GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רחל עזריה: קודם כל אנחנו מדברים על כמה תופעות בעייתיות ואני ממש מבקשת מחברי הכנסת שכנראה יש להם איזה שהיא הזדהות עם המועצה הדתית, דווקא בגלל שהמועצה הדתית חשובה לכם, דווקא בגלל שמערך הכשרות חשוב לכם, אני חושבת שחשוב לנהל את הדיונים האלה ולראות אם יש בעיות - - -
אורי מקלב: יש אוהדים - - -
דוד אמסלם: אורי, אני מבקש.
אורי מקלב: לא, אני שואל.
דוד אמסלם: לא, אורי, אני מבקש.
אורי מקלב: יש כאלה שרוצים מועצה דתית.
אורי מקלב: את מתארת את עצמך מאלה שרודפות את המועצה הדתית.
דוד אמסלם: אני מבקש, לא.
דוד אמסלם: היא מדברת, תן לה לדבר.
דוד אמסלם: אחרי זה אתה תדבר ואני לא אתן לאף אחד להפריע לך.
אורי מקלב: לי אין תכתובת - - -
אורי מקלב: אבל להם יש תכתובת זמן ארוך, אני רואה.
דוד אמסלם: אורי, אני לא רוצה להוציא אותך.
דוד אמסלם: אני מבקש.
רחל עזריה: ואם יש בעיות, צריך לפתור אותן ואנחנו מדברים פה על כמה עניינים נקודתיים.
רחל עזריה: אמר חבר הכנסת בן צור שהדברים יושרו, אני אשמח לשמוע איך הדברים ייושרו וייושבו, כי בינתיים לא שמענו על זה שהדברים יושרו ויושבו.
רחל עזריה: דבר שני, במערך הכשרות בירושלים יש בעיות.
רחל עזריה: הטענה שלך, חבר הכנסת מקלב, כאילו המערך הזה לא מעניין ולכן הוקם מערך אחר, הסיפור הוא בדיוק הפוך.
דוד אמסלם: חברת הכנסת עזריה, לא - - -
רחל עזריה: לא, אבל הוא העלה את זה ולא השתקת אותו.
דוד אמסלם: לא, חברת הכנסת עזריה, זה לא הנושא.
דוד אמסלם: אני מבקש לא לדבר על זה.
דוד אמסלם: אתם רוצים דיון אחר?
דוד אמסלם: אין שום בעיה.
רחל עזריה: אז אני לא אדבר על זה.
רחל עזריה: יש לנו אחריות למאות אלפי, סביר להניח, בירושלים יש קרוב למיליון תושבים, מאות אלפי אנשים ששומרים על כשרות ורוצים לאכול אוכל כשר בבתי קפה.
רחל עזריה: יש כל מיני השגחות - - -
דוד אמסלם: אני לא - - -
רחל עזריה: נו, זה לא קשור.
רחל עזריה: יש אנשים שאוכלים בהשגחות אחרות ולגביהם זו פחות בעיה, אבל אנשים שסומכים על הכשרות של המועצה הדתית - - -
דוד אמסלם: זה קשור לנושא של ההצעה לסדר?
דוד אמסלם: את רוצה לדבר גם על הלחמנייה?
רחל עזריה: בוודאי שזה קשור, למה?
רחל עזריה: בגלל העניין הזה זה כל כך יקר ללבנו.
רחל עזריה: אם אנחנו יודעים שיש בעיה, זו בעיה שצריך לפתור אותה ואני ממש מבקשת, דווקא בגלל שזה קרוב לליבכם, לא להגן על הבעיות, אלא לפתור את הבעיות.
רחל עזריה: מי שהילד שלו חשוב לו, הוא דואג שהילד שלו, גם כשהוא עושה בעיות, יקבל את הטיפול הנכון.
רחל עזריה: לחבק אותו בכל מצב זה לא הדבר הנכון.
רחל עזריה: יש לנו פה בעיות ואני מבקשת לשמוע איך הבעיות נפתרו.
דוד אמסלם: רק שנייה, רק שנייה - - -
רחל עזריה: לא, כי אמרו שהן נפתרו, אמרו שכבר שמענו שהן נפתרו.
רחל עזריה: אני לא שמעתי איך הן נפתרו.
רחל עזריה: באנו לדיון בגלל שיש בעיות ו - - -
דוד אמסלם: את רוצה להשתלט על הרמקול גם?
רחל עזריה: אם אפשר.
דוד אמסלם: אם את חושבת שאני פה דחליל, בבקשה.
רחל עזריה: את זה אף פעם לא חשבתי.
דוד אמסלם: לא, ברצינות.
דוד אמסלם: קחו שעה, דברו מה שאתם רוצים ונלך.
רחל עזריה: אז קדימה, בואו נשמע.
דוד אמסלם: עליזה, בבקשה, דקה.
דוד אמסלם: אבל תסתכלי על השעון, דקה, תפסיקי לבד.
עליזה לביא: אני אעשה את זה קצר, אדוני.
דוד אמסלם: לא קצר, דקה.
עליזה לביא: באנו לפה, ביקשנו את הדיון הזה, משום שיש פה אנשים שחוששים למסור מידע, הם חוששים לבוא ולדבר על כל ליקוי במערך הכשרות.
עליזה לביא: באנו בשביל לקיים את הדיון, לא באתי ולא רצתי לתקשורת ולא עשיתי דברים אחרים, באתי למקום שאני חושבת שכחברת כנסת אני יכולה לשמוע, ללמוד.
