GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אבי בן צור: נעשה מסמך סביבתי, יש עניינים משפטיים?
<אבי בן צור: ייבדקו, אני לא יודע לומר לך את זה, אולי חן אחר כך מלשכת התכנון יגיד.
דוד אמסלם: יש לכם נציג בוועדה המחוזית?
<אבי בן צור: כן.
דוד אמסלם: מי הנציג?
דוד אמסלם: אתה הנציג?
דוד אמסלם: ומה אמרת בוועדה?
דוד אמסלם: מה ביקשת בוועדה?
<אבי בן צור: אז עכשיו אני אומר.
<אבי בן צור: לגופו של עניין - - -
דוד אמסלם: לא, לגבי השאלה הקודמת.
דוד אמסלם: אתה אמרת ש - - -
<אבי בן צור: מבחינת המשרד להגנת הסביבה זה היה בסדר שיהיה פה מסמך סביבתי ולא תסקיר ועכשיו אני מסביר.
דוד אמסלם: על מה אתה מבקש תסקיר?
<אבי בן צור: יש תכניות מתאר ארציות וחוק התכנון והבנייה קובע מה הם עושים שצריך תסקיר השפעה על הסביבה.
דוד אמסלם: ועל אירוע מהסוג הזה הוא לא דורש?
<אבי בן צור: לא.
<יוסף חביליו: הוא דורש.
<רבקה שרגא: בלב אוכלוסייה לא צריך?
<יוסף חביליו: הוועדה המחוזית - - -
דוד אמסלם: יוסי, אל תפריע לי.
דוד אמסלם: החוק דורש את זה או לא?
<אבי בן צור: בנושא הזה אני לא יודע לומר לך, היועצת המשפטית של הוועדה המחוזית חשבה שלא.
דוד אמסלם: אז אני אסביר לך.
<אבי בן צור: יכול להיות שהיא טועה, יוסי חביליו - - -
דוד אמסלם: לא, אני בא אליך, אתה מעניין אותי עכשיו.
דוד אמסלם: אתה לא מהאו"ם ואתה לא איזה פקיד זוטר בוועדה בנושא הזה, אתה הפיבוט בנושא איכות סביבה.
דוד אמסלם: שתבין.
דוד אמסלם: מי אתה רוצה שידבר שם על איכות סביבה?
דוד אמסלם: משרד התחבורה?
דוד אמסלם: לפי תכנית המתאר דרוש שם תסקיר סביבתי, רק מה?
דוד אמסלם: זה נותן הקלה מסוימת אם אתה מחליט, אתה מחליט שאתה רוצה לפטור אותם מהתסקיר.
דוד אמסלם: אז בוא תספר לנו למה החלטת שאתה פוטר אותם.
<לירון אדלר: לא, אפשר לא לפטור מתסקיר, אלא המשרד להגנת הסביבה יכול להגיד שבמקום תסקיר אפשר להגיש מסמך סביבתי.
<לירון אדלר: השאלה אם זו באמת הייתה עמדתו של המשרד להגנת הסביבה.
<אבי בן צור: המשרד להגנת הסביבה, וזה לא רק אני - - -
דוד אמסלם: אתה בוועדה?
<אבי בן צור: אני בוועדה - - -
דוד אמסלם: אז אתה הנציג - - -
<רבקה שרגא: אבל רק אתה.
<אבי בן צור: יש עוד כמה אנשים שחברים בוועדה וקבלת ה - - -
דוד אמסלם: לא הבנת.
דוד אמסלם: אני אסביר לך, אבי.
דוד אמסלם: תקשיב טוב, אני אלמד אותך משהו.
דוד אמסלם: כשאתה יושב בוועדה ומדברים על איכות הסביבה תרים את הראש למעלה תראה אין אף אחד, זה אתה.
דוד אמסלם: אתה השר שם, אתה המנכ"ל, אתה הכול.
דוד אמסלם: אתה המשרד לאיכות הסביבה, אין מישהו אחר.
דוד אמסלם: אם אתה רוצה שיחליפו אותך תבקש בתוך המשרד שיחליפו אותך.
דוד אמסלם: אבל כל עוד אתה יושב בוועדה המחוזית כל מה שקשור לאיכות הסביבה זה אתה.
דוד אמסלם: לכן אני אומר לך, הסמכות הייתה בידך, אתה היית צריך להחליט ולדעתי, בלי קשר כרגע אם האתר צריך להיות שם, אירוע ברמה הזאת, בשביל זה נולדו התסקירים, בשביל זה המציאו את התסקירים, בשביל אירוע ב - - - אתה יודע מה עושה מגרסה אחת?
דוד אמסלם: אחת?
דוד אמסלם: דחילק.
דוד אמסלם: טוב, תודה, אבי.
<אבי בן צור: אתה לא רוצה לשמוע?
<אבי בן צור: רק רצית להגיד את הדברים שלך?
דוד אמסלם: שנייה, דקה.
<אבי בן צור: אם אתה רק רצית להגיד - - -
דוד אמסלם: אני מנהל כאן את הדיון, אני מבקש את האינפורמציה שחשובה לי.
דוד אמסלם: זה לא שבת תרבות פה שכולם מדברים.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה, לפעמים מעניין אותי - - - רק הדבר הזה עניין אותי אצלכם, לא שתפתח לי את הדיון.
דוד אמסלם: עניין אותי לדעת האם אתה ביקשת תסקיר או לא תסקיר ורציתי לדעת אם אתה מבין שזו הסמכות שלך, כן או לא.
