GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: הוא לוקח יזם ואומר לו: אתה קח - - -
<דב קלמנוביץ: לא, באמצעות החברה למתנ"סים.
<דב קלמנוביץ: הוא אומר לחברה למתנ"סים: אתם תפעילו את הקייטנה.
<דב קלמנוביץ: הם לוקחים אנשים מוסמכים, כלומר גננות שעובדות, לפעמים מקבלות גם משכורת 13, והן אלה שמפעילות.
דוד אמסלם: אוקי, זאת זרוע אחת.
דוד אמסלם: יש מצב שהעיריות או מנהלי בתי הספר, בגלל כל הניהול העצמי, משכירים את בית הספר לגורם כלשהן?
דוד אמסלם: יש מקרים כאלה?
<דודו ביטס: יש מקרים.
<דב קלמנוביץ: אני ביקשתי בירושלים לעשות את זה באופן פרטי, ואמרו לי: לא ניתן במבנה עירוני להפעיל קייטנה פרטית, רק במתנ"ס עצמו שיכול לשכור חדרים לפעילות, אבל במסגרת המבנים העירוניים הם לא מוכנים להפעיל את הדברים האלה.
<מלכה סבח: גם בניהול העצמי, בכל אופן במעלה אדומים, בית הספר בנושא המבנה לא מתעסק, זאת העירייה.
<מלכה סבח: בית ספר עדיין לא משלם על המבנה כרגע, ככה שהוא לא יכול להשכיר אותו לגורם.
<מישל בן שטרית: אני מהחברה למתנ"סים.
דוד אמסלם: אז בוא תחכים אותנו, עד עכשיו שתקת.
<מישל בן שטרית: כמו שאתם יודעים, המתנ"סים בכל ישוב זאת עמותה נפרדת.
<מישל בן שטרית: כחברה ממשלתית מלכ"ר, כל מתנ"ס הוא עמותה נפרדת, שקשורה לרשות המקומית בדרך כלל ביחסי גומלין כאלה ואחרים, שיש לה גם הנהלה ציבורית וגם תושבים שאמורים להיות מעורבים בהחלטות לגבי המחירים, ולכן יש שוני מאוד מאוד גדול בין היישובים.
<ליאורה פור: רשות איתנה לוקחת קייטנה יקרה.
<מישל בן שטרית: בדיוק, האבסורד הגדול הוא לפעמים שדווקא רשויות חלשות יותר, המחירים של הקייטנות שלהן יותר זולים.
<מישל בן שטרית: זה האבסורד הגדול, כי זאת מציאות - - -
<יפעת שמר: יש בעייתיות עם זה שאתה אומר שהתושבים יושבים בהנהלה, ואומר לך למה – כי מי שממנה אותם זאת הרשות המקומית, זה אנשים שהם יס-מנים - - -
דוד אמסלם: כבר סגרת לי ארבעה דיונים.
<מישל בן שטרית: יש פה כמה סוגיות קריטיות שעלו פה וחשוב לתת עליהן את הדעת.
<מישל בן שטרית: דיברו על ההורים ועל המקום של ההורים בחופשה.
<מישל בן שטרית: אני חושב שיש מקום מאוד גדול לילדים בחופשה.
<מישל בן שטרית: אני חושב שאסור לוותר על זה שלילדים צריך להיות מקום שהוא איכותי, משמעותי ובטיחותי.
<מישל בן שטרית: כמי שניהל קייטנות, והייתי מנהל מתנ"ס עד לא מזמן הרבה מאוד שנים, זה אחד המופעים הכי משמעותיים שיש לילדים בקיץ, ואם זה לא מתנהל בצורה חינוכית, ערכית, משמעותית, יכולים להיות שם דברים שהם מאוד מאוד בעייתיים, לא רק במובן הבטיחותי, גם ברמה של מה קורה לילד כשהוא מגיע בבוקר לפעילות ואין לו שם חברים או אין שם מענה משמעותי.
<מישל בן שטרית: קודם כל, אני חושב שהפריזמה על הילדים מאוד חשובה בהקשר הזה.
<מישל בן שטרית: כמו שעשו בכיתות א', ב' – אם יהיה סבסוד לקייטנות, יש פה גורם מאוד גדול שהוא מתנ"סים במדינת ישראל, שיכולים עם תקציב ברור שהמדינה תגדיר, לנהל את זה עם הפיקוח שמתנהל כבר היום, עם הניהול שמתקיים כבר היום.
<מישל בן שטרית: אפשר להוזיל עלויות.
<ליאורה פור: אבל הם מרוויחים.
<ליאורה פור: אבל הרשות מרוויחה, אז למה צריך תקציב?
<ליאורה פור: לא צריך תקציב.
<מישל בן שטרית: הרי רוצים לצאת לאופרציה ולמשהו יישומי.
<מישל בן שטרית: אני חושב שזה מאוד יישומי, אם המדינה תחליט, כמו בבית ספר של החופש הגדול, שיש עלות – החליטו 860 מתוך זה היא העלות, שמתוכה גובים 300 שקלים.
<מישל בן שטרית: אפשר להגדיר שקייטנה עולה 900, אלה סדרי הגודל של העלויות.
<מישל בן שטרית: איך שלא נסובב את זה, אלה העלויות האמיתיות האפקטיביות, סדר גודל של 900 שקלים פלוס מינוס עד אחת.
