GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אודי ויזנר: את אבן הפינה לבניין הראשון יעשו כשתהיה תחנת הרכבת הקלה פעילה וכביש 40, לפי המאוחר ביניהם.
<אודי ויזנר: אני חושב שהבהרתי את המסר.
<איתי חיים: יש בעיה של תפישה.
<איתי חיים: לא מתייחסים לעיר פתח תקווה כמכלול.
<איתי חיים: את זה הזכירו פה חבריי.
<איתי חיים: אני רוצה להתייחס לבעיה של הפקקים שיש כבר היום בפתח תקווה.
<איתי חיים: אנחנו לקראת העבודות של הרכבת הקלה שיתחילו בעוד כשבועיים.
<איתי חיים: אנחנו מדברים על פתרונות תחבורה, אבל עדיין לא קיבלנו תשובות ממשרד התחבורה לגבי מכרז ההפעלה שיהיה בעוד כשנה, לגבי פתרונות עתידיים למתחם.
<איתי חיים: כפי שידוע לך, חבר הכנסת אמסלם, זה 12 חודשים היום כשמפעילת תחבורה ציבורית חדשה נכנסת.
<איתי חיים: זה לפי המכרזים החדשים.
<איתי חיים: אין לנו כרגע תשובות, לא קיבלנו תשובות ממשרד התחבורה, לצערי.
דוד אמסלם: משרד השיכון, אתם צד בעניין?
<אסתי כהן ליס: אנחנו משרד הבינוי.
<אסתי כהן ליס: אין לנו קשר לתכנית.
<אסתי כהן ליס: חבל שכך.
<עינב רינגלר: רשות מקרקעי ישראל תקצבה את משרד התחבורה בגין תכנון מוקדם לעוקף כביש 40.
דוד אמסלם: אין פה בעיית כסף.
<שרה סלע: אני באה להציג כאן נייר עמדה שלנו מול משרד הפנים.
<שרה סלע: עכשיו אני לא יודעת מי מינהל התכנון, אבל תיכף זה יתברר.
<שרה סלע: אני רוצה לומר כמה דברים קצרים.
<שרה סלע: הבנו כאן את הדיון.
<שרה סלע: בראש העין לא מדובר ב-14 אלף יחידות דיור, אלא ב-18 אלף יחידות דיור שתכנן משרד הבינוי והשיכון שהיה.
<שרה סלע: הוא לא דאג לתחבורה ציבורית בשום מקום במסמכי התכנית.
<שרה סלע: אני התעוררתי כשהבנתי את זה לפני 6 שנים.
<שרה סלע: כל הכבוד לכם שאתם מתעוררים עכשיו.
<שרה סלע: בעוד חודש מתאכלסות המשפחות הראשונות מתוך ה-2000 בשנה הקרובה ועוד 18 אלף תוך עשור.
<שרה סלע: אין עדיין פתרון לתחבורה ציבורית.
<שרה סלע: למכרז שהזכיר פה איתי כבר הגישו 5 הצעות.
<שרה סלע: כשתיבחר החברה על פי המכרז, היא יכולה עד 12 חודשים להיכנס לנעליה של החברה שעזבה עכשיו.
<שרה סלע: זה אומר שבראש העין היא רק בעוד שנתיים וחצי תיכנס לשכונות החדשות שמתאכלסות בסוף אוגוסט.
<שרה סלע: את המלחמה ניהלתי בראש העין כנגד משרד השיכון ומשרד התחבורה.
<שרה סלע: העירייה אז לא הייתה איתי.
<שרה סלע: נלחמתי לבד כחברת מועצה.
<שרה סלע: את המלחמה הבאתי לגופים החברתיים.
<שרה סלע: הגופים החברתיים כתבו נייר עמדה כבר לפני 4 שנים למשרדי הממשלה.
<שרה סלע: דבר ראשון שצריכים לעשות זה לאחד את חוק התכנון והבנייה ואת נושא התחבורה הציבורית.
<שרה סלע: היום זה שני ערוצים נפרדים, הם לא מדברים אחד עם השני.
<שרה סלע: מהמכתב של הגופים החברתיים התעלמו.
<שרה סלע: כתבנו מכתב לשר הפנים, הצגנו את זווית הראייה שלנו.
<שרה סלע: זה חייב להיכנס לחוק התכנון והבנייה.
<שרה סלע: התכניות חייבות להתקדם יד ביד, מרמה של תכנית מתאר ארצית לרמה של מחוזית לרמה של מקומית.
<שרה סלע: אם תשתיות התחבורה לא תשולבנה – מסילות, רכבת קלה, כבישים בין עירוניים ומשם כבישים עירוניים, זה לא ידבר באותה שפה.
<שרה סלע: זאת התוצאה שמגיעה עד היום.
<שרה סלע: השיב לנו שר הפנים הקודם, גלעד ארדן.
<שרה סלע: כתוצאה מכך העברנו לו הצעה לתיקון חוק התכנון והבנייה.
<שרה סלע: הצענו לשלב סעיפים שנוגעים לתחבורה ציבורית כי זה אמור לפתור.
<שרה סלע: עד היום אין התייחסות.
<שרה סלע: אני אשמח אם אתה כיו"ר הוועדה תמליץ.
<שרה סלע: זה כן בסמכותך, אדוני היושב-ראש, להמליץ.
דוד אמסלם: אני יודע מה הסמכויות שלי.