דוד אמסלם: לגבי הצורך, אני מבין לבד, אני לא צריך את ההרצאה.
דוד אמסלם: משרד הפנים.
דוד אמסלם: חן פרנקל.
דוד אמסלם: מה התפקיד שלך במשרד הפנים?
<חן פרנקל: אני סגן מתכננת המחוז.
דוד אמסלם: יופי.
דוד אמסלם: אתה מכיר את התכנית?
<חן פרנקל: אני מכיר את התכנית טוב, אני טיפלתי בה מהרגע שהיא נקלטה לתנאי סף אצלנו במחוז וגם לפני כן ליוויתי את מסמך החלופות שנעשה ברמה הכלל מחוזית לאיתור של אתרים להטמנת עודפי עפר.
<חן פרנקל: אנחנו דיברנו פה הרבה ונשמעו הרבה טענות על הסביבה, בואו נגיד כמה נקודות שצריך להבהיר.
<חן פרנקל: קודם כל, הבעיה של עודפי עפר זו בעיה סביבתית אקוטית ברמת המחוז, כל מי שקצת יוצא מחוץ לזה רואה את הבעיה הקשה של השפיכה בשטחים הפתוחים, זו בעיה שאנחנו חייבים להתמודד איתה.
<חן פרנקל: אנחנו עשינו במשך שנים תהליך שהתקדם בצורה מאוד מתודית ומובנית, איתרנו - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, אתם מנהלים אולי איזה שהוא משהו אסטרטגי בעירייה או בכלל בכל הנושא של תכנית כל תחום השיפוט של ירושלים על איזוני קרקע?
דוד אמסלם: לא פר פרויקט, אלא אני מדבר פר קומפלט העיר.
<חן פרנקל: כן.
<חן פרנקל: יש לנו סדרה של אתרים לבחור בחלופות למילוי של עודפי עפר.
<חן פרנקל: האתרים האלה, חלק מהם - - -
דוד אמסלם: אתה לא איתי, שאלתי על איזוני קרקע, יש לכם תכנית לאיזוני קרקע בעיר?
<חן פרנקל: מה הכוונה באיזוני קרקע?
דוד אמסלם: יש מישהו שחופר ומוציא ויש מישהו שצריך במקום אחר.
<חן פרנקל: זה בדיוק מה שהתכנית הזאת אמורה לעשות.
<עמירם רותם: זה טיפול שלנו.
<עמירם רותם: אצלנו עושים את זה.
<עמירם רותם: אנחנו יודעים אתר דורש ואנחנו יודעים בדיוק את - - -
דוד אמסלם: לא, בסדר, רציתי לדעת.
<חן פרנקל: התכנית הזאת אמורה להיות בדיוק למטרה הזאת, בשביל לעשות את המהלך של איזוני הקרקע.
<חן פרנקל: בקיצור, אנחנו חייבים איכשהו לטפל במפגע הזה.
<חן פרנקל: בדקנו את החלופות, הטענות שלא נבחנו חלופות וכאילו זרקנו איזה נקודה על המפה והחלטנו דווקא בנקודה הכי בעייתית לקדם את התכנית הזאת היא לא טענה נכונה.
<חן פרנקל: זו חלופה שנבחנה ואחרי שהיא נבחנה היא גם נבחנה בסקר היתכנות שעשתה העירייה, אחר כך היא נבחנה במסגרת התכנית.
<חן פרנקל: עכשיו צריך לקחת בחשבון שאנחנו מדברים על שטח שהוא שטח מופר, שטח מופר שקטוע מכל הרקמה הסביבתית שלו בתשתיות גדולות, גם מהצד המזרחי של הטבע, מהמורדות המזרחיים של ירושלים וגם מהבתים של התושבים.
<חן פרנקל: זה לא בגינה האחורית, עם כל הכבוד.
<חן פרנקל: אנחנו עשינו בדיקה סביבתית, הסיבה שאנחנו, בתור ועדה מחוזית, העדפנו חוות דעת סביבתית ולא תסקיר היא שחוות דעת סביבתית היא כלי יותר נוח לתכניות מהסוג הזה.
<חן פרנקל: כי זה כלי יותר גמיש.
<חן פרנקל: בתסקיר יש לך - - -
דוד אמסלם: בתסקיר יותר קשה, יש בעיה לאכוף אותו.
<חן פרנקל: לא.
<חן פרנקל: להיפך, בתסקיר יש לוחות זמנים מאוד נוקשים ובחוות דעת אני יכול לבקש מהיזם, לשלוח אותו לעשות עוד השלמות ועוד וזה כלי שיותר נוח לעבוד ברמה הזאת.
<חן פרנקל: רק עוד נקודה אחת קטנה.
<חן פרנקל: אנחנו, עם כל הכבוד, עשינו את המהלך הזה של להטמין עפר בוואדיות, אנחנו עשינו אותו בכל המחוז.
<חן פרנקל: בעיר בית שמש, יש שם תנופת בינוי עצומה, זה הפתרון לעודפי עפר.
<חן פרנקל: אני מבקש שתיקחו בחשבון, זה צורך שצריך לתת לו מענה.
<חן פרנקל: כל משאית שצריך להוציא מעבר לתחומי ירושלים, להתחיל להסיע אותה לאפעה או אני לא יודע לאיזה אתרים בנגב, זה זיהום אוויר לתושבים - - -
דוד אמסלם: לא, לא ביקשנו אפעה.