דוד אמסלם: אני לא מתכוון שתיכנס עכשיו לעלויות, אני לא רוצה להיכנס לזה.
<קריאה: אבל תשאל אותו כמה תקורה הם לוקחים.
<מישל בן שטרית: אני חושב שיש עלות שהיא אפקטיבית מתוך זה.
<מישל בן שטרית: ברגע שיהיה סבסוד, אני מתאר לעצמי שאפשר ליישם את זה.
<פיני קבלו: מה התקורה?
<פיני קבלו: יש תקורות שהמתנ"ס לוקח.
<מישל בן שטרית: סבסדתי - - -
דוד אמסלם: אני גם לא שואל אותו מה התקורה, כרגע זה לא הדיון.
<לינור אלקיים: אדוני היושב ראש, יש כאן שיעור מאלף באזרחות.
<לינור אלקיים: זה שיעור מאלף באזרחות.
<לינור אלקיים: לא יכול להיות שחברי כנסת מדברים כאן ואומרים עד כמה הנושא חשוב ונציגים של השלטון המקומי אומרים שהנושא הזה עולה, רק ההורים והפרצופים מתחלפים וחברי הכנסת משתנים ועדיין אין פתרון.
<לינור אלקיים: חוק חינוך חובה לא מוגבל בזמנים.
<לינור אלקיים: סליחה, הוא לא אומר שאנחנו פועלים בחוק חינוך חובה מכיתות א' עד ב', אבל עד חודש יוני.
<לינור אלקיים: חוק חינוך חובה הוא לתקופה של כיתה א' עד י"ב, ומכאן הזכות והרשות למשרד החינוך לקיים את בתי הספר של החופש הגדול.
<לינור אלקיים: הרי מי שמכם לקבוע פתאום תכנית של בתי הספר של החופש הגדול, מתוך איזושהי אחריות חברתית?
<לינור אלקיים: לא, מתוך אחריות כוללת לגילאים הללו.
<דודו ביטס: שנת לימודים מוגדרת.
<לינור אלקיים: חוק חינוך חובה איננו מוגדר.
<לינור אלקיים: החברה למתנ"סים היא הזרוע הביצועית לחינוך הבלתי פורמלי של משרד החינוך, גם זה תחת חוק חינוך חובה.
<מישל בן שטרית: זה לא מתוקצב.
דוד אמסלם: תודה, אני רוצה לסכם את הדיון.
דוד אמסלם: רבותי, האמת היא שכמו שציינתי בפתיח, כשמתחילה להגיע חופשת הקיץ, ההורים נכנסים לאיזשהו סיוט, ללחץ.
דוד אמסלם: תיאור קצר מה קורה להורה "רגיל" עם שניים, שלושה ילדים, שזה גם מכביד עליו, ואלה רוב המשפחות במדינת ישראל.
דוד אמסלם: הוא מגיע לקיץ, וחופשת הקיץ היא חודשיים, ואז הוא נאלץ הוא ואשתו להתחלק בחופשה, בדרך כלל לקחת בעבודה חופשה של שבוע ובת זוגו שבוע כדי לצמצם עלויות, להיות עם הילדים, שהרי אי אפשר להשאיר את הילדים לבד, הם עדיין קטנים.
דוד אמסלם: אז מגיע הסיפור של הקייטנות, בדרך כלל מחזור אחד, ואם יש הורה שיכול עוד מחזור, הוא שולח לעוד מחזור, ואז הילדים אומרים לו: אבא, ומה עם חופש?
דוד אמסלם: אנחנו לא צריכים לנסוע לאיזה נופש?
דוד אמסלם: ואז נוסעים לנופש, ואיך שחוזרים, נפתחת שנת הלימודים והוא תקוע עם חוב של 20,000, 30,000 שקל, ולא מצליח להבין מאיפה להביאם.
דוד אמסלם: הוא משעבד כמעט את כל השנה קדימה כדי לסבסד את החודשיים האלה, וזה לופ שחוזר על עצמו.
דוד אמסלם: אני לא בא לדון בכל הנושאים, אני רוצה להתמקד בקייטנות.
דוד אמסלם: אני רוצה לבקש גם בשם הוועדה לפנות למשרד הפנים.
דוד אמסלם: לפי תפיסת עולמי, המבנים כמבנים הם מבנים ציבוריים.
דוד אמסלם: לא יכול להיות מצב – לא סתם שאלתי את השאלה, כי אני יודע שזה קרה בעיריית ירושלים, ואגיד יותר מזה, שהילדים שרצו שיהיו בקייטנה ליד הבית שלהם, היא לא היתה שם כי המנהלת השכירה את בית הספר.
דוד אמסלם: לכן לא יכול להיות מצב שמנהל או כל גורם עירוני משכיר בכסף ומפעיל את בית הספר או את המתקן העירוני.
דוד אמסלם: זה מתקן ציבורי, והוא עומד לטובת הציבור.
דוד אמסלם: זאת הערה כללית, שמאוד חשובה לדיון הזה.
דוד אמסלם: כמו שאמרתי, כמעט כל נושא שעולה בוועדה הזאת – אני מתחיל להיכנס לעומק של כל נושא – באמת חוצה מספר משרדים, שאמורים להוביל את הנושא.
דוד אמסלם: אם זה היה יושב במסגרת חוק חינוך חובה, הייתי שמח, כי זה מה שאני חושב שצריך להיות.
דוד אמסלם: אבל אם זה היה שם, לא היינו דנים בנושא הזה כרגע בוועדה הזאת.
