GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אבי טננבאום: במכללה יש כיתות ייעודיות לאוכלוסיות השונות.
דוד אמסלם: שאלתי שאלה אז תענה לי בכן ולא ובזה נתקדם.
דוד אמסלם: אם אתם חתמתם על התכנית אז ישנן שתי אופציות:
דוד אמסלם: או שלא הבנתם אותה ואחרי זה הבנתם, או שהתחרטתם, או שעכשיו אתה מספר לי סיפור שלא קשור לעניין.
<אבי טננבאום: הבנתי שהתכנית שהופקדה אינה נותנת מענה לצרכים.
דוד אמסלם: אז למה הפקדתם אותה?
<אבי טננבאום: אני לא יודע לדבר על מה בוצע ב-2011, ככל הנראה טעינו בהבנה שלנו שהשטח הזה מתאים.
דוד אמסלם: נחזור אליך גברת מרגליות.
<דנה מרגליות: כחלק מהדיונים הצגה הפרוגרמה, הוצגו הצרכים, הוצגו השימושים.
<דנה מרגליות: הוצגו גם היתרונות במיקום פעילות המכללות באתר שהוא סמוך לאוניברסיטה.
<דנה מרגליות: כלומר, זה לא היה רק דיונים פנים אוניברסיטאיים אלא היו גם הסברים מהותיים לקשר ולשימושים ולפעילות המשותפת והצרכים המשותפים שיכולים להיות בקשר בין האוניברסיטה לבין מכללות צה"ל.
<דנה מרגליות: כמו כן, ראש העיר דיבר על היתרונות שיש לקשר כזה, לזיקה כזאת ולמיקום כזה בתוך העיר ירושלים.
<דנה מרגליות: אם אנחנו שומעים על כוונה להעביר את מכללות צה"ל אל תוך ציפורי שביער ירושלים, אנחנו מתוך ההסתכלות הזאת בעצם לומדים את ה-lose lose situation בהעברת מכללות צה"ל לתוך יער ירושלים.
<דנה מרגליות: זה באמת תא שטח שאולי יש לו קו כחול שיותר נראה לכם מבחינת הצרכים שאתם מדברים עליהם, אבל מבחינה תפקודית אנחנו מזהים שם בעיה גדולה.
<דנה מרגליות: אני רוצה לציין נקודה נוספת.
<דנה מרגליות: ציפורי הוא לב תפקודו של יער ירושלים אבל כמו כן הוא גם נמצא בתוך אגן עין כרם.
<דנה מרגליות: אנחנו רואים את עיריית ירושלים פועלת לאורך השנים גם בהסתכלות על תאי שטח בודדים, שמצמצמים את יער ירושלים לאורך השנים.
<דנה מרגליות: כלומר, לוקחת שטח תפקודי ציבורי והעיר הולכת להישען עליו יותר ויותר עם הציפוף העירוני שהולך ומתגבש בעיר.
<דנה מרגליות: מנגד, יער ירושלים הולך ומצטמצם.
<דנה מרגליות: פגיעה בנקודה הזאת היא פגיעה ממש קריטית.
<דנה מרגליות: השטח הזה בתוך אגן עין כרם הוא תפקוד כלל עירוני, כלל תיירותי ואפילו כלל ארצי.
<דנה מרגליות: גם אונסק"ו ישראל זיהתה את החשיבות ואת הערך של המקום הזה.
<דנה מרגליות: בנייה של מכללות צה"ל שם יכולה לפגוע בתפקוד שלו, במאפיין שלו, באוטנטיות שלו ובעצם לייצר שם משהו שלא בוחנים אותו, כשמדברים עליו כתא שטח למלא צורך.
דוד אמסלם: משרד הפנים, ועדה מחוזית.
דוד אמסלם: למה התכנית לא הופקדה?
<זיו אדר: אני מנהל צוות אזורי בלשכת התכנון.
<זיו אדר: היתה החלטה על הפקדה של התכנית.
<זיו אדר: ב-2012 היה דיון מול הוועדה המחוזית.
<זיו אדר: הוועדה ראתה חשיבות מאוד גבוהה בהפקדת התכנית הזאת.
<זיו אדר: את זה צריך לשאול את המגישים.
דוד אמסלם: המגישים משכו אותה?
<זיו אדר: כך אנחנו מבינים.
דוד אמסלם: מי מהמגישים משך אותה?
דוד אמסלם: הצבא?
דוד אמסלם: העירייה?
<שלמה אשכול: לא העירייה.
<שלמה אשכול: נגיד את זה כך: מי שחתום כמגיש זה הרל"י שריכז את הפרויקט מטעם הצבא.
<שלמה אשכול: הרל"י משכו.
<תומר רוזנר: אפשר לקבל את מסמך המשיכה?
דוד אמסלם: אנחנו נפנה לנציג הרל"י כדי לקבל את המסמך, מי ביקש למשוך ומה הסיבה?
דוד אמסלם: אורנה מזרחי ממשרד ראש הממשלה בנושא של מכללות צה"ל בהר הצופים?
<אורנה מזרחי: אני מהמטה לביטחון לאומי ולא ממשרד ראש הממשלה.
<אורנה מזרחי: לא טיפלנו בנושא עד עכשיו.
דוד אמסלם: משרד ראש הממשלה שלח אותך לפה?
<אורנה מזרחי: לא.
דוד אמסלם: אנחנו הזמנו את משרד הממשלה.
<אורנה מזרחי: אז הזמנתם את משרד ראש הממשלה וקיבלתם נציג של המטה לביטחון לאומי.