<צביקה קרמן: לשאלתך על ראש עיריית פתח תקווה.
<צביקה קרמן: כאשר משרד הביטחון מניע גדוד של מרכבה סימן 5, גם אז ראש עיריית פתח תקווה לא נמצא בדיון.
<אסתי כהן ליס: אני רוצה לנקות את שמנו.
<אסתי כהן ליס: אנחנו מפתחים את ראש העין.
<אסתי כהן ליס: מתוך ה-18 אלף תכננו רק 3000.
<דניאלה פוסק: צודקים הרבה מאוד מהאנשים כאן.
<דניאלה פוסק: אכן נושא התחבורה הציבורית נמצא היום במרכז מעייננו במחוז מרכז.
דוד אמסלם: דרך אגב, אנחנו מדברים כרגע על תכנון התב"ע?
דוד אמסלם: זאת תב"ע מאושרת, או שאנחנו מדברים על התב"ע עצמה?
<דניאלה פוסק: תכנית שלד שתכיל בתוכה פתרונות תחבורה ציבורית ותקבע שלביות.
דוד אמסלם: התכנית היא תב"עית?
<חוה ארליך: זה השלב הראשון.
<חוה ארליך: זה שלד.
דוד אמסלם: זה מתקדם לכיוון התב"ע?
דוד אמסלם: טוב, רבותיי, אני רוצה לסכם את העניין.
דוד אמסלם: תראו, אין ספק שגם היום, כשמדינת ישראל נמצאת במצוקת הדיור, יש אינטרס למדינה וגם לערים לקדם תכניות בינוי - על זה אין ספק ואני מניח שגם יש על זה הסכמה בין כל האנשים - אבל במקביל הבעיה בקידום התכניות או בכלל בנושא של בנייה רוויה זה בעיקר סוגיות התחבורה.
דוד אמסלם: לקחת אנשים, לדחוף אותם לתוך קופסאות ולא לאפשר להם לצאת, בזה לא עשית כלום.
דוד אמסלם: בכל תכנון שעשינו בירושלים בשנים אחרונות הורדנו נפחי בנייה אפילו לא כתוצאה מתחבורה, אלא כתוצאה מחניות.
דוד אמסלם: זה בוודאי ובוודאי כשיש בעיות קצה.
דוד אמסלם: כשיש בעיות קצה, לדעתי, זה תנאי תב"עי.
דוד אמסלם: אני חושב שמי שאמור לבוא בזווית של התושבים זו העירייה.
דוד אמסלם: יש מה שנקרא ממשלה.
דוד אמסלם: הממשלה שמה את השופל, מתחילה לנסוע בגלל שיש לה בעיות של ממשלה.
דוד אמסלם: העירייה עושה את הזום היותר מאוזן.
דוד אמסלם: היא אומרת: רק שנייה, תעצור פה, פה צריך לשים תחנה.
דוד אמסלם: עושים את הפיין טיונינג ונועלים את התכנית.
דוד אמסלם: אני אישית חושב שאתם צריכים להוביל את התכנית.
דוד אמסלם: אני תמיד אומר שבסוף בסוף יכול להיות שהם ירוצו כאן אבל הם ייתקעו אצלכם ואתם תתחילו להוריד את הקצב.
דוד אמסלם: חבל.
דוד אמסלם: כדאי שמעכשיו תהיו שותפים מלאים, גם תשתפו את הציבור.
דוד אמסלם: עצם העניין שהתושבים כאן יזמו את הדיון אצלנו קצת תמוה בעיני, כי אם אתם כעירייה חשבתם שיש בעיה, אתם הייתם צריכים ליזום את המהלך הזה.
דוד אמסלם: זה בדיוק האחריות שלכם.
דוד אמסלם: כל תושב פה קם בבוקר, הולך לעבודתו.
דוד אמסלם: הוא לא מתעסק בנושא תחבורה ועירייה, הוא לא פקיד.
דוד אמסלם: פקידי העירייה, ודאי מהנדסת העיר, זה נושא שאתם צריכים להוביל.
דוד אמסלם: אתם צריכים לשבת מול כל הגורמים ולהכניס תנאים תב"עים לתכנית.
דוד אמסלם: ברגע שיש תנאי תב"עי אי אפשר להתקדם.
דוד אמסלם: גם אם מישהו רוצה, אי אפשר.
דוד אמסלם: מה שאני מציע לכם כעירייה לעשות זה ישיבה בתוך העירייה.
דוד אמסלם: תזמנו את החבר'ה, תעשו שיתוף ציבור.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה מקובל כמעט היום בכל עיר.
דוד אמסלם: גם אם אתם רוצים להוביל קו מסוים, עצם העניין של תושבים, שהם הקליינטים, שלא מודעים, לא יודעים או יש להן הערות - - יושבים איתם.
דוד אמסלם: לפעמים זה נראה כמו מטרד.
דוד אמסלם: אני מבקש מעיריית פתח תקווה לשתף את התושבים שלה, לגבש ביחד את העמדה מול משרד התכנון.
דוד אמסלם: אני טוען שהמפתח הוא אצלכם.
דוד אמסלם: אם זה ילך לו"תלים זה משהו אחר.
דוד אמסלם: אז נצטרך אנחנו כאן להתערב אולי באופן יותר דרמטי.
<עינב רינגלר: גם היתרי הבנייה יוצאים בעירייה.
דוד אמסלם: אתם יכולים גם לעצור את זה בשלבי ההיתרים.
