GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אני בעד לפרסם בערבית, השאלה היא על מי אנחנו מחילים את זה.
יהודה זמרת: נביא לוועדה רשימה של מרחבי התכנון.
יובל שטייניץ: כל עיר שיש בה רוב ספרדים, כמו באר-שבע.
יהודית נאות: לא מדובר על ספרדים.
משה גפני: 10% נראה לי פחות מדי, מכיוון שאין יישוב בארץ, להוציא את רמת אביב ג', שאין בו דוברי ערבית.
תמר רווה: יש בעיה קשה עם ההדמיה.
דלית דרור: סעיף (ב) זה פטור מהדמיה.
תמר רווה: קיימנו בלשכת עורכי הדין דיון רציני מאוד, ומתברר שאם אנשים יגישו התנגדות על-פי ההדמיה, שבחלק גדול מהמקרים לא תהיה חופפת את התוכנית, תיגרמנה הרבה מאוד אי בהירויות מבחינה משפטית.
משה גפני: הבנתי בישיבה הקודמת ובישיבה הזאת, שהנושא של הדמיה הוא נושא שיכולה להיות בו תועלת עצומה יותר מכל שלט אחר ומכל דיבור, אבל יכול להיות בו נזק הכי גדול.
משה גפני: יש מקומות שראיתי את ההדמיה לגבי מקום ציבורי, ומה שנבנה זה בדיוק הפוך.
משה גפני: זאת אומרת, ההדמיה לפעמים נותנת תמונה מעוותת.
משה גפני: לפעמים בגלל ההדמיה לא תגישי התנגדויות, כי תחשבי שזה בסדר.
משה גפני: לפעמים בגלל ההדמיה תגישי המון התנגדויות ואחר-כך יתברר שזה בכלל לא לעניין וייכנסו לדיונים משפטיים שבסופם יתברר שעיכבו את הבנייה לחינם.
משה גפני: זאת אומרת, ההדמיה זה אליה וקוץ בה.
משה גפני: יש בה מעלה גדולה ויש בה חיסרון גדול.
משה גפני: חברת הכנסת נאות, הרי כוונתך היא לטובה.
יהודית נאות: אני רוצה שההדמיה תעזור לאנשים שאינם מקצועיים להבין את המלים המפוצצות שמופיעות בתוכנית.
משה גפני: הפתרון יכול להיות, שלגבי ההדמיה נעשה סעיף מיוחד בחוק, והוא יעביר את הנושא הזה לאיש מקצוע שהוא יגיד מתי כן ומתי לא, דהיינו תקנה של שר הפנים לגבי ההדמיה.
יהודית נאות: זה מה שאמרנו.
דלית דרור: להפוך את בררת המחדל, לא ששר הפנים יקבע מתי לא אלא ששר הפנים יקבע מתי כן.
יהודית נאות: איך יידע שר הפנים מתי זה עוזר ומתי זה לרועץ?
משה גפני: ההצעה מחייבת את שר הפנים להדמיה.
משה גפני: אין מצב ששר הפנים פטור, שר הפנים חייב להתקין תקנות מתי יש הדמיה ומתי אין הדמיה.
משה גפני: אם את רוצה, יכול להיות שצריך להביא את זה לאישור כאן, אבל לא לחייב אותו ולתת לו פטורים או לא לפטור אותו ולהטיל עליו חיובים, אלא שהוא ייקח איש מקצוע שהתפקיד שלו יהיה להגיד מתי הדמיה עוזרת ומתי הדמיה מקלקלת.
משה גפני: כשאיש המקצוע יגיד שהדמיה עוזרת, תהיה חובה.
משה גפני: כשאיש המקצוע יאמר שהיא מקלקלת, אסור יהיה לעשות הדמיה.
יהודה כתב: איך אתה מציג הדמיה של פרויקט של 300 דונם?
יהודית נאות: אלה המקרים שהשר פוטר.
יהודית נאות: דיברנו על כך.
משה גפני: השאלה מיותרת, מכיוון שאני לא יודע לענות עליה.
משה גפני: לזה אני לא אסכים.
יהודית נאות: ראש העירייה יחייב קבלן אחד וקבלן אחר לא.
משה גפני: זה צריך להיות הגון ושווה.
משה גפני: יש פה הבדלי גישות.
משה גפני: המשרדים טוענים, שקודם כל פטור, ושר הפנים יוכל לחייב.
משה גפני: חברת הכנסת נאות טוענת בדיוק הפוך: שר הפנים חייב, ויש מקומות שיפטור.
משה גפני: לא רק שאני מנסה לעשות פה פשרה, אלא אני חושב שיש היגיון מאחורי העניין.
משה גפני: יש הדמיה מקלקלת ויש הדמיה מועילה, ולכן צריך לקבוע שכאשר זה מקלקל זה לא יהיה ואילו כאשר זה עוזר תהיה חובה.
דלית דרור: וכי אנחנו יודעים?
דלית דרור: זה תלוי בהדמיה הספציפית שתוכן אם היא מטעה או לא מטעה, אנחנו לא נדע מראש.
