GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק ולד: לא רק בנווה ימין, אלא בהרבה מאד ישובים חקלאיים אחרים, שעוברים לשם מפעלי תעשייה או מסחר.
יצחק ולד: נגרע מההכנסות של המגזר העירוני, לא זאת ועוד – הם לא משלמים את המחיר הראוי.
יצחק ולד: התחרות היא לא הוגנת, כי המנהל לא מקבל את שלו, הארנונה שמושתת עליהם היא שליש מהארנונה של המגזר העירוני אם בכלל משלמים ולכן, תבין, שאין עניין לוועדות המקומיות האלה להביא בכלל את הנושא הזה לדיון בוועדה.
יצחק ולד: .
משה גפני: מר ולד, היית מאד ברור.
יצחק ולד: אני שמח שהפסקת אותי.
משה גפני: לא, אתה יכול להמשיך, חשבתי שסיימת.
יצחק ולד: אני בכל זאת מבין רמזים.
יצחק ולד: אני שומר לעצמי את הזכות, כאשר יתקיים דיון בנושא הזה - - -
משה גפני: מר ולד, אני מודה לך.
משה גפני: אני לא מאפשר יותר רשות דיבור.
משה גפני: אני רוצה להגיד לך, מר ולד: קודם כל, אני רוצה להתנצל בפניך.
משה גפני: אני פוגע בזמן האחרון, בלי משים, באנשי מרכז השלטון המקומי כל הזמן והם חברים טובים שלי.
משה גפני: אני פשוט, לא לגופו של עניין, קיבלתי מכתב – כל פעם אני מקבל מכתבים מכל מיני ראשי רשויות כאלה ממרכז השלטון המקומי, על דברים שמאד מכעיסים אותי.
משה גפני: אם תרצה, אני יכול להראות לך את זה אחר כך.
יצחק ולד: אבל יש יוצאים מן הכלל.
יצחק ולד: לא על הכלל צריך להוציא את הקצף.
משה גפני: זה כבר הופך להיות קרוב לכלל.
יהודית נאות: איך זה?
יהודית נאות: ועל כל העדה תקצוף?
משה גפני: "האיש אחד יחטא ועל כל העדה תקצוף".
משה גפני: אם זה היה המצב, זה משהו אחר.
משה גפני: אם תרצה, אני אסביר לך.
משה גפני: אבל אני מתנצל בפניך.
משה גפני: זה ממש לא קשור לעניין הזה ולא אליך.
משה גפני: מה שאמרת, אמרת דברים נכונים – עכשיו לגופו של עניין – יש בעיה אמיתית שאנחנו נתקלים בה פה בוועדה פעם אחר פעם ואני מקבל את ההזמנה שלך לסיור.
משה גפני: אני הולך לעשות סיור עם הוועדה באזור המרכז, לראות מה שקורה עם העניין הזה.
משה גפני: יש מצב שהחקלאים נמצאים בקשיי פרנסה עצומים.
משה גפני: כתוצאה מהחקלאות שקרסה, כתוצאה מהמצב הכלכלי שפוגע בכולם – לא רק בהם - - -
יצחק ולד: יורשה לי בהערת ביניים, אני אתן לך כמה עשרות אלפי אנשים בכפר סבא שנפגעו מהמצב הכלכלי.
יהודית נאות: בדיוק, נכון.
יהודית נאות: אתה חושב שכל בעלי החנויות לא נפגעו?
יהודית נאות: מה זה שייך?
יהודית נאות: - -
איוב קרא: אנשים מתים, אין להם כלום לאכול.
איוב קרא: הטבע יותר חשוב מזה?
יהודית נאות: איזה טבע?
יהודית נאות: זה לא שייך לטבע.
משה גפני: אני מבקש, אני לא מאפשר לכם לדבר.
משה גפני: יש מצב שבו אכן נעשה אי צדק משווע ביחס שבין העירוניים לבין החקלאים.
משה גפני: יש מצב של אי צדק משווע.
משה גפני: ואני לא מדבר על החקלאים העניים, אני הרבה פעמים מדבר על החקלאים העשירים, שמנצלים אדמות ומסים שהם באחוז הרבה יותר נמוך ממה שמשלמים בעיר ופותחים קניונים גדולים ופותחים אזורי תעשייה גדולים.
משה גפני: הרבה חוקים שכן חלים על העסקים העירוניים לא חלים עליהם ויש, מצד שני, חקלאים שנפגעים.
משה גפני: אנחנו, לפי דעתי, צריכים לעשות סדר בעניין הזה.
משה גפני: היה לנו גם דיון על הגבולות של נתניה, מול שלושת המועצות האזוריות הסמוכות לה.
משה גפני: אני מתכוון לעשות את הסיור הזה, לראות מה קורה בשטח, אני מקבל את ההזמנה שלך.
יצחק ולד: ברצון.
משה גפני: אנחנו נעשה את זה ונקיים דיון מעמיק על העניין.
יצחק ולד: בטרם החלטה.
משה גפני: בטרם החלטה.
משה גפני: החלטה פה, בעניין הזה, לא תהיה מהר.
משה גפני: היא בכל מקרה לא תהיה מהר.
משה גפני: עכשיו אני אומר מדוע.
משה גפני: חברי הכנסת המציעים, עם כל הכבוד, לא נמצאים כאן.
