GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: אני מקבל את זה אחרי שנה, אני רואה את הסיכום הזה היום, אחרי שנה, ואני לא מבין למה אין את המסמך.
דוד אמסלם: זה הערה כללית לגבי המנהלת שלך, תעבירי לה את זה בשמנו.
דוד אמסלם: הייתי מבקש לקבל את ההתייחסות של אשר גרנר ממשרד הפנים, מנהל אגף רישוי, פיקוח וחופי רחצה.
דוד אמסלם: על חופי רחצה כבר דיברנו לפני כן, עכשיו תדבר אתנו רק על הנושא של רישוי עסקים.
<אשר גרנר: המחוקק קבע, על פי חוק רישוי עסקים, הנחיות לרשות המקומית, שראש הרשות המקומית הוא ראש רשות הרישוי, והתפקיד שלו להוציא רישיונות עסק על סמך מה שנקבע ברמה ארצית.
<אשר גרנר: יש שולחן עגול, יש ועדה בין-משרדית במשרד הפנים שמתעסקת בתיאום רישוי עסקים - -
דוד אמסלם: איזה משרדים כלולים בה?
<אשר גרנר: משרד הבריאות, משרד החקלאות, משטרת ישראל, משרד הכלכלה והמשרד להגנת הסביבה.
דוד אמסלם: מי יו"ר הוועדה?
<אשר גרנר: יו"ר הוועדה היה - -
דוד אמסלם: מינהל התכנון יושב בוועדה?
<אשר גרנר: יש גם את נציג מינהל התכנון בתוך הוועדה.
<אשר גרנר: אני מרכז הוועדה.
<אשר גרנר: היה לנו את מרקוביץ, שהיה יו"ר הוועדה - -
דוד אמסלם: מה תפקידו בכוח מבחינת האדמיניסטרציה?
דוד אמסלם: הוא מנכ"ל?
דוד אמסלם: מ שנה?
דוד אמסלם: סגן?
<אשר גרנר: הוא היה משנה למנכ"ל, והוא היום גמלאי של משרד - -
חיים ילין: זאת אומרת, אם אני פותח עסק, אני בא לוועדה הזאת?
דוד אמסלם: לא, חיים.
דוד אמסלם: אני דווקא אוהב את מה שהוא אומר.
דוד אמסלם: אתה ישר הולך לקצה של הצינור.
דוד אמסלם: מי היום יו"ר הוועדה?
<אשר גרנר: כרגע עוד לא מונה.
דוד אמסלם: כמה שנים אין יו"ר לוועדה?
<אשר גרנר: מספר חודשים בודדים.
דוד אמסלם: מי אמור למנות את היו"ר של הוועדה?
<אשר גרנר: מנכ"לית משרד הפנים.
דוד אמסלם: אוקי.
דוד אמסלם: בא נמשיך.
<אשר גרנר: אז ככה: לצורך העניין נקבעו הליכי רישוי לאולמות אירועים.
<אשר גרנר: הליכי הרישוי, מי שהם נותני רישוי, חשוב שתדעו - זה ההנדסה, זה הכיבוי, זה המשטרה ומשרד הבריאות.
<אשר גרנר: אלו הגורמים שהם חלק מתהליך הרישוי של אולם אירועים.
דוד אמסלם: ובנושא הבטיחות יש מישהו?
<אשר גרנר: התשובה היא: לא, ותכף אני אתייחס לנושא הזה.
דוד אמסלם: אגב, איך אתם מוציאים את ההנחיות, במסגרת מה?
דוד אמסלם: חוזרי מנכ"ל?
<אשר גרנר: יש לנו צו מסודר ששר הפנים חתום עליו, והוא קובע מה הפריטים שהם טעוני רישום.
<תומר רוזנר: הוא רק קובע את סוגי העסקים.
<אשר גרנר: אני חייב שנדבר על אותם מושגים מפני שלא כולם מכירים את התהליך.
<אשר גרנר: לכן, אני רוצה להציג לכם מה המחוקק קבע, ומה התהליך, מבחינתנו, שזה מתבצע בשולחן עגול, לפחות בהיבט של משרד הפנים, רישוי עסקים.
<אשר גרנר: אני, כראש אגף רישוי עסקים, אחראי על רישוי עסקים.
<אשר גרנר: לא אחראי על משהו אחר.
<אשר גרנר: לכן, מבחינתנו, זה הנוהל.
<אשר גרנר: ראש הרשות, על פי אותם - -
דוד אמסלם: מה הנוהל קובע בפרטים שלו?
<אשר גרנר: הוא קובע שבעל עסק שרוצה לפתוח עסק מגיש בקשה לראש רשות הרישוי.
<אשר גרנר: - -
דוד אמסלם: מעבר לקטע הטכני, מה עוד הוא עושה?
דוד אמסלם: יש שם הנחיות ממש מפורטות או כל עירייה אמורה לפתח את ההנחיות ולעשות את הרזולוציות שלה.
<אשר גרנר: אני אסביר: לכל משרד ממשלתי, שמוגדר כנותן אישור, הוא חייב לכתוב מפרטים.
<אשר גרנר: אנחנו, עם הרפורמה - -
דוד אמסלם: יש לכם חוברת כזאת, שאתם מרכזים את המפרטים?
<אשר גרנר: כרגע אנחנו עובדים על נושא של כתיבת המפרטים.
<אשר גרנר: הרפורמה היתה אמורה להיכנס ב-5 לנובמבר 2013 לתוקף, ולא נכנסה לתוקף מהסיבה - -
דוד אמסלם: רפורמה של מה?
