GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אבי טננבאום: הקרקע יכולה וצריכה לשאת את המהלך הזה.
<אבי טננבאום: זה היה ברור לכולם שתקציב הביטחון, גדול שככל שיהיה, לא יודע לשאת על גבו ולהוציא חצי מיליארד שקל להעתקת המכללות ממיקום איקס למיקום וואי.
<אבי טננבאום: מי שמכיר את תשתיות צה"ל, הן תשתיות לא מספקות בהרבה מקומות, כולל תשתיות מבצעיות.
<אבי טננבאום: ההחלטה היא שהאירוע הזה יהיה כלכלי ולכן שותפים לו שלושה גורמים, בהובלה אישית של מנכ"ל משרד רוה"מ ובאישור של הממשלה.
<אבי טננבאום: אנחנו מאמינים שהמכללות יעברו ויעברו בהקדם לירושלים.
<אבי טננבאום: אנחנו עוסקים בזה יום יומית.
<אבי טננבאום: למרות שזה לא נכנס להחלטה האחרונה, אנחנו ממשיכים, יחד עם עיריית ירושלים ויחד עם משרד מנכ"ל רוה"מ ומשרד האוצר, לקדם את הפרויקט הזה ולמצוא דרך לממש אותו בשנים הקרובות.
<אבי טננבאום: כמו שאמרתי, מיצוי מרחב החיפוש של החלופות לא מוצה.
<אבי טננבאום: הדיור שהותנה בהקשר של ציפורי, נבע מזה שירושלים רצתה שלא נעבור לבית זית אלא למקום אחר.
<אבי טננבאום: אנחנו נשמח לבדוק את זה.
<אבי טננבאום: נשמח לבדוק כל חלופה.
<אבי טננבאום: גם לא נעמוד בין ראש העיר לבין בוחריו לגבי השאלה איפה נכון שיהיה.
<אבי טננבאום: כמובן שאנחנו לא שוללים גם את הר הצופים אבל אנחנו שוללים את המיקום הספציפי, שהיתה לנו בעיה תכנונית להגיע אליו.
מיקי לוי: מתנצל שאיחרתי.
מיקי לוי: אני ירושלמי ואני עדיין זוכר את חיסולו של יער ציון.
מיקי לוי: על יער ציון עומדים כל בתי המלון מול הכנסת.
מיקי לוי: היה שם שטח עצום.
מיקי לוי: תחילת חיסולו של יער ירושלים וסגירתו כשטח צבאי סגור לא יקרה.
מיקי לוי: זה פשוט לא יקרה.
מיקי לוי: זאת הריאה האחרונה של ירושלים.
מיקי לוי: עד עכשיו עירית ירושלים שתקה.
דוד אמסלם: עוד לא שאלנו.
מיקי לוי: אז אני אחכה לתגובתכם.
דוד אמסלם: נמצאים פה חברים שלי.
דוד אמסלם: שלמה אשכול, דני בונפיל, יוסי חביליו, שאול מזרחי.
דוד אמסלם: תודה רבה לצה"ל.
דוד אמסלם: בהתייחסות שלנו בסיכום נתייחס להחלטת הממשלה ומה נציע לראש הממשלה לעשות כדי לחדד את העניינים.
מיקי לוי: אני מברך אתכם על המעבר, שאפו גדול.
דוד אמסלם: כהערת אגב אני אומר ש-10 שנים לא חושבים.
דוד אמסלם: שלוחות הזמנים שלי, תרשמו לכם נקודה אדומה, זה לא תקין.
דוד אמסלם: במסגרת החלופות יש חלופה שהוצעה על-ידי עיריית ירושלים או מישהו מטעמה שנקראת מרכז ציפורי.
דוד אמסלם: כאן אני רוצה לציין את ציפי מלכוב שהיתה הראשונה שחשפה את זה בעיתונות והציפה את זה בפניי.
דוד אמסלם: היא היתה חלק מהמחוללים של הדיון.
דוד אמסלם: כמובן שיש פה ציבור גדול שיש לו מה לומר בעניין.
דוד אמסלם: כדי להיכנס לאווירה, אני מבקש מרועי שר, שהוא יושב ראש המטה למען היער להקרין סרטון כדי שאנשים שלא מכירים יבינו על מה מדובר ואחרי זה ניכנס לדיון.
דוד אמסלם: (מוקרן סרט)
דוד אמסלם: אתה יכול להסביר תוך כדי הקרנה.
<רועי שר: אנחנו רואים תמונות היסטוריות משנות החמישים של בן גוריון נוטע עץ.
<רועי שר: אנחנו רואים פעילות של חידוש טרסות,.
<רועי שר: שבט הצופים שחלק מחניכיו נמצאים פה.
<רועי שר: כחלק מההתחדשות של יער ירושלים, אנחנו רואים את הפעילות שיש.
<רועי שר: מרכז ציפורי זה הצומת המרכזי שמחברת את כל השכונות מסביב ליער.
<רועי שר: היום אנחנו יכולים לצאת מעין כרם בשביל ולהגיע להר נוף.
<רועי שר: אנחנו רואים פה פעילות של חידוש טרסות ביער.
<רועי שר: פעילות משותפת של בתי ספר, יהודים, ערבים, חילונים, חרדים.
<רועי שר: שבט הצופים, שחלק מחניכיו נמצאים איתנו פה.