משה גפני: זה הדבר הראשון וזה, מבחינתי, דבר ראשון שהוא בעייתי.
משה גפני: אני מבקש ממנהלת הוועדה לפנות לחברי הכנסת המציעים, יאיר פרץ, עמיר פרץ וישראל כץ - ישראל כץ בעצם אמר לי את זה מקודם – אני מבקש מהם שהם ישבו, הם ייזמו את הישיבה עם משרדי הממשלה, אם משרדי הממשלה לא ישתפו פעולה אז שיגידו.
משה גפני: אז נכנס שוב את הוועדה ונקבל החלטות.
משה גפני: אבל אני מתאר לעצמי שהיות והאנשים שמייצגים כאן את הממשלה הם אנשים נחמדים, הם יסכימו לשבת אתם.
משה גפני: גם אי הסכמה מבחינת הוועדה זו החלטה.
משה גפני: תהיה אי הסכמה – אז נצביע על אי ההסכמה.
דלית דרור: אבל יש לנו מנדט?
דלית דרור: זה לא עניין של רצון טוב או רע.
דלית דרור: הממשלה החליטה להתנגד, איך אנחנו יכולים להסכים?
משה גפני: דלית, אני לא מבקש שהממשלה תשנה את דעתה בגלל שאתם נפגשים עם שלושה חברי כנסת.
יהודית נאות: תפקידה להתנגד.
יהודית נאות: למה אתה מצפה ממנה?
דלית דרור: לשבת ולדון בסוגייה – יש מה לשבת ולדון בסוגייה, אבל כשמדובר על הצעות החוק, יש עמדת ממשלה.
יהודית נאות: היא לא יכולה.
יהודית נאות: אי אפשר להטיל את זה על עובד מדינה.
משה גפני: מצדי זה יכול להיות שר הפנים או שר המשפטים.
יהודית נאות: זהו.
יהודית נאות: שילכו לאלה.
משה גפני: אבל מצדי זו יכולה להיות גם דלית.
משה גפני: מר ולד, אני מבקש את ההקשבה שלך – אני רואה שאתה מעורה בזה מאד – ואני הולך לקבל החלטה.
משה גפני: יכול להיות שחלק מחברי הכנסת יסתפקו ולא ימשיכו את הליך החקיקה, ברגע שהם יראו שתוכניות המתאר והטיפול בנושא של החקלאים שהם חפצים ביקרם - או שהם באמת סבורים שנעשה להם עוול – פתרו את הבעיות.
משה גפני: יכול להיות שחברי הכנסת ירדו מהנושא.
משה גפני: אם חברי הכנסת לא ירדו ולא יסתפקו בכל העניין הזה, אני מבקש: תגיעו למסקנה על מה הויכוח.
משה גפני: הרי חלק מהבעיות כן נפתרות.
משה גפני: חלקן הקטן, או חלקן הגדול, או בכלל לא.
משה גפני: נדע על מה המחלוקת, נדע על מה אנחנו מצביעים.
משה גפני: ואז אני אבקש שיאחדו את החוקים.
משה גפני: אנחנו נחליט כאן בוועדה האם אנחנו מאשרים את זה, כן או לא.
משה גפני: האם אנחנו נאמץ את עמדת הממשלה או שנאמץ את עמדת חברי הכנסת.
משה גפני: אני חושב שנעשה פה דבר שהוא לא בסדר וזה שישבו שבוע לפני הדיון כאן בוועדה.
משה גפני: הרי הייתם יכולים לקיים את הדיון הרבה קודם.
משה גפני: ביניכם הייתם יכולים לקיים את הדיון ולקבל החלטה.
דלית דרור: זה נדחה שלוש פעמים על ידי משרד החקלאות.
משה גפני: מי נמצא כאן ממשרד החקלאות?
אליקים סלע: הרב גפני, אפשר לתת גם לנציגי המושבים לדבר?
משה גפני: אין צורך עכשיו.
משה גפני: אין צורך, זה פשוט מיותר לגמרי.
דלית דרור: אנחנו גם לא דיברנו.
דלית דרור: אני רק סיפרתי מה היה, אבל לא דיברנו על הנושא עצמו.
דלית דרור: יש לנו הערות גם משפטיות, גם אחרות.
יהודית נאות: אני לא מבינה מה הולך פה עם ההצעות.
יהודית נאות: יש פה שתיים שזהות ואחת שונה לגמרי.
יהודית נאות: לא צריך לדון יחד.
משה גפני: אבל כולם מטפלים באותה בעיה.
קריאה: בדיון הקודם נאמר איך נפתרו הבעיות של הקיבוצים והבעיות של המושבים לא נפתרו.
יהודית נאות: אז שיציגו לנו איך נפתרו הבעיות של הקיבוצים.
משה גפני: חבר הכנסת איוב קרא.
איוב קרא: חברים, אני רוצה שתבינו שהמדינה נמצאת מבחינה כלכלית-חברתית בכי רע והקו המנחה צריך להיות כיצד אפשר לעזור לכל המגזרים.
איוב קרא: ועם כל הכבוד לשימור של כל מיני דברים או לאינטרסים של כל מיני ארגונים, מה שחשוב לנו זה שאנשים ימשיכו לחיות במדינת ישראל.