יהודית נאות: הדמיה מקלקלת רק במקרה שהיא לא נכונה.
יהודה כתב: יש ערים מסוימות שיש להן תוכנית מתאר ראשית ואחר-כך עושים תיקון.
יהודה כתב: לדוגמה, בחולון עשו תיקון מספר 15 למרתפים.
יהודה כתב: איך עושים הדמיה לכל חולון על מרתפים?
יהודה זמרת: זה פטור.
יהודה זמרת: במגדלי חוף הכרמל התוכנית קבעה סעיף מסוים.
יהודה זמרת: היא קבעה לכאורה שבכל בניין יש 100% בנייה, אבל היא קבעה סעיף נוסף, ולכן בהדמיה קיבלת את זה בצורה של גובה מסוים.
יהודה זמרת: אבל היה סעיף קטן בהמשך, שקבע שוועדה מקומית רשאית להעביר אחוזי בנייה מבניין לבניין.
יהודה זמרת: בהדמיה ממוחשבת אמרו להם שעברו 50% והבניין גדל.
יהודה זמרת: כשאדם רואה הדמיה הוא לא הולך לחפש בתוכנית את כל הסעיפים, כי הטעו אותו.
משה גפני: אני מבקש שלישיבה הבאה יובא הנוסח ששר הפנים חייב לקבוע מקרים שבהם חייבת להיות הדמיה ומקרים שבהם לא חייבת להיות הדמיה.
תמר רווה: שיקבע רק מתי חייבת להיות הדמיה.
משה גפני: השאלה היא איך זה ייעשה.
משה גפני: נניח שיהיה שר פנים שזה לא מעניין אותו ויגיד ששום דבר לא חייב, מה נעשה אז?
משה גפני: האם צריך להביא את זה לוועדה?
משה גפני: איך עושים ביקורת על שר הפנים שהוא באמת מקיים את ההחלטה הזאת?
יהודית נאות: אני אחשוב על זה.
משה גפני: אני מבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה ומהלשכה המשפטית של משרד הפנים שלישיבה הבאה תמצאו נוסח שיפתור את הבעיה, כך שרוח הדברים היא שיש מקרים שבהם ההדמיה תהיה חובה ויש מקרים שבהם ההדמיה לא תהיה חובה.
יהודית נאות: בכל מקרה שמהנדס העיר דורש הדמיה, האם יכול להיות שההדמיה הזאת לא תהיה תלויה?
יהודה זמרת: מציגים את ההדמיה, וצר לי להגיד שמניסיוני ההדמיה שמוצגת בהשוואה לאותיות הקטנות של התוכנית היא בעייתית.
יהודה זמרת: כתוב למטה סעיף: "ההדמיה לא מחייבת".
משה גפני: לגבי התחולה של החוק יש בעיה?
אלי בן-ארי: בלי תקנות אין לחוק הזה משמעות.
אלי בן-ארי: חייב להיות הסדר כמו בעניין התסקיר.
יהודה זמרת: סעיף קטן (ב) אומר שיו"ר מוסד תכנון יהיה רשאי לפטור, בכפוף לתקנות שיקבע שר הפנים.
יהודה זמרת: כל עוד לא יהיו תקנות יו"ר מוסד תכנון לא יוכל לפטור, אבל אז תחול חובה גם במקרים אחרים.
משה גפני: על הסעיף הזה נדון בישיבה הבאה.
אלי בן-ארי: הבעיה היא לא רק הפטור, הבעיה היא כל הצורה של השלט.
אלי בן-ארי: כל מה שכתוב בסעיף 3, בלי שיש תקנות אין לזה משמעות.
משה גפני: על סדר היום הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 18), התשס"ב-2002, הכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
משה גפני: מדובר בהצעתו של חבר הכנסת יובל שטייניץ וחברי-כנסת אחרים.
חיים טל: ניסינו לדבר אתו.
חיים טל: אנחנו לא במדינה כמו שוויצריה, שאנחנו יכולים להתעסק בעניין הרעש.
חיים טל: אם חוק הרעש היה פותר את הבעיה, הייתי הולך אתו עד הסוף.
חיים טל: הבעיה היא שזאת עוד בעיה שהופכת אנשים לעבריינים.
חיים טל: אם כבר יש כמה בעלי אולמות וגנים שיש להם רשיונות, צצה להם עכשיו עוד בעיה שהם צריכים לפתור אותה.
חיים טל: אנחנו יודעים שרשיון לאולם שמחות או לגן אירועים לא נגמר במשרד אחד, לצערי.
חיים טל: אדוני היושב-ראש, אני מסכים שכל הגופים האלה יתרכזו סביב משרד אחד, שהוא יהיה אחראי על כל הבעיות האלה.
יובל שטייניץ: מר טל, סיירנו ביחד בהרבה אולמות.
