GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נבואני נזיה: אסור לו לשלוח לי חשבונית מעבר ל-60 יום.
<נבואני נזיה: למה הוא שולח מעבר ל-60 יום?
<נבואני נזיה: כדי שאני אשלם את החריגה.
<נבואני נזיה: כמה עולה חריגה?
<נבואני נזיה: 15 שקל.
<נבואני נזיה: אני צריך לממן לתאגיד המים את המשכורות, את הרכבים, את בניין הפאר שיושבים בתוכו?
<נבואני נזיה: כתושב, כאזרח פשוט אני אמור לסבסד את המשכורות שלהם, את הרכבים שלהם, את בניין ההשכרה שלהם?
<נבואני נזיה: זה לא יקרה יותר בג'וליס, בירכא ובכל הכפרים.
<נבואני נזיה: אני מודיע בפני שמולי, בפניך ובפני כולם, אנחנו אנשים שומרי חוק, יש לנו את הזכות להתגונן.
<נבואני נזיה: קיימנו הפגנה.
<נבואני נזיה: נמשיך לקיים הפגנות.
<נבואני נזיה: לא נעזוב את הכנסת.
<נבואני נזיה: אני יודע לעשות את העבודה בצורה מסודרת.
<נבואני נזיה: לא נעזוב את הכנסת, את ועדת הפנים, את חברי הכנסת עד שתאגיד המים הזה יפורק.
<נבואני נזיה: אנחנו לא רוצים תאגיד מים.
<נבואני נזיה: 6700 שקל משלם אדם פרטי על חודשיים.
<נבואני נזיה: שאלת האם מחזירים כסף.
<נבואני נזיה: קבלן אינסטלציה, שהוא מורשה חתימה מטעמם, הודיע לתאגיד שהנזילה היא בתוך השעון, בקומה של השעון, עוד לפני שהמים יוצאים ללקוח עצמו.
<נבואני נזיה: לא באו לתקן.
<נבואני נזיה: הקבלן, האחראי שלהם חתם.
<נבואני נזיה: הם לא רצו להכיר בבן אדם.
<נבואני נזיה: הם לא רצו להחזיר לו כסף.
<נבואני נזיה: מה, זה שוד?
<נבואני נזיה: מה, אנחנו אמורים לסבסד אתכם?
<נבואני נזיה: ממש לא.
<נבואני נזיה: אם מישהו חושב ככה, אני מודיע פה בפני כל האנשים שזה לא יקרה.
<נבואני נזיה: אנחנו נילחם בכל הכוח.
<נבואני נזיה: אנחנו יודעים להילחם.
<נבואני נזיה: יש פה עוד מסמך אחד בנוגע לבן אדם שיש לו עסק עונתי.
<נבואני נזיה: עונה אחת הוא עובד, עונה אחת לא.
<נבואני נזיה: הוא קיבל 14 וחצי אלף שקל חשבון מים על עונה שהוא לא עובד.
<נבואני נזיה: זה אולם חתונות.
<נבואני נזיה: איך מגיעים למצבים כאלה?
<נבואני נזיה: זה שחור על גבי לבן.
<נבואני נזיה: אלה המסמכים של תאגיד המים.
<נבואני נזיה: תאגיד המים לא מוכן לבטל ולא מוכן למחוק את החובות אלה.
<נבואני נזיה: האדם לא אשם, יש נזילה בתוך השעון.
<נבואני נזיה: האדם פנה אליהם יותר מפעם אחת: תבואו, תחליפו את השעון הזה, תתקנו.
<נבואני נזיה: אתם לא עושים את העבודה.
<נבואני נזיה: אני אומר את זה בפה מלא ובגאווה.
<נבואני נזיה: גם המהנדס שלך לא עושה את העבודה.
<נבואני נזיה: הייתי בתאגיד יותר מפעם אחת.
<נבואני נזיה: שמתם שם פלדלת נגד ירי, נגד אש.
<נבואני נזיה: לא נותנים לי להיכנס.
<נבואני נזיה: כסגן ראש רשות אני רוצה לשבת עם המהנדס, אני לא יכול להיכנס.
<נבואני נזיה: זה עסק פרטי שלכם?
<נבואני נזיה: אתם נציגי ציבור.
<נבואני נזיה: חייבים לקבל אותנו.
<נבואני נזיה: לא יכול להיות מצב כזה, לא יימשך מצב כזה.
<אסתר צדוק: אני מייצגת אנשים שסובלים כמוני.
<אסתר צדוק: אני אימא למשפחה ברוכת ילדים.
<אסתר צדוק: הייתי בצינוק של הוצאה לפועל.
<אסתר צדוק: אני אומרת צינוק, כי לא ישנתי לא יום ולא לילה.
<אסתר צדוק: הוצאה לפועל ממש חנק אותנו.
<אסתר צדוק: איימו להוציא אותנו מהבית, למכור את הבית שלנו בשביל לשלם למים.
<אסתר צדוק: אחי, שיהיה בריא, בא איתי לגיחון.
<אסתר צדוק: הם אמרו שהם יעשו לנו פריסה ושנשלם את השוטף בכדי שנצא מהוצאה לפועל.
<אסתר צדוק: ברוך השם יצאנו מהצינוק הזה.
<אסתר צדוק: אני עכשיו נאבקת איך לשלם את השוטף פלוס הפריסה.
<אסתר צדוק: זה מחנק.
<אסתר צדוק: זה גרם לי לאסתמה.
<אסתר צדוק: אני כל הזמן בקוצר נשימה רק כדי לחפש איך לשלם את השוטף ואת הפריסה.