איוב קרא: זה הכיוון ואם החקלאות קורסת, אז צריך לאפשר להם ערוצים של פרנסה בד בבד עם החוק והסדר של מדינת ישראל וגם אם הממשלה מתנגדת אנחנו יכולים להגיע למצב שבסופו של דבר נתפשר עם הממשלה.
איוב קרא: להביא אנשים שיחיו פה היום – קשה.
איוב קרא: אבל להשאיר את האנשים שיחיו פה – זה כי חשוב כרגע.
משה גפני: אני רוצה להקריא לכם את מכתבו של חבר הכנסת דוד אזולאי, סגן שר הפנים: "הנדון: הצעת חוק התכנון והבניה (תיקון – שימוש במקרקעין חקלאיים)" – מכתב מט"ו בשבט, 28 בינואר.
משה גפני: "הצעות החוק שבנדון הועלו על ידי חברי הכנסת יאיר פרץ, עמיר פרץ ואחרים.
משה גפני: סוכם לגביהן כי תידונה יחד עם הצעת חוק ממשלתית שמשרדנו עומד להגישה בימים הקרובים.
משה גפני: על כן אנו מבקשים כי הדיון בשתי הצעות החוק הנ"ל יעוכב בשלב זה, עד להגשת הצעת החוק הממשלתית.
משה גפני: בתוך חודשיים תינתן הצעה על דעת משרד הפנים, משרד המשפטים, משרד החקלאות ומנהל מקרקעי ישראל.
משה גפני: לאור האמור לעיל, אודה לך אם לא תקיים מחר את הדיון בהצעות החוק הללו - - -" – ואת זה אני לא קיבלתי.
משה גפני: אני מבקש לומר כך: כפי שאמרתי קודם, אני מבקש לפנות לחברי הכנסת המציעים, להעביר להם את מכתבו של סגן שר הפנים, לומר להם שיגבשו הצעה – הצעת חוק, אומר לי סגן שר הפנים.
משה גפני: אז הצעת חוק זה בכלל דבר מצוין – ואם לא הצעת חוק אז הסכמה.
משה גפני: אני לא קובע מועד לדיון.
משה גפני: אני מבקש לקבוע מועד לסיור, מכיוון שעל זה אני הולך לקבוע דיון מעמיק, על כל העניין של הקיבוצים, המושבים, העירוניים, כל מה שנעשה.
משה גפני: אני לא מדבר על גבול הצפון – כפי שמר ולד אמר נכון – לא על הדרום, אבל על מרכז הארץ.
משה גפני: במרכז הארץ נעשה פה, אני לא יודע למי, עוול.
משה גפני: יושבת פה ראש עיריית נתניה, יושב פה ראש עיריית כפר סבא ועוד ראשי עיריות ומתלוננים באופן חמור על הכרסום בכוחם כל הזמן.
משה גפני: מצד שני באים החקלאים – החקלאים הקטנים, אלה שנופלים לחלוטין – וגם מתלוננים.
משה גפני: צריך לראות את זה בעיניים.
משה גפני: צריך לדון על העניין הזה דיון מעמיק, לא בהקשר החוק הזה בלבד, אלא בכלל איך אנחנו כמדינה מתייחסים ליחסי השכנות הללו.
משה גפני: פה אזור תעשייה ופה מסים עירוניים שונים, כאילו שאנחנו נמצאים במקום אחר.
משה גפני: ואני מבקש להעביר את מכתבו של דוד אזולאי, סגן שר הפנים, אני לא קובע מועד לדיון הבא בחוקים הללו.
משה גפני: חברי הכנסת יבקשו – אני אשאל אותם מה הם רוצים להציע ולאחר שתגובש ההצעה הזאת, או בהסכמת הממשלה או שנדע מהם חילוקי הדעות, אני אקיים דיון נוסף.
ואיכות הסביבה: צהריים טובים לכולם.
ואיכות הסביבה: ברוכים הבאים.
ואיכות הסביבה: כבוד מכובדי הדגול, הרב הראשי, הראשון לציון, הרב אליהו בקשי דורון שליט"א, מר שמואל חן, יושב-ראש "חיים וסביבה", מכובדיי חברי הנשיאות, אורחים יקרים, תלמידים.
ואיכות הסביבה: אני יכול לומר שלמדתי שנים רבות בישיבה ואני רוצה לומר לכם שחלק מלימודיי היו בנושא של איכות סביבה.
ואיכות הסביבה: אולי לא נותנים לנושא זה הדגשים והציבור הרחב איננו מכיר זאת, אבל חלקים גדולים בסוגיות, בגמרא, בתלמוד וגם בפסיקות ההלכתיות, עוסקים בכל ההיקף של הנושאים הנוגעים לאיכות הסביבה.
ואיכות הסביבה: הם עוסקים בנושא מניעת זיהום אוויר, הם עוסקים בנושא של הרחקת דברים שמזיקים מהעיר.
ואיכות הסביבה: מי שיודע, במסכת בבא בתרא, בפרק "לא יחפור", סוגיות רבות בגמרא שם עוסקות בעניין שאסור להסתיר את הנוף של העיר.
ואיכות הסביבה: יש סוגייה שלמה – וכבוד הרב בטח יודע זאת – על השאלה: האם מותר לטעת עץ במרחק של 5 אמות, או 50 אמות, לפי אחד מהחולקים שם?
ואיכות הסביבה: והסיבה לכך שאסור לעשות זאת היא שזה מסתיר את הנוף.