<אשר גרנר: רפורמה ברישוי עסקים.
דוד אמסלם: 2013.
<אשר גרנר: נכון, אנחנו היום ב-2015, והיועץ המשפטי העלה נקודה לגבי חלק מהבעיות שהוא תחום הבטיחות.
<אשר גרנר: לצורך העניין, הבעיה היא בין משטרת ישראל לבין משרד הכלכלה - -
דוד אמסלם: רק שנייה, עוד מעט נדבר על הבטיחות.
דוד אמסלם: אני רוצה לדעת על מה שמסוכם.
דוד אמסלם: מה יש, בעצם?
דוד אמסלם: יש איזה דף אחד שאתם מנחים את הרשויות?
דוד אמסלם: איך זה עובד? יש איזו חוברת?
<אשר גרנר: יש חוק.
<אשר גרנר: חוק רישוי עסקים.
<אשר גרנר: בחוק עצמו ובתקנות של רישוי עסקים מפורטים ההליכים עד לפרוטרוט, איך ההליך מתבצע מא' עד ת'.
<אשר גרנר: כל בעל עסק יודע מה הוא נדרש על פי אותו חוק תקנות - -
דוד אמסלם: יש לו חוברת שהוא מקבל?
דוד אמסלם: חוברת לתכנון?
<אשר גרנר: אני אסביר: בהיבט של הרגולציה – אני אסביר איך זה נעשה: לצורך העניין, - -
רוברט אילטוב: אפשר שתציגו את החוברת לכל חברי הוועדה?
<אשר גרנר: החוברת הזאת זה חוק תקנות, ואנחנו יכולים לתת לכל מי שרוצה.
<אשר גרנר: זה גם מפורסם באתר האינטרנט.
<אשר גרנר: אני אסביר, ברשותך: אתה אומר את זה, זה בסדר, אבל אני אסביר את כל הדברים: זה ברמת חוק, תקנות וצווים.
<אשר גרנר: מעבר לזה, כרגע, אמרתי שאמורים להיכתב מפרטים.
<אשר גרנר: בעל אולם שירצה להקים אולם, הוא ייכנס לאתר ארצי של "ממשל זמין", ויהיה כתוב לו מה נדרש ממשרד הבריאות, מכיבוי, ממשטרת ישראל.
<אשר גרנר: הוא ידע מראש מה נדרש ממנו.
<אשר גרנר: לצורך העניין, אז הוא ייכנס - -
דוד אמסלם: כמה שנים אתם עובדים על זה?
<אשר גרנר: מ-2010, שהעברנו את החקיקה, 2010-2011 - -
דוד אמסלם: אתה היית שם, אשר?
דוד אמסלם: אתה היית בתפקיד הזה אז, ב-2010?
<אשר גרנר: התשובה היא: כן.
דוד אמסלם: וחמש שנים עברו, ועדין אתם עובדים על זה?
דוד אמסלם: ואתה מבסוט מזה?
דוד אמסלם: ומה עשית?
<אשר גרנר: אנחנו עושים.
דוד אמסלם: אני שואל מה עשית?
<אשר גרנר: לדוגמה: העברנו למשרד דוגמה עם הבעיה בתחום הבטיחות - -
דוד אמסלם: עוד לא בטיחות, עזוב בטיחות.
<אשר גרנר: זה חלק מהדברים.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה: חמש שנים אתה עובד על החוברת, זה מה שאתה אומר לי.
דוד אמסלם: על המפרטים.
<אשר גרנר: מי שעובד זה משרדי הממשלה.
<אשר גרנר: אני המתכלל.
דוד אמסלם: אתה המתכלל, אתה ה"פיבוט".
<אשר גרנר: אני, אין לי סמכות.
<אשר גרנר: הסמכות היא של משרד הבריאות או של משטרת ישראל, הם הסכמות לכתיבה - -
דוד אמסלם: אתה העלית את זה למנכ"ל שלך, לשר?
<אשר גרנר: אגב, הממשלות התחלפו, השרים התחלפו - -
דוד אמסלם: אתה בונה על זה שהם התחלפו?
<אשר גרנר: הנקודה היא: לא.
<אשר גרנר: כשבאים לחתום על מפרטים, מה לעשות שפתאום מתפרקת הממשלה והיה צריך לכתוב מפרטים - -
דוד אמסלם: אשר, אתה רציני?
<אשר גרנר: אני לא רציני, אני עושה את עבודתי.
דוד אמסלם: אתה רציני עם התשובות האלה?
<אשר גרנר: שאלת אותי – אני נותן לך את התשובות.
<אשר גרנר: נכון מבחינתי, זה המדויק.
דוד אמסלם: מתי לדעתך תהיה החוברת?
דוד אמסלם: לפי הלוחות זמנים - -
<אשר גרנר: אני תקווה – ואגב, אני מקווה שאתם לא בועטים בשליח.
דוד אמסלם: אתה השליח.
דוד אמסלם: אתה רוצה שנזמין את השר?
<אשר גרנר: - - לצורך העניין, צריך להבין: אנחנו עושים את עבודתנו נאמנה, כולל משרדי הממשלה.
<אשר גרנר: יש אילוצים, ואני בכוונה מחזיר אותך לאילוץ, למשל, שהוא בעייתי, זה הנושא של בטיחות.
<אשר גרנר: ואתה אומר: אחרי זה נדבר.
<אשר גרנר: לא, נדבר עכשיו מפני שהעלינו את זה למשרד ראש הממשלה.