דוד אמסלם: מי אמר לך להגיע לכאן?
<אורנה מזרחי: מהמזכירות שלנו.
<אורנה מזרחי: אמרו לי להגיע לוועדה אז הגעתי.
דוד אמסלם: מה עמדת ראש הממשלה?
<אורנה מזרחי: אנחנו כמטה לא טיפלנו בנושא בשנים האחרונות.
<אורנה מזרחי: לנו ברורה החשיבות של המעבר לירושלים.
<אורנה מזרחי: לא מכירה את החלופות, לא מכירה את הנושא.
<אורנה מזרחי: אנחנו מוכנים לבדוק.
דוד אמסלם: אורנה, אם את לא מכירה את הנושא, אז היית צריכה להגיד להם שאת לא מכירה את הנושא.
דוד אמסלם: אנחנו הזמנו את משרד ראש הממשלה.
דוד אמסלם: אז הוא יכול להגיד שהוא לא בא.
<אורנה מזרחי: נתבקשתי להגיע ואני מקבלת פקודות.
דוד אמסלם: דרך אגב, בפעם הבאה, כשאין לך מה להוסיף לדיון, תגידי שאני ביקשתי שלא תבואי.
<אורנה מזרחי: תודה.
דוד אמסלם: עכשיו נעבור לעיריית ירושלים.
<שלמה אשכול: זה לא צריך להתפרש כאילו כולם נלחמים נגד עיריית ירושלים ואני צריך להגן על שורה שלמה של החלטות ומצבים.
<שלמה אשכול: אני אומר לכולם: אני מהנדס העיר ולא ראיתי קו אחד של התכנית.
<שלמה אשכול: אין תכנית.
<שלמה אשכול: אני אומר ברמה הכי עניינית, זה דיון מוקדם מידי.
רחל עזריה: מתי הדיון יהיה רלוונטי?
<תומר רוזנר: הצבא אומר שפנו אליו.
<רועי שר: היתה לנו פגישה עם סגן ראש העיר שאמר דברים אחרים לחלוטין והיית נוכח בה.
<רועי שר: סגן ראש העיר קבע שאנחנו צריכים לקבל תכניות.
<שלמה אשכול: היתה ישיבה אצל סגן ראש העיר וגם היתה ישיבה פנימית שלנו עם אנשי משרד הביטחון ועם ראש העיר.
<שלמה אשכול: אתמול היתה אמורה להית ישיבה אצל מנכ"ל העירייה.
<שלמה אשכול: אני רוצה להבהיר בצורה חד משמעית ולהתייחס לשתי נקודות.
<שלמה אשכול: אין תכנית כתכנית.
<שלמה אשכול: יותר מזה, באותה ישיבה שהיתה אצל ראש העיר, אנחנו אמרנו לצבא ולמשרד הביטחון שאין ברירה.
<שלמה אשכול: אם רוצים לבחון תכנית, צריך לבחון את הפרויקט.
<שלמה אשכול: לתת כסף מסוים, לבחור צוות של מתכננים ולהתחיל להגיש אותו.
רחל עזריה: זה לא נקרה לבחון.
רחל עזריה: בוחנים חלופות, לא מגישים תכנית כדי לבחון אותה.
<שלמה אשכול: הדבר היחיד שיש זאת פרוגרמה של שטחים שבאה ואומרת:
<שלמה אשכול: אנחנו זקוקים לצורך המטרה הזאת להיקף מסוים, שלהערכתי הוא עדיין לא רלוונטי פה ואני אתייחס לכך אחר-כך.
<שלמה אשכול: הדבר השני.
<שלמה אשכול: אני 8 שנים בתפקיד.
<שלמה אשכול: אני לבד בחנתי איזה 10 או 15 מיקומים.
<שלמה אשכול: למה?
<שלמה אשכול: כי אנחנו טבענו מטבע לשון שאמרה כך: באסטרטגיה של ירושלים, אם הצבא הלוחם עובר דרומה, אז החולם בא אלינו.
<שלמה אשכול: מה זה החולם?
<שלמה אשכול: קצין חינוך, מכללות צה"ל, מוזאון צה"ל.
<שלמה אשכול: חשבנו, ולדעתי אין ויכוח על זה בין האנשים, שהגופים האלה צריכים לעלות לירושלים מאלף ואחד סיבות.
<שלמה אשכול: אני זוכר שאירחתי ביער ירושלים ועדה ענקית שבראשה עמד האלוף זאב לבנה, שבחן מקומות למוזיאון צהל.
<שלמה אשכול: עמדנו והסתכלנו על המקום.
<שלמה אשכול: משרד הביטחון, צה"ל, בעידוד מאסיבי של עיריית ירושלים ושלי ברמה האישית, הובלנו תכנית.
<שלמה אשכול: אני מזכיר לכולם שלא מדובר סתם על שטח על הר הצופים אלא שטח שהיה מיועד לבית המשפט העליון.
<שלמה אשכול: אפילו התחילו לחפור אותו.
<שלמה אשכול: המתכננים היו צריכים להתמודד עם שאלות עיצוביות מרחיקות לכת.
<שלמה אשכול: הוא עבר את כל המסלול.
<שלמה אשכול: מי שחתום עליו זה מי שהיה אז אלוף גרשון כהן, ראש המכללות.
<שלמה אשכול: זאת תכנית שאני מניח שעברה אישור להפקדה.
<שלמה אשכול: מי שמכיר את המהלכים האלה, זה אומר שהיא עברה שנים של תכנון.
