GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עידו בן-יצחק: אחרי סעיף 19יא לפקודה יבוא: לפרק ב' "סימן ב'2: מניעת נזקים בריאותיים לאסיר שובת רעב הגדרות 19יב.
<עידו בן-יצחק: בסימן זה – "ועדת אתיקה" – ועדת אתיקה שהוקמה לפי חוק זכויות החולה; "חוק זכויות החולה" – חוק זכויות החולה, התשנ"ו-1996; "טיפול רפואי" ו"מטפל" – כהגדרתם בחוק זכויות החולה; "מוסד רפואי" – כהגדרתו בסעיף 24 לפקודת בריאות העם 1940; "רופא" – רופא מורשה כמשמעותו בפקודת הרופאים (נוסח חדש), התשל"ז-1976; "שביתת רעב" – הימנעות מרצון מאכילה או משתייה, לרבות הימנעות חלקית, לשם מחאה או כדי להשיג מטרה מסוימת.
<מירי פרנקל שור: מה שעשינו, ותיכף שמרית תסביר את הסיבה, זה הפרדנו את ועדת האתיקה מההגדרה הראשונה.
<מירי פרנקל שור: ההגדרה הייתה: "ועדת אתיקה, טיפול רפואי" – כהגדרתם בחוק זכויות החולה".
<מירי פרנקל שור: אנחנו הוצאנו את ועדת האתיקה.
<מירי פרנקל שור: כתבנו "ועדת אתיקה שהוקמה לפי חוק זכויות החולה".
<שמרית שקד גיטלין: יש פה איזה שהוא חשש משפטי מאוד מאוד רחוק.
<שמרית שקד גיטלין: ועדת האתיקה היא כל ועדת אתיקה שהוקמה לפי חוק זכויות החולה.
<שמרית שקד גיטלין: זו יכולה להיות גם ועדת אתיקה שקיימת היום בבתי החולים או מחוצה לה, וגם ועדת אתיקה שמוקמת בשב"ס.
<שמרית שקד גיטלין: היה איזה חשש שמישהו יחשוב שוועדת האתיקה לא כוללת את ועדת האתיקה של השב"ס, ולכן כתוב פה במפורש "ועדת אתיקה שהוקמה לפי חוק זכויות החולה".
<עידו בן-יצחק: בקשת היתר 19יג (א) חיווה רופא דעתו בכתב (בסעיף זה – חוות דעת רפואית) למתן טיפול רפואי כי בשל שביתת רעב של אסיר שהוא מטפל בו או טיפל בו לאסיר שובת רעב לאחרונה – יש אפשרות ממשית שבתוך זמן קצר תיגרם סכנה לחיי האסיר או תיגרם לו נכות חמורה בלתי הפיכה, בלא קבלת טיפול רפואי מהטיפולים המפורטים בחוות הדעת הרפואית, רשאי הנציב, בהסכמת היועץ המשפטי לממשלה או מי שהוא הסמיכו לכך, לפנות לנשיא בית משפט מחוזי או לסגנו, בבקשה לקבל היתר למתן טיפול לאיסר (בסימן זה – בקשת היתר לטיפול רפואי).
<עידו בן-יצחק: (ב) בבקשת היתר לטיפול רפואי יפורט סוג הטיפול הרפואי המבוקש לאסיר ותצורף לה חוות הדעת הרפואית.
<עידו בן-יצחק: (ג) העתק בקשת היתר לטיפול רפואי שהוגשה יועבר בידי שירות בתי הסוהר לוועדת אתיקה; ועדת האתיקה תווה את דעתה בעניינים הרפואיים המנויים בסעיף 19יד(ד)(1) עד (3) לאחר ששקלה את עמדת האסיר בנוגע לקבלת הטיפול הרפואי ונימוקיו לכך.
<עידו בן-יצחק: (ד) לא תוגש בקשת היתר לטיפול רפואי אלא לאחר שנעשה מאמץ ניכר לקבל את הסכמת האסיר לטיפול כאמור, בין היתר בשיחה של הרופא עמו, ולאחר שהוסברו לאסיר הליך הפנייה לבית המשפט והשלכותיו האפשריות.
תמר זנדברג: בהגדרות כתוב "שביתת רעב" – הימנעות מרצון מאכילה או משתייה, לרבות הימנעות חלקית, לשם מחאה או כדי להשיג מטרה מסוימת.
תמר זנדברג: כאן, בסעיף שעידו הקריא עכשיו, יש שיקול דעת לעמדה של האסיר להביע את עמדתו למה הוא שובת רעב.
<עידו בן-יצחק: לא, זה בנוגע לקבלת הטיפול הרפואי.
תמר זנדברג: הוא רוצה להימנע מקבלת טיפול רפואי מסיבות פוליטיות.
תמר זנדברג: אני אומרת, במיוחד לאור העמדות הרפואיות ששמענו כאן בדיון, שבעצם אין כאן סוגיה רפואית, יש כאן סוגיה פוליטית.
תמר זנדברג: נשאלת השאלה: אם האסיר בא ומביע את עמדתו בפני ועדת האתיקה שיש לו אמירה פוליטית, איזה סוג של שיקול היא מוסמכת לשקול, האם שיקול רפואי, שיקול פוליטי, שיקול אתי.
תמר זנדברג: איך מתיישבים הדברים?
תמר זנדברג: חלק מהעניין זה שמדובר באדם שבצלילות דעת, במלוא חושיו מעוניין לבצע אקט פוליטי כי נעשה לו עוול, כי הוא עצור במעצר מינהלי.