<אסתר צדוק: זה כמו מרדף.
<אסתר צדוק: אני רוצה שכל חברי הכנסת ידעו את זה.
<אסתר צדוק: אומרים לי הרופאים בקופת חולים: "לכי לקבל קצבת נכות".
<אסתר צדוק: רוצים לעשות אותי נכה?
<אסתר צדוק: הממשלה צריכה לשלם עלי עכשיו ביטוח לאומי במקום שאני אעבוד בכבוד.
<אסתר צדוק: אני עבדתי.
<אסתר צדוק: עזבתי את העבודות שלי בגלל האסתמה.
<אסתר צדוק: ממה נגרמה האסתמה?
<אסתר צדוק: כל הזמן הייתי במרדף.
<אסתר צדוק: המצב הנפשי שלי התערער בגלל החובות.
<אסתר צדוק: על מה זה?
<אסתר צדוק: על מים, על משהו קיומי.
<אסתר צדוק: זה לא קוטג', זה לא עגבנייה.
<אסתר צדוק: אני יכולה לבחור לא לקנות קוטג', אני יכולה לבחור לא לקנות עגבניות.
<אסתר צדוק: מים זה קיום.
<אסתר צדוק: איך מעלים את המחיר ב-50%?
<אסתר צדוק: איך חברי כנסת יכולים לשבת בשקט בכיסא שלהם ולדעת שהם לוקחים את הקיום של האזרחים?
דוד אמסלם: יש לי הרבה אמפתיה לסיפור שלך.
דוד אמסלם: יש במדינת ישראל הרבה אנשים שנמצאים במצבים מאוד מאוד קשים.
דוד אמסלם: אני יכול לספר לך שזה לא רק בנושא מים.
דוד אמסלם: יש מצוקה גדולה לאנשים שצריכים תרופות מסוימות, שהם בסכנת חיים אמיתית.
דוד אמסלם: עדיין המדינה לא מספקת להם את זה.
דוד אמסלם: אני לא רוצה לשתף אתכם בנושאים האישיים שלי, אבל אני הייתי שם.
דוד אמסלם: אני לא בא לכאן לדבר כרגע על בעיה פרטית של כל בן אדם.
דוד אמסלם: אנחנו צריכים לבנות או להתייחס לדברים שנמצאים במסגרת כלל אזרחי מדינת ישראל.
דוד אמסלם: במסגרת הבדיקה אנחנו נתייחס לתעריף המים.
דוד אמסלם: זה הנושא המהותי.
דוד אמסלם: אותנו מעניין כרגע, כמו שאמר חבר הכנסת שמולי, מה האזרח משלם.
דוד אמסלם: אם האזרח היה משלם מחיר סביר, אני מניח שהדיון לא היה מתקיים.
דוד אמסלם: מה איכפת לי מה התאגיד עושה בינו לבין עצמו?
דוד אמסלם: זה פחות חשוב.
דוד אמסלם: אנחנו לא ועדת חקירה.
דוד אמסלם: בגלל שאנחנו מבינים שיש בעיית קצה לאזרח אנחנו קיימנו את הדיון הזה.
דוד אמסלם: אם את רוצה לשתף אותי בנושא הפרטי שלך, זה לא בדיון.
<אסתר צדוק: זה מצוקה של הרבה אנשים כמוני.
דוד אמסלם: במדינת ישראל ובעולם האזרחים משלמים עבור המים.
דוד אמסלם: זה לא מוצר חינם.
דוד אמסלם: הלוואי שהמדינה הייתה מחליטה שהתושבים מקבלים מים חינם.
דוד אמסלם: זה מוצר בסיסי, אין על זה מחלוקת.
דוד אמסלם: זאת נקודת המוצא.
דוד אמסלם: צריך לבדוק כמה משלמים.
דוד אמסלם: זה מה שנעשה.
<אסתר צדוק: לא התכוונתי לקבל בחינם, לא ביקשתי בחינם, אבל קצת היגיון.
<אסתר צדוק: להעלות את מחיר המים ב-50%?
דוד אמסלם: אנחנו הולכים לבדוק את הסוגיה הזאת במהותה.
דוד אמסלם: זה הנושא שאנחנו הולכים לבדוק.
דוד אמסלם: אני לא רוצה לספר לכם את התהליכים שאני הולך לעשות לפני כן.
דוד אמסלם: אני קודם צריך לעשות עבודה, כדי שאני לא אגיד לו: תגיד לי למה אתה מעלה את המים סתם.
דוד אמסלם: אני צריך לעשות עבודה עם עצמי כמה המחיר עולה, כמה עולה לו.
דוד אמסלם: אני אעשה בדיקה כמה עולה התשתית, כמה עולים המים המותפלים.
דוד אמסלם: אני מכיר את הנושא.
דוד אמסלם: אני צריך לעשות עבודה עם עצמי כדי להיות מוכן לדיון מול התאגידים, אחרת אנחנו שואלים, הם עונים ובזה זה נגמר, אנחנו לא יודעים לקבל החלטה.
דוד אמסלם: זאת עבודה שאני אמור לעשות.
דוד אמסלם: התחלתי לגלגל אותה עם היועץ המשפטי לוועדה, תומר, לראות מה המצב המשפטי.
דוד אמסלם: אני לא רוצה להלאות אתכם.
דוד אמסלם: הדיון הזה עלה בגלל שהייתה הצעה לסדר.
דוד אמסלם: אם לא הייתה הצעה לסדר, לא הייתי מעלה את הדיון בשלב הזה.
דוד אמסלם: אנחנו מכירים את הנושא, האמינו לי.