<קריאה: למישור אדומים, זה בדיוק עוד 5 דקות.
<אריה לוי: ואז מה יותר חשוב, הבריאות או הקילומטראז'?
<חן פרנקל: הקילומטראז' קשור לבריאות.
<אריה לוי: מה יותר חשוב?
<חן פרנקל: חברים, משאיות מזהמות את האוויר יותר מאבק, במיוחד אחרי שהדבר נבדק סביבתית.
<חן פרנקל: קחו בחשבון את ההשפעה של זה - - -
<אריה לוי: מישור אדומים לא כל כך רחוק.
אוסאמה סעדי: כמה דקות זה מישור אדומים?
<אריה לוי: 5 דקות.
דוד אמסלם: חבר'ה, שנייה.
דוד אמסלם: אני רוצה לשמוע.
<חן פרנקל: כמו שאמרתי, יש השפעה ישירה למיקום של עודפי העפר על מחירי הדיור.
<חן פרנקל: כל קילומטר שהמשאית צריכה - - -
דוד אמסלם: אנחנו מכירים את הכול.
<אריה לוי: זה העניין, מחירים, כסף, אבל לא בריאות.
<אריה לוי: אלה הם סדרי העדיפויות, הכסף של הקבלנים מול הבריאות של התושבים?
<חן פרנקל: אתם רוצים דירות זולות?
<ליאור סיגל: בדיוק.
<ליאור סיגל: אז הדירה שלי תהפוך להיות - - -
דוד אמסלם: רבותיי, רק שנייה.
<אריה לוי: המרצע יצא מן השק.
<חן פרנקל: לפחות יש לך דירה, יש הרבה אנשים שאין להם דירות.
<אריה לוי: היא גרה בשכירות.
מיקי לוי: זה לא לעניין מה שאמרת.
<עמירם רותם: כשתושבי עיסאוויה הגישו תכנית למלא את הוואדי הזה, זה בסדר, אבל כשעיריית ירושלים הגישה זה לא בסדר, נכון?
<עמירם רותם: תושבי עיסאוויה הגישו תכנית - - -
דוד אמסלם: דקה, עמירם.
דוד אמסלם: חבר'ה, מספיק.
<קריאה: רציתי להגיב למה שהוא אמר.
דוד אמסלם: אני מבקש באמת לא להפריע.
דוד אמסלם: יש לך משהו לומר?
דוד אמסלם: עזוב את תכניות הדיור, זה במקום אחר.
אוסאמה סעדי: זה כחלון.
דוד אמסלם: יש לך משהו להוסיף לגבי האתר?
<חן פרנקל: אנחנו בדקנו תכנית סביבתית וסטטוטורית ומשפטית, חשבנו שהיא תכנית טובה וראויה ואנחנו תומכים בה ועובדים - - -
דוד אמסלם: מאה אחוז, תודה רבה לך.
דוד אמסלם: זאב הכהן פה, רשות הטבע והגנים?
דוד אמסלם: שייך לעניין?
דוד אמסלם: יש לך משהו לחדש, להוסיף?
<זאב הכהן: כן.
<זאב הכהן: אני חושב שאם ניקח את נחל אוג, בראש המעלה שלו שהוא נחל פגוע, התפקיד שהוא ראוי לשמש, כחלק מהפארקים שעוטפים את ירושלים, כהמשך של נחל צופים שמתחבר לעמק הארזים שבא ממערב, המשך של נחל אוג ומתחבר לגן לאומי שאנחנו מקדמים במורדות הר הצופים.
<זאב הכהן: האזור הזה עבר הפרות שנים רבות וזו הזדמנות, אם זה יתבצע נכון, לפתח פה פארק ואת ההזדמנות הזו צריך לנצל ולעשות את זה נכון.
<זאב הכהן: בימים האלה אנחנו מתמודדים לקדם את גן לאומי מורדות הר הצופים וברגעים אלה יום יום, בעזרת הפקחים של עיריית ירושלים, כי זה עדיין לא גן לאומי, אנחנו מתמודדים עם שפיכות עפר במקום שמיועד לגן הלאומי על ידי תושבי עיסאוויה מול הפנים שלהם בצורה לא מוסדרת, בצורה שמזיקה להם ומפריעה להם וזו ההזדמנות לעשות משהו מסודר.
<זאב הכהן: כל המבחן של התכנית הזאת, אם היא באמת תבוצע כמו שצריך, שבאמת בסופו של דבר יקבלו כאן פארק.
<זאב הכהן: אפשר לראות דוגמאות במעלה אדומים, למשל, שזו גם עיר שבנויה באזור הררי, שכל ראש ואדי בתוך השכונות הפך להיות פארק, פארקים שכל עיר יכולה להתכבד בהם ולקנא בפארקים האלה וזה מה שצריך להיות במקום הזה.
<אריה לוי: לא יאומן איך דווקא אתם מתעלמים לחלוטין מהנושא של - - -
דוד אמסלם: אריה.
דוד אמסלם: סופית, אריה, לא מדברים יותר.
דוד אמסלם: אני מבקש לשמוע את אפרת כהן בר.
דוד אמסלם: בבקשה, בקצרה.
<אפרת כהן: אני רוצה כמה נקודות.
<אפרת כהן: לצערי הרב אין כאן אנשים מעיסאוויה, הם לא הגיעו לדיון.
<אריה לוי: אני גם מייצג אותם.