<רועי שר: אני רוצה להודות לוועדה וליושב ראש, שגילו את הרגישות להזמין אותנו, לדבר פה ולומר את הדברים הנוקבים שלנו פה בסוגיה הזאת.
<רועי שר: כמו שהוצגתי, אני ראש המטה הציבורי למען יער ירושלים ואני מייצג שליש מתושבי העיר הזאת.
<רועי שר: אנחנו כבר 11 מנהלים קהילתיים שחברו למאבק הזה, בנוסף לקק"ל, בנוסף לארגונים חברתיים וירוקים נוספים.
<רועי שר: מדובר על מעל ל-300,000 מתושבי ירושלים.
<רועי שר: אני לא חושב שיש עוד מאבק בעיר ירושלים או איזה קונצנזוס ברמה הזאת בעיר ירושלים, סביב נושא כלשהו ולא בכדי.
<רועי שר: אני חושב שהסיבה שמתאגדים כל-כך הרבה אנשים סביב המאבק הזה - זה חוצה מגזרים לחלוטין כי אנחנו מדברים על חילונים, חרדים, שכולם שותפים למאבק הזה - היא התובנה שהפנתאון הלאומי שלנו שמתחיל בבית הקברות בהר הרצל, ממשיך בהר הרצל עצמו, ממשיך ב"יד ושם", זה אתר שבשום אופן ובשום מצב אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו לאבד אותו ולוותר עליו.
<רועי שר: ההבנה היא ברורה, שבניית מחנה צבאי בלב ליבו של היער הזה תביא לסופו בצורה מאוד ברורה ולא משתמעת.
<רועי שר: שלא ישתמע לשני פנים.
<רועי שר: אנחנו תומכים בהבאת המכללות לירושלים.
<רועי שר: אני עצמי בוגר המכללות הצבאיות.
<רועי שר: שירתתי 12 שנים בצבא, אני עדיין משרת לפחות פעם בחודש במילואים.
<רועי שר: אנחנו תומכים בהבאת המכללות לירושלים, אבל אנחנו חושבים שהחלופה שמוצעת פה, אם בוחנים אותה בכל ההיבטים התחבורתיים, הכלכליים והשטחים שהולכים להיות מופקעים מהציבור הירושלמי ומהציבור הישראלי, היא חלופה שלא יכולה לבוא בחשבון בשום צורה שהיא.
<רועי שר: אנחנו כאן כמה דוברים ואנחנו נציג את הסיבות לכל הדבר הזה.
<רועי שר: ישנם פה מכלול של אנשים.
<רועי שר: ישנם פה תושבי שכונות מכל המגזרים.
<רועי שר: יש פה אנשים מהצופים.
<רועי שר: ראיתם עוד מגזרים שפועלים ביער.
<רועי שר: אני מרגיש כוח עצום ודחיפה אדירה ותמיכה ציבורית אדירה במהלך הזה שבסך הכול החל לקרום עור וגידים לפני מספר שבועות כשגילינו על התהליך הזה.
<תומר רוזנר: מר שר, אולי תציג לוועדה, לאנשים כמוני שלא בדיוק מכירים את הדברים, מה קיים היום?
<תומר רוזנר: מה רוצים לעשות?
<תומר רוזנר: ומה המשמעות?
<רועי שר: אנחנו נציג מצגת קטנה שתפרט ותמצה את כל הנושאים האלה.
דוד אמסלם: בן עופרים הוא אחד מפעילי הציבור.
<בן עפרים: תודה לך, כבוד היושב ראש, תודה לוועדה.
<בן עפרים: אני מציע שד"ר ערן פייטלסון, שצריך ללכת, יאמר את דבריו ואז אני אמשיך.
<ערן פייטלסון: תודה רבה.
<ערן פייטלסון: אני פרופסור במחלקה לגיאוגרפיה באוניברסיטה העברית ומעורב בתכנון בכמה וכמה רמות, כולל תכנית מחוז ירושלים ואחרות.
<ערן פייטלסון: כיום אני יושב ראש בית הספר המתקדם ללימודי סביבה ובעברי הייתי ראש בית ספר למדיניות ציבורית.
<ערן פייטלסון: בכובד הקודם שלי, של בית ספר למדיניות ציבורית, היו לנו שורה של פגישות עם אלוף גרשון הכהן בנושא של המב"ל והקשר שלו לאוניברסיטה.
<ערן פייטלסון: האוניברסיטה כאוניברסיטה רואה חשיבות רבה מאוד לקשר עם המכללות.
<ערן פייטלסון: כלומר, הרעיון שהמכללות יוכלו ליהנות ממה שיש באוניברסיטה והאוניברסיטה תוכל ליהנות מהמכללות.
<ערן פייטלסון: נראה שהקשר הזה הוא בעל חשיבות, או לפחות, הוצג אז כבעל חשיבות.
<ערן פייטלסון: לא היתה לי נגיעה בסיבוב הקודם אבל הוא הוצג כנושא בעל חשיבות מרכזית ושהרצון שהמכללות ייהנו מהצד האזרחי וממה שיש לאוניברסיטה לתת כאוניברסיטה המובילה בישראל.
<ערן פייטלסון: הנקודה שעומדת היא לא המעבר לירושלים.
<ערן פייטלסון: ברור שהמעבר לירושלים הוא חיוני, הוא קריטי והוא בעל חשיבות עליונה.
<ערן פייטלסון: השאלה היא רק לאן בירושלים?
<ערן פייטלסון: זאת השאלה היחידה שעומדת על הפרק.