דוד אמסלם: ועדת האתיקה הרפואית, לפי תפישתי, אמורה לדון באתיקה הרפואית, היא לא ועדה פוליטית.
באסל גטאס: פונים לוועדת האתיקה רק כשיש חוות דעת רפואית שהמצב של החולה מצריך התערבות כי הוא לפני נכות - - -
<מירי פרנקל שור: בלתי הפיכה.
באסל גטאס: ועדת האתיקה מחווה את דעתה באופן רפואי.
דוד אמסלם: זה תפקידה.
דוד אמסלם: בשביל זה בדיוק יש ועדת אתיקה רפואית.
באסל גטאס: זה שינויים שהכנסנו בחוק.
באסל גטאס: בחוק המקורי לא הייתה ועדת אתיקה.
תמר זנדברג: על זה שמבקשים לתת לו טיפול רפואי בכפייה בניגוד לרצונו יש לו אופציה להביע את עמדתו בפני ועדת האתיקה.
<יואל הדר: את רוצה להוריד את ועדת האתיקה?
תמר זנדברג: אני לא רוצה שנוריד.
תמר זנדברג: המשפט הזה מייתר את כל החוק.
באסל גטאס: הרבה דברים מייתרים את החוק, לכן, דוד, אני לא יודע לאן אתה רץ.
באסל גטאס: אם יחליטו על החוק ברוב ביום שני הבא, לא יוכלו להשתמש בו.
באסל גטאס: אף פעם החוק הזה, כפי שאמר לך אידלמן פה - - -
<יואל הדר: אז איפה הבעיה?
באסל גטאס: למה אתם ממהרים להעביר אותו?
דוד אמסלם: למה אתה כל כך מתעכב?
<יואל הדר: למה אתה מתנגד?
<יואל הדר: אם לא ישתמשו, אין לך סיבה להתנגד.
באסל גטאס: לא ישתמשו בו.
<יואל הדר: אנחנו סבורים שיש מקום.
אחמד טיבי: ההתנגדות היא התנגדות מוסרית.
תמר זנדברג: הרצון לקדם את החוק - - -
באסל גטאס: אתם מקדמים אותו בגלל סיבה פוליטית.
דוד אמסלם: אני מסכים שההתנגדות היא מוסרית, אבל כדי לפתח אותה לא צריך 4 שעות.
דוד אמסלם: 4 שעות זה הפרטים הקטנים שהם פחות חשובים.
דוד אמסלם: את הסיפור המוסרי, אתה צודק, אפשר לסכם כל אחד במספר דקות.
<מירי פרנקל שור: בהמשך לדברים שאמר חבר הכנסת גטאס, ועדת האתיקה שוקלת, בהתאם לחוק זכויות החולה, את הטיפול הרפואי.
<מירי פרנקל שור: כאשר אנחנו נמשיך לקרוא את השיקולים של בית המשפט, אנחנו נראה שבית המשפט כן ישקול את מטרת שביתת הרעב שלו בין יתר השיקולים כשהוא ישקול אם לאשר את מתן הטיפול הרפואי או לא.
תמר זנדברג: ועדת האתיקה היא דרגה לפני הגעה לבית המשפט?
<מירי פרנקל שור: נכון.
<עידו בן-יצחק: החלטת בית 19יד (א) (1) על אף הוראות סעיפים 13 ו-15(1) ו-(2) המשפט בבקשת לחוק זכויות החולה, נשיא בית המשפט היתר לטיפול רפואי המחוזי או סגנו שהוגשה לו בקשת היתר לטיפול רפואי, רשאי להתיר מתן טיפול רפואי לאסיר שובת רעב, חרף התנגדותו של האסיר, אם מצא כי בלא קבלת הטיפול יש אפשרות ממשית שבתוך זמן קצר תיגרם סכנה לחיי האסיר או תיגרם לו נכות בלתי הפיכה וכי הטיפול הרפואי צפוי להיטיב עם האסיר.
<עידו בן-יצחק: 2) הוראות חוק זכויות החולה יחולו כל עוד לא נתן בית המשפט החלטה בבקשת היתר לטיפול רפואי.
<עידו בן-יצחק: 3) אין בהוראות סעיף קטן זה כדי לגרוע מהוראות סעיף 15(3) לחוק זכויות החולה.
<עידו בן-יצחק: (ב) לא יתיר נשיא בית המשפט המחוזי או סגנו מתן טיפול רפואי כאמור בסעיף קטן (א), אלא לאחר ששוכנע כי נעשה מאמץ ניכר לקבל את הסכמתו של האסיר לטיפול, ובכלל זה הוסברו לו בפירוט, באופן המובן לו בנסיבות עניין, מצבו הרפואי וההשלכות של המשך שביתת הרעב על מצבו כאמור וכן נמסר לו מידע רפואי כאמור בסעיף 13(ב) לחוק זכויות החולה, והאסיר עמד בסירובו לקבלת הטיפול.
<עידו בן-יצחק: (ג) החלטת בית המשפט בבית היתר לטיפול רפואי תינתן לאחר שקיבל את חוות דעתה של ועדת האתיקה האמורה בסעיף 19 יג(ג) ושמע את האסיר, ככל שהדבר אפשרי בהתחשב במצבו הרפואי, או את בא כוחו, אלא אם כן סבר בית המשפט כי בנסיבות העניין אין מקום להיענות לבקשת ההיתר לטיפול רפואי, או כי מטעמי דחיפות הנובעים ממצבו הרפואי של האסיר לא ניתן להמתין לקבלת חוות הדעת או לשמיעת האסיר או בא כוחו.