דוד אמסלם: אני מזהה כרגע שלושה גורמים, שאמורים להיות שותפים לנושא הקייטנות: משרד הפנים כרגולטור, כמפעיל או כבעל הסמכות שנותן וממנו שואבות כל הרשויות את הסמכויות שלהן; השלטון המקומי; משרד האוצר; ומשרד החינוך בנושא התוכני.
דוד אמסלם: אלה ארבעת הגופים, שאמורים בסופו של עניין לתת איזשהו סל אחד או מכלול אחד לכל סוגיית הקייטנות.
דוד אמסלם: היות ואבן הראשה לדעתי זה השלטון המקומי, משרד הפנים הוא הגוף שאמור להוביל את זה מבחינתנו.
דוד אמסלם: לכן אני מבקש משר הפנים לקחת את הנושא, לזמן את ארבעת הגופים שאמרתי – אוצר, שלטון מקומי וחינוך – לקבל החלטות, לנסות להוביל את העסק לכיוונים הבאים: כפי שנאמר כאן, צריך לקבוע סל שירותים בקייטנה, לא יכול להיות שכל אחד יעשה מה שירצה.
דוד אמסלם: צריך להיות סל בסיסי לקייטנה.
דוד אמסלם: אם ירצה מישהו לתת אקסטרה – שייתן, אבל כרגע צריך סל בסיסי, שמתייחס גם לצד התוכני וגם לשעות ההפעלה של הקייטנה.
דוד אמסלם: חייבים לבנות גם טבלת תמחור מודולרית, שתתייחס גם למספר הילדים של אותה משפחה בקייטנה וגם למצב הסוציו-אקונומי שלהם.
דוד אמסלם: צריכה להיות טבלה ארצית אחידה.
דוד אמסלם: אני לא חושב שצריכה להיות דיפרנציאציה בין הרשויות, שרשות עשירה אחת תפעל כך ורשות ענייה תפעל כך.
דוד אמסלם: אני הייתי לוקח את כל סיפור הארנונה במדינת ישראל ומחלק לרשויות פר נפש.
דוד אמסלם: אין לי מושג למה לעיר מסוימת, שיש לה משרדים ונופל לפתחה פתאום הר של כסף - - -
<אתי ראובן: רק בנייני עזריאלי מממנים רשות.
דוד אמסלם: אני אומר שזה דיון אחר, אבל כרגע אני חושב שהשוויוניות מאוד חשובה בחברה שלנו.
דוד אמסלם: אני תמיד אומר שהעסק האבסולוטי הוא חשוב, אבל הקטע היחסי יותר חשוב.
דוד אמסלם: אני חושב שהתמחור צריך להיות ארצי, כמו שבתחבורה הציבורית אתה לא עולה על אוטובוס, במקום מסוים גובים ממך כך ובמקום אחר אחרת, זה חשוב ברמה המוסרית.
דוד אמסלם: אני רואה את זה כדבר ערכי, ולכן אני חושב שמשרד הפנים צריך לבנות את הטבלה שדובר עליה.
דוד אמסלם: בסופו של עניין, אני חושב שהעלות צריכה להיות מושתת על שלושה גורמים, ואתם צריכים להחליט מה החלק היחסי של כל גורם: בין ההורים לבין הרשות לבין האוצר.
דוד אמסלם: גם בכובעי הקודם וגם כאן אני רואה שההוצאות על העיריות וההכנסות על הממשלה – זה לא עובד ככה.
דוד אמסלם: לכן אני חושב שזה הפתרון.
דוד אמסלם: בסופו של דבר צריכה לבוא חבילה אחת לרכז את הנושא הזה.
דוד אמסלם: בסופו של עניין, זה לא nice to have, זה לא איזה בילוי.
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר זה גם משהו משקי, כשהורה צריך קייטנה הוא הולך לעבוד.
דוד אמסלם: אם כל ההורים ישמרו על ילדיהם, גם ההפסדים למשק יהיו עצומים.
דוד אמסלם: לכן אני אישית חושב שמדינת ישראל צריכה לקחת אחריות.
דוד אמסלם: כרגע אני לא רואה גורם אחראי, לכן הוועדה מבקשים ממשרד הפנים להיות הגורם האחראי לתכלל את כל הסיפור.
<אבנר עורקבי: מה עם הילדים המוגבלים?
דוד אמסלם: הנושא של ילדים מוגבלים או בכלל אנשים בעלי מוגבלויות זה נושא כבד אחר, שבזמנו אני גם טיפלתי בו קצת בהיבטים אחרים בעיריית ירושלים.
דוד אמסלם: יש לו השלכות אחרות לגמרי.
דוד אמסלם: לכן אני אומר שגם לילדים המוגבלים בונים סל רגיל במהלך השנה.
דוד אמסלם: גם ילד מוגבל שבא לבית הספר, יש לו המוגבלויות שלו והמדינה אמורה לתת תשובות.
דוד אמסלם: אני מבקש שגם נושא סל השירותים בוודאי יתייחס לילדים מוגבלים, רק במסגרת ההגבלות שלהם.
דוד אמסלם: גם לילד מוגבל מגיעה קייטנה, וכמו שהוא מגיע לבית ספר והמדינה אמורה לתת לו מכלול, תדאג גם שיגיע לקייטנה.
דוד אמסלם: הוא לא שונה מילדים אחרים ברמת השירות שהוא מקבל.