עליזה לביא: לזה עשינו את הדיון הזה, לשמוע, להכיר את הנפשות הפועלות מעבר לשמות, לקבל נתונים, לקבל מידע ולראות מה אנחנו עושים.
דוד אמסלם: משה דגן נמצא פה?
<יהושע ישי: ברשותך, אני יכול להעיר הערה, הערה קצרה?
דוד אמסלם: אבל קצרה.
אורי מקלב: אתה צריך לענות תשובות, לא רק הערה.
<יהושע ישי: לא, בינתיים.
<יהושע ישי: אולי תרצו תשובות אחר כך.
<יהושע ישי: תראו, אם הייתי כל כך להוט לרדוף מישהו מעובדי המועצה חושף שחיתות, היום יום רביעי, צו ההגנה שיצא על ידי מבקר המדינה יצא ב-21 ביוני, היום אנחנו ב-29 ביולי, נכון להיום עדיין לא עניתי לו.
<יהושע ישי: אני לא מזדרז.
<יהושע ישי: תקשיב טוב.
דוד אמסלם: תודה, יהושע.
רחל עזריה: רגע, אבל איך אפשר לפתור את זה?
דוד אמסלם: לא, חברת הכנסת עזריה, לא רוצה לפתור.
רחל עזריה: חבל, אבל יש לנו פה אדם שמפחד מפיטורים - - -
דוד אמסלם: אבל, חברת הכנסת עזריה, אני אוציא אותך.
רחל עזריה: אבל זה לא הוגן.
רחל עזריה: זה לא הוגן.
דוד אמסלם: חברת הכנסת עזריה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.
<קריאה: מה, להגן על אנשים?
רחל עזריה: אבל זה - - -
דוד אמסלם: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.
<קריאה: את באה להגן על מישהו פרסונלית עכשיו?
דוד אמסלם: רחל, זה לא יכול להיות שאת מדברת מתי שאת רוצה ואיך שאת רוצה.
רחל עזריה: אבל אתה יודע שעל זה הדיון.
רחל עזריה: יכול להיות שאפשר לפתור את זה אם הוא מתחייב - - -
דוד אמסלם: אבל אני לא מנסה - - -
רחל עזריה: אם הוא מתחייב, אם הוא אומר שהוא יגן עליו.
דוד אמסלם: אבל, רחל עזריה - - -
רחל עזריה: אבל אנחנו מבקשים הגנה.
רחל עזריה: גם ככה יו"ר המועצה אמר שהוא מגן עליו, אז תעזור לנו.
דוד אמסלם: רחל עזריה, אני כבר הזהרתי אותך פעמיים, אני לא רוצה להוציא אותך.
עליזה לביא: אז שיגיד את זה.
רחל עזריה: אז שיגיד את זה וזהו.
דוד אמסלם: חבר'ה, אל תגידו לאף אחד מה להגיד וזה לא העניין.
רחל עזריה: לא, אם הוא מוכן, כי גם ככה נראה לי שהוא שם.
דוד אמסלם: רחל, אני אוציא אותך.
דוד אמסלם: זה כבר כמעט גובל בחוצפה.
דוד אמסלם: בבקשה, משה דגן, סמנכ"ל בכיר לשירותי דת.
<משה דגן: בוקר טוב.
<משה דגן: דבר ראשון, אני רוצה להתייחס לרזומה של יהושע ישי, שבאמת הוציא את המועצה הדתית מגירעונות וממצב מאוד בעייתי למצב שהמועצה הדתית מתפקדת כמו שצריך.
<משה דגן: אנחנו שמענו על כל ההתנהלות הקיימת, אבל מאחר שהנושאים הללו בחקירה, גם אצל מבקר המדינה וגם במשטרה, אז ההתייחסות שלנו תבוא רק לאחר הממצאים.
<משה דגן: אנחנו לא יכולים כעת בשלב הזה להיכנס ולברר את הדברים.
<משה דגן: כמובן שהדברים נעשים רק ברמה של הידברות ולנסות להבין את הקונסטלציה, לא מעבר לכך.
דוד אמסלם: תני פרנק.
דוד אמסלם: אני מבקש להתייחס רק לנושא הזה, לא למערך הכשרות ולא ל - - - לזה.
<תני פרנק: אדוני, אני אתייחס לנושא.
<תני פרנק: אני תני פרנק, מנהל תחום דת ומדינה בתנועת 'נאמני תורה ועבודה'.
<תני פרנק: אנחנו רוצים קודם כל כן לברך את היושב ראש ואת חברות הכנסת על הדיון.
<תני פרנק: אנחנו חושבים שיש כאן בעיה שצריך לבדוק אותה.
<תני פרנק: אני מסכים עם היושב ראש, שצריך לתת למשטרה לעשות את העבודה שלה - - -
דוד אמסלם: גם למבקר המדינה.
<תני פרנק: זה מה שרציתי להגיד, שיש סמכות לוועדה לקרוא למבקר המדינה לטפל בנושא.
דוד אמסלם: הוא כבר מטפל.
דוד אמסלם: אז נקרא לו עוד הפעם לטפל.
<תני פרנק: נקרא לו עוד הפעם.
<תני פרנק: אני חושב ש - - -
אורי מקלב: גם לשב"כ, אני חושב.