יובל שטייניץ: כשאני מכין חוק אני עושה עבודת שטח, אבל אני מוכרח לציין שמאז ה-24 בדצמבר לא שוחח אתי אף אחד, מלבד שני חברי מרכז הליכוד שיש להם חברים בעלי אולמות והם ביקשו ממני לשקול שוב את הנושא הזה.
יובל שטייניץ: אמרתי שלא אוכל לשקול שוב את הנושא, הוא נדון כבר שנה ויש לו תמיכה מסיבית של חברי הכנסת, הוא עבר ברוב עצום גם בוועדה וגם במליאה.
חיים טל: אני מציע אולי לא לבטל את החוק, אלא להקפיא אותו עד שנעבור את הצרות הנוכחיות.
חיים טל: ביום חמישי, עקב הפיגוע באולם שמחות בחדרה, נפל עלינו עוד משהו.
חיים טל: המשטרה דורשת עכשיו מאבטחים עם נשקים.
חיים טל: כל יום צץ משהו אחר.
חיים טל: עכשיו נשאר לנו רק חוק הרעש.
חיים טל: אנחנו מבקשים שתבואו לקראתנו בעניין הזה כדי שאנשים יוכלו לפתור את הבעיות של הרשיונות שלהם.
חיים טל: יושב פה אשר גרנר, והוא יודע מה מצבם של בעלי האולמות.
גרנר: בעניין הזה אני מצטרף למה שחיים טל אמר, שלהוציא רשיון עסק זה דבר לא קל.
משה גפני: למה הממשלה לא עושה תיקון חקיקה לאחד את כל הדברים, כדי שמשרד אחד יטפל בנושא?
גרנר: לחוק רישוי עסקים יש כמה מטרות, וכל משרד ממשלתי אחראי על מטרה אחרת.
משה גפני: למה אתם לא עושים סדר?
גרנר: עשינו סדר.
גרנר: חיים טל אומר שיש המון דרישות של משרדי ממשלה שמכבידים עליו.
גרנר: אני לא אומר שהדרישות לא מוצדקות, אבל כל הזמן יש דרישות נוספות.
גרנר: עשינו סדר מבחינת התקנות, אנחנו עושים סדר מבחינת קיצור הליכים.
יובל שטייניץ: החוק הזה עובר עכשיו אחרי שנה של דיונים.
יובל שטייניץ: את משרד הפנים שמענו כמה פעמים.
יובל שטייניץ: אם יש משהו שהיינו צריכים לשמוע, אז היינו צריכים לשמוע אותו לא בדקה ה-90 בהצבעה הסופית.
יובל שטייניץ: גם אם היית מעלה את הטענות הכי טובות בעולם, הייתי מוכן לשמוע אותן לפני הקריאה הראשונה.
יובל שטייניץ: ניתנו מספיק הזדמנויות למשרד הפנים ולכל הגופים להשמיע את דברם ודנו בזה.
גרנר: זה ברור לי.
גרנר: היות שיש הסכמה בנושא של הצעת החוק כפי שהיא, אני מבקש לציין שיש בעיה עם העניין של הקנס, מבחינת מי יאכוף את החוק.
גרנר: מפני שאם רשות מקומית תרצה לגבות את הקנס, הקנס לא הולך אליה אלא למדינה וזה יוצר בעיה.
אביטל שטרנברג: זאת בעיה כללית של חוק רישוי עסקים, זה לא רלוונטי להצעה הזאת.
נעה בן-אריה: בנושא של הקנס אפשר בהחלט להכניס כאן מנגנון כפי שהוא קיים בעניין של חוק איסור עישון במקומות ציבור.
נעה בן-אריה: במקרה שבו הרשות המקומית היא זאת שהטילה את הקנס, הקנס הולך לקופת הרשות המקומית.
נעה בן-אריה: במקום שבו המשטרה נכנסה לתמונה, הקנס הולך לקופת המשטרה.
נעה בן-אריה: זה בלי כל קשר להתנגדות שלנו שאנחנו חוזרים עליה.
משה גפני: אני לא הולך לעשות רפורמה, לא בעניין הזה ולא בנושא של הקנסות, ואם לא יאכפו את החוק שלא יאכפו אותו.
משה גפני: אני לא מנהל את המדינה, אני רק מחוקק.
משה גפני: מי שמנהל את המדינה זה הפקידים, שהם יעבדו.
זאב בוים: אם אתה מחוקק אז חזקה שאתה רוצה שהחוק ייאכף.
משה גפני: באמצעות החוק הזה אני לא מתכוון לשנות את כל המנגנון ואת כל מערכת הגבייה.
משה גפני: פה מדובר בהצעת חוק פרטית, שעניינה רק רעש באולמות.
משה גפני: אני מבקש להוציא מכתב לשר הפנים בעניין מה שהעלה מר טל, בנושא של בעלי האולמות.
משה גפני: הקושי של בעלי האולמות, במיוחד בתקופה הזאת, הולך ונעשה קשה יותר מיום ליום.
משה גפני: עלתה פה טענה, במסגרת הצעת חוק פרטית שעניינה רעש באולמות, שבעל אולם כדי לקבל רשיון צריך לעבור מסע ייסורים יותר מכל גוף אחר.