רחל עזריה: מה קרה לתכנית?
<שלמה אשכול: התכנית הוסרה מסדר היום.
<שלמה אשכול: אני לא יודעת מה הסיבות.
<ציפורה מלכוב: בלחץ ארצות הברית, תגיד את האמת.
<שלמה אשכול: אני לא אומר את זה.
דוד אמסלם: עוד מעט נשמע מי הסיר אותה ולמה.
<שלמה אשכול: הרשות לפיתוח ירושלים ניהלה את הפרויקט והיא קיבלה הנחייה לא לקדם את התכנית.
<שלמה אשכול: כתוצאה מכך, כאן אני נכנס לרובריקה השנייה.
<שלמה אשכול: מה תפקידו של מהנדס העיר?
<שלמה אשכול: אם יש הצדקה אסטרטגית להעביר את מכללות צה"ל לירושלים, אז אני חוזר ובודק.
<שלמה אשכול: אז בדקתי בגבעת התחמושת, בדקתי - - -
רחל עזריה: מה קרה בגבעת התחמושת?
רחל עזריה: מה הגודל שם?
<שלמה אשכול: קטן מידי.
רחל עזריה: מה הגודל?
<בן עפרים: זה לא מה שגרשון הכהן אומר.
<שלמה אשכול: קטן.
<שלמה אשכול: אפשר היה לבנות שם 10,000 מ"ר.
<שלמה אשכול: אם אתם רוצים להיכנס לפרטים, היתה מתוכננת שם אנדרטה של הצנחנים.
<בן עפרים: זה לא מה שגרשון הכהן אומר בפרוטוקול של הדיון במחוזי.
דוד אמסלם: בן, אנחנו לא נכנסים לתכניות אופרטיביות.
דוד אמסלם: שלמה, אני רוצה לשאול אותך שאלה מקצועית שמעניינת אותי.
דוד אמסלם: הרי עבדתי איתך הרבה שנים ואני מכיר את הרזומה ואת היכולות.
דוד אמסלם: מה עמדתך המקצועית לגבי התכנית בהר הצופים?
דוד אמסלם: אתה ראית את התכנית.
<שלמה אשכול: לא רק שראיתי אותה, עשיתי אותה.
דוד אמסלם: האם לדעתך כמהנדס עיר, כאיש שבעצם אמון על תכנון.
דוד אמסלם: שמעת את הפרוגרמה שלהם וראית את התכנית.
דוד אמסלם: אתה גם אמרת שזה דרש תכנון ברמה מאוד גבוהה.
דוד אמסלם: מה אתה אומר על התכנית?
<שלמה אשכול: על הר הצופים נבחנו שני פרויקטים.
<שלמה אשכול: הראשון, שצה"ל ייכנס לתוך מבנה קיים וייכנס לאוניברסיטה.
<שלמה אשכול: זה מה שבילי שפירא המנכ"לית מוכנה עד היום וזה הכי טוב לכולם, להיכנס לבית קיים.
<שלמה אשכול: הצבא ומשרד הביטחון אמרו שזה לא מתאים.
<שלמה אשכול: כשגוף כזה רציני אומר שזה לא מתאים לו - זה היה גם עוזר לנו בכסף לבנות את בצלאל.
<שלמה אשכול: גם נבחנה החלופה שכרגע הוכנה לה תב"ע.
<שלמה אשכול: כשתב"ע הגיעה עד לאישור להפקדה לא נמצא ברמה התכנונית אף אחד שיכול להגיד שהיא לא טובה.
<שלמה אשכול: אין דבר כזה בחיים.
דוד אמסלם: אתה מדבר על הר הצופים?
<שלמה אשכול: כן, אני מדבר על הר הצופים.
<שלמה אשכול: לצורך העניין, זה לא סתם הר הצופים.
<שלמה אשכול: זה מתחם של בית המשפט העליון.
דוד אמסלם: אתה יכול להניח שהוצאו מיליוני שקלים על הכנת התכנית עד להכנה להפקדה?
דוד אמסלם: מאות אלפי שקלים?
<שלמה אשכול: יצא כסף.
דוד אמסלם: נעשתה עבודה.
<שלמה אשכול: נעשתה עבודה מצוינת.
<שלמה אשכול: אגב, מפאת ערכיותו וחשיבותו של הפרויקט, הציבור לא נחשף לחלוקה הפנימית שלו.
<שלמה אשכול: עכשיו מילה לגבי ציפורי, כי אני לא חושב שאפשר להימנע מזה.
<שלמה אשכול: במשקפיים המקצועיות שלי כמהנדס העיר, חלופת ציפורי קיימת.
<שלמה אשכול: אני אפילו אומר פה לכל המתנגדים, שהיא ראויה להיבחן.
<שלמה אשכול: זה לא נכון להסיר אותה מסדר היום לפני שהיא נבחנה.
<שלמה אשכול: היא צריכה להיבחן בשלושה פרמטרים: האם בתוך 61 דונם קיימים ניתן להכניס מבנה שהוא בסדר גודל של 40,000 מ"ר.
<רועי שר: 11,000 מופרים.
<רועי שר: 50,000 אינם מופרים.
<שלמה אשכול: אל תתווכחו איתי על זה כי התכנית לא נבחנה.
<שלמה אשכול: אמרתי שהתכנית ראויה להיבחן.
<שלמה אשכול: יכול להיות שאחרי שהיא תיבחן היא תוסר מסדר-היום.