דוד אמסלם: אני מכיר אותו כאזרח, בטח עכשיו כשהוא מתגלגל לפתחי.
דוד אמסלם: גם חברי הכנסת כבר דנים פה.
דוד אמסלם: כמו ששמולי אמר, זאת לא הפעם הראשונה.
דוד אמסלם: אנחנו, בעזרת השם, נכין את עצמנו לדיון.
<אסתר צדוק: התכוונתי שהמדינה מעדיפה שאנשים יעזבו את עבודה שלהם במקום שיעבדו וישלמו מסים.
דוד אמסלם: מה אני אמור לעשות עם המשפט שאמרת?
<אסתר צדוק: זה עניין כלכלי של המדינה.
דוד אמסלם: את אמרת משפט שיכול להיות שהוא נכון.
דוד אמסלם: מה אני, שמולי או אבו מערוף אמורים לעשות איתו?
דוד אמסלם: מה זה "המדינה"?
דוד אמסלם: שם למעלה?
דוד אמסלם: אני יודע לבוא ולפרק מחיר, תעריף, תאגיד.
דוד אמסלם: אני יודע לפרק את זה לרמה אופרטיבית, לייצר החלטה.
דוד אמסלם: אני לא בקטע של להוציא כעסים.
דוד אמסלם: אני הבנתי מהדברים שלך, מהתמצית שלהם, שני דברים.
דוד אמסלם: אחד, מחיר המים לא הוגן.
דוד אמסלם: שניים, גם אם לא היה לך כסף, לקחו אותך להוצאה לפועל.
דוד אמסלם: אני חושב שזה לא נכון, כי מדובר במוצר בסיסי.
דוד אמסלם: יש אולי דרכים אחרות לגבות ממך.
דוד אמסלם: אני הבנתי את זה.
דוד אמסלם: את צודקת בעניין הזה, אבל מפה אני מתקדם.
<דוד דהאן: קודם כל, ברכות על המינוי לראשות הוועדה.
<דוד דהאן: אני הובלתי כאן את הנושא הזה .
<דוד דהאן: לפני 3 שנים נקראתי להצטרף לפורום המים, שזאת קבוצה של מעל 10 אנשים בעירייה.
<דוד דהאן: הצטרפתי אליהם, למדתי את הנושא.
<דוד דהאן: הייתה איתנו גם נציגה מהאגודה לזכויות האזרח, עו"ד טלי ניר, שפשוט בנתה טיוטה של חקיקה.
<דוד דהאן: ישבנו על החקיקה הזאת, לתקן, להוסיף ולהוריד.
<דוד דהאן: במעל 10 דיונים שנמשכו תקופה של כמה חודשים טובים בנינו את החקיקה הזאת.
<דוד דהאן: יזמתי פגישה עם השר.
<דוד דהאן: קודם כל, יזמתי פגישה עם השר מאיר כהן, שהיה שר הרווחה, לצורך העברת חקיקה בנושא של ההנחות, כמו שהיה אז ברשויות, לבטל את כל הניתוקים, לבטל את כל החובות המצטברים, את הריביות וההצמדות שמחוב של 1000 שקל זה מגיע ל-50 אלף שקל למשפחה עם 13 ילדים שיש להם בקושי לקנות לאוכל.
<דוד דהאן: מאיפה יש להם את כל הדבר הזה?
<דוד דהאן: כשזה היה ברשויות, הרשויות היו מתחשבות, היו מורידות את הדברים האלה, אבל פה, בתאגידים הם לא רואים כלום, לא מעניין אותם שום דבר.
<דוד דהאן: אני רוצה להציב כמה יעדים כאן לצורך כל הטיפול הזה.
<דוד דהאן: לקחתי את האנשים גם מול בית ראש הממשלה.
<דוד דהאן: עשינו הפגנה עם מלא ילדים, עם מגה פון מול בית ראש הממשלה: אדוני ראש הממשלה, אין לנו מים להתקלח.
<דוד דהאן: גם כל רשתות הטלוויזיה היו בסיפור הזה.
<דוד דהאן: הובלנו את כל העניין הזה.
<דוד דהאן: באנו וישבנו עם מאיר כהן בפגישה.
<דוד דהאן: הוא ניסה להעביר את זה בוועדת שרים לחקיקה.
<דוד דהאן: בוועדת שרים לחקיקה הוא נתקע בהתנגדות של סילבן שלום, שאמר שזה בתחום סמכותו.
<דוד דהאן: הוא לא נתן לנו להעביר את זה מתחום האנרגיה והמים.
<דוד דהאן: ישבתי עם סילבן, אבל בדיוק בא השגריר האמריקני דן שפירו.
<דוד דהאן: הוא הבטיח לי שיושב ראש רשות המים יכניס בחקיקת משנה את העניין של ביטול הניתוקים.
<דוד דהאן: אמרתי לסילבן שלא יכול להיות שהאוכלוסיות החלשות יספגו את הנזק הזה שהן לא יכולות לעמוד בו בכלל.
<דוד דהאן: הוא אמר לי: אין בעיה, אין בעיה.
<דוד דהאן: זה נכנס לוועדת הפנים, לוועדת הכלכלה.
<דוד דהאן: זה התחלק בין שתי הוועדות.
<דוד דהאן: באתי לברוורמן.
<דוד דהאן: באתי גם למירי רגב.
<דוד דהאן: אמרתי להם: שום דבר, רק חקיקה ראשית, אל תסכימו לחקיקת משנה בנושא הזה.