אוסאמה סעדי: גם אני פה.
<אפרת כהן: גם אני מייצגת אותם במובן מסוים, אבל אני משערת ש - - -
<קריאה: אבל היה צריך להזמין אותם, אדוני.
<קריאה: הזמנו אותם.
<אפרת כהן: אז צריך להזכיר, אני רוצה להתחבר למה שחבר הכנסת סעדי אמר קודם.
<אפרת כהן: עיסאוויה מוקפת במיזמים מסוג זה ואחרים מכל הכיוונים וממש חנוקה, אז כאן אני באה להגיד את הקול של תושבי עיסאוויה שלא באו.
דוד אמסלם: את הכנת את תכנית ה - - -
<אפרת כהן: אני לא הכנתי את התכנית, אני עבדתי עם התושבים על התכנית של עיסאוויה, שנגנזה.
דוד אמסלם: אני זוכר אותך, הצגת לי את התכנית פעם.
<אפרת כהן: החלק שם הוא חמור מכל הכיוונים וזה קשור לגן הלאומי שהוזכר שם, שגם שם המאבק - - -
דוד אמסלם: בואי נישאר במטמנה.
<אפרת כהן: לא, אבל חשוב להזכיר, זה מכל הכיוונים, המטמנה זה עוד צעד אחד.
<אפרת כהן: מה שחשוב ולא נאמר כאן אפילו לרגע, שהמהלך שנעשה שם במטמנה זה מה שאמרה מתכננת המחוז, היום היא הממונה על המחוז במשרד הפנים, זה היפוך סדרי בראשית.
<אפרת כהן: כשהיא ראתה את התכנית הזאת בפעם הראשונה היא קצת נדהמה, זה ואדי והולכת להיות שם גבעה די גבוהה, היא הולכת לצמוח בין הגבעה של עיסאוויה לגבעה הצרפתית ולצד השני, גבעה נוספת.
<אפרת כהן: תוואי הקרקע הולך פשוט להתהפך ועליו בעוד 20 שנה אולי יהיה פארק.
<אפרת כהן: אז צריך לזכור את הדבר הזה.
<אפרת כהן: וגם צריך לזכור שהעודפים שהולכים להגיע לשם הם לא מפרויקטים של תושבי עיסאוויה או פרויקטים של אנשים מ - - -
<אפרת כהן: אבל אני רוצה להגיד את זה פה לפרוטוקול גם, שהעודפים האלה הם - - -
דוד אמסלם: רק שנייה, אפרת.
דוד אמסלם: צריך להבין, פרויקטים עירוניים נותנים שירות לכלל העיר.
דוד אמסלם: גם אם יש לך איזה מטמנה כזאת או פארק כזה, גם גן סאקר נותן תשובה לכל העיר כשהוא יושב - - - עזבי, זו לא טענה.
<אפרת כהן: נכון, אבל האזור בירושלים שמייצר את עודפי הקרקע הוא אזור אחד והעודפים מגיעים לשכונות הערביות.
דוד אמסלם: לא, מה שלא שייך לא שייך.
דוד אמסלם: בסופו של עניין - - -
<אפרת כהן: אני חושבת שזה שייך.
דוד אמסלם: לא, לא קשור.
דוד אמסלם: האמיני לי, לא קשור.
דוד אמסלם: גם כשהאתר היה בנווה יעקב אז כל העיר פינתה לנווה יעקב.
דוד אמסלם: זה לא משנה, זה לא במישור שבגלל פה ערבים אז ככה ושמה יהודים זה כך.
דוד אמסלם: זה לא עובד.
דוד אמסלם: תתייחסי לסיפור של המטמנה במיקום שלה מול התושבים, בלי הבחנה מי התושבים.
<אפרת כהן: אז אני לא רוצה להוסיף על כל - - -
דוד אמסלם: אז אין לך מה להוסיף, מאה אחוז, תודה רבה.
<אפרת כהן: לא, לא אין לי מה להוסיף, יש לי מה להוסיף, אני לא רוצה לחזור על מה שאמרו, על הנזקים הבריאותיים, שזה ברור שזה גם לגבעה הצרפתית וגם לעיסאוויה.
<אפרת כהן: הקרקעות שם, חלק מהן אלה קרקעות בבעלות פרטית של תושבי עיסאוויה ושל ראס שחאדה מהצד השני ולאריה קינג יש שם כנראה קשר לאיזה קרקע.
<אפרת כהן: האנשים האלה בתוך עיסאוויה שחנוקים ולא יכולים למצוא מקום לבנות בית ספר צריכים לנדב את הקרקעות שלהם בשביל הפתרון העל-עירוני הזה.
דוד אמסלם: זה לא לנדב.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני לא נכנס לבעלויות קרקע.
דוד אמסלם: אני אלמד אותך דבר קטן, עיריית ירושלים לא הלכה להליך הפקעה, נכון?
<אפרת כהן: הליך הפקעה, כן.
<קריאה: זה תהליך יקר מאוד.
<קריאה: 30 בתים, דודי.
<אמנון ארבל: אחרי שתאושר התכנית תיבחן האפשרות להפקיע או לעבוד עם בעלי הקרקע ותתקבל החלטה.
<עמירם רותם: ניסינו לבוא לבעלי הקרקע, פגשנו פעמיים את תושבי עיסאוויה, הם לא רצו לעבוד איתנו.
דוד אמסלם: עכשיו הבנתי.