דוד אמסלם: המדינה תעשה את ההתאמות בהתאם למה שהוא צריך בדיוק כמו שהוא צריך שירותים אחרים, חוץ מהקייטנה.
דוד אמסלם: כמו בכל דיון שאני מקיים, אנחנו עושים follow up.
דוד אמסלם: אנחנו נבקש ממנהלת הוועדה היקרה שלנו, לאה, שעושה פה את כל העבודה מאחורי הקלעים, וזאת גם ההזדמנות שלי להודות לה, לקיים דיון בעוד שלושה, ארבעה חודשים לפי לוח הזמנים שיהיה לנו, כי פספסנו את המחזור הזה.
<ליאורה פור: האם יש רשות שמודה שהיא מרוויחה על הקייטנות?
דוד אמסלם: את רוצה שאני אצא ואכנס שוב ואפתח את הדיון?
<ליאורה פור: לא, אני שואלת אם יש אפשרות להודיע שקייטנות שמרוויחות יורידו את המחירים?
דוד אמסלם: בוודאי שאנחנו כוועדה פונים לכל הרשויות ולכל הגורמים המפעילים, כולל משרד החינוך, אם הוא יכול לעשות רגולציה, כדי שיורידו את מחירי הקייטנות.
דוד אמסלם: אבל אני עכשיו נכנס לזום אחר, אני לא חושב שזה צריך להיות לפי אהבת לבו וטוב לבו.
דוד אמסלם: אני חושב שהמדינה צריכה לקחת אחריות ולחתוך את העניין, להביא כללים לכל הרשויות.
דוד אמסלם: לכן אני אקיים פה דיון על הנושא הזה בעוד ארבעה חודשים, על מנת לקבל דוח מצב ממשרד הפנים.
דוד אמסלם: תודה רבה ולהתראות.
דוד אמסלם: רבותי, צהריים טובים לכולם.
דוד אמסלם: במסגרת הצעות לדיונים מהירים שהעלו חברי הכנסת ינון מגל וחבר הכנסת זוהר מכלוף מיקי, שאני לא רואה אותו פה, אנחנו בוועדה מחויבים לקיים אותם.
דוד אמסלם: היות וסוגית הר הבית באופן בסיסי היא סוגיה מאוד טעונה ומאוד רגשית, הייתי מבקש מחברי הכנסת לעשות את הדיונים באופן מתורבת, לדבר לעניין כמו שצריך.
דוד אמסלם: כל אחד יקבל את זכות הדיבור.
דוד אמסלם: אני מבקש בלי לפגוע אחד בשני, בלי מה שנקרא העלבות, שהכל יהיה באופן ענייני ומכובד.
דוד אמסלם: הייתי רוצה לפתוח את הדיון בחברי הכנסת שהגישו את ההצעה לדיון המהיר.
דוד אמסלם: חבר הכנסת ינון מגל, בבקשה.
ינון מגל: הדיון הזה נובע מהמצב הבעייתי ששורר כרגע בהר הבית - מצב שיש בו סטטוס קוו שמופר, מצב שבו יהודים שרוצים להתפלל על הר הבית לא יכולים לעשות זאת.
ינון מגל: צריך להפריד פה בין הסוגיות.
ינון מגל: אחת, יהודים שרוצים להתפלל ומונעים מהם לעשות זאת, שזאת דרישה לגיטימית לחופש פולחן.
ינון מגל: המוסלמים מפרים את הדרישה הלגיטימית של אנשים להתפלל במקום קודשם, בניגוד ליהודים שמאפשרים את זה לכל הדתות.
ינון מגל: אנחנו רואים שהמוסלמים לאורך ההיסטוריה לא מאפשרים חופש פולחן לדתות אחרות, מנסים למנוע זאת, במקרה הזה מיהודים.
מסעוד גנאים: מותר להגיד שזה לא נכון היסטורית.
ינון מגל: למרות שאנחנו שולטים בהר ואנחנו ריבוניים בהר, אנחנו לא יכולים לעשות זאת.
ינון מגל: בנוגע להפרות, יש כל הזמן הפרות של הסטטוס קוו.
ינון מגל: אם נהיה קצרים וננסה לתמצת את הדיון כדי לא להאריך וסתם לדבר פה, יש את העניין של ה"מוראביטון" וה"מוראביטת", שהתרגום שלהם זה שומרי המקומות הקדושים של האסלאם, כלומר, מטרתם למנוע כניסה של יהודים להר הבית.
ינון מגל: כאשר יהודים עולים להר הבית הם מתחילים לצעוק, הם מתגודדים, הם מתנפלים, הם לא מאפשרים שם סדר.
ינון מגל: אני חושב שבעניין הזה תפקידה של המשטרה לראות איך מפסיקים את הפרת הסדר המתמשכת הזאת.
ינון מגל: אני חושב, ואני מציג פה תפישת עולם שאולי נוגדת את מה שאני מאמין בו, שזכותם של יהודים להתפלל על הר הבית.
ינון מגל: יכול להיות שבשלב הראשון זה לא משהו שיכול לקרות מחר, מחרתיים, עם סידור ומקום מסודר לתפילה, בגלל שאנחנו מתמודדים מול עולם ערבי ולא סובלני בתוך מציאות ביטחונית קשה.
ינון מגל: אני חושב שהמטרה הראשונה שלנו צריכה להיות לשמור על הסדר, לשמור על כך שיהודים יוכלו לעלות להר הבית בשקט.