<פנינה עין מור: אבל מה התועלת לעיר?
<פנינה עין מור: למה היא ראויה להיבחן?
<פנינה עין מור: מה התועלת לנו כאזרחים?
<שלמה אשכול: נבחנה השאלה של הבינוי.
<שלמה אשכול: גם בדיון שהתקיים עלתה השאלה האם 600 כלי רכב שצריכים לחצות את היער יכולים לעשות את זה?
<שלמה אשכול: התשובה היא ודאי שלא.
<שלמה אשכול: לכן אני הצעתי באותה ישיבה, שיש חנייה מסודרת ליד חניון חנה וסע ואפשר להביא שאטלים.
<יוסף חביליו: ראינו בארנה איך זה עובד.
<יוסף חביליו: הדבר השלישי הוא המנגנון שנקרא שקיפות כלפי הציבור.
<יוסף חביליו: לכן אני אומר שהדברים האלו לא התחילו.
<יוסף חביליו: אצלי עוד לא התקיים שום דיון.
<יוסף חביליו: לגבי השאלה למה זה טוב?
<יוסף חביליו: אם לא נמצא מקום, לא הצלחנו לעמוד באתגר האסטרטגי להביא את המכללות.
<יוסף חביליו: אם נמצא מקום שהוא יותר טוב מיער ציפורי, נגיע לשם.
<רועי שר: מה המקומות האלה?
<רועי שר: מה החלופות הנוספות הנבחנות?
דוד אמסלם: חברת הכנסת רחל עזריה.
רחל עזריה: דודי, תודה על הדיון הזה, זה דיון מאוד חשוב.
רחל עזריה: כל הכבוד לתושבים על ההירתמות.
רחל עזריה: ישנה פה ציפי מלכוב שעלתה על העניין ונמצא פה גם סגן ראש העיר תמיר ניר, חבר סיעתי, שמלווה את הנושא.
רחל עזריה: יש פה בעצם כמה דברים.
רחל עזריה: הסיבה היחידה שאנחנו יכולים לחשוב שיער ירושלים מתאים, זה כי יש שם שטח.
רחל עזריה: מבין כל המדדים השונים הוא לא מתאים: הוא לא קרוב לעיר, אין מפגש עם האוניברסיטה ועוד.
רחל עזריה: אחד הדברים זה העניין האסטרטגי של להגיע לירושלים.
רחל עזריה: אני לא יודעת כמה הם יהיו בירושלים וכמה הם יהיו שותפים לחוויה הירושלמית?
רחל עזריה: כמה הם יסתובבו בעיר ירושלים.
רחל עזריה: ברגע שאתה מייצר מקום מבודד, בסיס סגור ביער, שאתה אפילו לא זוכר איפה העיר, כי כשאתה פותח את החלון אתה לא רואה את העיר.
רחל עזריה: לא ברור לי מה הופך את זה לירושלמי.
רחל עזריה: אז הסיבה היחידה זה שטח.
רחל עזריה: סליחה, אני רוצה לשאול שאלה.
רחל עזריה: האם באמת 40 דונם זה השטח שחייבים?
רחל עזריה: מדינת ישראל הולכת לקראת ציפוף.
רחל עזריה: כולנו מצטופפים.
רחל עזריה: הפרויקטים הכי גדולים של הבנייה זה קודם כל לצופף את הערים, תמ"א 38, פינוי בינוי, התחדשות עירונית, ציפוף, ציפוף, ציפוף.
רחל עזריה: אני שואלת את הצבא: האם גם אתם חלק ממדינת ישראל?
רחל עזריה: האם אתם חלק מאותו מארג מורכב?
רחל עזריה: בירושלים אנחנו רק מצטופפים.
רחל עזריה: בונים לגובה, מצופפים את האנשים ואתם מבקשים משהו שהוא בעצם בלתי אפשרי בירושלים.
רחל עזריה: 40 דונם זה סדר-גודל שאין לנו איך לענות עליו, אלא אם כן אנחנו עוקרים יער שהוא משמש ריאה ירוקה לכלל תושבי ירושלים.
רחל עזריה: אני שמה על כף אחת את 800,000 תושבי ירושלים והריאה הירוקה ומצד שני, לא את הצבא, אלא את הדרישה שלכם ל-40 דונם, שזאת דרישה שהיא פשוט לא רלוונטית בשום מרחב אורבני.
רחל עזריה: אתם אומרים שאתם רוצים לבוא לירושלים כי זה מאוד חשוב לעיר.
רחל עזריה: אתם רוצים לבוא לירושלים בגלל היתרונות של האוניברסיטה, בגלל היתרונות של העיר, בגלל האורבניות, שהחיילים יהיו חלק מהעיר.
רחל עזריה: זה אומר שבעצם אתם צריכים להגדיר מחדש את הצרכים שלכם.
רחל עזריה: אם אנחנו מגיעים לסדרי גודל כאלה של דונמים, אין לנו אותם בירושלים.
רחל עזריה: אני חושבת, שלמה, שכעיר אנחנו צריכים לומר שאנחנו חייבים להביא את הצבא.
רחל עזריה: אני חושבת שצריך לעשות מפגש משותף.
רחל עזריה: הצבא צריך להבין שהיתרונות של ירושלים עולים על כל סדר גודל של שטח.
רחל עזריה: מה שהחיילים במכללה הזאת ירוויחו מזה שהם בירושלים, זה יותר מכל 40 דונם שתמצא במקום אחר במדינת ישראל.