<אשר גרנר: הנושא הזה מונח שם לקבל החלטה מפני שהיתה חוות דעת משפטית - -
דוד אמסלם: הבנתי הכל.
<אשר גרנר: - - לכן, אנחנו לא שוקטים על שמרנו.
<אשר גרנר: אני אמשיך הלאה.
<דובר: ברשותך - -
דוד אמסלם: לא, תהיה צמוד לשאלה שלי: אם אתה אומר לי שיש חוברת שאתם עובדים עליה חמש שנים ואין לך סמכויות - -
<אשר גרנר: אני לא עובד עליה חמש שנים.
דוד אמסלם: מ-2010 אמרת.
<אשר גרנר: אני אמרתי - -
דוד אמסלם: - - והשרים מתחלפים ויש בעיה – אז הבנתי את הרעיון.
דוד אמסלם: מעבר לזה, אם לך משהו להוסיף למהות – בבקשה.
<אשר גרנר: אם אנחנו רוצים לקיים דיון מקצועי, אני רוצה להציג לך איפה - -
דוד אמסלם: דרך אגב, אני לא מתכוון לקיים פה דיון מקצועי.
דוד אמסלם: זה לא הסיפור פה, כנראה התבלבלת.
דוד אמסלם: זה מה שהייתם צריכים לעשות אצלכם במשרד, בשולחן העגול הזה, במשך ארבע השנים האחרונות.
<אשר גרנר: אני חושב שיש בלבול בעניין הזה.
<אשר גרנר: אני חוזר ואומר: אנחנו לא יכולים לאלץ אף משרד בכתיבת המפרטים, זה התפקיד שלהם על פי החוק.
דוד אמסלם: אשר, הבנתי.
דוד אמסלם: שתו לי, אכלו לי, הבנתי.
<זאב פיש: שלום.
<זאב פיש: אני מפקח ארצי לבריאות הציבור במשרד הבריאות אבל אדוני, עם כל הכבוד, אני חושב שאתם פה מסתערים לא על היעד הנכון.
<זאב פיש: יושבים כאן המובילים של הרפורמה, שהתפקיד של הרפורמה היא בדיוק למנוע את מה שאתם אומרים.
<זאב פיש: מי שנלחם בבירוקרטיה - -
דוד אמסלם: מי זה "הם" ומה זה הרפורמה?
<זאב פיש: - - מרכז הוועדה לרישוי עסקים אשר גרנר - -
דוד אמסלם: שאלתי מי זה יושב ראש הרפורמה?
<זאב פיש: מרכז את הרפורמה ברישוי עסקים - -
דוד אמסלם: אז למה אתה טוען שאני מסתער על היעד הלא נכון?
דוד אמסלם: אתה רוצה שאני אסתער עליך?
דוד אמסלם: על מי?
<זאב פיש: אני מוכן שיסתערו עלי אבל באמת, אנחנו נלחמים גם בתוך המשרדים לקדם בדיוק את הדברים שעליהם התחייבנו.
<זאב פיש: - -
דוד אמסלם: ולמה זה לא מתקדם?
<זאב פיש: לכן, אני מאד מבקש ממך, ברגע שנכנסת לתפקיד הזה, שאנחנו נציג בפניך, כל משרד, ותקשיבו טוב מה שאני אומר.
<זאב פיש: אני אומר את זה כעובד מדינה שעובד באיזה שהוא משרד – בכל משרד יש כאלה שדוחפים את הרפורמות האלה קדימה, אדוני, ויש כאלה בתוך המשרדים, שבגלל כל מיני סיבות מעכבים את הרפורמה הזאת.
<זאב פיש: אנחנו אלה שנלחמים בתוך המשרדים והחוצה כדי לקדם.
<זאב פיש: הרפורמה הזאת תציב את מדינת ישראל בשורה הראשונה של המדינות בעולם, ומפריעים לנו לעבוד.
<זאב פיש: לכן, כשאתה תוקף פה בצורה כזאת או אחרת, אז אלה שרוצים לקדם, להערכתי - -
דוד אמסלם: מי מפריע לך?
<זאב פיש: - - יש בתוך המשרדים אנשים בעד ויש נגד, ויש כאלה - -
דוד אמסלם: יש שם פרטי, שם משפחה, תגיד.
דוד אמסלם: אם לא, אין צורך.
<זאב פיש: אדוני, בכל משרד יש אנשים שיש להם דעות - -
דוד אמסלם: מה אני אמור לעשות עם זה?
דוד אמסלם: אתה רוצה שאני אצא עכשיו מהכובע שלי ואהיה מנכ"ל משרד ראש הממשלה או משרד הפנים וינהל את הדיון?
דוד אמסלם: בא אני אספר לך, עזוב - -
<זאב פיש: אני אענה לך בצורה גלויה: אני חושב שאתה צריך להוציא מכן, עם כל הכבוד, דרישה לכל השרים הרלוונטיים, איפה עומד כל משרד ומה הם החסמים.
חיים ילין: סליחה, זה בשביל הרפורמה החדשה - -
חיים ילין: אבל עד אז מה יקרה?
חיים ילין: ריבונו של עולם.
<זאב פיש: - - עשינו 80 מפרטים.
<זאב פיש: אתם לא מבינים.
<זאב פיש: אני אסביר לך, תקשיב לי.
<זאב פיש: אתה יורה בשליח, אתה לא יורה לכיוון הנכון - -
חיים ילין: אני רוצה את טובת העסקים - -
<זאב פיש: אתה פשוט מפספס את העיקר, עם כל הכבוד.
