשוב שאפשר להיכנס אליהם כרגע בביצוע ובוודאי בצדק וביושר.
איתן ברושי: אני לא נכנס לזה.
איתן ברושי: אני גם לא מציע להיבהל מזה שהסינים אומרים שלא יבנו בשטחים.
איתן ברושי: אז מה?
איתן ברושי: יש עוד נקודות שמיוחדים לשטחים ובגלל זה לא עושים משבר.
איתן ברושי: בלי פוליטיקה, יש ויכוח ובעניין הזה אני לא מציע לעשות משבר עם הסינים כי הם לא רוצים להיות בשטחים.
איתן ברושי: יבנו שם הפלשתינים.
איתן ברושי: לכן אני מציע לקבל את ההצעה ולהשאיר את הפרטים לגורמים מקצועיים אבל בוודאי עם פיקוח ובקרה.
דוד אמסלם: אני רוצה לשמוע את יושב ראש התאחדות הקבלנים ואחר כך את אמנון בן עמי.
<אליאב בן שמעון: אני רוצה להתייחס לדברים שאמרו כאן.
<אליאב בן שמעון: קודם כל, אנחנו בהתאחדות בוני הארץ חושבים שכוח האדם בענף הבנייה צריך להיות מורכב מאותו משולש שדיבר עליו חבר הכנסת ברושי.
<אליאב בן שמעון: אלה עובדים ישראלים, עובדים זרים ועובדים פלשתינאים, כל אחד עם היתרונות והחסרונות שלו.
<אליאב בן שמעון: אני אתחיל מהעובדים הזרים.
<אליאב בן שמעון: אנחנו מדברים על החלטת ממשלה בשנת 2011 על מכסה של 8,000 עובדים זרים, אנחנו מדברים על החלטת ממשלה ב-2014 על מכסה של 15 אלף עובדים זרים ואנחנו מדברים על החלטת ממשלה מלפני שבוע על מכסה של עשרים אלף עובדים זרים.
<אליאב בן שמעון: זאת אומרת, לכולם יש את ההבנה שהעובדים הזרים חייבים להיות בענף הבנייה.
<אליאב בן שמעון: הבעיה היא שמכל המכסות האלה שעולות כל שנה ושנה מממשלה לממשלה, אנחנו נמצאים עם מלאי של 6,500 עובדים זרים במדינת ישראל, מתוך אותה מכסה של עשרים אלף כך שבאותה נשימה יכלו להגיד גם 350 אלף, אם אי אפשר להביא את העובדים.
<קריאה: הם יגידו את זה.
<אליאב בן שמעון: אני רוצה להסביר מה המשמעויות של הדברים האלה.
<אליאב בן שמעון: אנחנו מדברים על עלויות בנייה.
<אליאב בן שמעון: אם אני היום מסתכל על כוח האדם בענף הבנייה, התשומה הזאת שנקראת כוח אדם בענף הבנייה מבחינתנו מהווה ארבעים אחוזים מעלויות התשומות, יותר מבטונים, יותר מברזל, יותר מעלויות תכנון.
<אליאב בן שמעון: זאת התשומה המרכזית היום במחיר דירה.
<אליאב בן שמעון: בסופו של יום זה מגיע לצרכן הסופי.
<אליאב בן שמעון: אם אנחנו מדברים על משך זמן בנייה, אם אנחנו בשנות ה-90 בעלייה הגדולה מברית המועצות ידענו לבנות בתקופה של 12 חודשים עד 18 חודשים מאה אלף יחידות דיור, היום לא תמצא חוזה מכירה שמדבר על פחות מ-26-28 חודשים זמן למכירת דירה שזה הזמן לבניית דירה.
<אליאב בן שמעון: לדברים האלה יש משמעויות במחיר.
<אליאב בן שמעון: יש משמעויות בתקורה ויש משמעויות בניהול אתר.
<אליאב בן שמעון: בסופו של יום אנחנו לא מצליחים להגיע ליעדים של מדינת ישראל לא בהוזלת מחירי הדיור ולא באספקה של המוצר הזה שנקרא דירה.
<אליאב בן שמעון: אם מדינת ישראל מדברת היום על בנייה של 45 עד שישים אלף יחידות דיור בשנה כשאנחנו מדברים על חוסר אותו אנחנו גוררים אתנו של 130 אלף יחידות דיור בשנה, אנחנו אפילו לא מתקרבים ליעד של המדינה.
<אליאב בן שמעון: אם מדינת ישראל מדברת על מעבר לנגב ותשתיות וכל הפרויקטים הלאומיים, אנחנו לא שם בלי עובדים.
<אליאב בן שמעון: זה בסדר שיהיו יעדים.
<אליאב בן שמעון: אם בסופו של יום לא יהיו עובדים, אין לנו עם מי לבנות את זה.
<אליאב בן שמעון: לעניין הפלשתינאים.