<תני פרנק: מעבר לדאגה שלנו לגבי עניין הכשרות אני כן חושב שצריך להצביע כאן על נקודה חשובה שעולה כאן ואני חושב שזה המנדט של הוועדה לטפל בה אם תחליטו.
<תני פרנק: יש כאן רב נבחר, דרג נבחר שנבחר על ידי גוף בוחר של נציגי ציבור, יש שני רבנים שנבחרו, הוא נכנס לתפקיד שלו והוא עכשיו נאלץ לשלוח מכתב לנשיא בית הדין הרבני הגדול, הרב הראשי לישראל, וליועץ המשפטי של המשרד לשירותי דת בטענה שלא נותנים לו לעבוד.
<תני פרנק: אנחנו חושבים שזה ראוי וחשוב שיושב ראש המועצה הדתית, שינהל את העניינים של המועצה הדתית כמו שהוא רואה לנכון, עם איזה שהיא כפיפות לרב הנבחר וייתן לו - - -
דוד אמסלם: רק שנייה, עכשיו הדיון זה על סמכויות הרב?
דוד אמסלם: אני ביקשתי - - -
<תני פרנק: אנחנו - - -
דוד אמסלם: תראה, על הפלטפורמה הזו אפשר לדון עכשיו על כל משרד הדתות.
דוד אמסלם: אנחנו יכולים להגיע למקוואות, אנחנו יכולים להגיע לבתי הכנסת, אנחנו יכולים בכלל להגיע לשר עצמו, אבל יש פה נושא מאוד קונקרטי.
דוד אמסלם: אני מבקש - - -
<תני פרנק: אני עם היושב ראש לחלוטין, אני חושב שהיושב ראש אמר קודם שהמנדט של הוועדה זה לדון בבעיות רוחביות, בעיות כלליות - - -
דוד אמסלם: נכון, אבל שקשורות לנושא.
<תני פרנק: שקשורות לנושא.
<תני פרנק: אני חושב שהבעיה כאן מתחילה מזה שיש חוסר תקשורת בין יושב ראש המועצה הדתית לרב - - -
דוד אמסלם: אז אני מציע אולי שאני אזמן אותם לארוחת צהריים משותפת איתי ואני אנסה לסדר להם את התקשורת.
<תני פרנק: קודם כל היושב ראש מוזמן לעשות מה שהוא רואה לנכון.
<תני פרנק: אנחנו חושבים שאם מגלים שיש כאן
<תני פרנק: בעיה בקשר בין הרב המקומי שלא נותנים לו לעבוד - - -
דוד אמסלם: אני אומר, יכול להיות שאתה צודק, ואני בסופו של דבר, מהניסיון האישי שלי במערכות גדולות, באמת חושב שבסוף בסוף בסוף הדברים נחתכים בעיקר על הנושאים האישיים, היחסים, ואז בונים סביב זה איזה אידיאולוגיה.
דוד אמסלם: אבל אני מסכים איתך שלשון רכה תשבר גרם ואם יש בעיה בציר, בדיבור ביניהם, עדיף בוודאי לכל המערכת של המועצה הדתית או הרבנות הראשית שזה יקרה ואז בעצם כל עם ישראל רק מרוויח מזה.
דוד אמסלם: אם אני אוכל לתרום לעניין הזה ברמה האישית שלי אני אשמח, אני רק לא יודע, אני לא מכיר את הפרסונות, אין לי מושג - - -
<תני פרנק: אני חושב שזה מעבר לשאלה - - -
דוד אמסלם: לא, אתה דיברת כרגע על מערכת היחסים בין הרבנים.
<תני פרנק: אבל זו בעיה שהיא כללית יותר, אין - - -
דוד אמסלם: אם הבעיה היא ברמה האישית, ביחסים, אז אני אשמח לפתור.
דוד אמסלם: אם הבעיה היא בחיתוך הסמכויות אז זה בעצם התפקיד של משרד הדתות או שר הדתות להתקין תקנות ולחתוך את העניין, מי בסמכותו של זה ומי בסמכותו של זה.
דוד אמסלם: אם באמת זה לא קיים, אני לא יודע, אני באמת לא יודע.
<משה דגן: באמת אחרי שהחקירה תסתיים ונקבל את הממצאים נוכל לנסות - - -
דוד אמסלם: תראה, תני מעלה שאלה עקרונית שלא קשורה לדיון לטעמי.
דוד אמסלם: גם אם משגיח הכשרות לא היה עושה סיבוב, היה מתנחל במסעדה עד שבעל המסעדה היה מתחנן לפניו 'צא החוצה' והוא אומר 'לא, אני ממשיך להשגיח כל הלילה', זה לא קשור למה שהוא העלה.
דוד אמסלם: הוא העלה סוגיה שאני לא מצוי בה, אבל אם היא נכונה זה חומר למחשבה אצלכם להסדיר אותה.
דוד אמסלם: יש, אני מניח, היררכיה מובנית בין הרבנים, אני לא מבין ברבנים, אבל אני מעריך בהיגיון שלי שאם יש רב ראשי ויש רב עיר ויש קשר ביניהם, אמור להיות, אז יש איזה שהיא היררכיה ביניהם, מי מנחה את מי, באיזה נושאים ואיזה עובד.
עליזה לביא: כי בסופו של דבר הרב חתום על הכשרות.
דוד אמסלם: אני לא יודע, לכן אני שואל שאלה, האם יש בעצם תקנות, יש חלוקת סמכויות מובנית, לא ברורה אלא מובנית, שמשרד הדתות מוציא אותה לרבנות הראשית ומסדיר את היחסים בין הרב הראשי לרבני העיר?