<ערן פייטלסון: הבעיה של ציפורי, שהיא מנותקת.
<ערן פייטלסון: אני מדבר כרגע לא מנקודת הראות הסביבתית אלא מהצד התפקודי.
<ערן פייטלסון: היא מנותקת.
<ערן פייטלסון: אם אנחנו מדמיינים מה יהיה בציפורי, אז יהיה שם מחנה צבאי עם גדר היקפית, עם תאורה וכן הלאה.
<ערן פייטלסון: זה יהיה אי לבדד ישכון.
<ערן פייטלסון: הזיקה שחשבנו עליה ודיברנו עליה, על זיקה עם האוניברסיטה, שתלמידים יוכלו להשתתף בקורסים ואנשים מהאוניברסיטה יוכלו להעביר קורסים.
<ערן פייטלסון: ברגע שזה יהיה בציפורי זה יהיה אי לבדד ישכון.
<ערן פייטלסון: המגרעות של גלילות במידה מסוימת ישוכפלו כאשר הם יעברו לירושלים, במקום לעשות את אותו שדרוג שדובר עליו, שבאמת תהיה זיקה לאוניברסיטה, מה שלא מתקיים בציפורי.
<ערן פייטלסון: הנקודה השנייה זה הצד התפקודי ואני מדבר כרגע מהצד של מתכנן.
<ערן פייטלסון: עיקר הבעיה תהיה בעיה תחבורתית.
<ערן פייטלסון: כשאנחנו מדברים על ציפורי ומי שמכיר את מערכת הדרכים שם, זאת מערכת דרכים שנועדה לנופש.
<ערן פייטלסון: זאת לא מערכת שנועדה לשרת מחנה בקנה המידה הזה, שכולם צריכים להיכנס ולצאת.
<ערן פייטלסון: זה מוקד פעילות משמעותי וציפורי זה לא מקום של מוקד פעילות משמעותי.
<ערן פייטלסון: זאת בניגוד לחלופות אחרות שאפשר לראות שהן נשענות על תחבורה ציבורית אבל גם על הדרכים הפיזיות.
<ערן פייטלסון: בעצם אנחנו מדברים על מתקן שיצטרך לשדרג את כל המערכת התחבורתית סביבו וכרגע תפקודית זה לא ישים.
מיקי לוי: מה זה אומר הרחבת הדרכים על חשבון היער?
<ערן פייטלסון: זה ברור שזה יפגע ביער.
<ערן פייטלסון: זה גם מעבר להרחבת הדרכים.
<ערן פייטלסון: זה הרחבת דרכים, אולי יצטרכו לפתוח לשם דרך חדשה.
<ערן פייטלסון: אולי שלמה יוכל להרחיב את פרטי התכנון.
<ערן פייטלסון: הם צריכים נגישות ממערב כי חלק גדול מהאנשים לא גרים בירושלים.
<ערן פייטלסון: להגיע למקום הזה, זה מקום בעייתי.
<ערן פייטלסון: ברור שהפגיעה היא הרבה יותר נרחבת.
<ערן פייטלסון: זה לא הקו הכחול של התכנית כשמסמנים רק מה שיש בתוך התכנית.
<ערן פייטלסון: זאת תכנית עם השלכות סביבתיות הרבה יותר רחבות, בעיקר הנושא של הנגישות שזה יהיה לב הנושא.
<ערן פייטלסון: מכאן הרצון שזה יהיה בזיקה לאוניברסיטה ולדעתי בצמידות.
<ערן פייטלסון: שנית, זה צריך להיות מקום שהוא נגיש.
<ערן פייטלסון: הקמפוסים באוניברסיטה הם מטיבם נגישים.
דוד אמסלם: פרופסור ערן.
דוד אמסלם: בדיונים שלך עם האלוף, מה היו הטענות?
<ערן פייטלסון: בזמנו, הדיונים שלנו היו דיונים על הצד האקדמי.
<ערן פייטלסון: התפיסה היתה שהם הולכים להיות צמודים לאוניברסיטה.
<ערן פייטלסון: אי לכך, אנחנו דיברנו על תכניות הלימודים ואיך יהיו הזיקות האקדמאיות בין המב"ל לבין האוניברסיטה.
<ערן פייטלסון: זה היה מוקד הדיונים שהיו אז.
<ערן פייטלסון: הנחת העבודה היתה שתהיה צמידות פיזית.
דוד אמסלם: בן, בבקשה.
<בן עפרים: תודה.
<בן עפרים: כמו שאמר יושב הראש, זה כבוד גדול להיות כאן ותודה לכם.
<בן עפרים: אני פעיל ציבור ואני פעיל גם ברמה של הקהילה המקומית וגם ברמה של החברה האזרחית בירושלים כולה.
<בן עפרים: אנחנו באים כאן בשמו של ציבור גדול.
<בן עפרים: אני רואה כאן אנשים מרמות, מאורה, מהר נוף וטלביה.
<בן עפרים: לא היו דברים כאלה בציבוריות הירושלמית עד כה.
<בן עפרים: זה ציבור שיודע מה הוא רוצה ויודע מה הוא מדבר.
<בן עפרים: הדברים של ערן היו אחת מהאמירות של יודע על מה הוא מדבר.
<בן עפרים: זאת אומרת, אנחנו לא חלמנו חלום.
<בן עפרים: למעלה משלושה חודשים, מאז שנודע לנו בסיועה של ציפי ואנשים כמוה על מה שמתרחש, אנחנו מבקשים מראש העיר וצוותו שקיפות, חשיבה משותפת ושיתוף פעולה ולא נענים.