גרנר: זה לא יותר מכל גוף אחר, זה כמו כל גוף אחר.
משה גפני: אנחנו עכשיו מחמירים עליהם בעוד דבר שלא החמרנו על אחרים.
משה גפני: הוועדה מבקשת, ואני מקווה שזה גם על דעת חברי הכנסת בוים ושטייניץ, להכין הצעת חוק ממשלתית שתקל על בעלי האולמות בקבלת רשיונות לקבלת אישור עסק וניהול העניין.
יובל שטייניץ: מקובל עלינו.
משה גפני: מי בעד אישור החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית?
משה גפני: ה צ ב ע ה בעד – 3 נגד – אין
משה גפני: הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
מרים פרנקל-שור: בחוק לתיקון פקודת העיריות (תיקון מס' 78), בסעיף 7(3)(א), 170ג בפיסקה (3), אנחנו כתבנו:
מרים פרנקל-שור: במקום הסיפא המתחילה במילה "בהם" יבוא "בדו"ח המבקר", "ותחליט בדבר אישור הסיכומים או ההצעות כאמור".
מרים פרנקל-שור: אנחנו ביקשנו למחוק את הסיפא המתחילה "בהם ותחליט בדבר אישורם".
מרים פרנקל-שור: יוצא שמבחינת העברית אין פה משפט.
מרים פרנקל-שור: אנחנו מבקשים שתוך חודשיים מיום שהגישה הוועדה את סיכומיה והצעותיה, תקיים הוועדה דיון מיוחד בהם – זאת אומרת בסיכומיה ובהצעותיה של דו"ח הוועדה לענייני ביקורת ובדו"ח המבקר – ותחליט בדבר אישורם.
מרים פרנקל-שור: יוצא מכך שאנחנו מבקשים למחוק את הסיפא "ותחליט בדבר אישורם" ולא "בהם ותחליט בדבר אישורם".
יהודית נאות: נכון, זה פשוט משפט לא שלם.
משה גפני: אנחנו מאשרים את תיקון הטעות.
משה גפני: למה היה צריך את הוועדה?
מרים פרנקל-שור: מכיוון שתיקון טעות לפי סעיף 10א לפקודת סדרי השלטון והמשפט, צריך לקבל החלטת ועדה לתיקון טעות, גם לקבל אישור מליאת הכנסת.
מרים פרנקל-שור: חשוב לנו להעביר את זה עוד היום כיוון שמחר הוא היום העשירי שהחוק עומד להתפרסם.
מרים פרנקל-שור: אנחנו רוצים שהוא יתפרסם בספר החוקים בצורה נקייה.
משה גפני: צריך שחרור מחובת הנחה?
יהודית נאות: זו הודעה מזכירותית אדמיניסטרטיבית.
יהודית נאות: רק צריך להודיע.
משה גפני: למזכיר הכנסת צריך להודיע על זה.
מרים פרנקל-שור: למזכיר הכנסת או ליושב-ראש הכנסת.
מרים פרנקל-שור: אני אברר.
מרים פרנקל-שור: אי התקנת תקנות לחוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון סעיף 2), התשנ"ו-1996
לסעיף הבא: אנחנו מדברים על חוק שהתקבל בכנסת בכ"ו באדר התשנ"ו, 17 במרץ 1996.
לסעיף הבא: בתאריך ב' בניסן התשס"א, 26 במרץ 2001 כינס יושב-ראש הוועדה הקודם, חבר-הכנסת דוד אזולאי, ישיבה.
לסעיף הבא: אני קורא מהפרוטוקול.
לסעיף הבא: בסוף אומר היושב-ראש דוד אזולאי: "רבותי, אני רוצה לסכם את הדיון.
לסעיף הבא: אני מבקש שמשרד הפנים יעביר עוד היום רשימה בצירוף מכתב לשר הבריאות ולשר התיירות עם העתק לוועדה.
לסעיף הבא: אני מודיע לכם שמיד לאחר חג הפסח, הישיבה הראשונה של הוועדה תהיה בנושא הזה".
לסעיף הבא: ישיבה אמנם לא התקיימה, אבל תקנות עדיין אין ואני רוצה לדעת למה.
לסעיף הבא: עורכת דין דורית טפר, בבקשה.
דורית טפר: לצערנו, התקנות האלה התבררו כלא כל כך ישימות, לפחות לא לפי מה שהמחוקק התכוון, וזה בגלל הסיפא של סעיף 5א(ד): "סעיף קטן זה יחול על מקום מרפא שהוא גוף מתוקצב כהגדרתו בסעיף 21 לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985, או גוף נתמך כהגדרתו בסעיף 23 לחוק האמור".
דורית טפר: המשמעות של הסעיף הזה היא שאנחנו לא יכולים ליישם אותו למעשה על כל מקומות המרפא שידועים ככאלה: חמי יואב, חמי טבריה, חמת גדר – כל מקומות המרפא הידועים כמקומות מרפא.