ינון מגל: זה אומר להרחיק את האנשים האלה, שקוראים להם ה"מוראביטון" וה"מוראביטת", מהבית.
ינון מגל: אני מצפה מהמשטרה שתפעל כך שלא יהיה מצב שאנשים יעלו ויתחילו השתלחויות.
ינון מגל: אם קריאת "אללה אכבר" מטרתה להפר את הסדר וליצור "פאודה", אז צריך להרחיק את האנשים והנשים שעושות את זה באופן מידי או אפילו לצמיתות מההר.
ינון מגל: זה לא יכול להימשך כשיהודים עולים להר.
ינון מגל: יהודים צריכים לעלות באופן חופשי להר הבית, קבוצות צריכות לבוא, יהודים צריכים להכיר את המקום.
ינון מגל: אני חושב ששקט יקדם את התנועה של יהודים שיעלו יותר להר.
ינון מגל: אני רואה כמטרה שכמה שיותר יהודים יעלו להר הבית.
ינון מגל: אם צריך בשביל זה להגיע לאיזו שהיא הרגעה, גם של האנשים שיושבים פה שרוצים כרגע להתפלל והם מבינים שזה לא קורה כרגע, כאשר התמורה היא שה"מוראביטת" מסולקים ומסולקות מההר, זה דבר שיאפשר עלייה של יותר קבוצות ויותר יהודים.
ינון מגל: אני חושב שזאת מטרה שאנחנו כאן יכולים להגיע ביחד לאיזו שהיא הבנה שתקרה.
ינון מגל: מהבחינה הזאת האכיפה צריכה להיות חד משמעית.
דוד אמסלם: אני מבקש שאת סוגית הר הבית לא נרחיב לוויכוח בין דתות וכו'.
דוד אמסלם: אנחנו מכבדים את המוסלמים.
דוד אמסלם: אני מניח שהם גם מכבדים את היהודים.
דוד אמסלם: יש פה איזו שהיא שאלה טכנית כזאת.
דוד אמסלם: אני רוצה להביא אותה לזווית הטכנית יותר.
דוד אמסלם: אני חושב שגם חבר הכנסת ינון מגל יודע מה האסלאם עשה ליהודים וכו'.
דוד אמסלם: זה לא הדיון כאן.
דוד אמסלם: אנחנו לא בשיעור היסטוריה.
מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שאדוני היושב ראש התייחס לזה בצורה נכונה.
מכלוף מיקי זוהר: גם אני רוצה לדבר מהמקום הזה.
מכלוף מיקי זוהר: אני באופן אישי מבין את הרצון של המוסלמים להתפלל שם.
מכלוף מיקי זוהר: זה מקום קדוש עבור המוסלמים.
אוסאמה סעדי: אתה עושה טובה?
מכלוף מיקי זוהר: לא, אני לא עושה לך טובה.
מכלוף מיקי זוהר: אתה גם לא יכול לעשות לי טובה כשאני רוצה ללכת למקום הקדוש בארץ שלי.
אוסאמה סעדי: זה שלי, לא שלך.
מכלוף מיקי זוהר: לא, אתה אורח פה.
מכלוף מיקי זוהר: אל תשכח את זה אף פעם.
אוסאמה סעדי: אני לא אורח, אני בן המקום.
מכלוף מיקי זוהר: אתה בן המקום, אבל אני היסטורית לפני 3500 שנה הייתי פה לפנייך, לפני שאתה כבשת את הארץ שלי.
מכלוף מיקי זוהר: אתה הכובש, לא אני הכובש.
מכלוף מיקי זוהר: אנחנו פה בזכות ולא בחסד.
דוד אמסלם: אם הדיון יתפתח ככה, אני אסגור אותו ואני אלך.
דוד אמסלם: זאת לא המטרה.
דוד אמסלם: אנחנו כאן כרגע נמצאים בעקבות דיונים מהירים ששני חברי הכנסת שציינתי העלו.
דוד אמסלם: כל אחד יטען את טיעוניו בצורה הגיונית, לא רגשית.
דוד אמסלם: אנחנו רוצים לקדם איזה משהו טכני.
דוד אמסלם: אני מבקש לא להיכנס למלחמת דת או תרבות.
דוד אמסלם: זה לא הנושא.
מכלוף מיקי זוהר: אין כאן מלחמה, יש כאן עניין עקרוני.
דוד אמסלם: אני מבקש שאף אחד לא יפריע לשני.
דוד אמסלם: לא צריך קריאות ביניים.
דוד אמסלם: כל קריאת ביניים כזאת מפתחת פה סערת רגשות.
דוד אמסלם: אני לא צריך את זה.
דוד אמסלם: בשביל מה לנו?
מכלוף מיקי זוהר: דרך אגב, בשונה ממה שאנשים חושבים, אני מאוד מעריך את הדת המוסלמית.
מכלוף מיקי זוהר: היא דת עם עקרונות.
דוד אמסלם: אנחנו חושבים ככה.
מכלוף מיקי זוהר: היא דת שהולכת בדרך מאוד מאוד ברורה.
מכלוף מיקי זוהר: אני מכבד את הדת הזאת.
מכלוף מיקי זוהר: הדת הזאת החליטה שהמקום הזה הוא מקום קדוש עבורה, ואני מכבד אותה.