<דוד דהאן: יושב ראש רשות המים בא אלי, ניסה לשכנע אותי, ניסה לומר: בואו, תראו, אנחנו נבוא לקראתכם.
<דוד דהאן: ראיתי שהוא לא בא לקראתנו בשום דבר.
<דוד דהאן: בחקיקה משנה הוא ניסה להעביר את זה אליהם.
<דוד דהאן: כבוד היושב-ראש, אני אומר כאן, לא לוותר בעניין הזה של חקיקה ראשית של הכנסת.
<דוד דהאן: אני רוצה להציג את היעדים.
דוד אמסלם: אני אגיד לך איך אני רואה את הדברים ואת צורת הפעולה שלי.
דוד אמסלם: אותנו מעניין – אני מניח שאני מדבר פה בשם חבריי - להביא את הנושא הזה לקצה כמה שיותר מהר.
דוד אמסלם: הרבה פעמים חקיקה ראשית זה סיפור ארוך.
דוד אמסלם: יכול להיות שבתקנה מסוימת אנחנו יכולים להביא את זה מחר בבוקר.
דוד אמסלם: נטכס עצה בינינו איך לעשות את זה הכי מהר שאנחנו יכולים.
<דוד דהאן: תראה, אני רוצה להציע כאן את היעדים.
<דוד דהאן: יהיה לכם קל להמשיך עם זה הלאה.
<דוד דהאן: הצבת יעדים: אחד, התנהלות בלתי הוגנת של התאגידים זה דבר ברור כלפי האזרחים.
<דוד דהאן: צריך יישר את ההדורים, פשוט לבטל את כל ההתנהלות הבלתי הוגנת הזאת כלפי כל האזרחים.
דוד אמסלם: אתה רוצה שנוציא אותם לסוף שבוע שיעשו סולחה?
דוד אמסלם: לא הבנתי.
דוד אמסלם: מה לעשות?
<דוד דהאן: אני יכול לתת לך דוגמה ממני.
<דוד דהאן: אני עברתי את זה בנתניה.
דוד אמסלם: מה אנחנו אמורים לעשות עם ההערה הזאת?
<דוד דהאן: חייבים להביא את זה לחקיקה.
איציק שמולי: היושב-ראש אמר שהוא הולך לעשות דיון אסטרטגי על סיפור התאגידים.
איציק שמולי: אני חושב שבישיבה האסטרטגית נוכל לקבל את התובנות שלכם, של הארגונים החברתיים לגבי מה צריך לשנות.
איציק שמולי: ברור לך שגם אם עכשיו תגיד דברי אלוהים חיים, זה לא הדיון שבו נוכל לעשות עם זה משהו.
<דוד דהאן: אנחנו ניתן את כל מה שצריך מבחינתנו לבנייה של חקיקה או לתוספת תיקון לחוק.
<דוד דהאן: כל מה שצריך ניתן מעצמנו.
<דוד דהאן: נעשה את כל מה שצריך לעשות.
<דוד דהאן: לגבי ההנחות, ביטול ניתוקים בכלל, כל הנושא הזה צריך לבוא לביטול סופי.
<דוד דהאן: זה רק עד 1000 שקל.
<דוד דהאן: ביטול של ריבית והצמדה לגבי חובות.
<דוד דהאן: זה כמו אצלה .
<דוד דהאן: יש אדם נוסף בפורום המים עם 13 ילדים שניתקו לו את המים.
<דוד דהאן: השאירו אותו עם 13 ילדים בלי מים.
<דוד דהאן: היה לו סך הכל חוב של 5000 שקל.
<דוד דהאן: הם רוצים ממנו 70 אלף שקל.
<קריאה: זה רשות המים, לא התאגידים.
<דוד דהאן: זה תאגיד הגיחון.
<דוד דהאן: יש גם מקרה נוסף של אדם ששוכר דירה וחי מקצבה.
דוד אמסלם: דוד, אני לא רוצה להיכנס לזה.
דוד אמסלם: אני אתן סתם דוגמה.
דוד אמסלם: אם מדובר במפעל הייטק בירושלים שמגלגל מיליארד דולר ולא שילם את המים, אתה לא חושב שצריך לתת לו לשלם?
<דוד דהאן: אוכלוסיות חלשות לא יכולות לשלם, אין להן מאיפה לשלם.
דוד אמסלם: צריך לעשות דיפרנציאציה בינו לבין אישה שהיא אם חד הורית עם 5 ילדים.
<דוד דהאן: בתאגידים אין את זה.
<דוד דהאן: ברשויות זה היה.
דוד אמסלם: אנחנו נלך לשם.
<דוד דהאן: אני רוצה להודות לאיציק שמולי.
<דוד דהאן: היה לי איזו שהיא מחלוקת עם מנהלת ועדת הכלכלה.
<דוד דהאן: בדיונים האחרונים לא השתתפתי.
<דוד דהאן: איציק לקח על עצמו את הכל, הוא הוביל את הנושא.
<דוד דהאן: הוא הוביל את זה לחוף מבטחים, לאי קטן.
<דוד דהאן: זה עדיין לא מספיק.
<דוד דהאן: אנחנו בתוך אי קטן.
<דוד דהאן: צריך לפתח את זה לכלל ישראל.
<דוד דהאן: אני מצדיע לו על כל מה שהוא עשה.
<דוד דהאן: כאן אנחנו נתרום מבחינתנו את כל מה שצריך לבניית החקיקה, לתוספת תיקון לחוק.
<דוד דהאן: כל מה שצריך אנחנו כאן.
דוד אמסלם: אני רוצה להודות לארגונים החברתיים שעושים את הדברים בהתנדבות, באיכפתיות.