<משה דגן: באופן כללי זה מאוד ברור שהיחסים הם כאלה שראש המועצה הדתית אחראי על הפן המנהלי האדמיניסטרטיבי והרב על הפן ההלכתי.
דוד אמסלם: שאלתי בין הרב הראשי לרבנים ה - - -
<משה דגן: בין שני הגופים הללו, בין הרב הראשי לבין - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, מי ששאל את השאלה זה עליזה לביא, לפרוטוקול ולטלוויזיה, זה לא אני.
דוד אמסלם: אני רק שמעתי מה היא אמרה ואני עכשיו חוזר על זה.
<משה דגן: מבחינת היררכיה, כמובן שהרב המקומי כפוף למועצת הרבנות הראשית ולרב הראשי, אבל אני מניח שהדברים האלה, מבחינת יחסי אנוש, אלה דברים שצריכים להתברר ב - - -
דוד אמסלם: הבנתי את התשובה, התשובה היא לא ברורה.
דוד אמסלם: הייתי מבקש שאתה תבדוק את זה במשרד אצלכם ואתה תעביר אלינו לוועדה ואני אעביר את זה לחברות ולחברים, מה בעצם הנהלים, מה הכללים, מה היחסים שהמשרד מסדיר באופן פורמלי בין הרבנות הראשית, הרב הראשי, לבין רב העיר.
<משה דגן: אין כללים כאלה.
דוד אמסלם: אם אין כללים - - -
יואב בן צור: אבל זה פשוט, הרב אחראי על ההלכה והוא אחראי על המינהל.
דוד אמסלם: אני לא רוצה לעשות פה דיון על המבנה הארגוני של הרבנות הראשית, אבל לפי תפיסתי ולפי הבנתי, ויכול להיות שאני טועה גם, אם יש רב ראשי, אני מבין שיש רב ראשי ויש רבני ערים ויש קשר מסוים ביניהם.
דוד אמסלם: אם אין קשר, אז יכול להיות, אני לא יודע.
<משה דגן: אם עושים את החלוקה ביניהם - - -
דוד אמסלם: לא אם הם מזמינים אותם לשבת ואם הם יוצאים ביחד, אלא אני שואל, יש קשר עבודה, קשר פורמלי, סמכויות, הענקת סמכויות, האצלת סמכויות, מי מנחה את מי לכאורה, אני אומר רק בצד הפורמלי, אז תעביר אלינו כדי שאנחנו נלמד את זה.
אורי מקלב: לא קרה עד היום אף פעם שיש מערכת יחסים לא תקינה בין רבנים ראשיים ליושב ראש המועצה הדתית, זה באמת דבר שרק היום נחשף, לכן אנחנו לא יודעים איך לטפל בעניין הזה.
דוד אמסלם: לכן אני אומר, בוא נקבל ויכול להיות - - -
אורי מקלב: בינינו, אני עדיין לא מבין, מערכת היחסים בין רב ראשי למועצה הדתית לבין חשיפת שחיתות בירושלים.
אורי מקלב: אני עדיין לא יודע על מה הוועדה.
דוד אמסלם: אני אסביר, אורי.
דוד אמסלם: זה לא קשור, אני מסכים איתך, אבל היות שעלתה כבר השאלה אני חושב שזה נושא חשוב, בגלל שבסופו של דבר הדברים נחתכים בקטע הפורמלי.
אורי מקלב: מה היה קורה אם - - -
יואב בן צור: מה זה קשור אחד לשני?
יואב בן צור: מה קשור החקירות ליחסים עם הרבנים הראשיים?
דוד אמסלם: לא קשור, אבל אני קושר, אני חושב שזה חשוב.
אורי מקלב: מה זה - - - עוד לא שמענו - - -
דוד אמסלם: אורי, דקה.
דוד אמסלם: יש כאן את מבקרת העירייה, מלכה דרור, בבקשה.
דוד אמסלם: שלום לך, מה שלומך, מלכה?
<מלכה דרור: בסדר גמור.
עליזה לביא: אני רואה שאתה מכיר את כולם.
רחל עזריה: דודי הגיע מעיריית ירושלים, הרבה שנים יש לו - - -
דוד אמסלם: למרות שכשאני סיימתי כמעט מלכה כמעט הגיעה, אבל הייתה לנו איזה חפיפה של שנה וחצי.
יואב בן צור: היא לא הספיקה לבקר אותך.
דוד אמסלם: הספיקה, הספיקה.
<מלכה דרור: לפי פקודת העיריות נושא המועצה הדתית נמצא תחת ביקורת של מבקר העירייה.
<מלכה דרור: עיריית ירושלים מתקצבת 60% מהתקציב של המועצה הדתית, בשנת 2014 זה היה 30 מיליון שקל, על כן הנושא הזה נמצא בתכנית העבודה של הביקורת ואפילו השנה אני קיבלתי את התלונות ומכיוון שהבנתי שזה גם נמצא אצל מבקר המדינה, בבדיקה, במשטרה ואצל מבקר המדינה, אז כמובן שאנחנו נתאם את עבודת הביקורת, לא נעשה כפילות בביקורת.
<מלכה דרור: ככל שאני יודעת עד עכשיו לא התקבלה החלטה, לא אצל מבקר המדינה ולא במשטרה לערוך בדיקת עומק בנושא הזה.