רחל עזריה: אנחנו כולנו גרים בירושלים בדירות קטנות ובצפיפות בגלל היתרון של לחיות בירושלים.
רחל עזריה: נראה לי שגם הצבא צריך לעשות איזו חשיבה ולהבין שהיום אין שטחים אין סופיים לחלק בשום מקום, בטח לא בירושלים ולצמצם את השטח ולראות איך אנחנו נכנסים למקומות אחרים.
רחל עזריה: אני יודעת על החלופה שהיתה בגבעת התחמושת, שלא ברור לי למה היא ירדה מסדר היום.
רחל עזריה: אני מבינה שהיא קטנה יותר.
רחל עזריה: אני מבינה שיש אנדרטה.
רחל עזריה: בסדר, או שנעשה משהו משותף או כמו שאנחנו עושים בכל מקום.
רחל עזריה: אנחנו מצפים שבתי הספר יהיו פתוחים בבוקר ואחר-הצהריים יהיו מתנסי"ם.
רחל עזריה: כל היושבים בחדר הזה יודעים בדיוק כמה אנחנו מצופפים את כולם.
רחל עזריה: נראה לי שאותו דבר צריך לעשות גם במהלך הזה.
רחל עזריה: יכול להיות שאתם צריכים איזו שותפות עם מרכז אקדמי אחר.
רחל עזריה: בואו נראה איך אנחנו בונים את זה בדרך שמתאימה לאופן שבו אנחנו מתכננים בירושלים ולא משהו שאנחנו מנחיתים לתוך ירושלים.
רחל עזריה: הרעיון של יער ירושלים ומרכז ציפורי, אני יודעת שיש שם מורכבות בגלל שהעירייה לא משקיעה מספיק במרכז כדי להפוך את המרכז ולממש את הפוטנציאל שלו.
רחל עזריה: לכן, ברגע שהוא לא מממומש בפוטנציאל, אז אומרים: בואו נביא גורם אחר, שלפחות שנעשה משהו כמו שצריך עם המרחב הזה.
רחל עזריה: נראה לי שצריך לעשות את הדברים בצורה פשוטה.
רחל עזריה: לא פותרים בעיה אחת על-ידי יצירת בעיה נוספת.
רחל עזריה: מה שצריך זאת השקעה משמעותית במרכז ציפורי כדי לאפשר לתושבים ליהנות מהמרכז הזה כמו שצריך.
רחל עזריה: בירושלים אין מספיק מרכזי נופש ופנאי, אין מספיק בריכות שחייה.
רחל עזריה: יש שם מקום, אז בואו נעשה את ההשקעה כדי לוודא שתושבי ירושלים ייהנו.
רחל עזריה: אחר כך, בואו נמצא מקום .
רחל עזריה: נבקש מהצבא, נבוא למשא ומתן.
רחל עזריה: נבקש שיצטמצמו בדרישות ואני בטוחה שנגיע לפתרונות.
רחל עזריה: בירושלים פתרו בעיות הרבה יותר מורכבות.
רחל עזריה: נראה לי שלמצוא מקום כשכולם מסכימים שזה חשוב, זה לא יהיה מסובך.
דוד אמסלם: מה עמדת המנהל בעניין?
<רות אפרייט: אני יועצת משפטית של מרחב עסקי בירושלים.
<רות אפרייט: רשות מקרקעי ישראל היא בעלת השטח.
<רות אפרייט: יש שם 61 דונם שהוחכרו לעיריית ירושלים לצורך הארכה וקייט וזה בדיוק לשימושים המדוברים.
<רות אפרייט: זאת לא תכנית שרשות מקרקעי ישראל יוזמת.
<רות אפרייט: עיריית ירושלים יש לה סמכויות סטטוטוריות ליזום תכניות.
דוד אמסלם: מה עמדתכם כבעלי הקרקע?
<רות אפרייט: זאת לא תכנית שאנחנו מקדמים.
דוד אמסלם: אתם בעלי הקרקע, אתם יכולים גם להתנגד.
<רות אפרייט: נגיד כך: אם נראה את התכנית זאת תכנית שעיריית ירושלים ומשרד הביטחון ירצו בה, אנחנו לא - - -
דוד אמסלם: אני רוצה להבין דבר עקרוני.
דוד אמסלם: עיריית ירושלים קיבלה את השטח בהקצאה מכם לטובת משימה מסוימת .
דוד אמסלם: נניח שהעירייה לא רוצה.
דוד אמסלם: הרי עיריית ירושלים לא מנהלת את צה"ל.
דוד אמסלם: נניח שהעירייה לא רוצה את זה, אז לפי ההיגיון שלי היא אמורה להחזיר לכם את השטח ואתם אמורים לנהל משא ומתן עם הצבא.
דוד אמסלם: אז איך העירייה מנהלת משא ומתן עם הצבא כשאתם לא צד בעניין?
<רות אפרייט: אני אפריד בין המישור התכנוני לבין המישור הקנייני.
<רות אפרייט: במישור הקנייני יש לנו חוזה מול עיריית ירושלים למטרות האמורות.
<רות אפרייט: ככל שהקרקע תשנה את ייעודה, יש סעיף מפורש שהקרקע תחזור אלינו.
<רות אפרייט: יחד עם זאת, לרשות מקומית כגון עיריית ירושלים, יש סמכויות סטטוטוריות מכוח חוק התכנון והבנייה והיא בעלת הזכות ליזום תכנון בתחום המוניציפלי שלה.
<רות אפרייט: זאת אומרת, עיריית ירושלים יכולה לפעול בכובע המוניציפאלי שלה וליזום תכנית.