דוד אמסלם: חיים, אם אתה אתי, תן לי לנהל את העניין.
דוד אמסלם: אני הבנתי.
<זאב פיש: אני מוכן להציג פה מצגת איך אנחנו הולכים לשפר את המצב במדינת ישראל.
רוברט אילטוב: מתי זה יקרה?
<זאב פיש: המצגת?
<זאב פיש: מחר, היום.
רוברט אילטוב: לא, מתי אתה משפר?
<זאב פיש: על זה אני מדבר, זו הנקודה.
דוד אמסלם: רבותי, אני מבקש להירגע.
<זאב פיש: תפעילו ראש גדול.
<זאב פיש: ..
דוד אמסלם: לא, אל תיתן לנו עצות - -
<זאב פיש: סליחה.
<זאב פיש: סליחה אם העלבתי מישהו.
רוברט אילטוב: אתה לא מעליב אותנו.
רוברט אילטוב: חמש שנים זה יותר מדי זמן, אדוני.
<זאב פיש: אבל אני אתך, אתה לא אתי.
דוד אמסלם: אנחנו אתך במלא.
דוד אמסלם: אני הבנתי אותך אחרי ארבעה משפטים.
דוד אמסלם: מינהל התכנון, בבקשה.
דוד אמסלם: אם יש לך להוסיף מעבר למה שהחברים אמרו.
<קארין טלמור: כמו שאמרתי, אנחנו גיבשנו נייר מדיניות שעוסק בעקרונות תכנוניים למיקום של אולמות וגני אירועים.
<קארין טלמור: הוא בעצם עושה אבחנה ומסדיר ומחדד את המדיניות הקיימת.
<קארין טלמור: הוא מדבר על עקרונות של היכן מות והיכן אסור.
<קארין טלמור: אבחנה בשטחים שמיודעים לפיתוח בהם ברוב הייעודים והשימושים שנכללים בו מותר – אזורים כמו אזורי תעשייה, תעסוקה, מלאכה, להבדיל משטחים פתוחים - -
דוד אמסלם: חידשתם משהו מעבר למצב שהיה לפני כן?
<קארין טלמור: עשינו חידוד של המצב הקיים - -
דוד אמסלם: חידוד?
רוברט אילטוב: איך אפשר לקיים גן אירועים בתוך אזור תעשייה?
רוברט אילטוב: את יכולה להסביר?
דוד אמסלם: רוברט שנייה.
דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם בעניין.
<קארין טלמור: באזור תעשייה אפשר, בכפוף לכך שאין גורם של סיכון ממפעל תעשייה כזה או אחר, שאנחנו לא רוצים למקם גן אירועים - -
רוברט אילטוב: אז מפנים תעשייה מאזור תעשייה כדי שיהיה שם גן אירועים.
<קארין טלמור: לא, הפוך.
<קארין טלמור: לא מאפשרים הקמה של אולם במקום שיש תעשייה מזהמת, שיש בה איזה שהוא סיכון לאורחים.
רוברט אילטוב: יש לנו בשטח 700 אולמות אירועים.
רוברט אילטוב: לפי התכנון שלכם, לפי ההסדרה שלכם, כמה יישארו בחיים?
<קארין טלמור: לא עשינו בדיקה כזאת.
רוברט אילטוב: אז מה את עושה?
דוד אמסלם: לא, אני רוצה לשאול משהו אחר - -
<קארין טלמור: אנחנו נתבקשנו לייצר הבהרה של המדיניות בנוגע להקמת - -
רוברט אילטוב: יש פה כ-70,000 עובדים - -
<קארין טלמור: אנחנו מודעים - -
רוברט אילטוב: - - איך אתם מתכננים, מבלי לקחת בחשבון מי יישאר חי ומי יישאר מת.
<קארין טלמור: עולם התכנון הוא עולם שמפעיל שיקול דעת - -
רוברט אילטוב: רחב מאד, כולל שיקול זה.
<קארין טלמור: - - צריך שיהיה רחב מאד.
<קארין טלמור: אנחנו פנינו להכנת המסמך הזה מתוך הבנה של הצורך שקיים בענף והסדרתו.
<קארין טלמור: יחד עם זאת, אי אפשר למקם אולמות או גני אירועים - -
רוברט אילטוב: את רוצה להסביר - -
דוד אמסלם: אני לא מסכים.
דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם בדיון.
דוד אמסלם: יש לי בדיוק 20 דקות לסכם אותו.
דוד אמסלם: אני רוצה שתהיי צמודה אלי.
<קארין טלמור: - - אין לי שום בעיה להעביר לכם - -
דוד אמסלם: אני שואל שאלה פשוטה, שאלה אחרת, ותעני לי ב"כן" ו"לא": אתם חידשתם משהו מעבר למה שהיה בעבר?
<קארין טלמור: יש מספר חידושים: 1.
<קארין טלמור: שאומר לעשות שימוש, הנחיה או הפניה למוסדות התכנון, להפעיל יותר שיקול דעת בהפעלה של סעיפי הגמישויות בתמ"מ.
<קארין טלמור: יש סעיפי גמישויות שמאפשרים להרחיב שטחים שהיו פתוחים, שהם - - - של פיתוח עירוני או פיתוח כפרי, ולאפשר בהם.
<קארין טלמור: זה בהחלט חידוד.