<מלכה דרור: אנחנו נמתין וברגע שתהיה החלטה אז אנחנו נחליט כיצד לפעול.
אורי מקלב: מה התלונות שהגיעו?
<מלכה דרור: מה שאתם קיבלתם.
אורי מקלב: אנחנו לא קיבלנו.
אורי מקלב: העסקת קרובי משפחה - - -
דוד אמסלם: לא, אורי.
אורי מקלב: אבל מה התלונות?
דוד אמסלם: לא חשוב, אני לא ועדת חקירה על התלונות.
אורי מקלב: השחיתות במועצה הדתית.
אורי מקלב: אני עדיין מחפש את השחיתות, עוד לא מצאתי.
עליזה לביא: - - - לבקש הגנה עד שיתבררו ה - - -
דוד אמסלם: אני לא מבקש כלום כרגע.
דוד אמסלם: עזבו, הבקשות שלכם כמעט הזויות.
רחל עזריה: דודי, זה לא מתאים.
דוד אמסלם: חוזר בי.
רחל עזריה: תחזור בך.
אורי מקלב: משגיחים נכנסים ומשגיחים יוצאים - - - ועדת הפנים מתכנסת על משגיח יוצא ומשגיח נכנס?
עליזה לביא: מהתחלה, שהדיון יותר מעניין - - -
דוד אמסלם: עליזה, לא הבנתי.
יואב בן צור: דודי, ככל שמבקר המדינה יחליט שהוא רוצה להמשיך לתת הגנה הוא ייתן.
יואב בן צור: מה, אנחנו - - -
אורי מקלב: משרד הפנים מתכנס - - - משגיח נכנס, משגיח יוצא.
אורי מקלב: אני עוד לא הבנתי למה אני נמצא פה.
דוד אמסלם: אני לא מבקר המדינה, מבקר המדינה מחליט מה הוא עושה.
דוד אמסלם: לכן אני אומר, לא התכוונתי להעליב אותך, אלא היא לא שייכת לעניין מבחינת הדיון.
דוד אמסלם: זה כמו שאני לא אומר למשטרה את מי לעצור ואת מי לא.
עליזה לביא: מה זה שייך לעניין?
רחל עזריה: זה מין שאינו מינו.
רחל עזריה: סליחה, יש פה מערכים שונים לגמרי, בעיניי זה חלק מהדיון, חלק משמעותי מהדיון.
רחל עזריה: אנחנו יודעים שאנחנו צריכים לדרוש הגנה על חושפי שחיתויות.
רחל עזריה: מה שאמרת לדעתי הוא לא נכון בעליל וגם ההתבטאות שלך היא בלתי מתקבלת על הדעת.
דוד אמסלם: אמרתי לך שאני חוזר בי.
רחל עזריה: לא, אתה חוזר בך ואז אתה ממשיך שוב.
דוד אמסלם: אמרתי שאני חוזר בי - - -
רחל עזריה: לא, ואז אתה משתמש באותה מילה.
רחל עזריה: זה לא לעניין.
עליזה לביא: אם לא נוח לך לדון בעניין הזה תגיד.
רחל עזריה: לא, זה לא לעניין.
רחל עזריה: לא מנהלים ככה דיון.
רחל עזריה: אנחנו נחזור לוועדת הכנסת - - -
עליזה לביא: מהתחלה אתה - - -
דוד אמסלם: אתן יכולות לחזור לאן שאתן רוצות.
רחל עזריה: מהרגע הראשון, ועכשיו הגדשת את הסאה.
עליזה לביא: אתה נותן פה סנגוריה, באמת - - -
אורי מקלב: אתם באמת חושבים שכאן אתם בעלי הבתים?
אורי מקלב: אתם באמת חושבים שהכנסת שלכם?
דוד אמסלם: את רוצה להמשיך - - -
רחל עזריה: זה היה לגמרי מוגזם, דודי.
רחל עזריה: אני מכבדת אותך ואתה יודע שאני מכבדת אותך, אבל אתה הגדשת את הסאה.
אורי מקלב: אתם חושבים שאתם הבעלי בתים על המועצה הדתית?
דוד אמסלם: אני חזרתי בי מההתבטאות, את רוצה להמשיך?
דוד אמסלם: בבקשה, בסדר.
רחל עזריה: אבל אז המשכת וזה לא לעניין.
דוד אמסלם: אלעד מלכא, בבקשה.
דוד אמסלם: מי זה אלעד מלכא?
רחל עזריה: לא, הדיון לא יכול להתקיים ככה.
אורי מקלב: יש נוסח של - - -
רחל עזריה: אז תגיד שלא נוח.
עליזה לביא: תגיד שלא נוח לך, שיש לך חוסר נעימות עם אנשים שעבדת איתם, אני לא - - -
דוד אמסלם: גב' לביא, אל תדברי בשמי.
עליזה לביא: אבל זה מה שאתה משדר.
עליזה לביא: מהבוקר אתה אומר לי, 'הדיון הזה לא חשוב' - - -
דוד אמסלם: אבל, עליזה - - -
עליזה לביא: זה מה שאתה אומר לי, 'למה באת לפה?'
דוד אמסלם: אני הפרעתי לך לדבר?
עליזה לביא: אבל הזלזול שלך מהרגע הראשון בי כחברת כנסת ובנושא שלשמו באתי.