דוד אמסלם: זה לא דבר מובן מאליו.
דוד אמסלם: שאפו.
<אוסאמה ברכאת: התחלנו את המאבק 2 בחורים.
<אוסאמה ברכאת: המאבק התגלגל לחצי מדינה או יותר.
<אוסאמה ברכאת: הגענו עד לפה.
<אוסאמה ברכאת: אנחנו כולנו משלמים מים, אבל המחיר לא מקובל עלינו, לא נקבל אותו, נחזור לרחוב, נסגור כבישים.
<אוסאמה ברכאת: יש לי פנייה אליכם.
<אוסאמה ברכאת: יש לנו חשבונית לא חוקית.
<אוסאמה ברכאת: אני לא יודע מה תעשו, ועדת חקירה או לא ועדת חקירה, אדוני המנכ"ל.
<אוסאמה ברכאת: יש תפקידים ללא מכרזים, תעריפי בנייה.
<אוסאמה ברכאת: המנכ"ל מופיע יומיים בשבוע.
<אוסאמה ברכאת: אני לא יודע כמה הוא מקבל משכורת.
<אוסאמה ברכאת: יש דירקטור שאי אפשר להחליף אותו.
<אוסאמה ברכאת: אנחנו לא בסוריה, אדוני.
<אוסאמה ברכאת: אי אפשר להחליף את הדירקטור שמנהל את התאגיד.
<אוסאמה ברכאת: ביקשנו הרבה.
<אוסאמה ברכאת: המנכ"ל לא טרח לשבת איתנו בישיבה של רבע שעה.
<אוסאמה ברכאת: כל מהנדס מ-9 הכפרים שלח לתאגיד המים יותר מ-100 מכתבים על ליקויים.
<אוסאמה ברכאת: לא התייחסו לראשי המועצות.
<אוסאמה ברכאת: איפה הכסף?
<אוסאמה ברכאת: מול מי הם עובדים?
<אוסאמה ברכאת: אדוני, אנחנו נחזור לכביש, נסגור צמתים, לא נקבל שום פתרון.
<אוסאמה ברכאת: אני לא יודע מה תעשו פה, אבל אנחנו חוזרים לכביש.
דוד אמסלם: אני מבין את הכעס.
<אוסאמה ברכאת: אני מבין שלא תוכלו לעזור.
<אוסאמה ברכאת: זאת לא הישיבה הראשונה.
<אוסאמה ברכאת: הייתי פה בהרבה נושאים.
<אוסאמה ברכאת: זה אותו דבר.
<אוסאמה ברכאת: כשאנחנו מדברים, האנשים של הממשלה מחייכים, צוחקים.
<אוסאמה ברכאת: המנכ"ל חייך כשכל אחד דיבר.
<אוסאמה ברכאת: לא כואב לו כלום.
<אוסאמה ברכאת: כל הנציגים של הממשלה חייכו.
<אוסאמה ברכאת: אני יודע שזה לא יעזור לנו.
דוד אמסלם: אם אתה יודע שזה לא עוזר, אני מציע לך לא לדבר, גם לא לבוא.
<אוסאמה ברכאת: ביקשתי מהחברים שיצאו, הם לא רוצים לצאת.
<אוסאמה ברכאת: מארגני ההפגנה לא רוצים לצאת.
דוד אמסלם: אין בעיה.
דוד אמסלם: אם אתה מרגיש מיותר כאן, אתה יכול לקום ולצאת.
<אבו טריף עמי: כל ההפגנה וכל הבלגן הם על המחיר היקר, הסבל של האזרח ותוספת המע"מ.
<אבו טריף עמי: אני לא יודע מאיפה זה יצא לנו.
<אבו טריף עמי: המדינה מרוויחה מזה, לצערי.
<אבו טריף עמי: מצער אותי שראשי הרשויות לא נמצאים כאן.
<אבו טריף עמי: זה דבר מאוד מצער.
<אבו טריף עמי: אני לא יודע איזה שיתוף פעולה יש ביניהם.
<אבו טריף עמי: נורא כואב לראות שרק כמה אזרחים נמצאים פה.
<אבו טריף עמי: תודה רבה לחבר הכנסת אבו מערוף על היחס שנתנו לנו.
<אבו טריף עמי: כמו שאמר חברי אוסאמה, אנחנו נמשיך להילחם בכל הכוח.
<אבו טריף עמי: אנחנו לא רוצים את תאגיד אל- עין אצלנו.
<אליהו יצחק: כבוד היושב ראש, כבוד חברי הכנסת, אנחנו חברי פורום מים מעל 5 שנים, נלחמים בשיניים למען עם ישראל, לא משנה דת, גזע ומין.
<אליהו יצחק: אני גאה שהיושב-ראש סוף סוף הבין כמה האזרח הקטן סובל מהתאגידים.
<אליהו יצחק: אני לא רשות מחוקקת.
<אליהו יצחק: אני לא קובע עניינים ולא שום דבר.
<אליהו יצחק: תראו מי בא לכאן, האנשים שבאמת רוצים לחיות, לא האנשים שאנחנו מפרנסים אותם, אם זה מנכ"לי תאגידי הגיחון, עורכי הדין שלהם וכל רשות המים.
<אליהו יצחק: אני מבקש שיבואו לדיון הזה המנכ"לים, הסמנכ"לים ועורכי הדין של התאגידים, על מנת שישמעו מה האזרח הקטן סובל.
<אליהו יצחק: לוקחים לו את האוכל של הילדים.