<רות אפרייט: כמובן שהמשמעות היא, שככל שהקרקע תשנה את ייעודה הקרקע תחזור אלינו.
<רות אפרייט: ככל שידובר שיהיו שם מכללות, אז אנחנו נקצה את זה לדיור הממשלתי שיקצה את זה למשרד הביטחון וזה יוסדר במישור הקנייני.
<רות אפרייט: ייזום התכנית על ידי עיריית ירושלים, ככל שהיא אכן תיזום תכנית ב עניין הזה, היא לא בכובע שלה כחוכרת מרשות מקרקעי ישראל אלא מכוח היותה רשות מקומית.
דוד אמסלם: לכם אין אמירה בעניין כבעלי הקרקע?
דוד אמסלם: נניח שאתם לא חושבים שצריך להיות שם בסיס צבאי.
דוד אמסלם: אין לכם מעמד?
<רות אפרייט: לא.
<רות אפרייט: אם יש צורך אמיתי וככל שמשרד הביטחון - - -
דוד אמסלם: אתם לא צד בעניין?
<עמליה אברמוביץ: זה צורך שהוא ברמה הלאומית.
<עמליה אברמוביץ: ככל שתקודם תכנית אנחנו חלק מחברי הוועדה המחוזית ונחווה את דעתנו בהתייחס, כמו ששלמה אמר, לתכנית הקונקרטית.
<עמליה אברמוביץ: אנחנו לא אומרים לא מראש ולא אומרים כן מראש.
<עמליה אברמוביץ: אנחנו נתייחס לגופה של תכנית.
דוד אמסלם: אני אישית חושב שאם אתם בעלי הקרקע, אתם הבעלים.
<תומר רוזנר: צריך לבדוק של מי הקרקע?
דוד אמסלם: גם אם העירייה רוצה ליזום מהלך על קרקע שלכם, וזה משהו מז'ורי, אני חושב דבר ראשון שצריך את חוות דעתכם כבעלי הקרקע ולא כשזה יגיע לוועדה המחוזית תגידו מה דעתכם.
דוד אמסלם: זאת תשובה שאני המום לשמוע.
<עמליה אברמוביץ: יש לנו שני כובעים.
<עמליה אברמוביץ: יש לנו כובע קנייני ואנחנו בוחנים בהיבט הקנייני.
<עמליה אברמוביץ: כמו שרותי אמרה, תהיה לנו אפשרות להקצות את זה לצבא.
<עמליה אברמוביץ: אבל החוק לא נתן לנו מעמד על ושם אותנו כאחד מ-17 או 19 חברי הוועדה המחוזית.
דוד אמסלם: אני בא רק מהצד הקנייני.
דוד אמסלם: אני יודע מה המעמד שלכם בוועדה כאחד הנציגים.
דוד אמסלם: אתם בעלי הקרקע, רבותיי, אתם לא מהאו"ם.
דוד אמסלם: אני אספר לך סיפור.
דוד אמסלם: כשעיריית ירושלים רצתה לתכנן איזה קיוסק בגן סאקר, קודם כל היא שאלה את עמדתכם.
<רות אפרייט: האמת היא שקודם הוציאה היתרי בנייה.
דוד אמסלם: ואתם ביקשתם את הקרקע חזרה.
<רות אפרייט: קיבלנו את הקרקע חזרה.
דוד אמסלם: זה על קיוסק.
דוד אמסלם: אתם לא הבנתי.
דוד אמסלם: גם לכם יש מה לומר לגבי האינטרס הלאומי בשלב הראשוני.
דוד אמסלם: אתם לא מכבי אש.
דוד אמסלם: אתם לא המשרד לאיכות הסביבה, אתם בעלי הקרקע.
<רות אפרייט: נכון, אבל כבעלת הקרקע, ככל שיש צורך ענייני אחר וזה לא פוגע בזכויות – למשל, אם היו חכירות של מגורים בשטח והייתי אומרת:
<רות אפרייט: אתם פה דורסים זכויות של אחרים - - -
דוד אמסלם: אתם באים רק מהצד הכלכלי?
<רות אפרייט: לא כלכלי לחלוטין.
דוד אמסלם: אמרת קודם שאם היתה פגיעה בזכויות.
דוד אמסלם: אני מניח שאם זה היה שטח לבנייה לבתים, אני מניח שיכול להיות שהייתם מתנגדים.
<רות אפרייט: לא בהכרח.
<רות אפרייט: במסגרת מערכת היחסים של מנהל מקרקעי ישראל מול עיריית ירושלים או אל מול משרדי ממשלה אחרים - - -
דוד אמסלם: אני מכיר את היחסים.
דוד אמסלם: אני גם יודע מתי אתם מרימים קיפר ומתי לא.
דוד אמסלם: כשמדובר בכסף - - -
<רות אפרייט: שרות מקרקעי ישראל אישרה שינוי ייעוד של 5 נכסים לצרכים ציבוריים עם תג מחיר מאוד יקר.
דוד אמסלם: מה עמדתך לגבי מרכז ציפורי?
<ניר תמיר: קודם כל, אני מברך על הדיון.
<ניר תמיר: אני לא חושב שזה מוקדם מידי, שלמה.
<ניר תמיר: אני חושב שלא בכל יום אנחנו במצב שעשרה מנהלים קהילתיים מכל העיר מגישים מכתב ובקשה לשקיפות בעניין הזה.