עליזה לביא: אני נורא מצטערת - - -
רחל עזריה: אתה מזלזל בי כחברת כנסת וזה לא לעניין.
עליזה לביא: אז לא נוח לך, אני מבקשת לעבור לוועדה אחרת.
דוד אמסלם: עליזה, קודם כל - - -
עליזה לביא: מעולם לא חוויתי כזאת השפלה בכנסת ישראל.
רחל עזריה: אני גם לא.
עליזה לביא: לא יכול להיות שיושב ראש ועדה מתנהל בצורה הזאת.
אורי מקלב: באמת צריך להביא את הסרטונים איך שאת ניהלת ישיבות.
דוד אמסלם: קחי לצעוק לטלוויזיה עוד כמה שניות.
רחל עזריה: דודי, זה לא לעניין.
אורי מקלב: מה לא לעניין?
אורי מקלב: זה שלא דנים על משגיחים?
דוד אמסלם: בבקשה, עזוב, תן לה לדבר.
יואב בן צור: זה שלא נותנים הגנה למי שהיא רוצה שייתנו הגנה?
יואב בן צור: שאנחנו ניתן הגנה במקום מבקר המדינה, זה לא נוח לה.
דוד אמסלם: בבקשה, דברי.
אורי מקלב: זה שימוע.
אורי מקלב: מבקרת העירייה נמצאת, היועץ המשפטי נמצא - - -
רחל עזריה: זה כבר מיותר.
דוד אמסלם: עליזה, תדברי כמה שאת רוצה.
דוד אמסלם: עליזה, בבקשה.
דוד אמסלם: אורי, עזוב.
עליזה לביא: אפשר לתת את ה-5 הדקות האחרונות - - -
דוד אמסלם: עליזה, דברי מה שאת רוצה.
עליזה לביא: למה אתה עושה דיון?
עליזה לביא: אתה עושה דיון להכיר - - -
דוד אמסלם: לא לי, אל תדברי איתי, דברי מה שאת רוצה.
עליזה לביא: לא, אני כן מדברת איתך.
דוד אמסלם: אני לא רוצה.
עליזה לביא: אני כן מדברת איתך, כי מה הרעיון של דיון מהיר?
עליזה לביא: לפני שחבר כנסת - - -
דוד אמסלם: אל תסבירי לי מה זה דיון, דברי על הנושא.
דוד אמסלם: את ביקשת - - -
עליזה לביא: אדוני, אני מודה לך.
עליזה לביא: אני מבקשת מכם לבוא אליי ללשכה, אני רוצה ללמוד את הנושא לעומק.
עליזה לביא: לא קיבלתי פה חלק מהתשובות.
עליזה לביא: יכול להיות שחלק מדרכי העבודה שלי אני אשנה בהתאם לאפשרות שניתנה לי הבוקר באמצעות הוועדה לבוא ולהכיר וללמוד.
עליזה לביא: אני שמעתי דברים מאוד קשים, אני רוצה לקבל את האפשרות ללמוד מה קרה שם.
עליזה לביא: אני אשמח שתבוא אליי ללשכה ונמשיך את הדיון.
דוד אמסלם: טוב, רבותיי, אני מבקש - - - רק שנייה, תני לאלעד מלכא, חבר מועצת העיר, בבקשה.
<אלעד מלכא: אז קודם כל, אדוני היושב ראש, תודה רבה.
<אלעד מלכא: התלונה למשטרה והמכתב למבקר המדינה הוגשו על ידי, שניהם, שני הדברים הללו.
<אלעד מלכא: לצערי הרב על שולחני במהלך השבועות האחרונים הצטברו גם הדברים שנכתבו אליי בצורה מפורשת ומעבר לזה אני אגיד, יש התנהלות של להלך אימים על כל מיני גורמים במועצה הדתית.
<אלעד מלכא: כך זה נראה.
<אלעד מלכא: יש פה עובד שמפחד מפיטורים.
<אלעד מלכא: אני קיבלתי אישית גם איומים כספיים וגם איומים פוליטיים עליי בעקבות הצעדים שלי ואני יודע על משגיחים שביקשו ממני 'תדבר איתי דרך הטלפון של אשתי', כי הם מפחדים שמאזינים להם.
<אלעד מלכא: לצערי הרב, הדברים שתיארתי עכשיו הם מראים, הם עשן, הם עשן כבד וסמיך שמראה שיש לנו פה שריפה, לא אש.
<אלעד מלכא: אנחנו יכולים לבוא ולהעמיד את זה על מערכת יחסים בין רב לראש מועצה, לצערי הרב לא נראה לי שזה הסיפור פה.
<אלעד מלכא: יושב פה יושב ראש מועצה דתית, שהדבר הוא נכון, הבן אדם הבריא את המועצה הדתית מגירעון למאוזנת, נכון ועל זה יישר כוח לו, אבל האם הוא מצליח להיות מודע לכל המעשים שנעשים תחתיו בתוך המועצה הדתית?
<אלעד מלכא: אני בספק גדול מאוד.
<אלעד מלכא: אני רואה פה, והמכתב גם הוגש למבקר המדינה, על מינוי מקורבים, על פיטורים של משגיחים, על אדם שהוא מזכיר אגף הכשרות ובעצמו משמש כמשגיח והאם הוא עושה את עבודתו או לא, אפשר לשפוט לאור מה שכתוב במכתב הזה.
<אלעד מלכא: הדברים הללו, לטעמי, לא יכולים לעבור לסדר היום.