דוד אמסלם: דנה מרגליות, החברה להגנת הטבע, בבקשה.
דוד אמסלם: יש לך 2 דקות ואחרי זה אני אתן לגדעון יגר, הוא אחד הוותיקים בשכונה ופעם היה יושב הראש שלה ואני אסכם.
<דנה מרגליות: תספיק לי דקה.
<דנה מרגליות: החברה להגנת הטבע הייתה חלק מהדיונים בוועדה המחוזית על החלופות לאתר עודפי עפר שישמש את ירושלים.
<דנה מרגליות: הבחינה הייתה מחוזית, אם אני מבינה, והאתר הזה נמצא כאתר שהוא הרע במיעוטו.
<דנה מרגליות: במקום הזה ברור שיש פגיעות שונות, סביבתית גם כן, ההסתכלות שלנו לתכנית הזאת, כיוון שהיא נבחנה בצורה מקצועית ונבחרה כחלופה המתקבלת ביותר מבין האפשרויות וכיוון שיש בעיה מאוד חמורה בירושלים, של שפוכת פיראטית של פסולת עפר, חשוב שהמקום הזה, אם האתר הזה יפעל, שיפעל בצורה הפוגעת באופן המזערי ביותר, וגם אכן שישוקם בצורה שיוכל בסופו של דבר לשרת את תושבי העיר.
<רבקה שרגא: לא יהיה את מי.
<דנה מרגליות: ברור לנו - - - אנחנו לא מכירים חלופה טובה מזו.
<רבקה שרגא: תתביישו.
דוד אמסלם: לא, גברתי, אני אוציא אותך.
דוד אמסלם: אני לא אוציא אותך בגלל שהפרעת אלא בגלל מה שאמרת לה.
דוד אמסלם: היא אשת מקצוע, כל אחד זכותו פה להביע את עמדתו ואנחנו מכבדים את העמדה.
דוד אמסלם: יכול להיות שלא מקבלים, אבל מכבדים.
<גדעון יגר: יש לי קושי גדול מאוד, כבודו, משום שהקולגות שיושבים פה מטעם העירייה, אני מכיר אותם ואני עובד איתם, אבל אני מאוד מוטרד מהדוחות שהם עשו משום שאני קראתי גם דוח של המשרד לאיכות הסביבה, שהוא איתר 11 אתרים בתוככי אזור ירושלים מבחינת השיפוט שלה ואף פעם לא היה הנחל הזה.
<גדעון יגר: אז יש 11 אתרים ואני לא יודע למה פתאום נפלו על נחל אוג.
<גדעון יגר: אני מבין למה זה קרה ואני יודע, משום שכל הדוח שנעשה על ידי העירייה מטעם העירייה הוא דוח לא נכון, לדעתי, ואני חושב שהוועדה צריכה לדרוש מחקר נוסף אובייקטיבי ולא מחקר שהעירייה מזמינה מומחה חוץ.
<גדעון יגר: במקרה הזה העירייה הזמינה את עצמה, שהיא תעשה את מה שהיא רוצה כדי שתהיה התוצאה, וזה מה שקרה שם.
<גדעון יגר: אני רוצה להודיע לחברי הכנסת בוועדה שיש התמרמרות עצומה בגבעה הצרפתית לגבי כל הנושא הזה וחשש גדול מאוד.
<גדעון יגר: יש רצון ומחשבה לעזיבה של המקום הזה, זה דבר שלא מתקבל על הדעת ואני מניח שאף אחד לא ירצה את זה.
<גדעון יגר: אם הוא צודק או לא צודק, זאת הרגשתו כרגע, הוא חושש מכל הנזקים שישנם פה.
<גדעון יגר: הנזקים הרפואיים, לגבי הגברת, יש מה שנקרא היום לישמניה, זה כנראה ידוע רק לבודדים, בפסגת זאב עושים היום מאמצים ענקיים כדי להתגבר על הלישמניה.
<גדעון יגר: זו בעיה של - - -
<יוסף חביליו: זו בעיה של עודפי עפר ששופכים אותם בצורה לא מסודרת.
<גדעון יגר: זו בעיה של סלעים ששופכים בצורה לא מסודרת.
<גדעון יגר: אני מכיר את העירייה, כולנו מכירים את העירייה, כולנו מכירים את הפיקוחים, עשו קו מתח גבוה בקרבה לבתים ועד היום לא מסלקים את זה ואנשים שם חולים מזה.
<גדעון יגר: אז את הפיקוח על הביצוע של השפיכה ואיך יגרסו ואיך פה בינתיים תהיה לישמניה ולישמניה זו מחלה מסוכנת ביותר ואין התייחסות.
<יוסף חביליו: אגב, הנימוק שלהם לזה שהם לא אוכפים - - -
דוד אמסלם: יוסי.
מיקי לוי: יוסי, אתה לא תשאיר לו זמן לסכם.
<גדעון יגר: עוד מילה.
<גדעון יגר: אני מאוד מתפלא לגבי האמירות פה של יצירת הפארק.
<גדעון יגר: הפארק בוואדי הקיים זה הפארק, רק צריך לפתח אותו.
<גדעון יגר: לשנות את הפארק?
<גדעון יגר: לקחת את נחל צופים ולמלא אותו כדי שיהיה נוח להגיע אליו ואז אנחנו נעשה עליו פארק?