<בן עפרים: האנשים שבשמם אני מדבר מסתכלים על שני פרויקטים לאומיים חשובים ורצויים מאין כמותם.
<בן עפרים: אנחנו בעד העלייה של המכללות לירושלים, שלא יהיה ספק, ולא מבינים למה שמו את שני הפרויקטים האלה במסלול של התנגשות.
<בן עפרים: אנחנו לא אומרים או או, אנחנו אומרים גם וגם.
<בן עפרים: זה בעצם הדבר שאנחנו אומרים, אבל אנחנו אומרים שלא יתכן שהמכללות תבואנה על חשבון היער שלנו ועל חשבון המדינה.
<בן עפרים: (מוצגת מצגת) את התמונה הזאת כבר פגשנו בסרט.
<בן עפרים: אנחנו מסתכלים מערבה, מהר הרצל לכיוון עמק סורק.
<בן עפרים: רואים את הסכר של בית זית ואת ההתחלה של מושב בית זית בראשית דרכו.
<בן עפרים: חוץ מלראות ראש ממשלה שיודע להפעיל טוריה ומר גרינברג ידע להפעיל טוריה, אני לפחות רואה כאן אנשים.
<בן עפרים: לתוך ערימת המכובדים שאופפת את ראש הממשלה והמאבטחים, החליפות השתרבבו גם כמה אנשים שהם אותם עולים חדשים.
<בן עפרים: הם האנשים שנטעו את היער הזה.
<בן עפרים: זה החדירה של היער לחיינו.
<בן עפרים: חלק מהאנשים האלה הם אלה שעדיין חיים איתנו.
<בן עפרים: אחד מהאנשים שנראים שם גר בבית זית והוא בן 94.
<בן עפרים: יש סיפור מדהים של הרב חיים סבטו שמספר על נסיעה באוטובוס מלא ומפוצץ עם אנשים קשי יום בראשית שנות החמישים בדרך לנטיעות.
<בן עפרים: הרב סבטו גר בעמק האזבסטונים, שזה שני עמקים מכאן.
<בן עפרים: הדמות השמאלית באה מן הסתם מעמק התימנים שבשכונת עין כרם שנמצאת במרחק 150 מטר מהנקודה הזאת.
<בן עפרים: אני מדגיש את הרצף הזה, בין האנשים האלה שהם הורינו, אלינו שגדלנו ביער הזה ולנכדים.
<בן עפרים: זאת מפת הפרויקט של קק"ל, כפי שהוצגה באותם שנות חמישים.
<בן עפרים: הכתם התכלת מצד ימין זאת הכנסת.
<בן עפרים: אנחנו רואים ערימה של שכונות, שחלק מהאנשים שגרים שם יושבים איתנו כאן במגמה להציל את היער הזה.
<בן עפרים: בהתחלה הוא התרחב ואחר-כך הוא התחיל להתכווץ.
<בן עפרים: העיגול משמאל למעלה זה היער באזור של הר המנוחות.
<בן עפרים: אתם יודעים כמוני שהיום כבר אין שם עצים אלא רק מצבות.
<בן עפרים: כאן מתפייט שופט בית המשפט העליון עמית לגבי היער, כשהוא מנסה לתת מענה לדרישה של אנשים שיושבים כאן בקהל: אל תרים ידך אל היער.
<בן עפרים: הוא מספר שני דברים.
<בן עפרים: הוא אומר שזה יער מיוחד ואהוב במיוחד והוא אומר שהנגישות שלו לבני העיר היא מה שמאפיינת אותו.
<בן עפרים: אני מזכיר שזה נאמר לפני פחות משנה.
<בן עפרים: זה נאמר ממעוף הציפור של בית המשפט העליון.
<בן עפרים: יש פה יער מיוחד.
<בן עפרים: מאז שהיער הזה ניטע הוא הצטמצם.
<בן עפרים: לא סתם אמרתי שהוא הצטמצם, הוא הצטמצם ב-75%.
<בן עפרים: אנחנו רואים את הכתם האדום שנמצא לא בשוליים ביער.
<בן עפרים: כל פעם מדברים על צמוד דופן וביס פה וביס שם.
<בן עפרים: תנו רק להעביר את הצינור הזה שם ועוד מחלף שם.
<בן עפרים: הביס הזה זה בלב היער ומערכות התשתית שתתמוכנה בביס הזה תפגענה בעוד איברים חיוניים של היער.
<בן עפרים: הכתם האדום זה לא כתם שנמצא בשוליים, זה נמצא בלב היער ומערכות התשתית שתתמוכנה.
<בן עפרים: שלושת הנקודות שאנחנו מדגישים בביקורת שלנו על הסיפור הזה הן: א', היער הזה הוא חלק מהדי.
<בן עפרים: אן.
<בן עפרים: איי של העיר הזאת.
<בן עפרים: יושבים פה אנשים שנולדו בעיר הזאת, למשל, רחל עזריה, וגדלו בה כמוני ואולי אפילו השתתפו בנטיעות של חלק מהקטעים היותר צפוניים של היער הזה.
<בן עפרים: זה חלק מהדי.
<בן עפרים: איי וצריך לשמור עליו ככזה.
<בן עפרים: יש כאן נזק אדיר שהפרויקט הזה עומד להסב.
<בן עפרים: אני רוצה להתייחס לדברים שטרם נאמרו כאן, למשל, לתיירות.