<קארין טלמור: כמו כן, אנחנו גם אומרים שבמקום שבו מותר תעסוקה, מסחר, יש לראות את האולמות וגני האירועים כשימוש שמתאפשר באותם ייעודים.
דוד אמסלם: בייעודים של מסחר ותעשייה?
<קארין טלמור: תעסוקה, מסחר, תעשייה וכדומה.
<תומר רוזנר: שלא יצטרכו שימוש חורג.
דוד אמסלם: רוב האולמות נמצאים באזורים האלה, וכמו שאמר חבר הכנסת אילטוב, - -
<קארין טלמור: מהרשימה של יחידת הפיקוח, לפחות, רוב אולמות האירועים שקיימים הם דווקא בשטים החקלאיים.
דוד אמסלם: אני לא מדבר על גני אירועים כרגע.
דוד אמסלם: רוב האולמות בערים הם לא נמצאים בשטחים חקלאיים בגלל שאין כמעט שטחים חקלאיים בערים.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה אחרת מבחינת הסקרנות שלי: האולמות שנמצאים באזורי תעשייה ומסחר, - -
<קארין טלמור: היום הם כבר נמצאים - -
דוד אמסלם: היום.
דוד אמסלם: אני כרגע מדבר על הסדרת המצב הנוכחי.
דוד אמסלם: כמו שאמר חבר הכנסת אליטוב, אני אתן לך כמה נתונים, לפחות שמופיעים בפניי: למעלה מ-50% מהאולמות, אין להם רישיון בכלל.
דוד אמסלם: לא שהם לא רוצים.
דוד אמסלם: רובם, כשאני בדקתי בזמנו, גם בעיריית ירושלים, שכמעט כולם שם ללא רישיון, זה לא בא בתחנות של משרד הבריאות ובטיחות.
דוד אמסלם: זה בא בנושא תכנון, שזה אומר שבגלל שהם באזורי תעשייה, וכנראה שמינהל התכנון חשב שמתחתנים עדין – כשאני הייתי ילד, אז היו מתחתנים בחצר של הבניין או בבית הכנסת.
דוד אמסלם: כנראה שהם תקועים שם עוד.
דוד אמסלם: הם לא מבינים אבל שהאולמות הם באזורי התעשייה, מה לעשות, בגלל שבאזורי מגורים כנראה קשה לעשות אולם בגלל הרעש, - -
<קריאה: זה טוב לכולם.
דוד אמסלם: - - אז תמיד אפשר לחיות עם איזו תיאוריה יפה, אבל כשהיא לא מתממשת במציאות צריך לשנות את התיאוריה ולא את המציאות.
דוד אמסלם: אי אפשר לשנות את המציאות.
דוד אמסלם: לכן, אני שואל אם אתם, בהנחיות שלכם, נתתם הנחיות לא חבר'ה, תתחשבו.
דוד אמסלם: הנחיות לגורמי התכנון בגלל שאתם בעצם ה"פיבוט".
דוד אמסלם: אתם מנחים את כל הוועדות המקומיות והמחוזיות בארץ.
דוד אמסלם: תגידו להם: רבותי, אנחנו מבקשים מכם מהיום, המדיניות שלנו היא באזורי תעשייה ומסחר, לאפשר - -
<קארין טלמור: זה מה שכתוב פה.
דוד אמסלם: זה מה שכתוב, זו הבשורה.
דוד אמסלם: זו בשורה חשובה.
<קארין טלמור: אני אעביר לכם את המסמך ואולי תקראו אותו - -
דוד אמסלם: - - למי שימוש חורג?
דוד אמסלם: ללא שימוש חורג.
דוד אמסלם: כמו שחנות לנעליים בקניון לא צריכה שימוש חורג, זה הייעוד שלה, אני שואל האם ללא שימוש חורג הם מקבלים את זה בילד-אין באזורים האלה?
<קארין טלמור: אלא אם התכנית במפורש קבעה שאסור.
דוד אמסלם: משהו אחר.
דוד אמסלם: אם אסור, אסור.
דוד אמסלם: אני בעמדה – ודרך אגב, יש אזורים מסחריים שאפשר להגדיר שם שאסור למכור שם גם נעליים, אין בעיה, אם יש סיבה מיוחדת.
דוד אמסלם: אני שואל אם כהנחיה גורפת שלכם אתם אומרים: ללא אישור חוק זה מותר, אלא אם כן זה אוסר.
דוד אמסלם: "אלא אם כן זה אסור", זה בסדר.
דוד אמסלם: אני שואל אם זאת ההנחיה?
<קארין טלמור: זאת האמירה שלנו.
דוד אמסלם: דרך אגב, הם קיבלו את זה?
<קארין טלמור: כן.
דוד אמסלם: אם אני מתקשר למהנדס עיריית ירושלים, הוא יודע על המסמך הזה?
<קארין טלמור: לא, עוד לא.
<קארין טלמור: זו טיוטה אחרונה להתייחסות.
דוד אמסלם: זאת אומרת, בעצם גיבשתם את המסמך, אתם בשלבי סיום שלו.
<קארין טלמור: זה הסתיים והחזרנו לכל המחוזות - - -
דוד אמסלם: תודה רבותי.
רוברט אילטוב: השאלה שלי שהיתה, האם בדקתם מי יחיה מי ימות היא מאוד חשובה, היא לא שאלה קנטרנית כי אם אנחנו מדברים על הסדרה, הסוגיה הזאת אומרת שצריך לבחון את תמונת המצב, ומה אפשר להסדיר במקסימום כדי להסדיר.