<גדעון יגר: משמרים את הוואדי כמו שהוא, דווקא אתם צריכים לדרוש כך ולא לשנות טופוגרפיות פתאום בגלל איזה גחמה או איזה רצון שהוא כרגע נסתר ורוצים לעשות רע לחלק מהאוכלוסייה, והחלק שאני מייצג אותו יעזוב את המקום.
<אמנון ארבל: שני משפטים.
<אמנון ארבל: אמרת בצדק שחשוב שיהיו לך את כל הנתונים ואתה שואל את השאלות הנכונות.
<אמנון ארבל: המשרד להגנת הסביבה, אני חושב שהוא לא סיים את מה שהוא אמר, יש מסמך של המשרד שהוא התשובה לחוות הדעת שהסיכום שלו שהתכנית מאושרת על ידו.
<אמנון ארבל: זה מה שהוצג, ככה זה הוצג בוועדה המחוזית ושלא תבינו משהו אחר.
דוד אמסלם: לא, לא הבנו משהו אחר.
<אמנון ארבל: אוקיי, אז אני אומר, המשרד לאיכות הסביבה אישר את התכנית הזאת.
דוד אמסלם: הבנו שהוא שותף.
<אמנון ארבל: לא שותף, שאלת אם הוא אישר.
<אמנון ארבל: הוא אישר את חוות הדעת ואת התכנית.
דוד אמסלם: הוא יושב בוועדה ואני מניח שאם הוא היה מתנגד זה לא היה עובר בוועדה.
דוד אמסלם: אני ככה מניח.
<אמנון ארבל: בסדר גמור.
דוד אמסלם: גברתי, דקה וחצי דקה.
<שלומית שהינו קסלר: אני רוצה מאוד מאוד להודות לוועדה על הדיון ועל זה שהיא שמעה אותנו, כי עד עכשיו לא הרגשנו בכלל ששומעים אותנו.
<שלומית שהינו קסלר: אני רוצה להגיד קודם כל שהגבעה הצרפתית היא שכונה מדהימה שחיים בה בשלום יהודים וערבים וחילונים וחרדים ואוהבי ירושלים, אנשים שאכפת להם ואוהבים.
<שלומית שהינו קסלר: זו אחת השכונות היחידות האחרונות בעיר הזאת שאנשים צעירים יכולים לקנות בה דירות וזו אחת השכונות היחידות שעדיין יכולים להרגיש בה את ירושלים כמו שהיא צריכה להיות, על היופי והגיוון שבה.
<שלומית שהינו קסלר: אנחנו חיים בשלום, אנחנו פותחים דרך חדשה, אני מקווה למשהו מדהים שיקרה גם בינינו לבין הכפרים.
<שלומית שהינו קסלר: אנחנו מבקשים, כמו שאמר חבר הכנסת נחמן שי וכמו שהייתה הרוח של הוועדה, תנו לנו לחיות בשקט, תנו לנו להיות ירושלמים, אנחנו רוצים להיות ירושלמים, אנחנו לא רוצים פארק בעוד 20 שנה, אנחנו רוצים לחיות כאן עכשיו.
<שלומית שהינו קסלר: תודה רבה.
<רבקה שרגא: אני רוצה לחזק את דבריה.
<רבקה שרגא: אני מגדלת ילד בן 9.5 בשכונה.
<רבקה שרגא: כל החבר'ה שיושבים פה מגדלים ילדים קטנים בשכונה.
<רבקה שרגא: ביום שתיפתח המטמנה מאות משפחות יעזבו את השכונה.
<רבקה שרגא: אנשים לא תופסים את זה.
<רבקה שרגא: אנחנו לא נגדל שם את הילדים שלנו, אנחנו השכונה כמעט החילונית האחרונה בירושלים.
דוד אמסלם: לא, יש עוד כמה.
<רבקה שרגא: מעט.
<רבקה שרגא: אנחנו רוצים לחיות בשקט ובשלווה כמו שאמרה שלומית, אבל ביום שתיפתח המטמנה עם המשאית הראשונה מאות תושבים יעזבו את המקום.
<רבקה שרגא: כבר מדברים על זה והרבה.
<מיטל אלקוקין: אני גם תושבת הגבעה.
דוד אמסלם: את רוצה גם לחזק?
<מיטל אלקוקין: לא, אני רוצה להגיד שבגלל זה אני חזרתי לירושלים.
<מיטל אלקוקין: אני מהאנשים שקנו מחוץ לירושלים ועשינו מאמץ, הכפלנו את המשכנתא שלנו בשביל לגדל את הילדים שלי במקום הזה, בבית הספר הזה, עם האנשים האלה.
<מיטל אלקוקין: לבוא ולעשות דבר כזה לשכונה כזאת, למקום כזה, זה פשוט לעשות עוול.
<יוסף חביליו: אני רוצה 5 שניות.
דוד אמסלם: אני יכול לסרב לך, יוסי?
<יוסף חביליו: הרי יש בעיה להכריע בין הגישות, לכאורה, אנחנו חושבים שלא, אז כמו שאמרתי, אני מפנה למכתב של חמי שטורמן מלשכת התכנון שלהם, מ-24.7 - - -
<חן פרנקל: אולי מספיק?
<יוסף חביליו: אדוני, תן לי.
<יוסף חביליו: דודי, תגן עליי.
<חן פרנקל: - - - כתב את המכתב הזה, פה בלשכת התכנון - - -
<יוסף חביליו: זה אחד שהיה לו אומץ.
דוד אמסלם: חבר'ה, אני רוצה להגיד לך משהו בדיונים פה.