<בן עפרים: הפרויקט הזה יתחרה על תשתיות תחבורה, שהן אלה שנושאות את האוטובוסים הרבים מספור שלוקחים תיירים אל אגן דרום היער, ששם יושב אתר מורשת עולמי בפוטנציה שקוראים לו "אגן עין כרם".
<בן עפרים: שם יושב המקום השני הכי מבוקר בירושלים ובארץ וזה יד ושם.
<בן עפרים: תהיה כאן תחרות על המשאב הזה.
<בן עפרים: זה מנסר את הענף התיירותי.
<בן עפרים: הנימוק השלישי הוא תועלת.
<בן עפרים: אנחנו חושבים, כהד לדבריו של פרופסור פייטלסון, שתועלת לא תהיה.
<בן עפרים: כולנו אנשים מאוד הגיוניים.
<בן עפרים: יושבים כאן אנשים שאמונים על פקודות מבצע, על חשיבה הגיונית ועל חשיבה כלכלית.
<בן עפרים: אני מביא כאן ציטוט של אלוף גרשון הכהן שמדבר על הרציונל של העלייה של המכללות לירושלים.
<בן עפרים: הוא אומר שני דברים: ממשק עם האוניברסיטה.
<בן עפרים: ערן אמר שלא יהיה ממשק עם המתקן הזה אם המתקן יישב ביער ירושלים.
<בן עפרים: הדבר השני, זה השילוב עם הכלכלה המקומית, חלק מסביבה שמתחככת עם העיר, אומר האלוף בקטע של הרציונל.
<בן עפרים: אנחנו אומרים שזה לא יהיה.
<בן עפרים: אם ישימו את זה ביער ירושלים במתחם ציפורי, לא תהיה תועלת.
<בן עפרים: אני לא יודע מי רואה החשבון שמוביל את המהלך הזה.
<בן עפרים: אני בכוונה אומר רואה חשבון ולא מישהו מהאזור התכנוני.
<בן עפרים: אנחנו רואים את מאזן הרווח ההפסד ורואים שרווח אין והפסד יש ענק.
<בן עפרים: אני לא אפרט, כי כל אחד מחברי הכנסת שיושבים מולנו קיבל אליו את הפירוט, כולל אמירה מקצועית של מתכנן הוועדה לתשתיות לאומיות לשעבר, מר אפרים שליין, שהוא יושב מתחת ליער הזה, גר שם, חוקר אותו ומכיר שם כל שביל וכל אבן.
<בן עפרים: אגב, אפרים הוא יקיר מערכת הביטחון.
<בן עפרים: הוא הרים איתכם פרויקטים במשך שנים והוא מבקר אתכם ביקורת מקצועית קונקרטית.
<בן עפרים: סימנתי שתי נקודות באדום.
<בן עפרים: רבותיי, יש כאן
<בן עפרים: ציבור שיודע מה הוא רוצה, יודע על מה הוא מדבר, ויודע להגיע לבג"צ בקטע הזה.
<בן עופרים: רבותיי, אנשי הצבא, הישימות הזאת היא בספק.
<בן עופרים: אמרת קודם שלא תיכנס בין ראש העיר לבין בוחריו, אז אל תיכנס לשם.
<אבי טננבאום: זאת לא חלופה שצה"ל יזם.
<אבי טננבאום: חשוב להדגיש.
<בן עופרים: אני שמח לשמוע.
דוד אמסלם: הבנו שמישהו התנדב להביא לך את זה.
דוד אמסלם: נדבר על זה עוד מעט.
<נטע מור: החלופות מוצעות לנו ואנחנו בודקים אותן.
<בן עופרים: זאת מוסיקה לאוזנינו ושמענו כאן הרבה דברים מעניינים מכם ואנחנו נלך על זה.
<בן עופרים: כאמור, שלושה חודשים אנחנו ממתינים לתחילת הדיאלוג וזה לא קורה.
<בן עופרים: בעצם יש פה אנרגיות מדהימות.
<בן עופרים: יש כאן אנרגיות מדהימות של ציבור יותר ממדהים.
<בן עופרים: תחשבו מי יושב ליד השולחן הזה?
<בן עופרים: אנשים שיודעים לעשות, יודעים לחשוב ותכננו את הארץ הזאת.
<בן עופרים: יושב פה תמיר ניר, גם הוא יודע לעשות משהו ולהזיז דברים ברמה המוניציפאלית.
<בן עופרים: יושב כאן מהנדס העיר וצוותו.
<בן עופרים: יכולים לקרות כאן דברים מדהימים בין הציבור לבין העירייה.
<בן עופרים: אני מבקש מהוועדה הנכבדה שלושה דברים.
<בן עופרים: אנחנו מבקשים שתטילו את כובד משקלכם על הברקסים.
<בן עופרים: צריך להקפיא את המהלך הרע, לשים ברקס.
<בן עופרים: דבר שני, זה לשים את משקלכם על למידה.
<בן עופרים: בואו לסיור, תלמדו מה קורה, תיראו את הדברים שאנחנו רואים ויכול להיות שאתם לא רואים.
<בן עופרים: יכול להיות שחלק מהאנשים בעירייה לא רואים אותם.
<בן עופרים: כתושבים וכמקומיים יש לנו מה להגיד ומה להראות.
<בן עופרים: דבר שלישי, זה שיתוף הפעולה.