דוד אמסלם: למה הפירוט הזה חשוב?
דוד אמסלם: בית המשפט יכול לקבל כל החלטה.
דוד אמסלם: למה אנחנו צריכים להנחות את בית המשפט מה לקבל?
דוד אמסלם: יש שופט שמחליט.
באסל גטאס: הוא צריך לשמוע את שני הצדדים.
דוד אמסלם: לשופט יש את הסמכויות שלו במסגרת הכללים המקובלים.
דוד אמסלם: פה אני רואה איזו רזולוציה שהוא חייב לשמוע.
דוד אמסלם: בוודאי שהוא צריך לשמוע.
<מירי פרנקל שור: על מנת שהדברים יהיו ברורים בהליך שהוא הליך מורכב - - -
דוד אמסלם: יש לו את זה גם ככה.
<מירי פרנקל שור: זה נובע מפסקה (4).
<מירי פרנקל שור: היה חשוב בהליך שכזה להבהיר שהוא חייב לשמוע, אם אפשרי, את האסיר.
<עידו בן-יצחק: (ד) בבואו לקבל החלטה לפי סעיף זה, ישקול בית המשפט, בשים לב לאחריות שירות בתי הסוהר לשמירה על בריאותו ועל חייו של האסיר, בין השאר את אלה: מצבו הרפואי של האסיר, לרבות מצבו הנפשי, וההשלכות על מצבו כאמור אם לא יינתן לו הטיפול הרפואי המבוקש; הסיכויים והסיכונים של הטיפול הרפואי המבוקש ושל טיפולים רפואיים חלופיים לאסיר, וכן מידת פולשנותו של הטיפול הרפואי המבוקש והשפעתו על כבוד האסיר; אם ניתן לאסיר טיפול רפואי לפי הוראות סימן זה בעבר, ותוצאות הטיפול כאמור; עמדת האסיר, אם ניתנה, בנוגע לקבלת הטיפול הרפואי, ונימוקיו לעניין זה, ועמדתו בנוגע למטרת שביתת הרעב.
<עידו בן-יצחק: (ה) בית המשפט ישקול שיקולים של חשש לחיי אדם או חשש ממשי לפגיעה חמורה בביטחון המדינה, ככל שהובאו בפניו ראיות לעניין זה.
<עידו בן-יצחק: (ו) התיר בית המשפט מתן טיפול רפואי לאסיר שובת רעב, רשאי הוא לפרט בהחלטתו את סוג הטיפול שהוא מתיר ואת משך הטיפול, בשים לב לאמור בחוות הדעת שהוגשו לו ולשיקולים האמורים בסעיף קטן (ד)(2).
<עידו בן-יצחק: סדרי דין 19טו(א) בדיון בבקשת היתר לטיפול רפואי יהיה האסיר מיוצג בידי וראיות עורך דין; לא היה האסיר מיוצג, ימונה לו סניגור ציבורי לפי הוראות חוק הסנגוריה הציבורית, התשנ"ו-1995, ויחולו לעניין זה הוראות החוק האמור.
<עידו בן-יצחק: (ב) בכל עניין של סדר דין בדיון בבקשת היתר לטיפול רפואי, יפעל בית המשפט בדרך הנראית לו מועילה ביותר להכרעה צודקת ומהירה.
<עידו בן-יצחק: (ג) ראה בית המשפט כי הדבר נדרש, בשל מצבו הרפואי של האסיר, רשאי הוא להורות כי דיון בבקשת היתר לטיפול רפואי יתקיים בבית החולים שבו מאושפז האסיר, בין השאר לשם שמיעת האסיר.
<עידו בן-יצחק: (ד) בית משפט רשאי לדון בבקשת היתר לטיפול רפואי בדלתיים סגורות, אם ראה כי הדיון הפומבי עלול להרתיע את האסיר מלהביע את עמדתו באופן חופשי או מלהביעה בכלל, או מנימוקים של הגנה על פרטיות האסיר.
<עידו בן-יצחק: (ה)(1) בהליכים לפי סימן זה רשאי בית המשפט, מטעמים שיירשמו, לסטות מדיני הראיות, וכן לקבל ראיה שלא בנוכחות האסיר או בא כוחו או בלי לגלותה להם, אם אחרי שעיין בראיה או שמע טענות שוכנע כי גילוי הראיה עלול לפגוע בביטחון המדינה וכי אי גילוייה עדיף על פני גילוייה לשם עשיית צדק (בסעיף קטן זה – ראיות חסויות); בית המשפט רשאי, בטרם יקבל החלטה לפי סעיף קטן זה, לעיין בראיה או לשמוע הסברים שלא בנוכחות האסיר ובא כוחו.
<עידו בן-יצחק: 2) החליט בית המשפט לקבל ראיות חסויות, יורה על העברת תמצית הראיות החסויות לאסיר או לבא כוחו, ככל שניתן לעשות כן בלי לפגוע בביטחון המדינה.
<עידו בן-יצחק: 3) דיון לפי סעיף קטן זה יתקיים בדלתיים סגורות, אלא אם כן קבע בית המשפט הוראה אחרת לעניין זה.