דוד אמסלם: גם בשלב התב"ע יש לכם הרבה מה לומר.
<חוה ארליך: אנחנו לא מתנהגים כמו מהאו"ם.
<חוה ארליך: אנחנו משתתפים.
דוד אמסלם: מה אני מציע?
דוד אמסלם: אפשר לריב בחניון, אבל בסוף כשיוצאים לכביש יש שוטר שעושה סדר.
דוד אמסלם: לפעמים עדיף לעשות את הסדר כבר ביציאה מהחניון במקום לריב על הכביש.
דוד אמסלם: אתם עדיין בחניון.
דוד אמסלם: תשבו איתם.
דוד אמסלם: אתם אמורים להוביל את הקצב.
דוד אמסלם: זה לא הם.
דוד אמסלם: אתם אמורים לשבת איתם, לסדר איתם את הפתרונות ההכרחיים.
דוד אמסלם: כמו שאמרתי, אין דבר כזה שאין פתרונות תנועה.
דוד אמסלם: מתחילים מפתרון התנועה, אחרי זה בתכנית הבינוי, לא הפוך.
דוד אמסלם: קודם מבינים לאיפה הולכים, איך יוצאים.
דוד אמסלם: אותי לא מטריד הפתרון הפנימי, זה שטויות, אתם תמצאו את הדרך.
דוד אמסלם: תורידו פה שני בניינים, פה 4 ותמצאו את הכביש.
דוד אמסלם: הבעיה שלנו זה פתרונות הקצה, בטח אם יש כביש שבעצם חוצה ואמור להוביל תנועה ממקומות אחרים.
דוד אמסלם: אני לא עושה זום על התכנית, אין לי כאן את הכלים ואת הזמן, אבל אני מבקש מכולכם שתשבו, תגבשו תכנית, כי אני מאמין שאם לא תהיה תכנית מוסכמת, לא יהיה כלום - לא יהיו 12 אלף , לא 8000 ולא 4000.
דוד אמסלם: זה בעצם מה שאני יכול כאן בוועדה לעשות.
דוד אמסלם: אני מבקש ממינהל התכנון לשתף פעולה עם העירייה, עם משרד הביטחון.
דוד אמסלם: אני רואה את הדברים כאינטרס אחד כולל.
דוד אמסלם: אני מקווה שהכל יסתדר.
דוד אמסלם: אם לא יסתדר לכם, רבותיי, אתם מוזמנים לפנות אלי חזרה ואז נראה איך אנחנו פותרים את הנושא הזה בצורה קצת יותר רחבה.
דוד אמסלם: אני מניח ומקווה שהפתרון יבוא ביניכם, לא תצטרכו אותנו.
עמר בר-לב: אולי אפשר להוסיף להחלטה שלקראת סוף השנה תערוך פה דיון.
עמר בר-לב: אני מקווה שיגיע אז ראש עיריית פתח תקווה.
דוד אמסלם: אני מבין את העניין.
דוד אמסלם: בואו תרימו לי את ההנחתה.
דוד אמסלם: אם פתרתם את העניין, אין טעם לקבוע דיון.
דוד אמסלם: אם לא, אתם מוזמנים אלי בעוד חצי שנה.
דוד אמסלם: תבואו אלי לקראת סוף השנה, תחילת שנה הבאה.
דוד אמסלם: אם תראו שמישהו עושה לכם בעיות, נבוא לכאן חזרה ונהיה יותר אגרסיביים בעניין.
דוד אמסלם: תודה רבה, רבותיי, אחלה יום.
דוד אמסלם: רבותיי, בוקר טוב לכולם.
דוד אמסלם: ביקשנו לקיים פה דיון בוועדת הפנים בכל הנושא של עמותת אלעד והבנייה שם.
דוד אמסלם: אנחנו הגדרנו את זה כפעילות פוליטית של נציגי המדינה במוסדות התכנון.
דוד אמסלם: יכול להיות שזאת לא בדיוק ההגדרה הנכונה, אבל פחות חשובה ההגדרה.
דוד אמסלם: אני רוצה להיכנס לנושא עצמו.
דוד אמסלם: הייתי מציע שהחברים בעמותה יציגו את הבעיה, אחרי זה נעבור ונשמע את חברי מינהל התכנון.
<דודל'ה בארי: לפני תחילת הדיון הייתי רוצה להגיד כמה מילים לגבי גבולות הדיון.
<דודל'ה בארי: ראשית, מכיוון שבוועדת הערר הארצית מדובר על תכנית בנייה בחניון גבעתי, ומכיוון שהיא ועדה מעין שיפוטית, אז זאת לא סמכותי ולא סמכות הוועדה הנכבדת הזאת לדון בדברים שהם מעין שיפוטיים.
<דודל'ה בארי: אני מציע לא לדון בגופה של ההחלטה, זה לא בסמכותנו.
<דודל'ה בארי: אני לא חושב שכדאי לדון בזה.
<דודל'ה בארי: דבר שני, מה שהיינו רוצים לדון זה בפרוצדורה שנעשתה פה מהפן הציבורי, אמון הציבורי.
<דודל'ה בארי: אני מבקש, כיוון שמדובר בעובד מסוים, לא להיגרר להתקפה אישית.
<דודל'ה בארי: לא על זה מדובר.
<דודל'ה בארי: אנחנו מדברים רק על ההיבט הציבורי של הפרוצדורה שנעשתה שם.