משה גפני: כשהחוק הזה נחקק, נדמה לי שהיתה פה חברת-הכנסת ענת מאור שאמרה לגבי חמי יואב ולגבי חמת גדר שהם לא יכולים להיכלל בזה מכיוון שהם לא מתוקצבים.
משה גפני: ואז חמי יואב יצא מהחוק.
משה גפני: להעלות היום, אחרי שש או שבע שנים את העניין של חמי יואב הוא לא רלוונטי.
דורית טפר: כל מקומות המרפא שידועים ככאלה, לאו דווקא חמי יואב.
משה גפני: היתה רשימה.
יהודית נאות: למה זה לא ישים?
דורית טפר: מפני שהם לא גופים מתוקצבים.
משה גפני: בסדר, מי שלא מתוקצב – לא, אף על פי שגם על זה היה ויכוח.
דורית טפר: הגופים היחידים שמתוקצבים, לפי רשימה שלנו, אלה בריכות של בית הלוחם למיניהן.
יהודית נאות: בבית הלוחם אין בנות דתיות.
משה גפני: אחת הסיבות שבגללה הבאתי את החוק הזה היתה הנכים הדתיים שפנו אלי.
משה גפני: זאת היתה התלונה.
משה גפני: אני רוצה שתביני על מה מדובר.
משה גפני: למשל הבריכה בבית הלוחם, מדובר להקצות נניח שעה ביום או בשבוע, לרחצה נפרדת כדי שחיילים דתיים גם יוכלו להתרחץ שם.
דורית טפר: הבריכות היחידות שישנן, למיטב ידיעתנו, הן בריכות של בית הלוחם לסוגיהן, בריכות של אלי"ן.
משה גפני: למה זה לא נמצא בתקנות?
דורית טפר: אנחנו שלחנו לכולם הודעה על כוונה להכריז, כי חשבנו שמן הראוי לידע אותם, וכולם שלחו לנו מכתבים, חתומים על ידי עורכי-דין.
דורית טפר: קודם כל, אנחנו חשבנו לתומנו שהכוונה היתה יותר למקומות מרפא ציבוריים כחמי יואב וחמי טבריה.
דורית טפר: הכוונה לא היתה דווקא לבית הלוחם, כך אנחנו הבנו את זה.
משה גפני: עורכת-דין מירי חושן, בבקשה.
מירי חושן: אני חושבת שהנושא הזה בדיון של ישיבה ארוכה.
מירי חושן: משרד הפנים גם כתב לנו מכתב עם רשימה ומתוך הרשימה עשינו הפרדה של המקומות שנתמכים ומקומות פרטיים בעצם.
יהודית נאות: מה מטרת החוק הזה, להסדיר רחצה נפרדת?
יהודית נאות: הבנתי שיש רשימה ולא כולם מתוקצבים, והבנתי שמשרד הפנים לא מגלה לאף אחד.
משה גפני: אני אגיד לך איך נולד החוק הזה.
משה גפני: החוק הזה נולד כתוצאה מפניות של נכים דתיים או כאלה שזקוקים למקומות מרפא אשר אמרו: אין לנו אפשרות.
משה גפני: זאת אומרת, אם יש בריכה או מקום מרפא, נכים דתיים לא יכולים להיכנס לשם בגלל שהם רוצים רחצה נפרדת.
משה גפני: ואז הגשתי את החוק הזה, הוא בא לדיון בוועדה, יהושע מצא היה אז יושב-ראש הוועדה.
משה גפני: באה חברת-הכנסת ענת מאור ואמרה: איך אתם יכולים לחייב אותנו?
משה גפני: אנחנו לא מתוקצבים על ידי המדינה.
משה גפני: אם אנחנו רוצים ואם זה כלכלי, נעשה את זה.
משה גפני: אם זה לא כלכלי, לא נעשה את זה.
מירי חושן: זו חברה פרטית.
יהודית נאות: ואז זה היה על גופים פרטיים.
משה גפני: אם אנחנו רוצים, אם זה כלכלי, נעשה את זה.
דורית טפר: אבל זה משאב לאומי.
משה גפני: אני חלקתי על זה מכיוון שחמי יואב וחמת גדר הם משאב של המדינה.
משה גפני: אלה מרחצאות.
משה גפני: נכון שהם מתחזקים אותם, אבל הסכמתי, לא נכנסתי לוויכוח.
יחזקאל לביא: בחמת גדר אין בעיה.
משה גפני: יש בעיה במשרד הפנים.
יחזקאל לביא: בחמת גדר חילקו את הרחצה למועדים.
משה גפני: אתה יודע כמה התווכחתי עם הבן של שמעון פרס, שמנהל את המקום.
משה גפני: עד לפני שבועיים לא הסכים לעשות רחצה נפרדת.
משה גפני: הבעיה היא עם התקנות שלכם.
משה גפני: על כל פנים, אני הסכמתי והחוק הוא בעצם חוק מינימלי.