<עידו בן-יצחק: מתן טיפול 19טז(א) החליט בית המשפט לפי סעיף 19יד להתיר מתן טיפול רפואי רפואי לאסיר שובת רעב, רשאי מטפל לתת לאסיר טיפול כאמור, בתחום לאסיר שובת עיסוקו, במוסד רפואי שאינו באחריות שירות בתי הסוהר ולנקוט רעב את האמצעים הדרושים לשם מתן הטיפול, הכל בהתאם למצבו הרפואי של האסיר ולשיקול דעתו המקצועי של המטפל ובכפוף להחלטת בית המשפט, ובלבד שהטיפול שיינתן לאסיר ללא הסכמתו יהיה הטיפול הרפואי המינימלי ההכרחי, לפי שיקול דעתו המקצועי של המטפל, לשמירה על חייו של האסיר או למניעת נכות חמורה בלתי הפיכה.
<עידו בן-יצחק: (ב) לפני מתן הטיפול הרפואי יעשה המטפל מאמץ, ככל האפשר, לקבל את הסכמתו של האסיר לטיפול הרפואי, לאחר שהסביר לו בפירוט באופן המובן לו בנסיבות העניין, את מצבו הרפואי וההשלכות של המשך שביתת הרעב על מצבו כאמור ואת משמעות החלטת בית המשפט.
<עידו בן-יצחק: (ג) מתן טיפול רפואי לפי סעיף זה ייעשה בדרך ובמקום שיבטיחו שמירה מרבית על כבודו של האסיר, תוך הימנעות, ככל האפשר, מגרימת כאב או סבל לאסיר.
<עידו בן-יצחק: (ד) סירב האסיר לקבל את הטיפול הרפואי הדרוש, רשאי סוהר, לבקשת מטפל, להשתמש בכוח סביר כדי לאפשר את מתן הטיפול בידי המטפל, ובלבד שהשימוש בכוח יהיה רק במידה הדרושה לצורך מתן הטיפול.
טלב אבו עראר: איזה כוח?
תמר זנדברג: הזנה בכפייה.
תמר זנדברג: זה חוק שהוא בכפייה.
טלב אבו עראר: להרביץ, לתקוף?
תמר זנדברג: בכפייה.
באסל גטאס: ראיתם את הסרט.
אחמד טיבי: האם הכוונה של שימוש בכוח סביר זה מה שראינו בסרטון שהצגתי בישיבה הקודמת?
דוד אמסלם: אני לא חושב שהוא הגורם - - -
אחמד טיבי: מי יכול לענות?
זוהיר בהלול: דודי, זה מרחב.
דוד אמסלם: דרך אגב, אתה יכול לאלץ בן אדם בכפייה גם בלי כוח.
דוד אמסלם: באמצעים אחרים.
דוד אמסלם: מה זה בכפייה?
דוד אמסלם: כשאדם לא רוצה לקבל משהו.
דוד אמסלם: אם אני לא רוצה לקבל ממך מתנה ואתה רוצה לדחוף לי אותה בכוח, אתה בא אלי הביתה ושם לי אותה.
דוד אמסלם: יש מה שנקרא בכפייה, יש בכוח, אלה שני דברים שונים.
דוד אמסלם: כוח סביר זאת הגדרה שהיא פלואידית.
דוד אמסלם: השאלה שתמיד עומדת בפני מבחן שיפוטי היא מה זה כוח סביר.
דוד אמסלם: יכול להיות מצב ששוטר יעצור אותי ברחוב, ייתן לי מכות רצח, יפצע אותי ויטען שזה כוח סביר.
דוד אמסלם: זאת שאלה סובייקטיבית.
דוד אמסלם: כל שאלה סובייקטיבית עומדת להחלטות בית משפט.
זוהיר בהלול: זה מזכיר לי כוח פיזי מתון.
זוהיר בהלול: מה זה מתון, מה זה סביר?
דוד אמסלם: נכון, אני מסכים איתך.
דוד אמסלם: אלו שאלות מאוד סובייקטיביות.
תמר זנדברג: עולה כאן שאלה לגבי מה זה מטפל.
תמר זנדברג: זה מוגדר?
<מירי פרנקל שור: אחות או רופא.
תמר זנדברג: מי זה עוד יכול להיות חוץ מרופא?
<מירי פרנקל שור: זו יכולה להיות אחות.
זוהיר בהלול: גברתי היועצת, למה לא רופא?
זוהיר בהלול: למה מטפל ולא רופא?
<מירי פרנקל שור: השאלה מה הטיפול שצריך.
תמר זנדברג: מי זה עוד יכול להיות?
<ליאנה מגד: אני רוצה להשיב לעניין השאלה לגבי הסרט שראינו.
<ליאנה מגד: החוק שלנו לא נכנס לתוקף במצב כפי שראינו בסרט שהוקרן כאן, שבו נכנס אדם על רגליו, מתיישב ומבוצעת בו פעולה בכוח.
<ליאנה מגד: החוק הזה נכנס לתוקף רק כאשר תוך זמן קצר תיגרם סכנה לחיי האסיר או תיגרם לו נכות חמורה בלתי הפיכה.
אחמד טיבי: זה עוד יותר חמור, כי כוח ההתנגדות שלו הוא קטן יותן כאשר מצבו הוא חלש.
<ליאנה מגד: אנחנו רוצים לצמצם את מספר המקרים שבהם החוק הזה יהיה רלוונטי.
<ליאנה מגד: אנחנו רוצים לאפשר את כל אמצעי ההידברות לפני שיהיה צורך להוציא את החוק הזה לפועל.
<ליאנה מגד: עדיין אנחנו רוצים לאפשר אמצעי שכנוע על ידי שירות בתי הסוהר.