מכלוף מיקי זוהר: מנגד, כל מה שאני מבקש בארץ שלי, במדינה שלי, איפה שאני חי, שיכבדו גם את הדת שלי.
מכלוף מיקי זוהר: הדת שלי, הדת היהודית שנולדתי אליה, היא עובדה.
מכלוף מיקי זוהר: הרבה אנשים פה בעם הזה שנולדו כיהודים רוצים שיכבדו את הדת שלהם ויתנו להם להגיע למקום הקדוש שלהם.
מכלוף מיקי זוהר: כל אחד מעוניין ברגעים מסוימים לפנות אל הבורא שלו במקום הכי קדוש עבורו.
מכלוף מיקי זוהר: אצל המוסלמים יש מקומות מסוימים, אצל היהודים יש מקומות מסוימים.
מכלוף מיקי זוהר: אחד המקומות, אולי המקום הקדוש ביותר עבור העם היהודי, זה הר הבית.
מכלוף מיקי זוהר: הרוב המוחלט חושב שזה כך.
מכלוף מיקי זוהר: מעטים אולי חושבים שיש מקום אחד טיפה יותר קדוש, אבל לא ניכנס לסוגיה הזאת כרגע, זה פחות משנה.
<קריאה: מבחינתי, בן אדם יהודי - -
מכלוף מיקי זוהר: מה שבטוח זה שזה מקום קדוש מאוד עבור העם היהודי.
מכלוף מיקי זוהר: אם העם היהודי רוצה לבוא ולהתפלל באזור שקדוש לו, למה שימנעו ממנו?
מכלוף מיקי זוהר: אני אגיד לך מה העניין, מה אותי מקומם, ולמה, לבקשתו של חבר הכנסת מגל, שמחתי להצטרף לדיון הזה.
מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שאנחנו, העם היהודי, מרגישים שמגבילים אותנו מלהגיע למקום הקדוש ביותר עבורנו.
מכלוף מיקי זוהר: זה נראה אבסורד שאתה נמצא במדינה שלך, בריבונות שלך, במקום שאותו, כמו שאני טוען, קיבלנו מהקדוש ברוך הוא, אבל לא מאפשרים לנו לעשות פעולות מינימאליות כלפי אותו קדוש ברוך הוא.
דוד אמסלם: מיקי, הייתי רוצה לתחם משהו בדיון הזה.
דוד אמסלם: כאן אני רוצה להפנות אליך שאלה.
דוד אמסלם: אני מניח שעוד מעט יתייחסו לזה משטרת ישראל.
דוד אמסלם: ישנו סטטוס קוו בהר הבית.
דוד אמסלם: האם אתה עכשיו טוען שהסטטוס קוו יופר בדיון, או שאתה מדבר באופן כללי?
מכלוף מיקי זוהר: אני מדבר על כך שהיום, לאור הרגישות שיש שם וההתנגדות הנחרצת של המוסלמים לאפשר לנו לבוא ולהתפלל במקום שקדוש לנו, למרות שאנחנו לא מפריעים להם אף פעם להתפלל במקומות קדושים - - אני מרגיש שיש חשש אמיתי לאפשר לנו את החופש הדתי באזורים שקדושים לנו.
דוד אמסלם: אתה מדבר על איזה חשש, לא שזה קורה בפועל.
מכלוף מיקי זוהר: לא, זה קורה בפועל.
מכלוף מיקי זוהר: יהודי שרוצה לעלות היום להר הבית - אל"ף, כמעט ולא מאפשרים לו, או מאפשרים לו בזמנים קצובים, וגם לא מאפשרים לו להתפלל במקום שקדוש לו.
מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה להבין, איך יעלה על הדעת שבמדינת ישראל , מדינתו של העם היהודי, לא יאפשרו ליהודי לבצע את הדת שהוא מאמין בה?
מכלוף מיקי זוהר: זה הדבר שאני לא מצליח להבין.
מכלוף מיקי זוהר: אתם יודעים מה, אני רוצה לראות איך העולם יגיב אם אנחנו נאמר למוסלמים לא להתפלל במקומות שקדושים להם, מה יעשו לנו על זה.
מכלוף מיקי זוהר: למה אני לא רשאי כיהודי להתפלל במקום שקדוש לי?
מסעוד גנאים: מיקי, יש מוסלמים מכל הגדה המערבית, מכל עזה, שלא מגיעים למקום הקדוש - מסגד אל אקצא.
מסעוד גנאים: מה דעתך?
מסעוד גנאים: לא נותנים להם ללכת, לא נותנים להם להתפלל, לא נותנים להם חופש פולחן.
דוד אמסלם: אני מבקש מכל החברים להצטמצם לסוגיית הר הבית.
דוד אמסלם: אם אנחנו מתרחבים, אנחנו יכולים עכשיו לפתח דיון על ביטחון מדינת ישראל וכל הנושאים - מהמעברים ועד הדרכונים.
דוד אמסלם: עזוב, בוא נישאר על הר הבית.
מכלוף מיקי זוהר: אני אסכם את דבריי בכך שאני רוצה שחבריי, חברי הכנסת של הרשימה המשותפת, יבחנו אותי ברמה האישית.
מכלוף מיקי זוהר: אם אי פעם ימצאו אותי מתנגד לפולחן מוסלמי במקום שהוא קדוש למוסלמים, אני אגיד שהם צדקו לגביי.
מכלוף מיקי זוהר: אני לא מתנגד לשום פולחן דתי של מישהו שרוצה לבצע אותו, כמובן בהתאם לדת שהוא נולד לתוכה.