<ניר תמיר: אני חושב שזה מוזר ולא ראוי שהמהלך הזה נעשה ללא שיתוף אפילו מינימאלי של התושבים.
<ניר תמיר: אני מדבר לפחות על המנהלים הקהילתיים.
<ניר תמיר: לכן אני חושב שחשוב מאוד לקיים על זה דיון ואני מודה לך על הדיון.
<ניר תמיר: מעבר לזה, ברור שהמהלך הזה לא באמת יתרום לעיר כמו שהיינו רוצים.
<ניר תמיר: היינו רוצים את המכללות אצלנו.
<ניר תמיר: היינו רוצים שתבואו, היינו רוצים שתהיו בתוך העיר כחלק מהעיר, בין אם זה חיבור לאוניברסיטה, בין אם זה חיבור לעיר.
<ניר תמיר: אנחנו מאוד מזמינים אתכם אבל לא בצורה הזאת.
<ניר תמיר: אני חושב שהנזק שייגרם לצבא ולעיר הוא גדול מהתועלת.
<ניר תמיר: לכן צריך להרוג את הרעיון הזה.
דוד אמסלם: יזמת דיון בנושא בעיריית ירושלים?
<ניר תמיר: טרם.
דוד אמסלם: אני כיו"ר ועדת הפנים אני עושה פה דיון.
דוד אמסלם: אני לא מנהל את עיריית ירושלים.
דוד אמסלם: אתה כסגן ראש עיריית ירושלים בשכר, למה לא יזמת דיון בעירייה?
<ניר תמיר: אני מקבל את ההערה.
דוד אמסלם: הייתי מבקש שתיזום דיון בעירייה.
דוד אמסלם: זה חשוב שגם בעירייה תחדדו את העניינים.
דוד אמסלם: אני רוצה לומר משהו באופן עקרוני.
דוד אמסלם: לא צפיתי ששלמה יבוא לפה בהיבט הפוליטי.
דוד אמסלם: ההחלטות האלה הן לא רק החלטות תכנוניות.
דוד אמסלם: הן מתחילות כהחלטות פוליטיות וזה בסדר.
דוד אמסלם: אבל אתה כאיש פוליטי, תנהל קודם כל דיון פוליטי בתוך העירייה אם להעביר כן או לא.
דוד אמסלם: לא לשלוח פקיד שיעמוד מול ראש עיר שקיבל החלטה כזאת או אחרת ולא משנה מי זה שהפקיד.
דוד אמסלם: אתה מעמת אותו ומכניס אותו לקונפליקט וזה לא הוגן.
<ניר תמיר: בוא נאמר שהנושא הזה עלה בשיחות שלי עם ניר.
דוד אמסלם: לא צריך שיחות.
דוד אמסלם: תבקש להעלות את זה כדיון לסדר במועצת העיר.
דוד אמסלם: תדאג לזה שתבוא תקשורת ויסקרו את זה.
דוד אמסלם: זה כמובן אם אתה מאמין בזה.
דוד אמסלם: אם אתה לא מאמין, אז לא.
דוד אמסלם: אני זוכר שעשית את הגינה הקהילתית בבית הכרם הבאת אותי.
דוד אמסלם: הבאתי את השר לאיכות הסביבה.
דוד אמסלם: כולה לגינה קטנה עם 30 חבר'ה, לא להר של 60 דונם.
<ניר תמיר: אני רק מזכיר לך שאני חלק מהקואליציה ואני מתנהל בתוך הקואליציה.
דוד אמסלם: אז מה?
דוד אמסלם: אתה באת על הטיקט של איכות הסביבה.
דוד אמסלם: אם היה יושב פה ברקוביץ, לא הייתי אומר את זה.
דוד אמסלם: אתה הבאת אותי לגינה הקהילתית והבאנו את השר.
דוד אמסלם: היו שם 30 חבר'ה שעשו נטיעות, הבאנו קומפוסט.
דוד אמסלם: אתה מדבר איתי עכשיו על 60 דונם?
דוד אמסלם: הרי זה הטיקט שלך, על זה אתה רץ מול התושבים.
דוד אמסלם: לכן אני חושב שזה בכובע שלך ותקיים דיון על זה בתוך העירייה.
דוד אמסלם: אלי הר-ניר, מנכ"ל עיריית מעלה אדומים.
דוד אמסלם: יש פה גם את גיא יפרח, ממלא מקום ראש העירייה, חבר אישי שלי.
דוד אמסלם: תודה שבאתם.
<אלי הר-ניר: כתבתי לך מכתב אישי לפני כמה ימים.
<אלי הר-ניר: מזכירתי העלתה אותך בטעות לכבוד השר, כנראה שאתה בדרך לשם.
<אלי הר-ניר: מיקום המכללות הצבאיות במטרופולין ירושלים הוא בגדר משימה לאומית חשובה ביותר שמתנהלת כבר למעלה מ-20 שנה, בקצב כזה או אחר, עם החלטה מסודרת משנת 2005.
<אלי הר-ניר: ראש העיר בני כשריאל ואני מנסים לקדם את המיזם הזה ללא הצלחה והפעם יש ניסיון חדש.
<אלי הר-ניר: ברשות העיר מעלה אדומים, לא באופן מפתיע ושלמה מכיר את זה באופן אישי, יש כ- 170 דונם ברמה מתארית בתכנית בתוקף מאושרת כבר 1502- שנה, 420/4.
<אלי הר-ניר: היא נמצאת בכיפה של רחל עזריה, כיפה שטוחה לגמרי, 170 דונם נקיים.