ואיכות הסביבה: אסור לשים קרוב לעיר מפעלים שמזהמים, שגורמים לפגיעה אקולוגית באיכות האוויר, בריח, ברעש, וכן הלאה דברים שיש לגביהם פסיקה בהלכה שכך צריך לנהוג וכך צריך לעשות, ומי שעושה עובר על ההלכה.
ואיכות הסביבה: אנחנו כבית המחוקקים חייבים כל הזמן למצוא את האיזון בין המציאות של טכנולוגיה מתקדמת, של מפעלים שהם חיוניים לחיינו היום-יומיים, ומצד שני, למזער ככל הניתן את הנזק שנגרם לאיכות הסביבה כתוצאה מהמפעלים הללו.
ואיכות הסביבה: אני מודה לארגון "חיים וסביבה", לשמואל חן, לכל העוסקים בעניין, למתנדבים ולכל ארגוני הירוקים, שחלקם נמצאים כאן, שעומדים על המשמר בעניין הזה ופועלים בשיתוף פעולה מלא עם הוועדה בראשותי.
ואיכות הסביבה: אני מאחל לכולכם הצלחה.
ואיכות הסביבה: תודה רבה לכולם.
– מנחה: תודה לרב גפני.
– מנחה: אני בהחלט מצטרף לתודות שלך לרב הראשי ולאנשי הצוות בוועדה, שבאמת עושים יום-יום עבודה נפלאה.
– מנחה: אני מתכבד להזמין את הגב' נעמי צור, חברת מזכירות חיים וסביבה, לשאת דברי ברכה.
– מנחה: גב' נעמי צור היא מנהלת סניף החברה להגנת הטבע בירושלים ומרכזת את פורום ירושלים בת-קיימא.
– מנחה: מעבר לכך, נעמי צור היתה בין מייסדי "לעבדה ולשמרה", הפורום הישראלי ליהדות וסביבה, מיסודו של מרכז השל, המכון הישראלי לחשיבה ולמנהיגות סביבתית.
– מנחה: כיום, "לעבדה ולשמרה", תחת שרביטו הנאמן של חנן מוזס, רכז הארגון, ממשיך את פעילותו עם חבורת צעירים נפלאה, שמקדישה זמן רב לנושא וגם מוציאה לאור כתב עת בשם "ארץ ישראל".
– מנחה: דרך אגב, ניתן לראותו על השולחן בחוץ.
נעמי צור: כבוד הראשון לציון, הרב הראשי לישראל, הרב אליהו בקשי דורון שליט"א, הרב חבר הכנסת משה גפני, יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, הרב אהוד סטופל, רב שכונות פתח-תקווה, פרופ' נחום רקובר, יושב-ראש עמותת "מורשת המשפט העברי בישראל", גב' תמר גינדיס, יושבת-ראש הוועד לאיכות החיים בהר-נוף.
נעמי צור: אנו מודים מאד לרב משה גפני, יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת, שאיפשר לקיים יום עיון זה ונתן את ברכתו וחסותו לו.
נעמי צור: רבים הנושאים במחלוקת בציבור ובפוליטיקה הישראלית.
נעמי צור: עם זאת, חשוב מאד לציין פה היום שגם ב"חיים וסביבה", קואליציה של מגוון של גופים, נושא איכות הסביבה בונה גשרים של סובלנות בין הקבוצות השונות.
נעמי צור: הוא מאפשר מפגש נוח ובלתי-מאיים בין אנשים שבכל תחום אחר רב השונה על המשותף ביניהם.
נעמי צור: אלה הם אולי הניצנים של חברה אזרחית בריאה בישראל, אשר מבקשת ללוות את התהליכים השונים המעצבים את דמות המדינה לא רק בעניין אלא גם במעורבות פעילה.
נעמי צור: אתמול חגגנו את ט"ו בשבט, ראש השנה לאילנות.
נעמי צור: נשיא המדינה, מר משה קצב, נטע עץ ביער ירושלים, אחד היערות המאויימים ביותר בארץ, ועל אף הגשמים התקיימו עוד טכסים רבים של נטיעות.
נעמי צור: ואמנם, ביום הכיפורים אולי עלינו לעשות חשבון נפש עם עצמנו ומול הבורא, בט"ו בשבט זו אולי הזדמנות לעשות את חשבון הנפש שלנו עם הבריאה ועם הסביבה בה אנחנו מגדלים את ילדינו ומקווים לראות גם את נכדינו ואת נינינו בשגשוג ובבריאות.
נעמי צור: כאשר נאסר על בני ישראל להשתמש בעצי פרי בעת מצור ובזמן מלחמה - והסיבה שניתנה לכך היתה "כי האדם עץ השדה" – כבר אז היתה הבנה ברורה בחשיבות העץ.
נעמי צור: כיום אנו מבינים עוד יותר את חשיבותו כנותן מזון, צל, מייצר חמצן, נייר, חומר בנייה וגם יופי לנפש.
נעמי צור: כפי שהזכיר שמואל חן, שותפים ליום הזה גם "לעבדה ולשמרה", קבוצה שקמה ביוזמת מרכז השל, כדי לחשוף ולהעמיק שוב את זיקת היהדות לסביבה, ומתוך תקווה שאנשים מאמינים יראו את שימור הסביבה כערך עליון בהיותם יהודים.