<אליהו יצחק: אני לא רוצה שלא רק כשנמצא מבקר המדינה מנכ"ל הגיחון יגיע או עורכי הדין .
<אליהו יצחק: גם לבית משפט העליון הם עשו טובה שהם הגיעו.
<יוסי בנישתי: אין למשרד הפנים התייחסות קונקרטית לדיון הזה.
<יוסי בנישתי: אנחנו רואים את הדיון כחלק מהתמונה הכללית של תאגידי המים.
דוד אמסלם: אתם עושים רגולציה עליהם?
<יוסי בנישתי: לא.
דוד אמסלם: אתה מביע את עמדתך האישית?
דוד אמסלם: אתם קשורים לנושא של המים?
<יוסי בנישתי: אנחנו קשורים דרך הרשויות המקומיות, אנחנו לא רגולטור של המים.
דוד אמסלם: מה עמדתכם לגבי התאגידים?
<יוסי בנישתי: לא היינו חלק מהוועדה שמונתה בממשלה הקודמת לדון בנושא הזה ולהעביר המלצות.
<יוסי בנישתי: אני לא יודע אם יש המלצות של אותה ועדה, אבל יש לנו עמדה עקרונית.
<יוסי בנישתי: עדיין לא הצגנו אותה לשר.
<יוסי בנישתי: אני מעדיף שאחרי שנציג אותה לשר, נבוא לפה.
דוד אמסלם: אנחנו נזמן אתכם לדיון שנעשה.
דוד אמסלם: אני מעריך שזה יהיה סדר גודל של חודשיים מהיום, אלא אם כן נפלתי לפגרה.
דוד אמסלם: זה יהיה בחודשיים הקרובים.
דוד אמסלם: אני מבקש שתבואו מגובשים אחרי ששאלתם את השר וחזרתם ותיקנתם וחזרתם.
דוד אמסלם: אנחנו מבקשים את העמדה הסופית של משרד הפנים.
<אלעריד ויסאם: צריך לשאול את שר הפנים לגבי ראשי המועצות שבניהם הם קבלנים.
<גלעד פרננדס: אין ספק שיש תאגידי מים שרשות המים רואה בהם אמצעי ולא מטרה כדי לספק את התושבים.
<גלעד פרננדס: כאשר יש כמה מיליוני צרכנים תמיד יהיו מקרים של חשבון גבוה או דברים כאלה שצריכים לטפל בהם נקודתית.
<גלעד פרננדס: אין בכלל שאלה בזה.
דוד אמסלם: הפניות של החבר'ה פה הגיעו אליכם?
<גלעד פרננדס: לפי מה שאני יודע, בכל מה שמגיע אלינו לפניות הציבור אנחנו מטפלים.
<גלעד פרננדס: לא קיבלנו פניות כאלו.
דוד אמסלם: אני את הדיון הזה עשיתי בעקבות הצעה לסדר של החברים.
דוד אמסלם: הם קיבלו מ-6,7 ראשי רשויות פנייה, עם מכתבים ספציפיים.
דוד אמסלם: האם קיבלתם אותם, מישהו פנה אליכם?
דוד אמסלם: בדקתם את זה לפני הדיון הזה?
דוד אמסלם: אולי הגיע אליכם ואתם לא יודעים.
<ניר וילנר: חשבונות ספציפיים לא קיבלנו.
<אפי דביר: אם אתה שואל ספציפית על אל- עין, אני יכול לענות ספציפית על הסוגיה שעלתה פה, לא על חשבונות המים.
<אפי דביר: אני חושב שיש פה קצת ערבוב בין נושא מחירי המים ודמי ההקמה, שאלו שאלות אלינו כרשות מים, לבין התפקוד של התאגיד.
<אפי דביר: בהקשר של התפקוד של התאגיד, אני כבר מעל לשנה מלווה את הקשיים בתאגיד הזה.
<אפי דביר: בשבועיים האחרונים פנו אלי ראשי הרשויות.
<אפי דביר: נפגשתי איתם בלוחות זמנים מאוד זריזים.
<אפי דביר: הם טוענים להרבה דברים לא תקינים שמתנהלים, לדבריהם.
<אפי דביר: אני כבר התחלתי בהליך בדיקה מאוד מאוד מהיר.
<אפי דביר: ביקשתי לקבל את כל הנתונים, את כל הדברים שלטענתם לא מתנהלים באופן תקין.
<אפי דביר: הרוב, ממה ששמתי לב, זה סביב נושא המחירים, נושא דמי ההקמה והחיבורים שבטעות מחברים אותם לתאגיד, למרות שזאת החלטה של מועצת רשות המים.
<אפי דביר: כל חיבורי הביוב שאמרו פה זאת לא החלטה של תאגיד אל-עין.
דוד אמסלם: כמו שאמרתי, נעשה דיון רחב.
דוד אמסלם: כרגע יש פה טענות של אנשים שבאו מרחוק.
דוד אמסלם: אני מרגיש שהבטן שלהם מתהפכת מכעס, שהם מרגישים כבולים.
דוד אמסלם: אני לא מתייחס כרגע אם הם צודקים או לא.
דוד אמסלם: עם התחושה שלהם אי אפשר להתווכח, זה ברור.
דוד אמסלם: הם נסעו מהצפון לכאן, עזבו את העבודה.
דוד אמסלם: הם מדברים מנהמת ליבם.
דוד אמסלם: אתה מרגיש את הכעס.
דוד אמסלם: משהו הצטבר פה.
דוד אמסלם: אני פונה אליך כרגולטור על תאגידי המים.
דוד אמסלם: אני מניח שחלק מהרגולציה זה גם לבדוק את הטענות ברמת השירות, ברמת המחירים, בכל רמה.