משה גפני: הוא אומר כך: מקומות שמתוקצבים על ידי המדינה, צריך שתהיה רחצה נפרדת.
משה גפני: רחצה נפרדת לא נקבעת בחוק.
יהודית נאות: דרך אגב, זה דבר מאוד אבסורדי, ששר הפנים יקבע הוראות לעניין קביעת מועדים.
יהודית נאות: הוא יודע על כל מקום מתי טוב ומתי לא טוב?
יהודית נאות: אם זה חל על הגופים המתוקצבים, הם היו צריכים לקבוע את הזמן.
יהודית נאות: לא יקבעו, לא יקבלו כסף.
דורית טפר: הוא לא חייב לקבוע את השעות המדוייקות.
דורית טפר: בתקנות של משרד הפנים יהיה כתוב מינימום כך וכך שעות וכל אחד יקבע את הזמנים.
יהודית נאות: הכנסת חוקקה והכנסת ריבון.
יהודית נאות: אם משרד הפנים חושב שזה לא ישים, איך אתם מעלים בדעתכם לא לפנות ליושב-ראש ועדת הפנים ולומר: יש לנו בעיה לגבי התקנות.
יהודית נאות: אנחנו חושבים שזה לא ישים.
יהודית נאות: כאילו אתם החלטת
יהודית נאות: כם שהחוק הזה קבור על הקרח.
יהודית נאות: מילא שר האוצר מקפיא חוקים בחוק ההסדרים, אבל משרד הפנים גם כן מקפיא חוקים?
דורית טפר: אני לא חושבת שזאת היתה הכוונה.
דורית טפר: למיטב ידיעתי הדבר הובא לידיעת ועדת הפנים בצורה כזאת או אחרת.
דורית טפר: כנראה שזה לא נעשה בצורה הפורמלית.
משה גפני: למי הביאו לידיעה?
יחזקאל לביא: היו דיונים בנושא הזה בוועדה ודיווחנו אז שיש לנו בעיה עם הפעלת החוק.
דורית טפר: למשל, עמדת היועצת המשפטית שלנו היא שהמדינה יכולה בפירוש לחייב גם גופים פרטיים כחמי יואב וחמי טבריה לרחצה נפרדת כי מדובר במשאב לאומי, מדובר בקיבוצים שבדרך כלל קיבלו זיכיון מהמדינה, מדובר במצב שחלק ניכר מהציבור לא יכול ליהנות מאותו משאב לאומי.
דורית טפר: לכן, מבחינתנו, אפשר אפילו להוציא את ההסתייגות הזאת.
דורית טפר: אנחנו לא אלה שרצינו את ההסתייגות הזאת.
משה גפני: אומר יחזקאל לביא בישיבה בב' בניסן תשס"א, 26 במרץ 2001: "על מנת שהעניין יהיה מוסדר בינינו, כיוון שיש לנו רשימה, בוא קודם כל נטפל ברשימה הזו ולאחר מכן נראה הלאה".
משה גפני: זאת אומרת, את הרשימה הזאת היה צריך לפרסם בתקנות.
משה גפני: יש רשימה.
יחזקאל לביא: יש לך ספק ששר הפנים לא היה רוצה לראות פתרון לבעיה הזאת?
יחזקאל לביא: זו גם לא בעיה של הפקידים שלו.
משה גפני: בעיה של מי?
יחזקאל לביא: הבעיה היא שאין מספיק אנשים שיעשו את העבודות האלה.
משה גפני: זאת אומרת, צריך לתת עוד תקנים למשרד הפנים?
יחזקאל לביא: אתה יודע בדיוק מה הבעיה.
יחזקאל לביא: לצורך העניין אני רוצה שיירשם בפרוטוקול, שיחזקאל לביא, כנכה צה"ל, כמי שצריך להשתמש בשירותי בית הלוחם, לא משתמש בשירותים האלה.
מירי חושן: אמרת את זה גם בפעם הקודמת.
מירי חושן: אני פשוט רוצה למחות.
מירי חושן: אומרת דורית שהיועצת המשפטית של משרד הפנים אומרת:
מירי חושן: אם אתם לא מכניסים גופים פרטיים פנימה כמו חמי יואב וחמת גדר, אז אני לא רוצה לעשות את התקנות כי בעיניי לא מספיק לעשות תקנות כאלה.
דורית טפר: לא אמרתי את זה.
מירי חושן: זה מה שמשתמע ממה שאמרת.
מירי חושן: אמרת את זה בצורה פוזיטיבית, לא נגטיבית.
מירי חושן: אמרת: היועצת המשפטית שלנו מאמינה שבגלל שהמקומות האלה הם משאב לאומי, לכן יש אפשרות לכפות גם עליהם.
מירי חושן: הנושא הזה היה בדיון וכל נציגי משרד הפנים היו פה.
מירי חושן: אני הבאתי דוגמאות מבתי מלון.
מירי חושן: בתי מלון בזמנו נבנו גם ב-80% מכספי ציבור.