תמר זנדברג: חשבתם להפסיק להשתמש במעצרים מינהליים בשביל להשיג את המטרה הזאת?
דוד אמסלם: תמר, מספיק.
דוד אמסלם: אני לא עובר לנושא אחר.
דוד אמסלם: אני רוצה לעשות את הדיון הזה מכובד.
אחמד טיבי: היא נציגת משרד המשפטים, לכן תמר שואלת.
דוד אמסלם: לא קשור.
דוד אמסלם: תשבי עם משרד המשפטים לגבי כל נושא שאת רוצה.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על החוק הזה.
<ליאנה מגד: פה אני מגיעה לעניין השימוש בכוח סביר.
<ליאנה מגד: גם אם לא היינו אומרים את המילה "סביר" בסעיף, ככל הנראה מבחינת פרשנות משפטית של הסעיף כך בית המשפט היה מפרש אותו.
<ליאנה מגד: שימוש בכוח בכל הסמכויות שניתנות לפקחים, שוטרים וכו' מפורש ככוח סביר.
<ליאנה מגד: הכוונה היא להגביל את מידת הכוח שניתן יהיה להפעיל, לומר שזה יהיה כוח סביר ולא כוח בלתי סביר או שימוש באמצעים שנראים לנו לא נכונים מבחינת הפעלת הכוח.
טלב אבו עראר: איזה כוח, מה סוג הכוח?
טלב אבו עראר: לתת לו סטירה?
דוד אמסלם: קיבלתם תשובה פורמאלית.
דוד אמסלם: אני הסברתי את העמדה שלי, אני חושב שהיא הגיונית.
דוד אמסלם: המילה "סביר" - - -
טלב אבו עראר: לא עניין של סביר.
טלב אבו עראר: מה זה כוח?
דוד אמסלם: גם כוח אני לא יודע מה זה.
דוד אמסלם: זו שאלה סובייקטיבית מה זה כוח.
דוד אמסלם: כוח זה הפעלה של איזה שהוא אלמנט שהאדם לא רוצה ומישהו כופה אותו.
דוד אמסלם: זה משהו פיזי כנראה.
דוד אמסלם: אתה מבין מה זה כוח, אני לא צריך להיכנס להגדרה.
דוד אמסלם: תפתח את אבן שושן, תראה מה זה כוח.
<יואל הדר: אני אגיד לך מה לא.
<יואל הדר: כוח סביר זה לא אגרופים בפנים.
<יואל הדר: אם מישהו ייתן לו אגרופים בפנים, זה לא כוח סביר.
<יואל הדר: אם מישהו מתעלף, נופל על הרצפה ונותנים לו סטירות כדי להעיר אותו, זה כוח סביר בנסיבות העניין.
<יואל הדר: כל מקרה לגופו.
<יואל הדר: אגרופים לפנים זה בוודאי לא כוח סביר.
זוהיר בהלול: יואל, למה הוא מטפל ולא רופא?
זוהיר בהלול: כדי שהוא יחליט שהכוח שהופעל הוא כוח סביר - - -
<יואל הדר: הוא לא מחליט.
<יואל הדר: הוא פונה לסוהר ואומר: אני צריך את העזרה שלך.
<יואל הדר: הסוהר צריך להפעיל כוח סביר.
זוהיר בהלול: בנוכחות מטפל
באסל גטאס: יש לך התנגדות שהמטפל יהיה רופא?
<יואל הדר: המטפל הוא רופא לצורך העניין.
באסל גטאס: למה לא לכתוב את זה?
באסל גטאס: המטפל לפי הגדרתו בחוק זכויות החולה יכול להיות אח, יכול להיות - - -
<יואל הדר: גם בבתי אבות מי שמטפל אלה אנשים שהם אפילו פחות מורשים לעשות טיפול.
באסל גטאס: אתה יודע שבעניין שובת הרעב ניצב שירות בתי הסוהר פונה לנשיא בית המשפט המחוזי.
באסל גטאס: מן הראוי שאם מגיעים למצב שבו יתבקש מהסוהר להפעיל כוח, יהיה נוכח רופא, לא אח או עובד.
זוהיר בהלול: אתה צודק במאת האחוזים.
זוהיר בהלול: מדובר בחייו של אדם.
זוהיר בהלול: עולמו של אדם זה עולם ומלואו.
זוהיר בהלול: למה שלא יהיה רופא?
זוהיר בהלול: מטפל זו הגדרה אבסטרקטית.
<יואל הדר: זה לא אבסטרקטי.
תמר זנדברג: זה לא רק זה.
תמר זנדברג: יש הגדרה בחוק זכויות החולה מה זה נקרא מטפל.
תמר זנדברג: לענייננו מדובר ברופא, אח או אחות.
<עידו בן-יצחק: (ה) אין בהוראות סימן זה כדי לחייב מטפל לתת לאסיר שובת רעב טיפול רפואי לפי סעיף זה.
<עידו בן-יצחק: סייג לאחריות 19יז(א) לא תוגש תובענה נגד אדם על מעשה שעשה בהתאם להחלטת בית המשפט לפי סעיף 19יד, המקים אחריות בנזיקין; הוראה זו לא תחול על מעשה כאמור שנעשה ביודעין מתוך כוונה לגרום נזק או בשוויון נפש לאפשרות גרימתו במעשה כאמור.
<עידו בן-יצחק: (ב) לא יישא מוסד רפואי באחריות בנזיקין על פעולה שעשה עובד המוסד, בתוך לב ובאופן סביר, בהתאם להחלטת בית המשפט לפי סעיף 19יד.