<דודל'ה בארי: דווקא בגלל שהוועדה הזאת היא ועדה מעין שיפוטית, היא צריכה לאמץ לעצמה את כל הכללים שנוהגים בבית המשפט.
<תומר רוזנר: איזו ועדה?
<דודל'ה בארי: ועדת הערר של המועצה הארצית על התכנית של חניון גבעתי.
<דודל'ה בארי: מה שקרה זה שהיו שני דיונים בוועדת ערר.
<דודל'ה בארי: הם נדחו מסיבות כלשהן.
<דודל'ה בארי: לילה לפני שהוועדה התכנסה השתנה פתאום ההרכב.
<דודל'ה בארי: עוד פעם, מבחינת הנראות הציבורית זה היה באופן מאוד תמוה ויוצא דופן.
<דודל'ה בארי: מה שנאמר לנו זה שהשינוי נעשה לפני.
<דודל'ה בארי: כל הגופים התכנוניים, הן העירוני, הן המחוזי, הן רשות הגנים ורשות העתיקות, אנחנו וכל הצדדים, קיבלו את השינוי רק בלילה האחרון.
<דודל'ה בארי: זה היה תמוה, יוצא דופן.
דוד אמסלם: אני רוצה להבין, התכנית עברה את הוועדה המקומית המחוזית והגיעה - - -?
<דודל'ה בארי: נכון, עברה ועדה מקומית, מחוזית, התנגדות מחוזית והגיעה לוועדת ערר ארצית.
דוד אמסלם: והיא אושרה.
<דודל'ה בארי: כן, היא הגיעה לוועדה ארצית.
<דודל'ה בארי: מה שקרה בוועדה הארצית, כמו שאמרתי, זה שבלילה האחרון התחלף מועמד.
<דודל'ה בארי: לא היה סיפק לבדוק, להגיש התנגדויות.
<דודל'ה בארי: למחרת בבוקר הגשנו התנגדות כיוון שהוא היה מרצה בבצלאל.
<דודל'ה בארי: חלק מהעותרים היו מרצים שלו בבצלאל, לכן ביקשנו לפסול.
<דודל'ה בארי: מה שקרה זה שהיה דיון לגבי הפסילה שלו, לגבי זה שהוא היה מרצה בבצלאל.
<דודל'ה בארי: זה נדחה.
<דודל'ה בארי: זה נדחה בגלל שהוא טען שזה היה לפני 3 שנים, שהוא לא מתכוון לעבוד בבצלאל.
<דודל'ה בארי: נשאל על ידי יושבת-ראש הוועדה אם יש לו עוד ניגודי אינטרסים.
<דודל'ה בארי: נאמר שלא.
<דודל'ה בארי: לאחר מכן התגלה בתחקיר עיתונאי שהוא חתם על עצומות שקוראות לאדמה של עיר דוד כפר סילוואן.
<דודל'ה בארי: הוא טען שזאת אדמה פלסטינית, שאת כל מי שמתכנן על האדמה הזאת צריך להחרים.
<דודל'ה בארי: על זה הוא היה חתום.
<דודל'ה בארי: הוא לא העלה את זה בשום פורום, הוא לא דיבר על זה, הוא לא ראה בזה שום דבר שהוא פגום.
<דודל'ה בארי: אנחנו חושבים שיש פה פגם משני היבטים.
<דודל'ה בארי: לא יכול להיות שאדם שקורא להחרים מתכנן שמתכנן על אדמות של עיר דוד ידון בזכויות בנייה על האדמות של עיר דוד.
<דודל'ה בארי: זאת נגיעה ישירה.
<דודל'ה בארי: בוודאי שהוא לא היה צריך לעלות.
<דודל'ה בארי: אני לא מעלה על דעתי שופט, והייתי נוכח בהרבה משפטים - - שופטים שהיו בסיור בעיר דוד העלו בפתיחת המשפט: היינו בסיור בעיר דוד.
<דודל'ה בארי: חלקם פסלו את עצמם.
<דודל'ה בארי: חלקם אמרו: אלו העובדות, הצדדים יחליטו אם אתם רוצים לפסול אותנו או לא.
<דודל'ה בארי: אני לא מעלה בדעתי אם זה היה הפוך.
<דודל'ה בארי: אם מישהו היה חתום על עצומות שצריך לגרש את הבדואים מהנגב, הוא היה דן בזכויות בנייה שלהם?
<דודל'ה בארי: אני לא מעלה על דעתי שהוא לא היה מעלה את זה או לא היה פוסל את עצמו.
<דודל'ה בארי: זה נראה לי ניגוד אינטרסים, לפחות מצד אמון הציבור והנראות והרגישות הציבורית.
<דודל'ה בארי: זה דבר שחייב לעלות.
<דודל'ה בארי: אני לא יודע אם ידעו את זה לפני או לא ידעו את זה לפני, אבל נראה לי שזה דבר שבוודאי צריך לעלות וזאת עילה לפסול את עצמו מלדון בתכניות כאלו שנוגעות למקום שהוא הכריז עליו שזאת אדמה פלסטינית ושצריך להחרים את המתכננים שהוא דן בתכניות שלהם.
<דודל'ה בארי: האם ראוי שנציגי המדינה יהיו אנשים, בניגוד לחוק ירושלים, שמכריזים על זה כאדמה שכל מי שמתכנן עליה צריך להחרים אותו?