מירי חושן: בכל אופן, ברגע שזה עסק פרטי, הסברתי שיכולה לבוא קבוצה מגרמניה ויקבעו להם בסיור הזה להתרחץ בים המלח וכשהם יבואו הבריכה תהיה סגורה.
מירי חושן: אי-אפשר לנהל עסק פרטי בצורה כזאת.
מירי חושן: הוא גם צפוי לתביעות.
מירי חושן: סיפרתי גם שבחמי יואב פתחו מרצונם בשעות מסויימות וזה לא היה רנטבילי.
מירי חושן: סיפרתי על חוף הרחצה בים המלח שנפתח באופן רצוני ונסגר כי זה לא היה רנטבילי.
משה גפני: זה פתוח היום.
מירי חושן: כן, אני יודעת.
מירי חושן: לגבי המשאב הלאומי, ופה אני רוצה להתמקד, גם אני וגם אתם יכולים היום להתקשר לאיזה מעיין ולפתוח מפעל של מי עדן.
מירי חושן: זה מאוד מוזר אבל כך המדינה פועלת.
מירי חושן: למשל באזור חמי יואב, הייתי בכמה סיורים כשהראו לה שם מושבים.
מירי חושן: המושבים האלה רצו להקים את זה, עשו לעצמם את התחשיב הכלכלי ואמרו: אין לנו קהל יעד מספיק.
מירי חושן: היו להם מחשבות שהמים החמים יכנסו אפילו לאמבטיות הפרטיות בתוך הצימרים שהם הקימו.
מירי חושן: זאת אומרת, נשים דתיות, שלא תרצינה להיות במקום ציבורי, תוכלנה לבוא לצימר.
מירי חושן: מבחינה כלכלית הם בדקו וזה לא הצליח.
מירי חושן: זאת אומרת, ברגע שהתקנות יחייבו מוסדות כלכליים כאלה להיכנס למחוייבויות שהם בעצמם בדקו והן אינן כלכליות, זה יגרום להם נזק כלכלי.
מירי חושן: היועצת המשפטית של משרד הפנים סבורה שזה משאב לאומי אז אפשר לחייב.
מירי חושן: זו לא סיבה לא להתקין את התקנות במקומות האחרים בינתיים.
יהודית נאות: אנחנו לא דנים בשינויים בחוק.
יהודית נאות: החוק הזה הוא ככתבו אחרי שהתקיימו דיונים לכאן ולכאן ברוח הטענות שהעלתה עורכת דין מירי חושן, ויש שיקול לכאן ולכאן.
יהודית נאות: ממין העניין הוא שצריך לפרסם תקנות ליישום החוק הזה.
יהודית נאות: אם משרד הפנים רוצה לעשות שינוי חקיקה, יתכבד.
יהודית נאות: הוא לא צריך להעביר את החוק בקריאה טרומית, הוא יכול להגיש את החוק ישר לקריאה ראשונה.
יהודית נאות: אם החוק לא ישים, תבואו לוועדה ותגידו: אנחנו רוצים, ברשותכם, שינוי בחוק כך שזה יהפוך לישים.
יהודית נאות: העובדה שהכנסת חוקקה חוק ואין תקנות, אני רואה בזה זלזול בכנסת וזלזול בריבון.
יהודית נאות: אין לזה הצדקה.
יהודית נאות: זו דעתי האישית.
יהודית נאות: אתם לא הגוף שמחליט ישים או לא ישים.
יהודית נאות: הכנסת חוקקה.
יהודית נאות: החוק לא ישים, תבואו הנה.
יהודית נאות: זה חוקק, זה בספר החוקים, חייבים ליישם אותו ואתם לא הגוף שיחליט אם ליישם אותו.
דורית טפר: אני אעביר את המסר לשולחיי.
משה גפני: אני מתאר לעצמי שהשר ישי מעוניין לגמור את העניין הזה.
משה גפני: אני מתאר לעצמי שגם שר התיירות מעוניין לגמור את זה, ואני מתאר לעצמי שגם שר הבריאות מעוניין לסיים את העניין הזה.
משה גפני: אגב.
משה גפני: במקרה מדובר בשלושה שרים דתיים, שלכל הדעות מעוניינים בעניין.
משה גפני: אבל זה סימפטום, וחבל שזה קורה בחוק שלי.
משה גפני: אם זה היה חוק של חבר כנסת אחר, הייתי הולך יותר בתקיפות.
משה גפני: כמו שאמרה חברת-הכנסת נאות, יש פה זלזול באופן חמור ביותר בחוקי הכנסת.
משה גפני: אם יש בעיה ביישום החוק, תגידו זאת.
משה גפני: דיון על החוק נעשה בהרחבה רבה ומכיוון שאני הגשתי את החוק, הסכמתי להתפשר.
משה גפני: אני רוצה להעיר הערה לגבי ההתפשרות שלי.
משה גפני: לגבי חמת גדר, היה פה המנהל של חמת גדר והוא אמר:
משה גפני: לחמת גדר יש פניות רבות מאוד של אנשים דתיים שלא יכולים ללכת לשם, וזה מקום מרפא מאוד חשוב.