<בן עופרים: אנחנו מבקשים שתצא מפה קריאה: מספיק ללכת מכות, בואו נעשה שיתוף פעולה.
דוד אמסלם: יוסי חביליו, בבקשה.
<יוסף חביליו: אני מייצג את מטה המאבק.
<יוסף חביליו: אני חושב שהנושא המשפטי הוא לא הנושא החשוב אבל בכל זאת, לשאלתו של תומר אני אתן סקירה קצרה.
<יוסף חביליו: ברמה הפיזית יש שטח של יער ירושלים, שהוא שייך לקרן הקיימת והוא יער.
<יוסף חביליו: בתוך היער בליבו, יש שטח שהוא של מנהל מקרקעי ישראל, או רשות מקרקעי ישראל והוא הוחכר לעיריית ירושלים.
<יוסף חביליו: השטח הזה משמש את מרכז ציפורי.
<תומר רוזנר: מה שטחו?
<יוסף חביליו: שטח של 61 דונם ועל השטח מדובר.
<יוסף חביליו: לפי התכנית השטח מיועד למרכז נופש ופנאי.
<יוסף חביליו: ברור שהתכנית שייעדה את השטח, ראתה אותו כחלק מרכזי ומשתלב עם היער.
<יוסף חביליו: אני לא אפרט את כל הסעיפים, אבל מדובר על מתקני שעשועים, מגדלי תצפית, מגלשות וכדומה.
<יוסף חביליו: ברור שיש פה תב"ע שראתה את המרכז כחלק מהיער.
<יוסף חביליו: ברור שאם עכשיו ירצו לעשות שינוי, יצטרכו לשנות תכנית.
<יוסף חביליו: אני לא רוצה להיכנס לזה אבל אנחנו נגיש אלפי התנגדויות ונעבור את כל ההליכים.
<יוסף חביליו: לכן, דווקא כמי שרוצה שזה יהיה בירושלים, אני פונה למשרד הביטחון.
<יוסף חביליו: משרד הביטחון המסמכים שלו כותב: אנחנו רוצים לדבר עם הקהילה, אנחנו רוצים לשתף פעולה עם הקהילה.
<יוסף חביליו: אז אני אומר למשרד הביטחון, הקהילה רוצה אתכם בירושלים אבל לא ביער ציפורי.
<יוסף חביליו: אם תלכו בנתיב הזה זה לא יקרה.
<יוסף חביליו: פה בהחלט התלונה שלי היא לעירייה.
<יוסף חביליו: שמענו היום לגבי בדיקת הסבירות, הוצאת הכספים והחלופות ומשרד הביטחון אומרים: בכלל לא בדקנו, לא עשינו, העירייה אמרה לנו לקחת את מרכז ציפורי.
<יוסף חביליו: פה אני רואה את החומרה של העניין.
<יוסף חביליו: קודם כל, העירייה צריכה לשבת עם התושבים.
<יוסף חביליו: לא קודם כל שמים את הדגל, יוצאים עם זה לתקשורת ועכשיו קמה ההתנגדות.
<יוסף חביליו: קודם כל באים לתושבים, יושבים איתם, בודקים את החלופה לפני שבאים למשרד הביטחון ומעוררים את כל הקהילה לכיוון משרד הביטחון.
<יוסף חביליו: לכן כרגע צריך להקפיא את כל התכנית הזאת.
<יוסף חביליו: יש פה נזק.
<יוסף חביליו: יער ירושלים, כמו שבמקומות אחרים הכניסו שבלב היער הכניסו משהו שלא שייך ליער הוא התכלה.
<יוסף חביליו: זה לא ישיג את התועלות.
<יוסף חביליו: לכן צריך כרגע לעצור ואנחנו מבקשים שזאת הקריאה שתצא מהוועדה.
<יוסף חביליו: לשבת עם התושבים בצורה אמיתית.
<יוסף חביליו: זה לא חכמה שכאשר שומעים שיש דיון בוועדת הפנים אצל דודי, אז פתאום מתחילים להגיד שאולי תהיה פגישה.
<יוסף חביליו: התהליך צריך להיות הפוך.
דוד אמסלם: אדריכל ענבל זרחין נציגת קק"ל.
דוד אמסלם: מה עמדת קק"ל בנושא?
דוד אמסלם: אני מבין שאתם הבעלים של הקרקע.
<ענבל זרחין: קק"ל מנהלת את יער ירושלים עבור המדינה ועבור התושבים של המדינה.
<ענבל זרחין: העמדה שלנו היא שהקמת המכללות בתוך יער ירושלים היא פשוט לא מתאימה.
דוד אמסלם: מישהו שאל אתכם?
<ענבל זרחין: היתה איתנו איזו ישיבה.
דוד אמסלם: מי זימן אתכם לישיבה, הצבא או העירייה?
<ענבל זרחין: לא הייתי נוכחת בישיבה אז אני לא זוכרת מי הזמין.
<ענבל זרחין: אני חושבת שהתושבים פנו.
<ענבל זרחין: חשוב לי להדגיש שמהניסיון המקצועי שלנו בניהול יערות בכל מדינת ישראל, מבחינתנו אנחנו רואים בזה דין מוות בהעברת המכללות לתוך היער.
<ענבל זרחין: כמה נקודות שחשוב לי להדגיש.
<ענבל זרחין: היער הזה משמש לפעולות נופש ורווחה לתושבי הסביבה ומרכז ציפורי, כפי שהוא כיום, הוא חלק אינטגרלי מהיער.