<דודל'ה בארי: בכלל, כשהממשלה נלחמת בחרם הבינלאומי, האם ראוי שנציג המדינה יהיה זה שקורא לחרם על תכנון בתוך ירושלים?
<דודל'ה בארי: משני ההיבטים האלה נראה לי שהיה ראוי שיפסול את עצמו, או שיודיע.
<דודל'ה בארי: זה יעלה בכל אופן לדיון ציבורי.
בצלאל סמוטריץ': ההרכב של ועדת הערר – אני לא יודע מי יודע פה לענות – הוא הרכב סטטוטורי קבוע?
בצלאל סמוטריץ': מה פירוש שמשנים פתאום חברים?
<קריאה: יש מספר הרכבים לוועדה.
<תומר רוזנר: ברשותך, אדוני היושב-ראש, רק כדי להתוות את גבולות הדיון.
<תומר רוזנר: מר בארי העלה כאן 3 שאלות שאפשר לדון בהן ברמה האישית ואפשר לדון בהן ברמה העקרונית.
<תומר רוזנר: הוועדה הזאת לא יכולה לטפל בדיון ברמה האישית, במקרה הספציפי של אותו אדם, שאני לא יודע מי זה, שבו מדובר.
<תומר רוזנר: יש פה שאלות עקרוניות שאחת מהן העלה חבר הכנסת סמוטריץ'.
<תומר רוזנר: אחת מהן היא שאלת ההרכב, איך נקבע ההרכב, האם יש מצבים של שינוי הרכבים בוועדות ערר.
<תומר רוזנר: זה נושא אחד.
<תומר רוזנר: נושא שני, האם יש מנגנון לטיפול בשאלה של ניגוד עניינים כאשר מועלית טענה שחבר ועדת ערר נגוע בניגוד עניינים אישי או מוסדי, איך הדבר הזה מטופל, מי מכריע בעניין הזה וכו'.
<תומר רוזנר: השאלה השלישית היא שאלה יותר רחבה, היא קשורה פחות למקרה הספציפי שאותו מעלה מר בארי, והוא הנושא של אדם שיש לו דעה מסוימת מאוד מאוד מובהקת, כיצד הוא יכול להיות מעורב בתהליך שנוגע למקום שיש לו לגביו דעה.
בצלאל סמוטריץ': זו לא דעה.
<תומר רוזנר: דעה שהוא מקדם בפומבי.
<אהרון הינמן: הוא לא רק קרא להחרים אדריכלים שבונים בעיר דוד, הוא גם כינה את הבנייה בעיר דוד, בליפתא וב-E1 דברים שמנוגדים לחוק הבין לאומי, מהווים הפרה של אמנת ז'נבה, נוגדים את כללי האתיקה של המקצוע ועולים לכדי פשע מלחמה.
<אהרון הינמן: הוא חתום על עצומה.
<אהרון הינמן: יש את המכתב שבו הוא כותב את הדברים.
<תומר רוזנר: כמו שאמר מר בארי, ובצדק, זה יכול היה להיות גם בכיוון ההפוך: אדם שאומר שצריך לגרש את הבדואים או משהו כזה, אבל אחר כך הוא פתאום מתמנה לרשות לטיפול בענייני הבדואים בנגב.
<תומר רוזנר: השאלה היא שאלה עקרונית: איך דבר כזה אפשרי ואיך זה מטופל.
<אברם משה סגל: כפי שדוד אמר וגם היועץ המשפטי של הוועדה אמר, אנחנו לא עוסקים בתכנית, אנחנו עוסקים במצב חמור ביותר של חבר ועדת משנה לעררים שחטא בניגוד עניינים חמור.
<אברם משה סגל: אנחנו לא רואים דברים כאלה.
<אברם משה סגל: החטא הוא לא רק בעניין ניגוד העניינים, החטא הוא גם בעניין חובת הגילוי שהוא הפר אותה הפרה בוטה.
<אברם משה סגל: כאשר הוא נשאל בוועדה עצמה אם יש לו עוד נושאים שהוא חושב שעלולים להעלות ניגוד עניינים, הוא השיב בשלילה.
<אברם משה סגל: בן אדם שחותם על עצומות, כפי שאמר מר בארי, להחרים אדריכלים שמתכננים באזור עיר דוד, אבל יותר מזה, אדם שחותם על מכתבים ועצומות שמגדירים את הבנייה בעיר דוד כפשע מלחמה ולא מגלה את זה לחברי ועדת המשנה לעררים, זה דבר שהוא בלתי נסבל, הוא בלתי מתקבל על הדעת.
<אברם משה סגל: אני לא מדבר על הפאזה שהאדון, חבר הוועדה, מייצג את ממשלת ישראל, הוא צריך לפעול לפי חוק יסוד ירושלים, הוא חייב לפעול על פי המדיניות המוצהרת של המדינה כנגד מדיניות החרם.
<אברם משה סגל: הוא פועל בדיוק הפוך.
<אברם משה סגל: פעם ראשונה הוא לא מגלה את זה לוועדה, שזה דבר חמור.
<אברם משה סגל: צריך לגלות את זה, להגיד: תראו, אלו דעותיי, זה האינטרס שיש לי, אני חושב שמי שבונה הוא פושע מלחמה, אני חושב שאת מי שמתכנן צריך להחרים, תחליטו אם יש לי ניגוד עניינים או לא, תחליטו אם יש לי דעה קדומה או לא.
<אברם משה סגל: הוא לא מעלה את זה.