מכלוף מיקי זוהר: אני נולדתי יהודי.
מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לקיים את הפולחנים היהודים.
מכלוף מיקי זוהר: אף אחד לא יכול למנוע את זה ממני, בטח לא בארץ ישראל.
מכלוף מיקי זוהר: אדוני היושב-ראש, חשוב להתייחס לסוגיה הזאת.
מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שאתה, כמי שמכיר אותך, יכול לדחוף שהסוגיה הזאת תיפתר אחת ולתמיד, שיכבדו את חופש הדת של העם היהודי בארצו.
זוהיר בהלול: אני שמח על הסובלנות שגילית כלפי הדת המוסלמית, מיקי.
זוהיר בהלול: אגב, אינני אומר את הדברים האלה בציניות.
זוהיר בהלול: אני חש שאמרת אותם מדם ליבך.
זוהיר בהלול: אני מצר על הניצול הציני שנעשה בוועדת הפנים בכנסת, מר דודי אמסלם.
זוהיר בהלול: אגב, שיהיה ברור, דודי, אני תולה הרבה תקוות ברוח המפויסת והמאוד בינתית שלך בניהול הוועדה הזאת, עם כל המוקשים הנפיצים שעולים, וזה נושא מאוד נפיץ.
זוהיר בהלול: יש כאן ניצול ציני של הוועדה, כיוון שאתם מעלים את הסוגיה הזאת בפעם ה-16 במשך שנה וחצי, כאשר, לעומת זאת, במשך עשור נושא הר הבית נדון רק 5 פעמים.
מסעוד גנאים: עם הבדל בין יושב-ראש הוועדה הנוכחי ליושבת הראש הקודמת.
זוהיר בהלול: אני הקדמתי, חבר הכנסת גנאים, והחמאתי.
זוהיר בהלול: אמרת שמשטרת ישראל נמצאת כאן.
זוהיר בהלול: משטרת ישראל, כוחות הביטחון וראש הממשלה החליטו שהמצב הנפיץ הזה צריך להסתיים, שצריך להחזיר את המצב לקדמותו.
זוהיר בהלול: חלה, בעקבות הנסיקה המסוכנת בגילויי האלימות לנוכח העניין הזה, ירידה בתקופה האחרונה בשל המעורבות המאוד מאוד חכמה של כוחות הביטחון בישראל וראש הממשלה שהפעם בחוכמתו כי רבה בחן לעומק ולא רצה שהשגריר הירדני יוחזר לרבת עמון, או לא רצה לנתק את הקשרים של ישראל עם העולם המוסלמי והעולם הקרוב מאוד למוסלמים.
זוהיר בהלול: נדמה לי שהחוכמה הזאת יצרה אטמוספירה קצת פחות אלימה, פחות נפיצה.
זוהיר בהלול: אני חושב שלא צריך לנצל שוב את ועדת הפנים בכנסת כדי לטפל בסוגיה הזאת, כי הדברים כבר נאמרו, הדברים האלה כבר נחרצו.
זוהיר בהלול: נדמה לי שהקול הקורא והקול הבינתי הזה להרגיע את הרוחות ולהשאיר את הסטטוס קוו שהופר על ידי המתפללים היהודים באופן קונסיסטנטי פעם אחר פעם - -
<אביעד ויסולי: מה הסטטוס קוו, שאנחנו לא מתפללים בהר הבית, במקום הכי קדוש ליהודים?
<אביעד ויסולי: זה אצלך סטטוס קוו?
זוהיר בהלול: אני נתלה באילנות גבוהים.
זוהיר בהלול: אנחנו נמצאים על סיפו של חודש הרמדאן.
זוהיר בהלול: הדיון הזה בכלל לא היה צריך להתקיים.
זוהיר בהלול: אומרים שהאדם צריך להיות חכם לפני שהוא צודק.
זוהיר בהלול: נדמה לי שהדיון הזה איננו חכם, העיתוי שלו אומלל.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא גם לא צודק.
זוהיר בהלול: הוויכוח בין בני אדם הוא תמיד לגיטימי.
זוהיר בהלול: ויכוח, אני חושב, הוא אלמנט, היבט מאוד פוזיטיבי בחיי עמים.
זוהיר בהלול: נדמה לי שאני פתוח לכל רעיון ולכל ויכוח.
זוהיר בהלול: הדיון במתכונתו הנוכחי, בטיימינג שלו, בעיתוי הזה הוא אומלל, הוא מכניס לסחרור ולספינים את כל העוסקים בעניין הזה.
זוהיר בהלול: נדמה לי שאם היינו מאמצים את החוכמה לפני הצדק, הדיון הזה היה צריך להיפסק.
ינון מגל: שימשיכו לצרוח ולהשתולל על ההר?
<קריאה: ולנסות להרוג אנשים.
<קריאה: מי משתולל?
ינון מגל: ה"מואביטון" האלה, כל המופרעים עם המסכות על הפנים, המשוגעות האלו עם המסכות על הפנים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה משוגע.
ינון מגל: מה הן צועקות?
עבד אל חכים חאג' יחיא: "אללה אכבר".
ינון מגל: זה השוחט - נשחט.
דוד אמסלם: הדיון, מבחינתי, באופן פורמאלי הסתיים.
דוד אמסלם: אם אתם תמשיכו ככה, אני אסיים אותו.