<תומר רוזנר: אתם מנהלים את המרכז?
<ענבל זרחין: לא.
<ענבל זרחין: זה המנהל הקהילתי שהפך להיות העירייה.
<יוסף חביליו: צריך להדגיש.
<יוסף חביליו: לכאורה המחזיקה בשטח מתוקף הסכם עם המנהל זאת העירייה.
<יוסף חביליו: בפועל, מי שמפעיל את זה זה מנהל קהילתי יובלים שמתנגד נחרצות.
<יוסף חביליו: אני מייצג אותו כמנהל מוביל בהתנגדות.
<יוסף חביליו: לכאורה בגדול זה העירייה.
דוד אמסלם: אני רוצה לחדד משהו מבחינת קק"ל.
דוד אמסלם: אני מבין שבעצם בהסכם ההיסטורי העירייה חכרה את השטח ממנהל מקרקעי ישראל.
דוד אמסלם: בזמנו הכול היה יער.
דוד אמסלם: מה היחסים ביניכם לבין ממ"י לגבי יערות?
דוד אמסלם: האם יש לכם עמדה בעניין?
<ענבל זרחין: זאת שאלה קצת מורכבת.
<ענבל זרחין: קק"ל חוכרת שטחי יערות.
<יוסף חביליו: צריך להבין כדי שלא תהיה שגגה.
<יוסף חביליו: צריך להבדיל בין היער במכלול לבין המרכז.
<תומר רוזנר: זה מדינה או קק"ל?
<תומר רוזנר: מי הבעלים?
דוד אמסלם: אני אחלק את העניין.
דוד אמסלם: היות ובעצם ממ"י גם משווקת חלק מקרקעות קק"ל הרי אתם שותפים.
דוד אמסלם: יש ביניכם יחסי עבודה.
דוד אמסלם: שאלתי, מבחינת יחסי ה עבודה, מה המעמד שלכם בנושא יערות?
דוד אמסלם: האם יש לכם עמידה מול המנהל?
<ענבל זרחין: יש לנו אמנה מול המדינה ויש הסכמים מול המנהל, שקק"ל מנהלת את כל שטחי היער במדינת ישראל.
<ענבל זרחין: במסגרת ההסכמים אנחנו עושים פעולות של חכירה של שתי יער, אבל יש הסכם אמנה שלפיו אנחנו מנהלים שטחים.
<ענבל זרחין: גם שטחים שלא בבעלות שלנו או שטחים שלא מוחכרים לנו, עדיין אנחנו מנה לים אותם מתוקף ההסכם הזה.
דוד אמסלם: כקק"ל, יש לכם מה לומר לגבי מרכז ציפורי?
<ענבל זרחין: בוודאי.
<ענבל זרחין: לא רק שיש לנו מה להגיד, בתכנית יער ירושלים שקידמנו, השטח הזה סומן בייעוד יער, כאשר מתאפשר למרכז ציפורי להתקיים כפי שהוא כיום.
<ענבל זרחין: למרכז ציפורי יש תב"ע מאושרת משנות השישים והשבעים, כאזור פנאי ונופש.
<ענבל זרחין: זה משהו שהוא מצרפי ליער וחי איתו יחד.
דוד אמסלם: כדי לשנות את הנושא, מישהו צריך לקבל את ההסכמה שלכם?
<ענבל זרחין: כן.
<ענבל זרחין: על השטח הזה חלות הוראות תמ"א 22, תכנית מתאר ארצית ליער וייעור.
<ענבל זרחין: השטח הוא בייעוד יער גם על ציפורי עצמו.
<ענבל זרחין: ההוראות קובעות שכל שימוש ופעולה ביער צריכים להיות מתואמים עם קק"ל.
דוד אמסלם: ואתם מתנגדים לעניין.
<ענבל זרחין: אנחנו מתנגדים.
דוד אמסלם: אז למה אתה מבזבז את הזמן מבחינת החלופה?
<אבי טננבאום: לא בדקנו את החלופה הזאת.
דוד אמסלם: אדריכלית דנה מרגלית מהחברה להגנת הטבע.
<דנה מרגליות: אני מהחברה להגנת הטבע בקהילת ירושלים.
<דנה מרגליות: ישבנו בוועדה שאישרה את תכנית מכללות צה"ל בוועדה המחוזית בהר הצופים.
דוד אמסלם: יש תכנית מאושרת?
<דנה מרגליות: ככל שידוע לנו, הוועדה אישרה תכנית בהר הצופים.
<דנה מרגליות: מתוך הדיונים על התכנית במתחם של הר הצופים עלו הרבה נושאים שנבדקו.
<דנה מרגליות: בין השאר נבדקו נפחי הבנייה ההכרחיים, המשתמשים, הכמויות, פרוגרמה, נפח והצרכים השונים.
<דנה מרגליות: הם עלו בדיונים והוצגו על-ידי מקדמי התכנית.
<דנה מרגליות: בין השאר גם היו התייחסויות של עיריית ירושלים.
<דנה מרגליות: לאור הדיונים והדברים שעלו שם, שאת חלקם ציינו פה - - -
דוד אמסלם: מתי עלתה התכנית?
<דנה מרגליות: הדיון היה ביולי 2012.
דוד אמסלם: מי הגיש את התכנית?
<דנה מרגליות: ככל שאני יודעת זה היה צה"ל.
<שלמה אשכול: הצבא.
דוד אמסלם: אתה לא יודע שהגשתם תכנית?