<אברם משה סגל: זו פעם ראשונה.
<אברם משה סגל: אנחנו פנינו, אחרי שגילינו את זה בעקבות החשיפה העיתונאית, לכל הגורמים.
<אברם משה סגל: פנינו למשרד המשפטים, פנינו ליושב-ראש מועצת התכנון העליונה, פנינו ליושב-ראש הוועדה.
<תומר רוזנר: למה למועצת תכנון עליונה, זה לא בשטחים?
<אברם משה סגל: סליחה, פנינו למועצה הארצית במכתבים, פנינו ליועץ המשפטי לממשלה במכתבים, התרענו, העלינו את הסוגיה.
דוד אמסלם: מה התשובות שקיבלתם?
<אברם משה סגל: לא קיבלנו תשובות, אפילו לא תשובה ברמה של "קיבלנו את מכתבכם, נתייחס אליו בהמשך".
<תומר רוזנר: ממתי האירוע הזה?
<אברם משה סגל: המכתב הראשון יצא לפני חודש ושבוע.
דוד אמסלם: יכול להיות שבגלל בעיות הדואר הם לא קיבלו את זה?
<אברם משה סגל: אני לא אחראי על חלוקת הדואר.
בצלאל סמוטריץ': לפי החוק יש 45 יום.
דוד אמסלם: אני לא חושב שזה 45 יום, זה פחות.
<קריאה: 45.
<אברם משה סגל: יש מי שממנה את חברי הוועדה.
<אברם משה סגל: אני לא מדבר על העובדה שבלילה האחרון הוחלף נציג מינהל התכנון.
<אברם משה סגל: אחד משניים: אם מי שממנה ידע על מה שאותו חבר ועדת משנה לעררים חתם ועשה ובכל זאת מינה אותו, גם פה יש בעיה.
<אברם משה סגל: גם עם זה צריך להתמודד.
<אברם משה סגל: אם הוא לא ידע והדבר נודע לו לאחר מכן, הרי שהוא היה צריך מיד להודיע לאותו חבר ועדה: אדוני, אתה לא יכול לשבת בוועדת משנה לעררים בתיק הזה, ואתה גם לא תוכל לשבת בוועדת משנה לעררים בתיקים כאלה, מפני שיש לך דעה מוקדמת, אינהרנטית, מוצהרת, אתה חתום על עצומות.
<אברם משה סגל: הדברים האלה גם כן לא נעשו.
<אברם משה סגל: זה דבר מאוד מאוד תמוה.
<אברם משה סגל: ועדת המשנה לעררים היא ועדה מעין שיפוטית.
<אברם משה סגל: מי שמכיר את כללי האתיקה של שופטים יודע ששופט שיש לו עניין אישי באיזה שהוא תיק, לא יכול לשבת בה.
<אברם משה סגל: מי שמכיר את הפסיקה, והפסיקה רוויה בדברים האלה של כללי הצדק הטבעי, יודע שאסור לעובד הציבור להימצא במצב בו קיימת אפשרות ממשית של משוא פנים או דעה מוקדמת.
<אברם משה סגל: פה אנחנו לא מדברים על אפשרות, פה אנחנו יודעים שהאיש אמר, כתב, הצהיר מעל כל מקום אפשרי: אני חושב שמי שבונה הוא פושע מלחמה בעיר דוד, ואני חושב שאת מי שמתכנן צריך להחרים.
<אברם משה סגל: אנחנו מנהלים דיון, אבל אני חושב שבשנייה שזה התגלה, בוודאי הממונים עליו, בוודאי מי שמינה אותו, ברגע שהוא עצמו לא היה לו אינטגריטי להגיד לוועדה כשהוא יושב בא: אני בתכניות כאלו לא יכון לדון, או לפחות תדעו שעמדתי היא שמי שבונה שם הוא פושע מלחמה, מיד היה צריך לפסול את החברות שלו, לפסול את ההחלטה, לקיים דיון מחודש, או להעביר את ההחלטה כפי שהחברים האחרים בוועדת המשנה לעררים עשו.
<אברם משה סגל: זה לא נעשה.
<אברם משה סגל: העובדה שאנחנו לא מקבלים תשובות היא עובדה תמוהה מאוד.
<תומר רוזנר: בואו נשמע, אולי יש תשובות.
<אברם משה סגל: בואו נשמע.
<אברם משה סגל: אנחנו לא דנים בגוף התכנית.
<תומר רוזנר: אנחנו גם לא נדון במקרה הספציפי של אותו איש.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים כרגע על העקרונות, כפי שהגדיר היועץ המשפטי שלנו וגם מר בארי.
<דני חורין: כפי שדובר, אני אתמקד בעניין העקרוני.
דוד אמסלם: קיבלתם את המכתב שלהם?
<דני חורין: המכתב ליועץ המשפטי לממשלה נשלח ב-9 ביולי, לא לפני למעלה מחודש.
<דני חורין: הוא הגיע אלינו לפני מספר ימים.
<דני חורין: אנחנו נשלח לגביו תשובה בזמן המאוד קרוב.
<דני חורין: בעניין העקרוני יש פסיקה רבה, כפי שצוין, של בית משפט בעניין ניגודי עניינים במוסדות תכנון, במיוחד בחלקים המעין שיפוטיים של הדיונים במוסדות התכנון.
<דני חורין: יש דברים שהם ברורים.