<עידו בן-יצחק: (ג) הוראות סעיף זה לא יחולו לגבי מי שהוראות סעיף 7א לפקודת הנזיקין (נוסח חדש), חלות עליו.
<עידו בן-יצחק: עיון חוזר 19יח.
<עידו בן-יצחק: הנציב או האסיר רשאים לפנות לבית המשפט בבקשה לעיון חוזר בהחלטה שנתן לפי סעיף 19יד אם נתגלו עובדות חדשות או נשתנו נסיבות באופן שיש בו כדי להשפיע על החלטתו.
<עידו בן-יצחק: ערעור 19יט.
<עידו בן-יצחק: (א) החלטת בית המשפט לפי סעיף 19יד ניתנת לערעור לפני בית המשפט העליון.
<עידו בן-יצחק: (ב) הודיע בא כוח האסיר על כוונתו לערער על החלטת בית המשפט המתירה לתת טיפול רפואי לאסיר, רשאי בית המשפט להורות על עיכוב ביצוע ההחלטה עד להגשת הערעור, ובלבד שהערעור יוגש בתוך 24 שעות ממועד מתן ההחלטה על העיכוב; בית המשפט העליון יקיים את הדיון בערעור בתוך 48 שעות ממועד הגשתו.
<עידו בן-יצחק: תיקון חוק 6.
<עידו בן-יצחק: בחוק הסניגוריה הציבורית, התשנ"ו-1995, בסעיף 18(א), הסנגוריה אחרי פסקה (17) יבוא: הציבורית "(18) אסיר שהוגשה בעניינו לבית המשפט בקשת היתר לטיפול רפואי לפי סעיף 19יג לפקודת בתי הסוהר (נוסח חדש), התשל"ב- 1971.
<עידו בן-יצחק: "
אחמד טיבי: אני אציג בקצרה את עמדתי שכבר הצגתי בישיבות קודמות.
אחמד טיבי: חבריי גטאס, ג'בארין ואבו עראר יציגו בשם הרשימה המשותפת את ההסתייגויות אחת לאחת אם ירצו.
אחמד טיבי: לא בכדי אמרתי שההתנגדות וההשגה שלנו היא מוסרית במקרה הזה.
אחמד טיבי: אני לא יודע אם ייושם החוק או לא ייושם החוק, אבל מי שהחליט על כך, שזאת הממשלה, רוצה על המדף כלי פוליטי כדי לשבור שביתת רעב.
אחמד טיבי: שביתת רעב היא הכלי האחרון בידי שובת רעב להשתמש בגופו - זכותו על גופו היא זכות מוחלטת - כדי להביע עמדה פוליטית, מחאה.
אחמד טיבי: כך קרה בכל העולם, כך קורה גם בארץ.
אחמד טיבי: אגב, עד עכשיו אף אחד לא מת, למרות שהשביתה ארכה עשרות ימים.
אחמד טיבי: השובתים אומרים: אנחנו רוצים להשתמש בכלי הזה כדי להשתחרר ממעצר מינהלי.
אחמד טיבי: אני חושב שמדובר במשהו אציל, בהחלטה אמיצה ואצילה.
אחמד טיבי: דבריו ותגובתו של השר לביטחון פנים, השר ארדן, בישיבה הקודמת על הצגת הסרטון אומרת הכל.
אחמד טיבי: הוא אמר שנציג את הפיגועים של הג'יהאד האסלאמי רק על סמך העובדה שהצגנו סרטון הדגמה להזנה בכפייה.
אחמד טיבי: אני רוצה לשבח את עמדת ההסתדרות הרפואית שאמרה בצורה קטגורית, מוחלטת שהיא מתנגדת לחוק הזה.
אחמד טיבי: היא תאסור על חבריה, כי זה פשוט מנוגד לשבועת הרופאים.
אחמד טיבי: זאת התעללות על פי ההגדרה של ההסתדרות רפואית וועדת האתיקה של ההסתדרות הרפואית.
אחמד טיבי: אמנת טוקיו ידועה לכולם.
אחמד טיבי: חשוב - אם יש מישהו שלא ראה - שיראו את הסרטון שהצגנו על הזנה בכפייה בשחקן שהוא בריא, כמו שאמרת.
אחמד טיבי: הזנה בכפייה במקרה שלנו תהיה באסיר שהוא מותש, שהוא חולה, כך שהנזק יהיה נזק חמור שבעתיים, הרבה יותר חמור.
אחמד טיבי: זה נושא כבד משקל.
אחמד טיבי: זאת הצעת חוק שהיא שנויה במחלוקת קשה עם כל אנשי המקצוע מבחינה רפואית.
אחמד טיבי: יש כאן ניסיון לערב את הרפואה בפוליטיקה.
אחמד טיבי: אסור לעשות את הדבר הזה.
אחמד טיבי: צריך להיענות לתחינה של הרופאים, לעמדה של הרופאים לא לקבל את ההחלטה הזאת.
אחמד טיבי: הנקודה של רופא ומטפל היא נקודה חשובה מאוד, אדוני היושב-ראש, רבותיי היועצים המשפטיים.
אחמד טיבי: יש לתת את הדין, יש לתת את הדעת על הדרישה שלנו לשנות את המילה "מטפל" למילה "רופא".
דוד אמסלם: המשרד לביטחון פנים, יש התנגדות?
דוד אמסלם: חבר הכנסת טיבי ביקש להחליף את המילה "מטפל" במילה "רופא".
דוד אמסלם: יש לנו התנגדות לעניין?