דוד אמסלם: אני נותן קצת ככה באווירה לדבר מעבר למה שדיברת, אבל בגדול אני לא מתייחס לכל טענה, אחרת אני אעשה את הדיון 7 שעות.
דוד אמסלם: אני שומע, חלק מהדברים אני מסנן.
דוד אמסלם: תמשיך, יוסי.
<יוסף חביליו: אני אקח שני משפטים ממה שכותב איש הסביבה שלהם - - -
<חן פרנקל: לא נכון, הוא לא איש - - - אתה - - -
<יוסף חביליו: 'שלושה מתוך ארבעת מסמכי המדיניות שנעשו כלל לא הזכירו את האתר, הרביעית בחנה אותו אך לא הכלילה אותו במסגרת האתרים המומלצים'.
<יוסף חביליו: ועוד משפט ובזה נסיים, המסמך הסביבתי מתייחס לחלופות ומיקום בשורה אחת בלבד, נכתב 'עיריית ירושלים באמצעות המחלקה לאיכות הסביבה בחנה במשך מספר שנים חלופות למיקום אתר הטמנת עודפי עפר.
<יוסף חביליו: איזה חלופות, האם נגזרות ממסמכי המדיניות, כיצד העריכו או מה היה משקלם היחסי מול אתר, זה לא כתוב'.
<יוסף חביליו: וכו' וכו'.
<קריאה: סליחה, מה עם השוטרים שהזמנתם אותם?
דוד אמסלם: גברתי, מי את?
<קריאה: אני מוועד הפעולה של השכונה.
דוד אמסלם: אני מנהל את הדיון.
דוד אמסלם: את רוצה לשבת פה במקומי?
<קריאה: לא, כי אני רואה אותם יושבים.
דוד אמסלם: אה, אז אם ראית שוטרים את דואגת שהשוטר ידבר?
דוד אמסלם: אם הייתה בעיה ביטחונית פה הייתי מן הסתם מפנה אליהם שאלה, אבל הם נהנים מהדיון, הם לא מרגישים צורך לדבר.
דוד אמסלם: אם הם היו רוצים הם היו מרימים את היד.
<עופר ברזילי: אני תושב השכונה מהיום שהתחלתי ללמוד.
דוד אמסלם: אתה רוצה גם לחזק?
<עופר ברזילי: לא.
<עופר ברזילי: אני סטודנט, אני רוצה גם להוסיף שהשכונה הזאת היא שכונה מלאה בצעירים, גרים בה אלפי סטודנטים במתחמי המעונות, בדירות שכורות, יש קהילה מאוד מאוד חזקה שעושים שכונה שכוללת מעל 100 צעירים שפעילים, שיוצרים קהילה אמיתית וחשוב לנו לשמור את זה.
דוד אמסלם: רבותיי, יש לי שאלה בכן ולא.
דוד אמסלם: בנחל אוג אתם בדקתם את סוגיית אגן הניקוז?
<אמנון ארבל: כן.
דוד אמסלם: אוקיי, בגלל שבזמנו גם כשרציתם להעביר מעביר מים שם מתחת לכביש נהייתה שם הצפה באזור תחנת הדלק.
דוד אמסלם: רבותיי, אני מבקש לסכם את הדיון.
דוד אמסלם: קודם כל אני רוצה לומר, לגבי הצורך, אני לא בא מזווית הצורך, ברור לחלוטין שכל עיר צריכה איזה שהוא מקום שיהיה בו אזור שמרכז את כל הנושא של עודפי עפר.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני בדקתי בארץ, כמעט אין עיר בארץ שיש בה אתר בתוך העיר.
דוד אמסלם: כמעט ואין דברים כאלה.
דוד אמסלם: כשאני נכנסתי לנושא רציתי לבדוק את החלופות והסתבר לי שכמעט אין עיר, לא ידעתי אפילו מאיפה ללמוד.
דוד אמסלם: אבל הצורך בירושלים הוא ברור, זו לא השאלה.
דוד אמסלם: כמו שאמרנו, אם עיר רוצה להתפתח אורבנית היא חייבת, מעבר לאיזוני קרקע, בסוף אם יש עודפים, הם חייבים להגיע לאיזה שהוא מקום.
דוד אמסלם: דרך אגב, אם הם לא הולכים לאיזה שהוא מקום הם מופקרים במקומות שאחרי זה להוציא אותם זה סיפור של מיליונים.
דוד אמסלם: בדרך כלל זה בא בתוך יערות, בוואדיות, ועכשיו לך תוציא את זה, זה עומד מול התושב, מול הבית שלו, לפעמים אתה צריך להשקיע ממש מיליון שקל כדי להוציא ארבע משאיות שעל כל החומר הזה שילמו להם בערך 2,000 שקל.
דוד אמסלם: לכן הצורך הוא ברור.
דוד אמסלם: אבל כמו שאמרתי, אני מכיר את הנושא וניסיתי אני לחפש באופן אישי, לפני 12-10 שנים, עמירם, אתה גם יודע את זה, בגלל שהייתם מחלקה אצלי באגף וניסינו לחפש חלופות.
דוד אמסלם: וחיפשנו וחיפשנו וחיפשנו ועשינו דיון עם מהנדס העיר, מר שטרית, כולל הגן הזה, ובסופו של דבר הגענו למישור אדומים, בגלל שהייתה בעיה.