– מנחה: תודה לנעמי צור.
– מנחה: אני מקדם בברכה את הצטרפותו של פרופ' נחום רקובר, מייסד עמותת "מורשת המשפט" בישראל, לשולחן הנשיאות.
– מנחה: אני מתכבד להזמין לדברי ברכה את הגב' תמר גינדיס, יושבת-ראש ומייסדת הוועד לאיכות החיים הר-נוף.
– מנחה: מעבר להיותה יושבת ראש הוועד, לתמר גינדיס רקע כלכלי ניהולי.
– מנחה: היא בעלת תואר ראשון במתמטיקה וכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במינהל עסקים מאוניברסיטת הרווארד.
– מנחה: לפני הקמת הוועד לאיכות החיים הר-נוף היא עסקה בתפקידי ניהול ב-CITY BAND וב-AMERICAN .EXPRESS הגב' גינדיס, בבקשה.
תמר גינדיס: צהריים טובים.
תמר גינדיס: אני מבקשת לברך אתכם בשם הארגונים הרבים הפועלים לשמירת טהרת המים והאוויר הצח שלנו, החותרים להפוך את הערים ואת ארצנו למקומות שנהנה לחיות בהם, ללמוד בהם, לעבוד בהם ולשחק בהם.
תמר גינדיס: לפני שעליתי ארצה לא הייתי מעורבת בהצלת הסביבה.
תמר גינדיס: רק כאשר עברנו להתגורר בהר-נוף התחלתי לחוות את ההשפעה של איומים סביבתיים בהחלטות תכנוניות על שכונה.
תמר גינדיס: כביש מהיר תוכנן להיסלל בלב היער מתחת להר-נוף.
תמר גינדיס: בית אבות מפלצתי עמד לקום במיקום המרכזי והפגיע ביותר בשכונה.
תמר גינדיס: הוצעה הקמת טיילת, אך ללא כל מימון.
תמר גינדיס: וכך, בדומה למצב שאנו חווים כיום בגן הפסגה, הוצעה יוזמה מסחרית לבנות על הירוק כדי לממן את הטיילת.
תמר גינדיס: קבוצת תושבים החליטה לפעול וכך הוקם הוועד לאיכות החיים הר-נוף.
תמר גינדיס: הוועד ל"איכות החיים" נוצר לראשונה כדי להתמודד עם האיומים שתוארו קודם לכן.
תמר גינדיס: אך עם הזמן הוא התרחב.
תמר גינדיס: הבנו כי חשוב שיצטרפו אלינו, ומתוך כך היינו חייבים לעורר את חברי הקהילה שלנו ואת תושבי ירושלים בכלל למודעות אחרת.
תמר גינדיס: הבנו גם כי יש להוכיח בשטח שישנם פתרונות יצירתיים וחלופות לאיומים העומדים לפנינו.
תמר גינדיס: מה שהוכחנו שוב ושוב במשך חמשת השנים האחרונות הוא כי במסגרת הקהילה הדתית יש היענות לנושאים אלה ושההיענות גדלה.
תמר גינדיס: מסתבר כי אין רק פתרון אחד לכל בעיה וכי תמיד קיימות אלטרנטיבות.
תמר גינדיס: בקהילה הדתית נתקלתי בתגובות מסוג אחר.
תמר גינדיס: אמרו לי כי יש לי ערכים שמאלניים, או שאני עוסקת בחיצוניות.
תמר גינדיס: פגשתי הרבה אנשים המניחים כי שטחים פתוחים וירוקים הם מקומות המיועדים להשלכת אשפה, או שהם חסרי כל ערך, אלא אם כן בונים עליהם אנשים הסבורים כי זה טבעי שילדינו סובלים מבעיות מתמשכות של ברונכיט ואסטמה וכי ביקורים אצל הרופא ונטילת אנטיביוטיקה הם חלק משגרת היום-יום.
תמר גינדיס: ובכל זאת, האמונה היא בדיוק הסיבה שבגללה אני דואגת לסביבה.
תמר גינדיס: בישראל ישנה מודעות הולכת וגדלה לחשיבות שבהגנה על הסביבה.
תמר גינדיס: תנועות מקומיות ורשויות ממשלתיות עושות מאמצים ראשוניים להתמודד עם בעיות אלה.
בתורה נאמר: כיום יש לנו יותר יידע על ההשפעה שיש לזיהום, לטכנולוגיות מזהמות, לתכנון גרוע וכיוצא בזה.
בתורה נאמר: הוכח זה מכבר כי זיהום גורם למחלות, ביניהן סרטן, מגדיל את שיעור ההפלות, תמותת התינוקות ומומים מולדים.
בתורה נאמר: אנו יודעים כי ילדים נושמים כמות כפולה ממבוגרים ולפיכך הם פגיעים יותר לזיהום.
בתורה נאמר: טכנולוגיות חדשות ונקיות יכולות לצמצם את האיום הזה.
בתורה נאמר: בהתחשב בכך שפיקוח נפש דוחה שבת נראה כי הגיוני לגמרי שנעשה את כל שביכולתנו בימות החול, ללא שום חשש לחילול שבת, לשיפור בריאותנו ולהארכת חיי אדם.
בתורה נאמר: ארץ ישראל היא קטנה וענייה במשאבים, הרבה יותר מרוב המדינות העסוקות בשמירה על הטבע.