<יואל הדר: החוק הזה הוא לא חוק הזנה בכפייה.
<יואל הדר: ניסיתי להסביר את זה כמה פעמים, אבל כנראה שלא הצלחתי והבעיה היא בי.
<יואל הדר: החוק הזה אמור לתת טיפול.
<יואל הדר: יש טיפולים שלא צריכים רופא.
<יואל הדר: לא מדובר על הזנה בכפייה.
<יואל הדר: נניח שצריך להכניס מינרלים, מים או משהו אחר שרופא חושב שצריך.
<יואל הדר: לא צריך להגיע לדבר הכי חמור.
<יואל הדר: החוק הזה לא אמור להגיע לדבר הכי חמור, זאת לא המטרה שלו.
<יואל הדר: יש דברים שאחות יכולה לתת, לא צריך להגיע לרמה של רופא.
דוד אמסלם: האם אתה סבור שבשביל לתת לו אינפוזיה צריך רופא, או שזו יכולה להיות גם אחות?
אחמד טיבי: יואל, מדובר במצב מיוחד במינו, בחוק מיוחד במינו, בנושא רגיש, בנושא שנוי במחלוקת, בחיי אדם, באדם תשוש, באסיר חלש, ולכן אני חושב שמן הדין שרופא, שהוא הסמכות הרפואית העליונה, יקבל את כל ההחלטות.
אחמד טיבי: אגב, לתת אינפוזיה זאת הוראה של רופא.
<קריאה: אבל לא ביצוע.
<יואל הדר: יש פה את ד"ר לב ממשרד הבריאות.
דוד אמסלם: אני רוצה לחדד את מה שאמר חבר הכנסת טיבי.
דוד אמסלם: הרי בסופו של עניין לא מדובר כל יום ב-20 אסירים, מדובר, לדעתי, במקרים קצת יותר קיצוניים, במקרים אחת ל..
דוד אמסלם: חבר הכנסת טיבי בא ואומר: תשמע, מדובר בבן אדם שממילא כבר נמצא במצב - - הרי לא מכניסים לו את האינפוזיה מהיום הראשון שהוא מודיע שהוא שובת רעב.
דוד אמסלם: אני מניח שהוא כבר נמצא במצב מדרדר בכל מיני מערכות.
דוד אמסלם: כדאי שרופא יהיה בסביבה שלו בכל פעולה.
דוד אמסלם: לא מדובר במקרים שקורים חדשות לבקרים, אז למה יש לכם התנגדות לעניין?
<יואל הדר: אמרתי שמשרד הבריאות פה, הוא ייתן את העמדה.
דוד אמסלם: אני בא מהצד הפרקטי.
דוד אמסלם: יכול להיות שרפואית לא צריך שרופא ישים לו את העירוי, אבל היות ומדובר במקרה מאוד חריג, מה הבעיה שדווקא במקרה הזה, גם למראית עין?
אחמד טיבי: אגב, עירוי רק רופא שם.
דוד אמסלם: אם המדינה עושה איזו שהיא פעולה שהיא חריגה מבחינת ההתנהלות הרגילה שלה, אז גם הטיפול הוא חריג.
אחמד טיבי: אגב, דוד, עירוי רק רופא יכול.
<יואל הדר: זה לא רופא של המדינה.
דוד אמסלם: כל הרופאים לא קשורים למדינה.
<יואל הדר: זה רופא שנמצא בבית חולים.
<יואל הדר: הוא תחת האחריות של משרד הבריאות.
<בעז לב: אני חושב שזה הגיוני ששיקול הדעת יהיה שיקול דעת של רופא.
<בעז לב: אם הוא יצטרך מישהו כדי לעזור לו להחזיק את היד כדי שהוא יכניס אינפוזיה או כדי שהוא לא יינזק, הוא ייעזר במישהו.
תמר זנדברג: למי יש סמכות להכניס זונדה, לרופא או לאחות?
תמר זנדברג: יש פה רופא שיכול להשיב?
דוד אמסלם: תמר, אני אוציא אותך.
<בעז לב: זונדה יכול להכניס כל אחד - - -
תמר זנדברג: אני לא מבינה מה ההתנכלות הזאת.
דוד אמסלם: את מרגישה התנכלות?
דוד אמסלם: אני חושב שאת טועה.
תמר זנדברג: שאלתי שאלה עניינית לדיון.
תמר זנדברג: כולם פה שואלים שאלות ומדברים, רק לי אתה אומר: תמר, תמר, אני אוציא אותך החוצה.
תמר זנדברג: מה עשיתי?
תמר זנדברג: אני שואלת שאלה.
דוד אמסלם: את שואלת כל הזמן שאלות ולוקחת את כל נפח הדיון.
תמר זנדברג: שאלתי אם רופא או אחות יכולים להכניס זונדה.
תמר זנדברג: זה נפח דיון?
תמר זנדברג: הזמן הזה שאתה מתנכל לי מבזבז את זמן הדיון.
תמר זנדברג: זו שאלה פשוטה.
דוד אמסלם: אני רוצה לחדד את מה שאמר אחמד טיבי.
דוד אמסלם: האם מבחינת
דוד אמסלם: כם יש בעיה שיהיה כתוב בחוק שרופא יהיה צמוד לאירוע?
<בעז לב: אין לנו שום בעיה שרופא יהיה נוכח.
אחמד טיבי: אני מבקש לשנות את זה.
באסל גטאס: בכל ההסתייגויות שלי אני מבקש שבמקום מטפל יהיה רופא.