<אלעד מלכא: אני כן הייתי מצפה לפחות לאמירה מכאן, מהוועדה, שבאה ואומרת: עד לתום ההליכים אנחנו היינו מצפים שיקפיאו תקציבים ועבודות ומינויים במועצה הדתית.
דוד אמסלם: תודה רבה לך, אלעד מלכא.
דוד אמסלם: קודם כל לדעתי הדיון הזה היה צריך להתנהל בוועדה לביקורת המדינה ולא בוועדת הפנים.
דוד אמסלם: דבר שני שאני רוצה לומר, היות שכמו ששמענו הנושא נמצא בבדיקת משטרה ומבקר המדינה, אני סומך על הגופים האלה, אלה הגופים של מדינת ישראל, יש להם את הכלים ויש להם את הסמכויות לטפל בנושא שחיתות ולחקור אותה.
דוד אמסלם: אנחנו נמתין לתוצאות הבדיקות שלהם ונגיב בהתאם.
דוד אמסלם: בוודאי ובוודאי, וכאן אני רוצה להרגיע אתכם, אני מניח שגם יסכימו איתי חבריי האחרים, שאנחנו מוקיעים כל שחיתות ואנחנו נגן על כל מי שחושף את השחיתויות.
דוד אמסלם: בוודאי, הרי זה התפקיד שלנו, לא רק כחברי כנסת, כאזרחים.
דוד אמסלם: לכן בוודאי ובוודאי מי שהתלונן ומי שביקש לחשוף את השחיתות וביקש הגנה ממבקר המדינה - - -
רחל עזריה: ביקש סעד.
דוד אמסלם: רק שנייה, לא הפרעתי לך.
דוד אמסלם: אני גם שמח שמבקר המדינה באמת נתן את ההגנה לאותו חושף שחיתויות.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה התפקיד שלו וזה לא התפקיד שלי כאן, גם לא להציע לו שום דבר בעניין הזה.
רחל עזריה: בסדר, אבל אם הוא מציע את זה אתה יכול - - -
דוד אמסלם: לא להפריע לי, את ממשיכה לחזור ולהפריע ולא לכבד.
דוד אמסלם: משרד הדתות, אני ביקשתי שאתם תעבירו לוועדה את כל כללי היחסים בין הרב הראשי לבין רבני עיר וגם בין הרב לבין המועצה הדתית, על מנת שאנחנו נבין מה הסמכויות שלהם ואם יש איזה שהוא גוף שבעצם לא פועל לפי הסמכות שלו.
דוד אמסלם: תודה רבה לכולם ושיהיה לנו המשך יום טוב.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.
דוד אמסלם: הנושא שעל סדר היום הוא מחסור בעובדים זרים לבניה.
דוד אמסלם: גדעון זעירא ממחלקת המחקר בכנסת ייתן סקירה קצרה לגבי הנושא, לאחר מכן אביגדור יאמר כמה מלים ולאחר מכן חברי הכנסת.
<גדעון זעירא: תודה כבוד היושב ראש.
<גדעון זעירא: כיום בענף הבניין בישראל יש שתי קבוצות עיקריות של עובדים שאינם תושבי ישראל.
<גדעון זעירא: האחת היא עובדים פלשתינים מיהודה ושומרון והשנייה עובדים זרים המגיעים לישראל לזמן מוגבל ושוהים בה ברישיון ישיבה ועבודה שנותן שר הפנים.
דניאל עטר: יש לכם גם נתונים מספריים?
<גדעון זעירא: מיד אני אומר.
<גדעון זעירא: מכסות מרביות לשתי הקבוצות נקבעות בהחלטות ממשלה.
<גדעון זעירא: החלטת קבינט הדיור ב-13 ביולי 2015 שהרחבנו עליה במסמך שלפניכם, שכותרתה סיוע ממוקד להגדלת היקף פעילות הבנייה למגורים, כללה החלטות בנוגע לעובדים זרים ואתייחס לחלקן בהמשך.
<גדעון זעירא: חשוב לציין שהחלטה זאת טרם קיבלה תוקף של החלטת ממשלה.
<גדעון זעירא: לפי נתוני רשות האוכלוסין עובדים בישראל 35,828 עובדים פלשתינים באופן חוקי בבניין שמהווים כ-97 מהמכסה שהיום עומדת על 37,100.
<גדעון זעירא: מכסה זו תוכל לגדול עד ל-45,100 אם החלטת קבינט הדיור שהזכרתי תיכנס לתוקף.
<גדעון זעירא: לצורך כתיבת המסמך, מרכז המחקר והמידע של הכנסת קיבל מרשות האוכלוסין וההגירה נתונים ופילוחים שונים על עובדים זרים בענף הבנייה, כולם עדכניים ל-30 ביוני השנה.
<גדעון זעירא: לפי נתוני הרשות כיום בישראל 7,043 עובדים זרים חוקיים בבניין שהם כתשעה אחוזים מכלל העובדים הזרים החוקיים בישראל.
<גדעון זעירא: אציין שכיום מכסת העובדים הזרים בבניין יכולה להגיע ל-15 אלף עובדים והמכסה תגדל לעשרים אלף אם החלטת קבינט הדיור שהזכרתי תיכנס לתוקף.
<גדעון זעירא: נוסף על העובדים הזרים החוקיים בענף הבניין כיום שוהים בישראל באופן לא חוקי כאלף עובדים זרים שהובאו במקור לעבוד בענף ולהערכת רשות האוכלוסין רובם עדיין מועסקים בענף זה.