רוברט אילטוב: כמובן שיהיו מקומות שאי אפשר לעשות את זה אבל יהיו מקומות שאפשר יהיה לעשות את זה.
רוברט אילטוב: השאלה אם אתם התייחסתם איפה אפשר להסדיר את גני האירועים ואת אולמות האירועים באופן רחב ביותר שאפשר, כי בסופו של דבר אנחנו מדברים על עובדים וצרכנים, וגם אנשים ילכו הביתה וגם הצרכנים ישלמו יותר במידה והאולמות יסגרו.
<קריאה: לא, יש פה טעות.
<קריאה: יש פה טעות.
<קריאה: אתם מטעים.
<קריאה: אני שומע את זה חוזר בדיון הזה כמה פעמים ואני אתן לזה התייחסות אבל אתם טועים, אז אל תטעו.
רוברט אילטוב: השאלה היא אם אתם, בנייר העמדה שלכם, מתייחסים לנתונים הקיימים, למצב הקיים.
רוברט אילטוב: את זה לא שמעתי.
רוברט אילטוב: לכן, אני מבקש - -
<קארין טלמור: למצב הקיים מבחינת נתונים?
<קארין טלמור: קודם כל, המשרד שלנו צופה פני עתיד.
<קארין טלמור: הוא אומר מה נכון שיהיה.
<קארין טלמור: זאת נקודת המוצא שלו, שיהיה ברור כאן.
דוד אמסלם: אני אומר: בגדול, אני מניח שהמסמך שלכם מסדיר את המציאות, שהיא בעצם הרוב.
דוד אמסלם: כרגע אנחנו נמצאים במציאות, וכנראה גם גוזרת את העתיד.
דוד אמסלם: זאת אומרת, נותנת הנחיות תכנוניות לגבי אולמות עתידיים שעדין - -
<קארין טלמור: הייתי אומרת את זה קצת הפוך:
<קארין טלמור: אנחנו בעיקר אמרנו מה נכון שיהיה.
דוד אמסלם: אני אגיד כזה דבר: אני חושב שאתם צריכים להכין מסמך שהוא יותר גמיש במובן זה שאתה בא להסדיר את המצב הקיים, ולגבי האולמות החדשים שעדין לא נבנו – אתה יכול לבנות תקן אחר שהוא קצת יותר מחמיר בגלל שעדין האולם לא נבנה.
דוד אמסלם: לכן זה יותר פשוט.
<קארין טלמור: אבל אז, במצב כזה, תבינו, כשזה כבר מצב קיים, זה אומר שיש פה מעורבות - -
דוד אמסלם: אני מדבר כרגע רק מבחינת מדיניות התכנון.
דוד אמסלם: עזבי את האחרים.
דוד אמסלם: רק מדיניות תכנון.
דוד אמסלם: כמו שאמרתי, אני מכיר את הנושא.
דוד אמסלם: זה צריך להיות בדבר אחד ומה שאת אמרת, מבחינתי, זה משמח אותי, שאתם אמורים להנחות את כל גורמי התכנון במחוזיות ובמקומיות שבאזורי תעשייה ומסחר, אזורי תעסוקה – אתם לא צריכים לקבל שימוש חורג כדי להיות אולם אלא זה חלק מהשימושים הרגילים.
דוד אמסלם: וזו בשורה גדולה מבחינתי כי אני מעריך שרק בסעיף הזה נוכל להסדיר חלק גדול מאד מהאולמות שרוצים רישיון.
דוד אמסלם: הם רוצים, זה הפרנסה שלהם, אבל הם לא מצליחים להיכנס לתוך הסיפור הזה בגלל שכל אחד פה, כמו שאמר גרנר, נסגור את זה.
<אשר גרנר: הם כולם בהליך משפטי, אגב.
דוד אמסלם: מדינת ישראל אלופת העולם להעמיד אנשים בנושאים משפטיים, בתהליכים, כל עוד היא גם לא מצליחה לתת פתרונות.
דוד אמסלם: רק שב ואל תעשה.
דוד אמסלם: סגור את האולם, שב בבית, תחכה עד שאתן לך רישיון.
רוברט אילטוב: יש עוד 18,000 עורכי דין.
דוד אמסלם: הייתי רוצה לשמוע את דן להב, סגן ראש אגף הפנים במשרד ראש הממשלה, תכנון ופיתוח.
דוד אמסלם: מי זה?
דוד אמסלם: אמרו לי בנושא הבטיחות לפנות אליכם, אלא אם כן משרד ראש הממשלה הוא גם מהאו"ם.
<דן להב: קודם כל, אני ממלא מקום סמנכ"ל פנים במשרד ראש הממשלה.
<דן להב: לגבי המהות – כל הדברים האלה אינם קשורים בכלל לנושאים שאני מכיר או מטפל ואני לא יודע להתייחס אליהם.
<דן להב: הנושא היחיד שהועבר אלינו - -
דוד אמסלם: במה אתה מטפל?
<דן להב: אני אסביר, אני עונה:
<דן להב: הנושא היחיד שנמצא כרגע לטיפולנו היתה השאלה לגבי הנושא של הבטיחות, לאור היציאה, כמו שחיים אמר, של המשרד לביטחון פנים מהנושא הזה, ועלתה שאלה לגבי ההסדרה של זה.
<דן להב: זה הנושא היחיד שהועבר אלינו והתבקשנו על ידי משרד המשפטים לסייע במחלוקת בעניין הזה.
<דן להב: לא מזמן גיבשנו איזה שהוא נושא ואנחנו עושים לו כרגע טיוב.