דוד אמסלם: לקחנו את כל הפרמטרים בחשבון, מהמרחק וכו' וכו' וכו', אבל אני לא בא לזה, אני רוצה לומר משהו כזה, תראו, יש פה דיון עם תושבים מאוד כואבים.
דוד אמסלם: שימו לב ברמה האמוציונאלית מה קרה פה ואלה הקליינטים כרגע שאתם אמורים להתייחס אליהם.
דוד אמסלם: לא מדובר בשניים-שלושה אנשים.
דוד אמסלם: בדרך כלל כשאתה עושה בעיר איזה שהוא משהו, איך אמרתי למישהו?
דוד אמסלם: כל גן שהקמתי, סביב הגן הבתים היו ככה, זה מפריע, יש רעש, אז תמיד הייתי אומר להם, 'מה אתם רוצים, חבר'ה, נקים גן בנגב ונעשה שאטלים?' לא, אבל בסוף אני הייתי יושב איתם ומנסה לצמצם נזק ומחפש את כל החלופות.
דוד אמסלם: יש פה שכונה שלמה, זה לא שניים-שלושה תושבים, זה שתי שכונות שזועקות.
דוד אמסלם: לכן אני חושב ששווה לשים הולד, לשבת ולדבר איתם.
דוד אמסלם: אבל לדבר איתם באמת, לשתף אותם אמיתי.
דוד אמסלם: כשראש העירייה הזה נבחר הוא חרת על דגלו שיתוף תושבים וכל הדיונים שאני עושה פה בזמן האחרון בנושא ירושלים אין דבר כזה, זה נשאר כותרת מלפני 7 שנים, כשאני מתחיל להתקדם התושבים אומרים לי 'תשמע, אף אחד לא פגש אותנו'.
דוד אמסלם: אני לא מדבר כרגע ברמה של הפקידות.
דוד אמסלם: לעיריית ירושלים יש ועדה לאיכות הסביבה, יושב בראשה נציג ציבור שקוראים לו מר קינג, אני חושב שזה נכון ברמת העניין להביא את התושבים, לשמוע אותם.
דוד אמסלם: אני לא אומר שצריך לקבל כל עמדה של כל תושב, אבל לשמוע צריך.
דוד אמסלם: הוא נושם את האבק, הוא שומע את הרעש, המשאיות עוברות דרכו, הוא במצוקה.
דוד אמסלם: אני מניח שאם זה היה הבן של כל אחד או אח של כל אחד שגר שם בסביבה, אז הוא היה קורא לו, אומר לו 'בוא נשמע אותך'.
דוד אמסלם: לכן אני אישית חושב שפה נוצר משהו שאני חש שצריך לעשות הולד ולהתייחס לחבר'ה האלה.
דוד אמסלם: היות שהנושא נמצא בפני ועדת הערר ונמצא בהליכי ערר, זה יכול להיות מתיש, התושבים יכולים להמשיך בעוד הליך ובתי משפט ופה ושם והעסק הזה יכול להיגמר אף פעם, לכן אני מציע, בוא לא נהיה צודקים, נהיה חכמים.
דוד אמסלם: אני אומר את זה גם לתושבים וגם לעירייה.
דוד אמסלם: אני מציע שהעירייה תעשה פאוזה, תזמן את התושבים לוועדה הציבורית.
דוד אמסלם: אני חושב שהמשרד לאיכות הסביבה צריך להוביל את זה, להוביל את האירוע, זה אירוע שהוא מעבר לאירוע רגיל.
דוד אמסלם: אני דיברתי עם השר שלך אתמול, אני ביקשתי ממנו שייכנס לעניין הזה, אני אבקש ממנו לזמן אותך לפגישה כדי ללמוד את הסיפור, בגלל שאירוע מהסוג הזה לדעתי זה ברמת שר, בטח של איכות הסביבה.
דוד אמסלם: לא כל היום קמים לו פה אירועים ברמה הזאת.
דוד אמסלם: אז כמו שהוא נכנס להזיז את מפעל האמוניה, לא שזה אחד מול אחד, עשינו פה גם דיון לפני שבוע במפרץ, אני רק משתף אתכם, לכל עיר יש את הבעיות שלה, השר שלך היה פה בנושא הזה, אני דיברתי איתו אתמול בלילה, אני מתכוון לדבר איתו שוב, אני חושב שהוא צריך לשים זום.
דוד אמסלם: זה אירוע גדול, לא כל רבע שעה בעיר קם מקום מהסוג הזה.
דוד אמסלם: אני חושב שהפיבוט זה אתם.
דוד אמסלם: אני לא בא מהזווית של הצורך, אני בא מהזווית של הרעש והאוויר והבריאות.
דוד אמסלם: אני אישית חושב שאתם צריכים להוביל את האירוע, כמו כל אירוע תמיד יש אבן הראשה, אני חושב שהמשרד לאיכות הסביבה הוא אבן הראשה פה, לא עיריית ירושלים.
דוד אמסלם: עיריית ירושלים מעלה צורך, צורך בפיתוח אורבני וכו', לפעמים אין לה ברירה אז היא דורסת עקרונות אחרים בגלל שהם מתנגשים בעיקרון של הפיתוח האורבני, אבל אתה צריך לבוא מהזווית שלך של איכות סביבה.
דוד אמסלם: אתה רואה רק איכות סביבה.
דוד אמסלם: מבחינתך, שלא תיבנה העיר, אתה רואה איכות סביבה, וכשכל אחד רואה את הזווית שלו אז התמונה בסוף מסתדרת.