<אבי טננבאום: אני יודע שהוגשה.
דוד אמסלם: הגישו תכנית כבר לוועדות הסטטוטוריות.
דוד אמסלם: אז הוגשה תכנית.
<אבי טננבאום: הוגשה תכנית לפני כמה שנים.
דוד אמסלם: מה גודל השטח שהיה שם?
<דנה מרגליות: כמעט 11 דונם.
דוד אמסלם: אז אם פסלתם את זה על הסף, אז למה לא הגשתם תכנית?
<אבי טננבאום: שוב אני אומר.
<אבי טננבאום: בעשור הקודם הוחל תהליך סטטוטורי - - -
דוד אמסלם: את זה לא סיפרת לנו קודם.
דוד אמסלם: קודם לא סיפרת לנו את זה.
<אבי טננבאום: הבדיקה של הר הצופים נבדקה בצורה מאוד רצינית, כולל תהליכים סטטוטוריים.
דוד אמסלם: יש הבדל בין בדיקה לבין הגשת תכנית, זה שני דברים שונים.
<אבי טננבאום: בזמנו הוגשה תכנית והיתה פרוגרמה.
<אבי טננבאום: הבנתי שהמקום לא נותן מענה.
דוד אמסלם: תראה, אבי.
דוד אמסלם: כשאתה מגיש תכנית אתה בעצם גמרת את כל הבדיקות.
דוד אמסלם: אתה בדקת את הנושא הפרוגרמתי, בדקת את הנושא של בעלות הקרקע, עשית כל הפרה רולינג שרצית.
דוד אמסלם: כבר עברת לנושא תכנוני וזה עלה לך כסף.
דוד אמסלם: כשאתה הגשת תכנית לוועדה המחוזית, אז בעצם הבנת שזה מה שאתה הולך עליו.
דוד אמסלם: אם זה לא תלוי בהם, אז אתה הולך על התכנית עד הסוף.
דוד אמסלם: אז אם 11 דונם אמרת שזה לא מספיק, אז מה קרה מאז ועד היום?
דוד אמסלם: יכול להיות שמאז ועד היום בעצם החלטתם שאתם רוצים יותר?
דוד אמסלם: למה הגשתם את התכנית?
<אבי טננבאום: ידענו בדיוק מה אנחנו צריכים, מה אפשר לקבל מהאוניברסיטה, מה פחות מתאים לאוניברסיטה והבנו שתא השטח הספציפי הזה לא מתאים לנו.
דוד אמסלם: אתה לא יכול להגיש תכנית אם השטח לא שלך.
דוד אמסלם: אתה לא מגיש תכנית סתם.
דוד אמסלם: זאת לא תכנית כבקשתך.
דוד אמסלם: זה לא שאנחנו מגישים תכנית לנסות לראות מה קורה ודנים.
דוד אמסלם: תכנית שאתה מגיש היא תכנית אופרטיבית.
דוד אמסלם: אם הוועדה המחוזית דנה בזה - - -
<עמליה אברמוביץ: העירייה הגישה את זה.
<עמליה אברמוביץ: זה בתחום החכירה של האוניברסיטה בהר הצופים וזה באמת של האוניברסיטה.
<עמליה אברמוביץ: העירייה יכולה להגיש תכנית.
<עמליה אברמוביץ: הם באמת הגישו תכנית על השטחים של חוזה החכירה של האוניברסיטה.
<עמליה אברמוביץ: ב-2012 היא אושרה להפקדה.
דוד אמסלם: האם מגישים תכנית להעביר בסיס צה"לי בלי לשאול את צה"ל ומגישים את זה לוועדה המחוזית?
<עמליה אברמוביץ: על מסמכי התכנית חתומים גם צה"ל.
<עמליה אברמוביץ: צה"ל הוא חלק ממגישי התכנית.
דוד אמסלם: אני חוזר אליך אבי.
דוד אמסלם: הרי אם הוגשה תכנית, לא משנה כרגע מי דחף אותה.
דוד אמסלם: כמו שאומרת עמליה, הרבה פעמים עיריית ירושלים יחד עם הרל"י, יוזמת תכנית.
דוד אמסלם: אבל זה ברור לחלוטין שהיא לא תיזום תכנית שלא מקובלת עליכם, זה ברור.
<אבי טננבאום: זה היה מתואם איתנו.
<אבי טננבאום: לא אמרתי שהיא לא מתואמת איתנו.
דוד אמסלם: אז אם היא היתה מקובלת עליכם ב-11 דונם, אז מה קרה?
דוד אמסלם: אני חוזר עכשיו לתחילת הדיון כאילו נכנסתי.
דוד אמסלם: איך אומר תומר?
דוד אמסלם: הוא קצת יותר חריף.
דוד אמסלם: הוא אומר: שמע, סגן אלוף אבי טננבוים הטעה את הוועדה.
<אבי טננבאום: חלילה.
דוד אמסלם: בוא תתחיל עכשיו ותסביר לי למה אתם ירדתם מהחלופה של הר הצופים?
<אבי טננבאום: תקוף שבוצע בשלוש ארבע השנים האחרונות לגבי צרכים עתידיים ומה אנחנו צריכים ?
<אבי טננבאום: מה אנחנו יכולים לקבל שם ומה ומתאים ומה לא.
<אבי טננבאום: אין לי גם בעיה לחזור על אותם פרמטרים שלצורך העניין הקשו להיכנס.
<אבי טננבאום: מה יש במכללה?