<דן להב: זה הכל.
דוד אמסלם: תן לנו זום, אני לא מכיר את הנושא.
דוד אמסלם: תן לי אותו בשני משפטים.
דוד אמסלם: נושא הבטיחות.
<דן להב: כמו שאמר אשר, יש נושאים שונים שאתה צריך לקבל עליהם אישורים, חלק ממשרד הבריאות, חלק ממשרדים - -
דוד אמסלם: בטיחות.
<דן להב: אני מסביר, אני עונה בדיוק לשאלה: נושא נוסף שצריך לקבל עליו אישור זה נושא בטיחות.
<דן להב: נושא בטיחות עד לאחרונה חנה בפועל במשרד לביטחון פנים.
<דן להב: יש ויכוחים אם זה מוצדק או לא מוצדק אבל זה בפועל חנה תחת המשטרה.
<דן להב: המשטרה, במסגרת אותה פעילות שאשר עושה כרגע, לטיוב של אותם מודלים – הגיע למסקנה שלא נכון שזה יהיה תחתיה וזה צריך להיות במקום אחר.
<דן להב: יש שאלה, כמו שנאמר, איפה זה צריך לחנות ואיך זה צריך להיות - -
דוד אמסלם: אתם בעצם אחריהם, בצד הפרוצדורלי, מי אחראי על נושא הבטיחות מבחינת משרדי הממשלה?
<דן להב: לא, אנחנו מנסים לסייע בפתרון מחלוקת בנושא הזה לגבי השאלה איפה זה צריך להיות מטופל.
דוד אמסלם: זאת אומרת, מי זה הגורם הרגולטורי בנושא הבטיחות?
<דן להב: שיהיה אחראי בנושא הבטיחות, כן.
דוד אמסלם: כמה זמן אתה חושב על זה?
<דן להב: אנחנו בסך הכל כמה חודשים מטפלים בזה - -
דוד אמסלם: כמה חודשים?
דוד אמסלם: אתם לא החלטתם מי הגורם שצריך להיות אחראי?
<דן להב: קודם כל, הסיפור הזה, כמו שאתה מבין, נמשך הרבה שנים והוא לא קשור אלינו.
<דן להב: אנחנו התבקשנו לסייע.
<דן להב: גיבשנו עמדה - -
דוד אמסלם: מה זאת אומרת לא קשור?
דוד אמסלם: אני רוצה לספר לך סוד קטן: כל מה שקורה במדינת ישראל, כתפיסת עולם, קשור אליכם.
דוד אמסלם: אתם משרד ראש הממשלה, אלא אם כן אתה רוצה שאני אדבר עם ראש הממשלה ואני אגיד שאתה אומר שהנושאים האלה לא קשורים אליכם.
<דן להב: אני עונה לעניין: העניין הועבר אלינו, אנחנו גיבשנו הצעת החלטה - -
דוד אמסלם: הבנתי, תודה רבה.
דוד אמסלם: רק עוד שאלה קטנה: מתי אתם מקבלים את ההחלטה?
<דן להב: אני מתאר לעצמי שתוך כמה חודשים - -
דוד אמסלם: תוך כמה חודשים?
<רות דיין מדר: היועץ המשפטי כבר אמר שהנושא באחריות משרד הכלכלה.
<רות דיין מדר: משטרת ישראל מראש לא היתה צריכה להיכנס לנושא - -
דוד אמסלם: מי את, גברתי?
<רות דיין מדר: אני מהמרכז לשלטון מקומי.
<רות דיין מדר: אנחנו עוסקים בנושא הזה מול משרד הכלכלה כבר הרבה מאד זמן.
דוד אמסלם: אתה אומר לי שבעוד כמה חודשים?
דוד אמסלם: זה אתה אמור לקבל את ההחלטה?
<דן להב: לא.
<דן להב: אני מניח שזה יגיע להחלטת ממשלה.
<דן להב: להערכתי, הממשלה עצמה תצטרך לקבל - -
דוד אמסלם: מי אמור להביא את זה להצעת ממשלה?
דוד אמסלם: הממשלה לא תדון בזה.
דוד אמסלם: בסופו של דבר היא תקבל את ההמלצה, תאשר אותה באופן פורמאלי ותתקדם.
דוד אמסלם: מי זה הגורם שאמור להביא את זה לממשלה?
<דן להב: גם זו שאלה - יכול להיות שזה יהיה משרד ראש הממשלה, ויכול להיות שזה יהיה אחד המשרדים הרלוונטיים, אנחנו עוד לא יודעים.
דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין את התשובה שלך.
<תומר רוזנר: הוא לא יודע.
דוד אמסלם: שאלתי – אתם התבקשתם להכריע מי הגורם הרגולטיבי.
דוד אמסלם: זאת השאלה שהייתם אמורים להכריע, לפי מה שאני מבין.
<דן להב: אני אסביר: הובאה אלינו סוגיה, נאמר לנו שיש איזו מחלוקת שנמשכת הרבה מאד זמן בנושא הזה.
<דן להב: אנחנו התבקשנו לראות מה אפשר ופנינו, כמו שאמרה רות, ואכן זה היה משרד הכלכלה במקור.
<דן להב: הם בנו איזו שהיא תכנית שיש בה גם תקציבים וגם מבנה מסוים.
<דן להב: בינתיים נעשתה על זה חשיבה מחודשת גם על ידם וגם על ידי משרדים אחרים.