בתורה נאמר: בעשור האחרון טכנולוגיות סביבתיות היו השניות במהירות הצמיחה לאחר ה"היי טק".
בתורה נאמר: מומחים מעריכים כי צפוייה צמיחה דרמטית לטכנולוגיות נקיות מאחר שהן עוסקות במצרכי יסוד, בשירותים בסיסיים, כגון: אנרגיה, תחבורה, מים וחומרים.
בתורה נאמר: הן מציעות הרבה יתרונות לכלכלה, לסביבה ולרווחה החברתית והיעילות שלהן בניצול משאבים היא שתיתן למדינות המפתחות והמאמצות טכנולוגיות אלה יתרון בשווקים הבין-לאומיים, כולל תיירות אקולוגית.
בתורה נאמר: בהתחשב במגבלות הפיזיות והכלכליות שלנו עלינו לא רק לעקוב אלא להוביל את התנועה הזאת.
בתורה נאמר: כמו שאיננו יכולים להרשות לעצמנו להפסיד במלחמה, איננו יכולים להתעלם מאיומי הזיהום ומניצול לא נכון של משאבי החיים שלנו.
בתורה נאמר: ברור כי אימוץ דרך החיים החדשה הזאת יואט או יירד מעל סדר היום הציבורי אם הדמויות המובילות בממשלה ובעסקים, הצרכים והפעילים הירוקים, לא יאזינו זה לזה ולא יעבדו בצוותא.
בתורה נאמר: לכל אחד מאלה תפקיד חשוב ומיוחד כאשר לממשלה התפקיד העיקרי בקביעת סדרי עדיפויות ובהקצאת תקציבים לעידוד אלטרנטיבות יותר יעילות.
בתורה נאמר: אתמול חגגנו את ט"ו בשבט.
בתורה נאמר: הבה נישא את המסר של היום הזה איתנו לתוך השנה הבאה ונשלב את אהבת הארץ שלנו עם פעולות המפגינות את הערך של כל ישראל ערבים זה לזה.
– מנחה: תודה לך תמר על דברים שיצאו מן הלב ואני משוכנע שהם גם נכנסו אל הלב.
– מנחה: אלה בהחלט דברים חשובים.
– מנחה: ועכשיו – לנושא העיקרי של היום.
– מנחה: בתקופה האחרונה אנו למדים יותר ויותר שסביבה בריאה אינה דבר טריוויאלי.
– מנחה: עובדי הכור הגרעיני בדימונה שחלו בסרטן, לוחמי השייטת שלקו במחלה הנוראה הזאת לאחר טבילות אין ספור בקישון ואותם 1,000 איש שנפטרים מדי שנה כתוצאה מסיבוכים בריאותיים שנגרמים מזיהום אוויר, מעידים למעלה מאלף עדים שהגיע הזמן לתת את הדעת ברצינות על הגנת הסביבה.
– מנחה: אני מתכבד להזמין את כבוד הראשון לציון, הרב הראשי לישראל, הרב אליהו בקשי דורון, לשאת את דבריו בנושא אחריות ראשי הציבור לסביבה בריאה.
– מנחה: כבוד המנחה, מר שמואל חן, ידידי הרב חבר הכנסת גפני, יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, פרופ' רקובר, הגב' תמר גינדיס, הרב סטופל, קהל נכבד.
– מנחה: אני שמח שדווקא חבר הכנסת גפני עומד בראש הוועדה לאיכות הסביבה.
– מנחה: נדון בשאלה עד כמה באמת קיימת אחריות של מנהיגי הציבור, בוודאי שזה כולל אולי גם אותנו כמנהיגים רוחניים, לתת את הדעת ולעשות את כל המאמצים לשמור על איכות הסביבה.
– מנחה: הקב"ה ברא עולם ומלואו לצורך האדם, וחובתו ותפקידו של האדם להכיר טובה לקב"ה ולשמור על העולם שנברא לצרכו, כפי שכתוב "שהרי לא תוהו בראה.
– מנחה: .. יצרה".
– מנחה: (סוף צד א' בקלטת 1).
שנאמר, קרי: אבל כדאי להתעמק בדבר.
שנאמר, קרי: ההוראה הזאת של "ראה כמה מעשיי נאים ומתוקנים" היא לא רק לצורך קיום העולם ולצורך האפשרויות שתאפשרנה לאדם לחיות באיכות חיים טובה ובסביבת חיים טובה.
שנאמר, קרי: יש כאן הוראה רוחנית הרבה יותר עמוקה: "ראה כמה מעשיי נאים ומתוקנים".
שנאמר, קרי: אדם מצווה להתבונן בבריאה לא רק כדי להפיק תועלת, אלא בעיקר כדי להכיר את השם יתברך.
שנאמר, קרי: אדם במושגיו ובתפיסותיו לא יכול לתפוס ואין לנו את הערך לגדלותו יתברך.
שנאמר, קרי: אנחנו תופסים אותו לפי המושגים שלנו.
שנאמר, קרי: לכן, באמת הראשונים משקיעים בשער הבחינה ובמקום אחר יש מצווה להתבונן ולראות את גדלותו יתברך.
שנאמר, קרי: ויותר מזה, הדרך להכיר את הקב"ה, את אהבתו ויראתו היא רק דרך "ראה כמה מעשיי נאים ומתוקנים".