דוד אמסלם: הייתי מציע ומבקש - אני מניח שחבריי יצטרפו אלי בעניין - שתיזום איתם פגישה.
דוד אמסלם: תיסע אליהם כדי לבדוק מה מפריע להם.
<אפי דביר: זה כבר קרה, נסעתי אליהם.
<אבו טריף עמי: הייתי במועצה בירכא.
<אבו טריף עמי: לא הכניסו אותי לשם.
<אבו טריף עמי: הוא אמר שאף אחד לא ייכנס.
<קריאה: היית עם ראשי המועצות בירכא?
<אבו טריף עמי: לא מעניין אותו אף אחד.
<אבו טריף עמי: הגיעו אליו הרבה מכתבים.
דוד אמסלם: כשהאזרח צודק, הוא יודע שהוא צודק.
דוד אמסלם: לפעמים הוא טועה באינפורמציה.
דוד אמסלם: כשאתה מסביר לו, אז גם אם קשה לו הוא מבין שאתה צודק.
דוד אמסלם: אני לפעמים חושב שהכעסים נובעים לא מרמת התוצאה, מרמת ההסבר.
דוד אמסלם: אזרח רגיל שמרגיש שאחד משלטונות החוק לא מכבד אותו או פוגע בזכויותיו, בלי קשר כרגע כמה עולה או לא עולה, הוא מתפוצץ בבטן ולא מצליח להבין את זה.
דוד אמסלם: בסופו של עניין צריך סבלנות.
דוד אמסלם: בסך הכל מדובר פה באנשים כועסים.
דוד אמסלם: אני לא מבקש ממך שתיפגש עם כל אזרח ואזרח, את זה אתה לא יכול, אבל בוודאי ובוודאי עם ראשי המועצות שאליהם מתנקזות כל התלונות.
דוד אמסלם: תיזום איתם פגישות עבודה מסודרות.
דוד אמסלם: הם יבואו מוכנים עם התלונות.
דוד אמסלם: תגיד להם: חבר'ה, את זה אני אבדוק, זאת התשובה.
<אבו טריף עמי: ראשי המועצות - -
דוד אמסלם: ראשי המועצות זה נבחרי הציבור.
<אלעריד ויסאם: הבנים שלהם הם קבלנים משניים.
דוד אמסלם: ראשי המועצות הם נבחרי הציבור.
דוד אמסלם: לא כל אזרח ואזרח יכול להיפגש עם מנכ"ל, זה קשה.
דוד אמסלם: המנכ"ל הוא בן אדם.
דוד אמסלם: תאר לך שיש אליו 20 אלף פניות בחודש.
דוד אמסלם: איך הוא ייפגש איתם?
דוד אמסלם: אני מציע לעשות משהו מסודר יותר.
דוד אמסלם: סגן ראש מועצת ג'וליס דיבר מנהמת ליבו.
דוד אמסלם: הוא אפילו צילם את הדברים.
דוד אמסלם: הוא בעצמו מתוסכל.
דוד אמסלם: אני מניח שהוא יכול לייצג את רוב התושבים ברמת העקרונות, בבסיס.
דוד אמסלם: אפשר לעשות ישיבה מכובדת.
דוד אמסלם: אם תרצה להזמין עוד 3,5 תושבים, בקשה, אהלן וסהלן.
דוד אמסלם: אני חושב שהדברים לא נפתרים בסוף בכך שאתה תגיד לו ככה, הוא יגיד לך ככה וכל אחד הולך לדרכו ולא קרה כלום.
<נבואני נזיה: אמרתי ששמו שם דלת פלדלת, שלא נתנו לי להיכנס.
דוד אמסלם: אני מבקש להוריד את דלת הפלדלת.
דוד אמסלם: אני מבקש מאפי.
דוד אמסלם: הוא השליח.
דוד אמסלם: הוא לא קובע את התעריפים.
דוד אמסלם: ביקשתי שהוא ישב איתכם כדי לבדוק את רמת השירות, איפה הטענות, האם זה נכון.
דוד אמסלם: יש לו סמכויות רגולטיביות שהוא יכול לפנות לתאגיד ולהגיד לו: אדוני תאגיד, אני בדקתי, נא לעשות 1,2,3.
דוד אמסלם: אני מבקש שתעשו ישיבת עבודה כזאת.
<גלעד פרננדס: יש לנו 55 תאגידים שמשרתים 7 מיליון תושבים ב-185 רשויות מקומיות.
<גלעד פרננדס: יש עדיין כמה רשויות מקומיות – 35 - שטרם תואגדו.
<גלעד פרננדס: יש לנו 29 תאגידים שהם רב רשותיים, כמו תאגיד אל-עין.
דוד אמסלם: דרך אגב, למה 35 לא תואגדו?
<גלעד פרננדס: כל אחד נמצא במקום אחר מבחינת איך שהוא רואה את התהליך של התאגיד.
<גלעד פרננדס: יש כאלה שרוצים להצטרף, יש כאלה שחושבים, יש כאלה שלא רוצים להצטרף.
דוד אמסלם: אני מניח שהתאגוד - -
<גלעד פרננדס: התאגוד היה ועדיין חובה, אבל מידי פעם - -
דוד אמסלם: יש איזה שהם ברקסים בעניין, חשיבה מחודשת?
<גלעד פרננדס: לא.
<נביה נאסר אל דין: הבעיה שאתם לא לוקחים את המלוות על הרשויות המקומיות, אתם מסרבים לקבל את הרשויות המקומיות.