דוד אמסלם: אני נאלצתי לקיים את הדיון בגלל שהסבירו לי שמבחינת הנוהלים בכנסת, ברגע שאתה מבקש דיון מהיר אני חייב לעשות.
דוד אמסלם: אתה דיברת, אתה דיברת.
דוד אמסלם: אני יכול לסכם את זה ב-30 שניות ולפזר את הכל.
דוד אמסלם: אני לא מתכוון לנהל ככה.
דוד אמסלם: אם זה לא יהיה שיח תרבותי, בפעם הבאה אני לא מזהיר, אני סוגר את הדיון ואנחנו הולכים.
דוד אמסלם: אתה דיברת, ינון, כולם הקשיבו לך בקשב, גם אתה, מיקי.
דוד אמסלם: לא צריך.
דוד אמסלם: הנושא הוא טעון, אתם מבינים את זה לבד.
דוד אמסלם: אתה תגיד משהו, הוא יענה לך ולא נשמע כלום.
דוד אמסלם: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.
ג'מאל זחאלקה: תודה רבה, כבוד יושב-ראש הוועדה.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו מידי פעם נדרשים לדיון בבקשה לשנות את הסטטוס קוו שקיים משנת 1967 כאשר משה דיין הבטיח לווקף המוסלמי שלא יהיה שינוי במצב הקיים ברחבת המסגדים.
ג'מאל זחאלקה: עם השנים נעשו ניסיונות לשנות את המצב הקיים, לאפשר ליהודים להתפלל במקום שקדוש למוסלמים.
ג'מאל זחאלקה: הנושא מאוד מאוד רגיש.
ג'מאל זחאלקה: האנשים שנוגעים בו הם פשוט מבעירי שריפות, פירומנים, מבעירי ריב ומדון, רוצים לקבל כותרות.
ג'מאל זחאלקה: הם אמנים, הם סופר פטריוטים.
ג'מאל זחאלקה: טוב שיש אנשי דת שפויים.
ג'מאל זחאלקה: אני מבין שגדולי הרבנים מתנגדים בחריפות לעניין הזה.
ג'מאל זחאלקה: הם מונעים את האסון הגדול אם הם היו מתירים.
ג'מאל זחאלקה: אז היינו עומדים כאן במצב אחר לגמרי.
ג'מאל זחאלקה: מה שיש במסגד אל אקצא, מה שהזכיר ינון מגל, זה אנשים שיושבים כדי להגן על המסגדים.
ג'מאל זחאלקה: הם לא תוקפים אף אחד.
ג'מאל זחאלקה: הם לא יוצאים משם.
ג'מאל זחאלקה: אם לא יבואו אנשים כדי לעשות מעשים, כדי לתקוף את המסגדים, לפרוץ למסגדים, לא יקרה כלום, הם ישבו בשקט.
ינון מגל: מישהו פרץ למסגד?
ג'מאל זחאלקה: הם לא יוצאים משם לתקוף אנשים, אלא אומרים: אנחנו יושבים במסגד כדי לשמור על המסגד.
ג'מאל זחאלקה: זכותנו לשמור על המסגדים שלנו.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהם עושים עבודה נכונה.
ג'מאל זחאלקה: המסגד נשרף פעם אחת.
מסעוד גנאים: יש מי שרצה לפוצץ אותו.
ג'מאל זחאלקה: רצו לפוצץ אותו.
ג'מאל זחאלקה: יש כל מיני ארגונים שהחלום הרטוב שלהם זה לראות את המסגד מתפוצץ כי זה מקרב את הגאולה.
ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע, יש כל מיני אגדות שמסתובבות בשטח לגבי פרה אדומה או כל מיני פרות ובשמים שאוספים כדי לבנות את בית המקדש מחדש.
בצלאל סמוטריץ': אל תזלזל.
ג'מאל זחאלקה: אני לא מזלזל בדתות.
ג'מאל זחאלקה: אני נותן כבוד אמיתי לדתות, אבל יש אנשים שמשתמשים בדת כדי לפגוע באחרים.
ג'מאל זחאלקה: כל עוד זה לא פוגע אני נותן את כל הכבוד, אבל אם אתה בא עם הדת לפגוע באנשים אחרים, בקדושת מקום כמו אל אקצא, אז אני נגדך, אני נגד מה שאתה עושה.
ג'מאל זחאלקה: אין בעיה לאף אחד לבוא לבקר באל אקצא.
ג'מאל זחאלקה: יש בעיה עם ביקורים פרובוקטיביים, יש בעיה עם ביקורים וכניסות בחסות המשטרה כדי לבוא עם הצהרה: אנחנו באנו כאן לחלק את מסגד אל אקצא.
ג'מאל זחאלקה: כמו שחילקו את מערת המכפלה בחברון, כך רוצים לחלק את אל אקצא, שיהיו מקומות שבהם יהודים יוכלו להתפלל וזמנים בהם יהודים יוכלו להתפלל.
ג'מאל זחאלקה: אני אומר לכם, זה לא יהיה, לא יהיה.
ג'מאל זחאלקה: אתם אומרים שהמוסלמים יסכימו.
ג'מאל זחאלקה: המוסלמים לא יסכימו לעולם, אפילו בכוח לא תוכלו.
ג'מאל זחאלקה: יישפך דם, אני אומר לכם.
שרון גל: אתה מאיים?
ג'מאל זחאלקה: אנחנו נגן על המסגד.