<דן להב: אנחנו גיבשנו, אמרתי, הצעת החלטה בעניין הזה בשלהי הממשלה הקודמת, ולכן גם אי אפשר היה להביא אותם.
<דן להב: בינתיים גם אצלם התחלפו הקולות ואנחנו מנסים כרגע להביא את זה להסכמה.
<דן להב: זה הסיפור.
<דן להב: זה יגיע להכרעת ממשלה, - -
דוד אמסלם: בנושא הבטיחות או בנושא - -
<דן להב: רק בטיחות.
דוד אמסלם: אתם לא יודעים מי הגורם שאמור להנחות את הגורמים, מי אמור לבנות מפרט בטיחות ולהנחות את הגורמים ברישוי עסקים?
דוד אמסלם: אתה לא יודע איזה משרד צריך להיות, מי זה הבן אדם?
<דן להב: כרגע?
<דן להב: לא, יש ביניהם מחלוקת.
דוד אמסלם: ועל זה אתה יושב ארבעה, חמישה חודשים?
דוד אמסלם: אתה אומר לי "עוד כמה חודשים" כדי לקבוע מי, באיזו ישיבה אחת, תזמן את הגורמים האלה ותשאל אותם עשר דקות ואולי תרביץ את החיתוך?
<דן להב: ראשית, תניח שאם זה היה כל כך פשוט, לא היה מגיע לשולחני, זה היה מטופל - -
דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לספר לך סוד: כל הדיון הזה תמוה בעיניי, אחרי חמש שנים שהוא מתגלגל.
דוד אמסלם: בוודאי שהוא פשוט.
דוד אמסלם: אל תדאג, אנחנו גם ישבנו כאן וקיבלנו החלטות בכמה נושאים בחיים.
דוד אמסלם: אז לכן, אני די המום מהתשובה שלך.
<רות דיין מדר: העניין היחיד הוא עניין תקציבי.
דוד אמסלם: לא קשור לנושא תקציבי.
דוד אמסלם: הוא צריך לקבל החלטה האם זה גרנר או - -
<רות דיין מדר: שלושה שרי כלכלה, שלושה מנכ"לים אמרו לנו שברגע שנקבל את התקציב, אנחנו נבצע את המוטל עלינו בנושא בטיחות.
<רות דיין מדר: כל זמן שהנושא לא יתוקצב, לא נבצע.
<רות דיין מדר: לצערנו.
<דן להב: זה לא עובד ככה.
<דן להב: זה דורש לא רק הכרעה לגבי הזהות, זה דורש תקציבים וזה דורש תקנים ותיקוני חקיקה.
<דן להב: זה לא מהלך פשוט.
<דן להב: זה לא שאני מחליט וכותב מכתב: מהיום אתה אחראי.
דוד אמסלם: אתה רוצה שניכנס לזה שנייה בדיון?
<דן להב: באיזה מובן?
דוד אמסלם: אתה מבין מה אתה צריך לעשות?
דוד אמסלם: טוב, זה לא דיון מקצועי.
דוד אמסלם: הייתי יושב אתך עשר דקות.
דוד אמסלם: .. או שאני לא מבין, או שאתה לא מבין בגלל שבסוף צריך להכריע.
דוד אמסלם: מישהו פה צריך להוביל את הנושא הבטיחותי, ואני אספר לך, עשיתי כמה נהלים בחיים שלי ובניתי כמה תדריכים.
דוד אמסלם: אני מחליט, אני לוקח כמה יועצי בטיחות בארץ, דן אתם, מסכם את תחולת העבודה ואומר להם: רבותי, קחו כמה לירות ותעשו.
דוד אמסלם: בשביל זה לא צריך ישיבת ממשלה.
דוד אמסלם: תבנו לי מפרט בטיחותי, פשוט.
דוד אמסלם: עשיתי את זה.
דוד אמסלם: כמעט כל שבוע הייתי עושה משהו כזה, זו היתה העבודה שלי 20 שנה.
דוד אמסלם: אז אני לא מבין למה אתה מסתבך כל כך.
<תומר רוזנר: אני רוצה לעזור למר להב, ברשותו: תראה, כמו שאמרתי גם קודם, אחת הבעיות הקשות היא שהנושא הזה לא מוסדר מבחינה חוקית.
<תומר רוזנר: כמעט לא מוסדר מבחינה חוקית, וכל אחד יכול להכריז על עצמו כיועץ בטיחות.
<תומר רוזנר: זו בעיה שהממשלה צריכה ליזום תיקוני חקיקה לא מעטים.
דוד אמסלם: תומר, אני אסביר: לפעמים האויב של הטוב זה הטוב מאוד.
דוד אמסלם: קודם כל, פותרים, מנסים לקדם את הנושא גם אם אתה מקדם אותו שניים, שלושה צעדים.
דוד אמסלם: אני גם יודע, ואני מסכים עם זה שלהגדיר בטיחות זה כמו להגדיר ניקיון.
דוד אמסלם: כמה נקי?
דוד אמסלם: זה נקי.
דוד אמסלם: מה זה בטיחות מלאה?
דוד אמסלם: אבל בסופו של עניין צריך קודם כל לגזור ולהתחיל להתקדם בנושא הזה.
דוד אמסלם: יכול להיות שאחרי שתעשה תדריך אחד, אחרי זה תשפר אותו ועוד שנה נעשה עוד פולו-אפ ונשפר אותו, אבל צריך להתחיל.
<תומר רוזנר: הם עוד צעד אחורה.
<תומר רוזנר: הם שואלים את עצמם מי צריך לעשות את זה.