שנאמר, קרי: לדוגמא: הרמב"ם בהלכות יסודי התורה, בפרקים הראשונים והיסודיים ביותר, מביא את שתי מצוות היסוד: מצוות אהבת השם ויראת השם.
שנאמר, קרי: אומר הרמב"ם שם, בפרק ב': "מצווה לאהוב את האל הגדול והנורא וליראה אותו, שנאמר ואהבת את השם אלוקיך, ונאמר את השם אלוקיך תירא".
שנאמר, קרי: זו אחת ממצוות היסוד של עובד השם.
הרמב"ם ואומר: אם כך, "ראה כמה מעשיי נאים ומתוקנים" זו הוראה יסודית להכיר את הבורא יתברך שמו, שאנחנו מכירים אותו כבורא על-ידי הבריאה היפה שלו.
הרמב"ם ואומר: זו הדרך לאהבה את השם.
הרמב"ם ואומר: אם כך, ההוראה של "תן דעתך שלא תקלקל ותחריב את עולמי" זו לא רק ההוראה לשמור על הקיים, זו לא רק ההוראה לשמור על איכות הסביבה, אלא בזה שאתה לא שומר על הקיים ועושה מעשים אתה פוגע בכבוד השם יתברך.
הרמב"ם ואומר: בזה שאתה מקלקל – יש סימן שחסר לך באהבת השם יתברך, סימן שחסר לך ביראת השם יתברך, בהתייחסות לבריאה דרך הבריאה אל הבורא, שזה באמת היסוד.
הרמב"ם ואומר: אנחנו גם מודים לקב"ה בהכרת הטוב.
הרמב"ם ואומר: הכרת הטוב שלנו היא לא רק בכמה המעשים משוכללים ועד כמה יש לנו תועלת מהדברים, אלא מודים לקב"ה תמיד גם על הנעים שבדבר, על היופי שבדבר.
הרמב"ם ואומר: לדוגמא, אנחנו לוקחים תפוז לפני האכילה, מברכים עליו ואומרים "פרי העץ".
הרמב"ם ואומר: יש באותו תפוז לא רק ביטוי לכמה מעשיו של הקב"ה מתוקנים, יש בו לא רק את הקלוריות, את הנוזלים, את הוויטמין C וכל מה שאדם צריך לו מבחינת התועלת.
הרמב"ם ואומר: בורא עולם נותן לנו את כל מה שאנחנו צריכים בחן, בצורה יפה, עם קליפה מוזהבת, עם דבר שהוא תאווה לעיניים, עם ריח ועם טעם.
הרמב"ם ואומר: ועל זה אנחנו מודים לקב"ה, ועל זה אנחנו אומרים "ראה כמה מעשיי נאים ומתוקנים".
הרמב"ם ואומר: בורא עולם ברא את העולם בחן ובחסד, אבל ודאי שאנחנו לא רק צריכים להודות לו, אלא לשמור גם על החן ולשמור גם על החסד.
הרמב"ם ואומר: יש בזה עוד יותר מזה.
הרמב"ם ואומר: בפסוק "ראה כמה מעשיי נאים ומתוקנים" יש גם הוראה, משום שבאמת אם בורא עולם נתן לנו את הדברים בצורה יפה, עם טעם, עם ריח, עם תאווה לעיניים, שכל העולם נברא בצורה יפה, עם נוף יפה, עם צבעים וכל הדברים, יש בזה לא רק כדי לחנך את האדם לחיות בחן, בחסד, ביופי ולאהוב את כל הדברים האלה ולחיות אותם, יש בזה אולי גם כדי להכיר את מידותיו של הקב"ה.
הרמב"ם ואומר: אולי התעכבנו על כך יותר, אבל כדאי לזכור באמת שהיסוד של שמירת הסביבה, של איכות הסביבה, הוא יסוד מוסד בעבודת השם יתברך, התייחסות לבורא יתברך.
הרמב"ם ואומר: קל חומר שאנחנו חייבים, כ"כל ישראל ערבים זה לזה", בהתייחסות ובשמירה כלפי הזולת.
הרמב"ם ואומר: איסור "בל תשחית" שהוא איסור כולל בכל מצב, לגבי כל דבר ובכל זמן, נאמר בתורה דווקא ב"הלכות מלחמה".
הרמב"ם ואומר: מתי זה נאמר?
הרמב"ם ואומר: כתוב כאן: "כי תצור על עיר להילחם עליה לתופסה, לא תכרית את עצה לבוא בפניך במצור".
הרמב"ם ואומר: כלומר, אסור להשחית את העצים.
הרמב"ם ואומר: "בל תשחית את עצה".
הרמב"ם ואומר: יש בדבר הזה כדי ללמדנו שגם בשעת מלחמה, ואולי דווקא בשעת מלחמה, כשההרס, החורבן, הדאגות והסכנות קיימים, אפשר לפעמים לשכוח את היחס לבריאה, את היחס ליפה ואת היחס לדבר הנכון.
הרמב"ם ואומר: דווקא כאן התורה נותנת את ההוראה הכללית של "בל תשחית את עצה", אף על פי שהדבר אמור לגבי כל הדברים האחרים.
הרמב"ם ואומר: כדאי לזכור דוגמא אחת שמביא הרמב"ם שמעידה על כך שצריך לשמור על איכות הסביבה.