<נביה נאסר אל דין: אני אתן לך כמה דוגמאות.
<גלעד פרננדס: רשות המים חושבת שצריכים להיות 10,15 תאגידים בכל הארץ, לא צריכים 55 תאגידים, בטח לא 200 רשויות מקומיות שיחלקו את זה.
<גלעד פרננדס: אני לא רוצה להגיד שיש בעלי תפקידים מיותרים, אבל יש בירוקרטיה שמזינה את עצמה.
<גלעד פרננדס: לשם אנחנו רוצים להגיע.
<נביה נאסר אל דין: אדוני, בקשר ל-35 רשויות מקומיות שלא מאוגדות התהליך מסובך מאוד.
<נביה נאסר אל דין: כל עוד לא נפתור את בעיית המלוות שהתאגידים צריכים לקבל על עצמם, הם לא יתואגדו.
<נביה נאסר אל דין: הבעיה היא לא ברשות המקומית, הבעיה היא ברשות המים שלא מקבלת ולא לוקחת את המלוות האלו.
דוד אמסלם: למה אתה מתכוון במלוות?
דוד אמסלם: מה הבעיה?
<גלעד פרננדס: מה שהוא אומר זה שהרשויות המקומית קיבלו מלוות מדינה להקים תשתיות ביוב.
<גלעד פרננדס: באים לרשויות המקומיות, אומרים להן: תעבירו את משק המים העירוני לתאגיד המרחבי שאמור לשרת אתכם.
<גלעד פרננדס: באה הרשות המקומית ואומרת: בסדר, מה אני עושה עם המלוות?
<גלעד פרננדס: יש לי להחזיר הלוואות, אבל אין לי מקור כי לקחת לי את משק המים.
<גלעד פרננדס: לנו יש פתרון לזה.
דוד אמסלם: המדינה נתנה להם הלוואות?
<גלעד פרננדס: כן, להקים תשתיות ביוב.
דוד אמסלם: הלוואות מהאוצר, מהבנקים?
דוד אמסלם: איך זה עובד?
דוד אמסלם: היא נתנה להם ערבויות?
<גלעד פרננדס: מי שמלווה את ההלוואה בפועל זה בנק דקסיה.
<גלעד פרננדס: לעירייה שלקחה את ההלוואות יש מקור להחזיר כי היא גובה אגרות ביוב.
<גלעד פרננדס: מה שאומר פה אפי, ובצדק, זה שאנחנו באים לרשות מקומיות ואומרים: בואו נראה איך מעבירים את כל מסמכי היסוד לתאגיד.
<גלעד פרננדס: אחד הנושאים המרכזיים זה מלוות ביוב.
<גלעד פרננדס: דואגים שמלוות הביוב יעברו לתאגיד כנגד הלוואת מינוף יותר מופחתת לעירייה.
<גלעד פרננדס: הנושא הזה מוסדר.
<גלעד פרננדס: את הבעיה הזאת אני לא מכיר, אולי יש מקרה ספציפי.
<גלעד פרננדס: 95% מהתאגידים הם יחסית קטנים, מספקים שירותים לעד 100 אלף תושבים.
<גלעד פרננדס: כמו שאמרנו, רשות המים חושבת שצריכים להיות 10,15 תאגידים גדולים.
<גלעד פרננדס: זה יסייע וייעל את כל משק המים והביוב העירוני.
<גלעד פרננדס: כשקם תאגיד מים וביוב, אחד הדברים המרכזיים שרואים זה מה מצב התשתיות והפחת של המים.
דוד אמסלם: אתה מדבר איתי על התאגידים, או שאתה מדבר איתי על המצב לפני התאגידים?
<גלעד פרננדס: אני מדבר על המעבר מרשות מקומית לתאגיד.
<גלעד פרננדס: מה זה פחת מים?
<גלעד פרננדס: פחת מים זה מים שמחלחלים לאדמה, מים אנחנו מבזבזים אותם.
<גלעד פרננדס: רשות המים רוצה שהתשתיות יהיו טובות כדי שלא נבזבז את המים.
דוד אמסלם: אני מבין את הרעיון של הקמת התאגידים.
דוד אמסלם: למה רשות שהיא לא מתואגדת צריכה להתקשר לרשות המים ולהגיד: חבר'ה, יש לי פחת?
<גלעד פרננדס: רשות מקומית, שהיא ספק מים, צריכה לדווח לרשות המים מה מצב התשתיות שלה.
<גלעד פרננדס: מי שיש לו מעל 10 או 12 אחוז פחת מים, צריך להיכנס לכל מיני פעילויות, להפעיל קנסות לבעל רישיון על כך שהוא לא מטפל בתשתיות.
<גלעד פרננדס: הוא גם לא ידע.
דוד אמסלם: איך זה שהוא לא ידע, יש כניסה ויציאה?
דוד אמסלם: הדלתא זה הפחת.
<גלעד פרננדס: אני מניח שאנשים לא עושים דווקא או בכוונה דברים כאלה.
<גלעד פרננדס: מה היה קורה?
<גלעד פרננדס: רשות המים הייתה אומרת: בואו נראה כמה מים קנינו ממקורות, שזה נגיד 100, וכמה חיובים הוצאנו לצרכן, שזה נגיד 60.
<גלעד פרננדס: האם זה אומר שיש 40 פחת מים?
<גלעד פרננדס: אומרים לך: לא, יש מוסדות ציבור, יש גינון ציבורי.
<גלעד פרננדס: אז היו באים ועושים כל מיני הערכות.
דוד אמסלם: את הגינון הציבורי הוא לא משלם?