<דני חורין: מי שמביע עמדה ברורה ביחס לתכנית ספציפית או ביחס להחלטה שצריך לקבל בעניינה דיון בהתנגדויות או דיון בוועדת משנה לעררים, ודאי שלא יכול להשתתף בדיון, הוא אמור להיפסל מהשתתפות בדיון.
<דני חורין: מי שיש לו או לקרובו עניין אישי בתכנית, גם הוא ודאי שלא יכול לדון בתכנית.
<דני חורין: אלה המקרים המובהקים.
<דני חורין: ברוב רובם של המקרים מה שצריך לעשות זה לבחון את הנסיבות.
דוד אמסלם: ומי שמביע עמדה פוליטית בעניין הזה?
דוד אמסלם: יש פה ציטוט שאולי הוא לא נכון.
דוד אמסלם: מה אם הוא נכון?
<דני חורין: חלק מהדברים שנאמרו לגבי הציטוט – זה מה שעולה מהבדיקה הראשונה שעשינו עד עכשיו - הם לא נכונים.
דוד אמסלם: בוא נניח שהם נכונים.
דוד אמסלם: אם הם לא נכונים, אז לא קרה האירוע.
דוד אמסלם: אני לא אעשה עוד דיון אחרי זה אם הם נכונים או לא.
דוד אמסלם: אני רוצה לעבור לשאלות העקרוניות.
דוד אמסלם: נניח שיש איזה מישהו שיש לו בעיה עם כל הנושא של הבדואים, הוא רוצה לסלק את כל הבדואים מהדרום ושמו אותו בוועדה שדנה לגבי איזה בדואי בדרום.
דוד אמסלם: נראה לך סביר שהוא צריך לשבת בוועדה?
<דני חורין: אני אקח את זה לכיוון של מוסדות תכנון.
<דני חורין: אם חבר ועדה הביע אמירה עקרונית לפני 7 שנים או 8 שנים שצריך לבנות במזרח ירושלים, שנכון לעודד את הבנייה במזרח ירושלים, חבר ועדה כזה לא יהיה פסול כעבור 8 שנים לדון בכל תכנית שהיא במזרח ירושלים.
<דני חורין: כשתעלה טענה שהוא אמר אמירה, יהיה צריך לבדוק האם האמירה הזאת הייתה כללית או פרטנית, האם היא התייחסה לתכנית או לא לתכנית, האם הייתה בה בעיה של עמדה.
דוד אמסלם: פה מדובר על עיר דוד, אני מבין.
דוד אמסלם: ההתבטאות של הבן אדם היא על עיר דוד או על ירושלים?
<קריאה: אפשר להקריא את הדברים שהוא כתב.
<דני חורין: אנחנו שוב גולשים לדיון הפרטני.
דוד אמסלם: אנחנו לא עוסקים בדברים תיאורטיים.
דוד אמסלם: יש פה איזה שהוא אירוע.
דוד אמסלם: אם הוא לא קרה, אני סוגר את הדיון והולך.
דוד אמסלם: השאלה היא גם איזה סוג של התבטאות.
<דני חורין: נכון.
דוד אמסלם: יש הבדל בין מצב שמישהו אומר: שמע, יש רבע מדינה שאני חושב שצריך להוריד קומה, לבין מישהו שמדבר באופן ספציפי על עיר דוד.
דוד אמסלם: עיר דוד, דרך אגב, זה מתחם מאוד קטן, זו לא איזו שכונה ענקית.
דוד אמסלם: כשאתה מדבר על עיר דוד, דיברת על התכנית.
<דני חורין: אני אגיד בשני משפטים מה העלתה הבדיקה שעשינו בינתיים בהקשר הזה.
<דני חורין: הבדיקה שעשינו העלתה שאותו מכתב או עצומה שעליה דובר משנת 2011, מר טוראל הבהיר שהוא לא היה חתום עליה.
<דני חורין: יותר מזה, חלק מרשימת האנשים שחתומים עליה זה אנשים שבאותה עת כבר לא היו בחיים.
<דני חורין: מר טוראל הבין שהוא כן חתם על איזו שהיא עצומה בשנת 2007 שהייתה הרבה יותר כללית, היא לא דיברה ספציפית על עיר דוד, היא בוודאי לא דיברה ספציפית על המתחם או על התכנית.
<דני חורין: היא גם לא כללה את אותן אמירות שהיו באותו מכתב או עצומה מ-2011 שהוא הבהיר מפורשות שהוא לא חתם עליה, לא הכיר אותה ולא היה קשור אליה.
<דני חורין: זה לגבי הבדיקה שהתחלנו לעשות.
<דני חורין: אם אני חוזר לעניין העקרוני, כפי שציינת, אז בסופו של דבר צריך לראות מה האמירה, האם היא כללית, עקרונית, פרטנית, האם היא מתייחסת לתכנית, מתי היא נאמרה, באיזה נסיבות היא נאמרה, מה ההקשר של הדברים.
<דני חורין: כשעולה טענה כזאת, אם מצידו של חבר ועדה ואם מצד גורם אחר, היא נבדקת.
<דני חורין: היא נבדקת בתיאום היועץ המשפטי של הוועדה במקרה שבראש הוועדה יושב נציג שר המשפטים, כאשר אז מתקבלת ההחלטה לפי הנסיבות הפרטניות של המקרה.
<דני חורין: אם בסופו של דבר צד מסוים חושב שנפלה טעות בהחלטה הזאת ונקבע על מישהו שהוא בניגוד עניינים שלא הייתה מניעה שישב, הוא גם יכול להגיש עתירה לבית המשפט ולתקוף את העניין הזה והדבר הזה ייבחן.