<אלי הר-ניר: שלמה אהרונסון צבע אותם בכחול לבן לפני 20 שנה וכתוב עליהם: פרויקט מיוחד.
<אלי הר-ניר: זאת חלופה אחת שהיא זמינה מתארית למחר.
<אלי הר-ניר: מלבד החלופה הזאת, יש חלופה עוד יותר מעניינת שנולדה בפברואר 2014, כאשר אלוף פיקוד מרכז שלח מכתב לגדי ברנדס מהנדס העיר.
<אלי הר-ניר: הוא מעביר לרשותנו 200 דונם חדשים מתחת להר הצופים וזאת על פי תפיסתו של החבר שלי האלוף גרשון הכהן וערן שישב איתו.
<אלי הר-ניר: 200 הדונם החדשים האלה זאת משימה שמי שעשה אותה באופן אישי, זה ראש הממשלה ביבי נתניהו ומי שהיה אז שר הביטחון אהוד ברק.
<אלי הר-ניר: זאת פעם ראשונה מזה הרבה שנים, אחרי הקפאה, אחרי דוח דליה ששון, שמישהו העז לקחת שטח במרכז המחלוקת הגיאופוליטית העולמית ב-E-1.
<אלי הר-ניר: זה שטח של 200 דונם אחרי תהליך הכרזה שאני אישית עבדתי עליו לפני 10 שנים במנהל האזרחי.
<אלי הר-ניר: זאת קרקע בתולית נקייה במעמד מוכרז כקרקע מדינה.
<אלי הר-ניר: היא זמינה לפרויקט הזה במיוחד.
<אלי הר-ניר: אנשי הצבא, הסטודנטים והמרצים יוכלו בקו אווירי מהר הצופים, מעופרים, לרדת בסנפלינג למכללות ולחזור חזרה באותה שיטה.
דוד אמסלם: תתמקד.
<אלי הר-ניר: אנחנו ממליצים לבחון את ההחלטה הזאת מקצועית.
<אלי הר-ניר: אנחנו חושבים ומאמינים שהיא הכי מתאימה לחיזוקה של ירושלים.
<אלי הר-ניר: מי שלא יודע לנהל את מטרופולין ירושלים, הוא לא מבין מה זה מטרופולין בכלל והוא לא מבין בתכנון ערים.
<אלי הר-ניר: ירושלים היא מטרופולין וצריך להתייחס אליה כאל מטרופולין.
<אלי הר-ניר: שלמה יודע למה אני מתכוון.
<אלי הר-ניר: ביני לבין שלמה מתנהל רומן של עבודה אמיתית תכנונית כבר הרבה מאוד שנים.
<אלי הר-ניר: אני ושלמה ועיריית ירושלים חולקים את הכניסה המזרחית המפוארת לעיר הזאת.
<אלי הר-ניר: הכניסה המזרחית עברה תכנון משותף לפרויקטים יזמיים וכלכליים של עיריית ירושלים ועיריית מעלה אדומים.
<אלי הר-ניר: שמנו על זה כסף, שמנו על זה תכנון.
<אלי הר-ניר: המיזמים בהם יוצאים לדרך.
<אלי הר-ניר: אז לא שמנו בזה את המכללות.
דוד אמסלם: חבר הכנסת יואב בן צור, בבקשה.
יואב בן צור: חכמינו זיכרונם לברכה אומרים שאתם שנוגע בענייני עצמו הוא פסול לעדות.
יואב בן צור: אני כל בוקר, מחלון ביתי, כשאני שותה את הקפה של הבוקר, אני רואה את יער ירושלים.
יואב בן צור: שמעתי את כל מה שאומרים פה מסביב ואני מצטרף.
יואב בן צור: אני אומר שוב.
יואב בן צור: אין לנו הרבה מקומות כאלה יפים וזאת מבלי לנסוע לשוויץ.
דוד אמסלם: צריך 61, אי-אפשר לנסוע עכשיו.
יואב בן צור: בשני ורביעי אנחנו אסירי ציון.
יואב בן צור: קיבלנו על עצמנו ואנחנו סובלים אבל זה סבל נעים.
יואב בן צור: זה אפילו נחמד בשעות הקטנות של הלילה.
יואב בן צור: בכל אופן, אני מצטרף.
יואב בן צור: לקחת 40 דונם במקום כזה של יער ירושלים ולהפוך אותו לאיזה מבנה, גם אם הוא חשוב, אני חושב שאין לנו הרבה מקומות כאלה בעיר הזאת וכדאי שנשמר אותם.
<ציפורה מלכוב: רציתי רק להגיד שממשלת ארצות הברית שמה וטו על התכנית של הר הצופים והעירייה לצערה הורידה את הנושא.
<ציפורה מלכוב: על אחת כמה וכמה, התכנית של מעלה אדומים לא תעבור.
<פנינה עין מור: מלבד העניין ששום תועלת לעיר לא תצא ואפילו מסטיק לא יקנו בעיר, אני רוצה להעלות טיעון שלא עלה פה.
<פנינה עין מור: ב-1991 היתה מלחמת המפרץ.
<פנינה עין מור: רמת-גן חטפה טילים ללא הפסק, כי היא היתה בין המטכ"ל לשלישות.
<פנינה עין מור: לקחת בסיס כל-כך גדול ולשים אותו בין בית וגן, הר נוף, בית זית - - -
דוד אמסלם: את באה מהזווית של הטילים?
דוד אמסלם: אין צורך.
<פנינה עין מור: אני אומר לך למה.