הרמב"ם ואומר: כאן באמת החיוב הוא ציבורי יותר מאשר חיוב כללי.
הרמב"ם ואומר: אמנם יש הלכה שמוטלת על כל אחד ואחד, והכלל שנאמר "תן דעתך שלא תחריב את עולמי" נאמר לכל אדם כיחיד, וכל אדם צריך לשמור אותו ואת הסביבה.
הרמב"ם ואומר: אבל ברור שהמחוייבות קודם כל היא על ההנהגה, על המנהיגים.
הרמב"ם ואומר: לדוגמא, הרמב"ם אומר שנכון שיש גם הוראה כללית.
הרמב"ם ואומר: כתוב כך "כל עיר שאין בה עשרת הדברים האלו – תלמיד חכם אסור לו לגור בתוכה".
הרמב"ם ואומר: יש דברים מינימליים שצריכים לשמור על איכות הסביבה והסובב אותנו, ואם לא – אין זה מקומו של תלמיד חכם.
הרמב"ם ואומר: לדוגמא, אומר שם הרמב"ם: מה הם אותם עשרה דברים?
הרמב"ם ואומר: – רופא, אומן, ושמרתם מאד לנפשותיכם, צרכי הבריאות, בית הכסא, בית המרחץ, מים ומעין, מקום סניטרי וכו'.
הרמב"ם ואומר: יש לנו הלכה בתורה האומרת "שהיה מחנך קדוש".
הרמב"ם ואומר: כלומר, צריך לשמור על ניקיון וכל הדברים האלה.
הרמב"ם ואומר: הוא מכניס כמובן גם את הדברים הרוחניים: בית הכנסת, מלמד תינוקות, חינוך ובית דין שמתאים לעונשין.
הרמב"ם ואומר: ובגמרא בסנהדרין נאמר: ויש האומרים גם שיהיו בה פירות שמאירים עיניו של אדם.
הרמב"ם ואומר: בגמרא, בהלכות ערים, כתוב אף יותר: "כל עיר שאין בה ירק אין תלמיד חכם יכול לגור בתוכה".
הרמב"ם ואומר: גם פה השאלה היא האם הכוונה לירק מבחינת התזונה או באמת לירק במושגים שלנו, שצריך את הירוק, את האווירה הירוקה?
הרמב"ם ואומר: בהזדמנות זו אביא דוגמא שדיברתי עליה, אבל גם חייתי אותה שנים.
הרמב"ם ואומר: את הדוגמא שמראה עד כמה האחריות של המנהיגים על הנעשה בעיר אנחנו יכולים ללמוד מהדין של "עגלה ערופה", שהיא שוב בהלכות ערים.
הרמב"ם ואומר: כשיש מצב חברתי וכשיש בעיר חלל שלא נודע מי היכהו, ההלכה אומרת שאת קרבן הכפרה צריכים להביא זקני העיר, ראשי הסנהדרין ולהגיד קודם עריפת העגלה: "ידינו לא שפכו את הדם הזה ועינינו לא ראו".
הרמב"ם ואומר: מבארת הגמרא את האמירה לגבי זקני העיר.
הרמב"ם ואומר: וכי תעלה בדעתך שמישהו חושד בזקני העיר, בראשי הסנהדרין, שהם הרוצחים שצריכים להתוודות ולומר "ידינו לא שפכו את הדם הזה"?
הרמב"ם ואומר: – אלא אומרת הגמרא שהם צריכים להביא את הקרבן ולומר זאת משום שלא פטרנוהו בלא מזון ובלא לווייה.
הרמב"ם ואומר: פירוש הדבר הוא שאם יש מצב חברתי בעיר שיש אדם בודד, שלא ידעו מי היכהו, שאף אחד לא ליווה אותו, שאין לנו אינפורמציה עליו, אם יש עיר שמבחינה חברתית יכול להיות בה מצב שנופל אדם שלא נודע מי היכהו, האחריות היא על המנהיגים, האחריות היא על זקני העיר, משום שפה האיכות החברתית היא כל-כך חמורה ולכן צריכים להביא את הקרבן.
הרמב"ם ואומר: אתן דוגמא.
הרמב"ם ואומר: במשך שנים גרתי במפרץ חיפה, אל מול המפרץ ואיזור התעשייה.
הרמב"ם ואומר: כל בוקר הייתי רואה את כבשונות המפעלים, אם זה בתי הזיקוק, אם זה פרוטרום, אם זה תעשיית הכימיקלים וקריית הפלדה, כשכל האיזור נושם את זיהום האוויר.
הרמב"ם ואומר: זו לא שאלה של ריח לא נעים.
הרמב"ם ואומר: יש איזורים בחיפה, בקריות, שברור היום שיש קשיי נשימה לנמצאים בהם.
הרמב"ם ואומר: יש היום סטטיסטיקות יותר קשות שדווקא באיזור הזה יש מחלות קשות.
הרמב"ם ואומר: אנחנו יודעים מה קרה בנחל הקישון.
הרמב"ם ואומר: אנחנו לא יכולים לומר היום ומחר: ידינו לא שפכו את הדם ועינינו לא ראו, משום שהיום יש סטטיסטיקות ברורות האומרות במה מדובר.
הרמב"ם ואומר: יש מפעלים שמזהמים לא רק את מימי התהום, אלא את הכל, והם נמצאים בתוך אוכלוסיה מלאה בקריות.