תמר זנדברג: אני הגשתי את ההסתייגויות שלי בכתב.
תמר זנדברג: אני מבקשת לומר שנמנע ממני על ידי יושב-ראש הוועדה באופן עקבי ובצורה מתנכלת אלי אישית כחברת ועדה להביע את העמדות שלי, לשאול את השאלות שלי שהן שאלות ענייניות לגופו של עניין.
תמר זנדברג: אני לא מצליחה להבין למה ההתנכלות הזאת.
תמר זנדברג: בסך הכל שאלתי אם רופא או אחות.
תמר זנדברג: ניתנה תשובה שגם רופא וגם אחות.
תמר זנדברג: במסגרת זה התקבלה פה הסתייגות על ידך שזה יהיה רופא.
תמר זנדברג: למה אני כחברת ועדה לא יכולה למלא את תפקידי?
דוד אמסלם: תיראי איך את מתנהגת.
תמר זנדברג: למה נמנע ממני לעשות את זה על ידך?
דוד אמסלם: בגלל שאת מתנהלת איך שאת רוצה, את חושבת שמותר לך פה הכל.
תמר זנדברג: מה מותר לי?
תמר זנדברג: שאלתי שאלה.
דוד אמסלם: את מפריעה לי כרגע בדיון.
תמר זנדברג: אני לא מפריעה לך.
תמר זנדברג: אני יוצאת החוצה בלי שביקשת.
תמר זנדברג: אני אצא עם להפריע לדיון.
דוד אמסלם: מאוד יפה ונחמד מצידך.
תמר זנדברג: את כל הציבור שיושב פה לא יהיה מי שייצג, כי נמנע ממני לבצע את העבודה שלי על ידי יושב-ראש הוועדה.
תמר זנדברג: אני מתכוונת להתלונן על זה לוועדת האתיקה.
תמר זנדברג: לא ייתכן שתהיה התנכלות חוזרת ונשנית לחברת ועדה אחת.
דוד אמסלם: אני מבקש להוציא אותה.
אחמד טיבי: רציתי לפנות אליך כדי שתאפשר לחברת הכנסת זנדברג להציג את טיעוניה.
דוד אמסלם: אתה רואה איך היא מתנהגת.
<יואל הדר: אם רופא יצטרך להיעזר באחות, הוא יוכל להיעזר בה.
אחמד טיבי: סיכמנו.
אחמד טיבי: אל תחזור בך.
אחמד טיבי: סיכמנו על פי הסכמת היושב-ראש.
<יואל הדר: לא סיכמנו על הנושא הזה.
<יואל הדר: לא אמרנו שלא יהיה רופא.
<יואל הדר: הוא יכול להיעזר באחות לעשות את זה.
<יואל הדר: מה, הוא לא יכול להיעזר באחות?
דוד אמסלם: כשיש טיפול רפואי כלשהו, בוודאי שהרופא יכול להביא איתו עוד 2,3 אחיות שיעזרו לו.
<יואל הדר: שיהיה ברור שאין מצב שהוא חייב לעשות.
דוד אמסלם: זה בהשגחה של רופא צמוד איתו, לא שהוא נותן הנחיות והוא הולך.
<עופרה קלינגר: לפי הוראת רופא זה בסדר, אבל רק רופא במקום מטפל זה - - -
אחמד טיבי: רופא.
אחמד טיבי: מדובר במצב מיוחד, רבותיי.
באסל גטאס: בהקשר של הפעלת כוח.
<יואל הדר: רופא יכול להיעזר באחות כדי לעשות את זה.
אחמד טיבי: יש סעיף של כוח סביר.
אחמד טיבי: אני בנקודת הזמן הזאת של הפעלת כוח סביר רוצה שהרופא יהיה.
אחמד טיבי: זה לא מטפל כמו שכתוב.
<יואל הדר: כדי לעשות את הטיפול עצמו הוא יכול להיעזר - - -
אחמד טיבי: הרופא יכול להיעזר בכל חבר בצוות הרפואי, אבל שיהיה כתוב רופא.
אחמד טיבי: מתחת לרופא יש אנשי צוות.
<יואל הדר: אתה רוצה להגיד שהרופא הוא זה שיפנה לסוהר, זה מה שאתה רוצה?
<יואל הדר: זה בסדר.
<יואל הדר: הוא יכול להיעזר כדי לעשות טיפול גם באחות.
אחמד טיבי: זה בכל בית חולים ככה.
<יואל הדר: שלא יהיה מצב כאילו בחוק הזה אנחנו עושים שינוי.
<יואל הדר: זאת לא הכוונה.
אחמד טיבי: לא אמרתי שהרופא יכניס את הזונדה על פי הגדרה, כי זונדה יכולה להכניס גם אחות בבית חולים.
אחמד טיבי: אני אומר שפיזית הרופא צריך להיות שם, לכן במקום המילה "מטפל " צריכה להיות המילה "רופא".
<מירי פרנקל שור: אחמד, אלה שני דברים.
<מירי פרנקל שור: במקום המילים "רשאי מטפל" אפשר לכתוב "רשאי רופא", או אפשר לכתוב "רשאי מטפל בנוכחות רופא".
<מירי פרנקל שור: אלה שני דברים אחרים.
דוד אמסלם: אנחנו מתכוונים לרשאי מטפל בנוכחות רופא או בפיקוח רופא.
אחמד טיבי: מי שנותן טיפול לאסירים זה רופא, שזאת האינסטנציה הגבוהה ביותר, לא אחות.