<גדעון זעירא: כעת אעסוק ב-7,043 העובדים הזרים החוקיים בבניין ואיעזר בנתוני תרשים אחד במסמך שלפניכם, בעמוד הראשון.
דניאל עטר: החלטת הממשלה הייתה לגבי כמה עובדים?
דניאל עטר: מה מכסת העובדים?
<קריאה: הגדלה מ-15 אלף לעשרים אלף.
<גדעון זעירא: כיום המכסה המרבית יכולה להגיע עד ל-15 אלף במספר פעימות כמו שכתבנו במסמך.
<גדעון זעירא: אם החלטת קבינט הדיור תיכנס לתוקף, היא תגיע לעשרים אלף.
דניאל עטר: במה זה תלוי?
<תומר רוזנר: זה עניין פרוצדורלי.
<גדעון זעירא: כעת אני עוסק ב-7,043 העובדים הזרים החוקיים בבניין.
<גדעון זעירא: מבחינת ארצות המוצא, הקבוצה הגדולה ביותר היא העובדים מסין שמהווה כ-47 אחוזים מכלל העובדים הזרים החוקיים בבניין.
<גדעון זעירא: 3,310 עובדים.
<גדעון זעירא: לפי חוק הכניסה לישראל אין להאריך את האשרה והרישיון לישיבת ביקור של עובד זר לאחר תום תקופה של 63 חודשים.
<גדעון זעירא: עם זאת, אפשר להאריכה בנסיבות מיוחדות וחריגות של תרומת הזר לכלכלה, למשק או לחברה.
<גדעון זעירא: באשר לעובדים הסינים, כ-96 אחוזים מהם שוהים בישראל למעלה מ-63 חודשים.
<גדעון זעירא: יתר על כן, בהחלטת קבינט הדיור שהזכרתי נרשמה הודעתו של שר הפנים על אישורו בהתייעצות עם שר האוצר ובהסכמת שר הכלכלה, להאריך עד ה-30 ביוני 2016.
דוד אמסלם: רק הסינים נמצאים כאן מעבר ל-63 חודשים או כלל העובדים?
<גדעון זעירא: לא.
<גדעון זעירא: יש עוד אחוז קטן.
דוד אמסלם: בוא נתייחס לחוקיים.
דוד אמסלם: אתה אומר שיש 7,043 חוקיים.
אביגדור יצחקי: אלף מתוכם תורכים בחברה שעובדת כאן כבר הרבה זמן.
דוד אמסלם: אבל הוא אמר ש-3,500 מתוך ה-7,000 הם עובדים סינים.
דוד אמסלם: הוא אומר שבעצם הם אמורים להיות בארץ 63 חודשים ואם כולם מעבר לזה, איך הם יכולים להיות חוקיים?
<גדעון זעירא: יש אפשרות להאריך את השהות שלהם בנסיבות מיוחדות וחריגות של תרומת הזר לכלכלה, למשק או לחברה.
דוד אמסלם: לכמה זמן?
<קריאה: ללא הגבלה.
<גדעון זעירא: להבנתי זה תחום אבל כל פעם אפשר להאריך את התקופה.
<קריאה: כל פעם לשנה ואחר כך באישור השרים.
דוד אמסלם: בקיצור, ללא הגבלה.
<גדעון זעירא: אם אנחנו מדברים על קבוצת העובדים הסינים, 96 אחוזים מהם שוהים בישראל מעל ל-63 חודשים.
דוד אמסלם: זה רק הסינים או גם האחרים?
<אלדד ניצן: יש מעט מאוד מולדובים שגם הם נמצאים בארץ זמן רב אבל הרוב אלה סינים.
דוד אמסלם: מה משך זמן השהות הממוצע של אותם 96 אחוזים?
<גדעון זעירא: אם אנחנו מדברים על כלל העובדים החוקיים ששוהים בישראל מעל 63 חודשים, 48 אחוזים מהם בקבוצה הזאת, 3,405.
דוד אמסלם: כמה זמן הם בארץ?
<גדעון זעירא: אין בידינו את הנתונים.
<אמנון בן עמי: משך השהות הממוצע של הסינים?
<אמנון בן עמי: בערך שמונה שנים.
<אמנון בן עמי: שלוש שנים מעל הזמן המקורי.
<גדעון זעירא: מבין אותה קבוצה ששוהה מעל ל-63 חודשים, 94 אחוזים מהם הם עובדים מסין.
<גדעון זעירא: אנחנו מדברים על קצת יותר מ-200 עובדים שאני יכול לבדוק לגביהם בהמשך, אבל אלה מספרים קטנים.
<גדעון זעירא: זה באשר לעובדים מסין.
<גדעון זעירא: אני רק אשלים ואומר שהחלטת קבינט הדיור רשמה את ההודעה על אישור להארכה של שהייתם של כ-3,200 עובדים זרים מסין השוהים בישראל כדין יותר מ-63 חודשים אך לא יותר מ-11 שנים.
<גדעון זעירא: קבוצה נוספת של עובדים היא עובדים מתורכיה.
<גדעון זעירא: כ-15 מהעובדים הזרים החוקיים בבניין.
<גדעון זעירא: ככל הנראה מרביתם הגיעו במסגרת הסדר בין תורכיה לישראל בהתאם להחלטות ממשלה בנושא.