<דני חורין: בסופו של דבר, כשאתה מדבר על האמירה הכללית, יש את המקרים השחורים - - -
דוד אמסלם: כל דבר יכול להגיע בסופו של דבר לבית משפט, וזה בסדר.
דוד אמסלם: אני הבאתי את זה בהיבט הציבורי.
דוד אמסלם: אותי מעניין האם במדינת ישראל - בדגש על ירושלים - יש מישהו שהוא פקיד בכיר שבגלל עמדותיו הפוליטיות הספציפיות מונע בנייה במקומות בירושלים?
<דני חורין: התכנית הזאת, להבנתי, אושרה על ידי ועדת משנה לעררים, היא אושרה בתמיכתו של אותו חבר.
דוד אמסלם: אם היא אושרה, איפה הבעיה?
בצלאל סמוטריץ': אפשר לקבל תשובה לשאלה מה הרכב הוועדה, מי קובע את החברים, איך השתנה הדיון לילה קודם.
דוד אמסלם: אני כרגע בקטע המשפטי יותר.
דוד אמסלם: אחרי זה נעביר את זה למינהל התכנון על מנת לקבל פרטים.
<דני חורין: אם אנחנו מדברים על ההיבט של ניגוד העניינים, אז, כמו שאמרתי, מה שצריך לבדוק ונבדק - - -
דוד אמסלם: אני רוצה לקבל את חוות דעתך המשפטית, היא לא מחייבת.
דוד אמסלם: אם המצב שתואר פה היה נכון, נראה לך שהנושא הזה היה מצוי בניגוד עניינים?
<דני חורין: התיאור שתואר הוא לא נכון.
דוד אמסלם: נניח.
<דני חורין: אני לא מדבר היפותטית.
<דני חורין: בסופו של דבר, כפי שאמרתי, לא כל עמדה פוליטית, גם אם היא כללית, מייצרת מניעה, לא משנה מה הדעה הפוליטית.
דוד אמסלם: מה לדעתך כן?
<דני חורין: אם יש עמדה ברורה שאתה יכול להבין ממנה שאותו אדם יהיה במשוא פנים לגבי הדיון, או אם יש אמירה שמתייחסת לתכנית או לבנייה מפורשת בהקשר מסוים.
דוד אמסלם: תראה, אם הציטוט לא נכון - - -
<דני חורין: הוא לא נכון.
דוד אמסלם: אמרת: תראו, יכול להיות שזייפו את החתימה של הבחור.
דוד אמסלם: אם כך, אז בסדר, אין דיון, מבחינתי אין אירוע.
דוד אמסלם: אני רוצה לחדד אותו.
דוד אמסלם: נניח שלא.
דוד אמסלם: בהנחה שהפרטים פה נכונים, האם לדעתך יש בעיה לאותו אחד, האם הוא נמצא בניגוד עניינים?
<דני חורין: אתה בוחן מה היו האמירות בפועל.
דוד אמסלם: שמעת.
דוד אמסלם: תגיד כן או לא.
<דני חורין: ומתי נאמרה האמירה.
דוד אמסלם: זה משנה אם היא נאמרה לפני 4,5 או שנה?
<דני חורין: זה משנה אם אמירה נאמרה לפני 20 שנה או שנה.
<דני חורין: ודאי שזה משנה.
<דני חורין: משנה גם אם האמירה הייתה אמירה בודדה, או שהיא נלוותה להקשרים נוספים.
דוד אמסלם: האם כמשרד המשפטים אתה חושב, בלי קשר עכשיו לפרטים - אני לא נכנס למוח של אותו פקיד - שלמראית העין הציבורית, ההיגיינה הציבורית זה נכון?
דוד אמסלם: יכול להיות שמדובר באדם שבא, עושה את עבודתו נאמנה, אין בעיה איתו.
דוד אמסלם: האם אתה חושב שמבחינת ההיבט הציבורי, הציבור הרחב שנחשף לדברים האלה זה ראוי שפקיד כזה שמביע עמדה פוליטית בצורה מאוד חריפה, גם אם זה היה לפני 15 שנה, יהיה מן שופט באיזו שהיא סיטואציה רגישה כזאת, במקום כל כך רגיש?
<דני חורין: תלוי מה האמירה שנאמרה.
<דני חורין: לא כל אדם שמביע עמדה פעם אחת שהוא תומך בבנייה במזרח ירושלים או שהוא מתנגד לבנייה במזרח בירושלים יהיה פסול מהשתתפות בכל דיון מעין שיפוטי בהקשר הזה.
<דני חורין: בסופו של דבר צריך לבדוק מה האמירה, לא להתייחס לזה באופן כללי.
בצלאל סמוטריץ': אני לא הבנתי את התשובה.
בצלאל סמוטריץ': אם בן אדם אומר: אני נגד בנייה של יהודים בעיר דוד, הוא יכול אחרי זה לבחון תכנית של בנייה של יהודים בעיר דוד?
<דני חורין: זאת לא האמירה שנאמרה.
בצלאל סמוטריץ': נאמר שהוא לא חתם.
בצלאל סמוטריץ': זו האמירה שנאמרה.
בצלאל סמוטריץ': יכול להיות שהוא לא חתם עליה.
<דני חורין: זו לא האמירה שנאמרה על ידו.