משה גפני: פניתי אליו בתחילת החורף הזה ושאלתי אותו: למה אתה פוגע באנשים?
משה גפני: למה אתה לא עושה שעות נפרדות?
משה גפני: היתה התחמקות ובסופו של דבר, לפני שלושה שבועות הוא הפעיל את זה פעם בשבוע בערב והמקום מלא.
משה גפני: אנשים באים ממרכז הארץ.
משה גפני: מתברר בינתיים שהוא גם מתוקצב על ידי משרד התיירות.
משה גפני: פניתי לשר התיירות ונדמה לי ששר התיירות פנה אליו.
משה גפני: אין לי עניין להפעיל מכבש, יש לי עניין לעזור לאנשים.
משה גפני: אנשים מעוניינים בזה.
משה גפני: זה מקום מרפא עבורם.
מירי חושן: חמת גדר זו לא עמותה, זו חברה.
מירי חושן: הוא לא גוף נתמך כי הוא חברה פרטית.
משה גפני: הוא מתוקצב על ידכם.
משה גפני: נתתם לו תמיכה.
מירי חושן: אתה מתכוון לפיתוח תשתיות.
משה גפני: אני מבקש, לפחות לגבי מה שסוכם, תעשו את התקנות.
משה גפני: אני מבקש שתוך שבוע יתפרסמו התקנות.
מירי חושן: לא לפרסם תוך שבוע, להגיש הצעה.
מירי חושן: התקנות צריכות לקבל אישור הוועדה.
משה גפני: אני מבקש תוך שבוע להביא את התקנות לאישור הוועדה.
יחזקאל לביא: שבועיים.
משה גפני: ביום רביעי בעוד שבועיים תהיה כאן ישיבה לאישור התקנות.
משה גפני: אני הולך לקיים נוהל לגבי מה שקשור לתקנות בוועדת הפנים.
משה גפני: אם החוק מחייב תקנות, אתם תצטרכו לעמוד במועדים.
משה גפני: אם לא תעמדו במועדים, כאשר תבקשו משהו מהוועדה, גם אנחנו לא נעמוד במועדים.
משה גפני: אם זה נשמע בתור איום, תרשמו את זה בתור איום.
משה גפני: הראשונים שצריכים ליישם את החוק אלה השרים שנשבעים בעת מינויים שהם ישמרו על חוקי הכנסת.
משה גפני: התפקיד שלנו זה לחוקק והתפקיד שלכם הוא לשמור על חוקי הכנסת.
משה גפני: על סדר-היום: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – ייעוד קרקעות למקוואות טהרה), התשס"א-2001.
משה גפני: הצעת החוק רשומה על שמי, אבל אני רוצה לספר את ההיסטוריה של החוק הזה.
משה גפני: החוק הזה הוא חוק של חבר-הכנסת מאיר פרוש.
משה גפני: הוא היה בדיון כאן בוועדה כאשר חבר-הכנסת דוד אזולאי היה יושב-ראש הוועדה.
משה גפני: היות וחבר-הכנסת מאיר פרוש נבחר להיות סגן שר במשרד הבינוי והשיכון ואז ממילא החוק שלו מתבטל מכיוון שהוא איננו יכול לחוקק, לקחתי את החוק ככתבו וכלשונו כדי לסייע לו להעביר את החוק.
משה גפני: הוא ראה בעניין הזה דבר בעל חשיבות וגם אני רואה בעניין הזה דבר בעל חשיבות.
משה גפני: לכן הבאתי את החוק לאישור המליאה.
משה גפני: אני רוצה לספר לכם מה קרה עם הממשלה בעניין הזה.
משה גפני: בתחילה הממשלה התנגדה לחוק והיא הסבירה גם שהיא לא רוצה כל מיני סעיפים שהוספו בוועדה.
משה גפני: אני אמרתי שאני מסכים למה שהממשלה מסכימה וכך הודעתי במליאת הכנסת.
משה גפני: החוק במקורו היה רק סעיף אחד והתווספו סעיפים בוועדה על פי דרישות נציגי המשרדים, כך נאמר לי, אני לא הייתי כאן ואני לא יודע.
משה גפני: לכן אין ברירה.
משה גפני: אני חשבתי לאשר את זה כמות שזה ולהעביר את זה לקריאה ראשונה, להחזיר את החוק לקדמותו.
משה גפני: אבל אני מבין שיש בעיה ולכן אני פותח את הדיון בעניין הזה.
משה גפני: מה יש לנציגי המשרדים לומר בעניין הזה?
יהודה זמרת: יש החלטת ממשלה שאומרת לתקן את סעיף א'.
שי יפתח: קודם כל אני אסביר את החלטת הממשלה.
שי יפתח: החלטת ועדת שרים לענייני חקיקה אומרת שהיא מקבלת את התיקון לסעיף 61 בחלקו.
שי יפתח: זאת אומרת, אחרי "למסחר" יבוא "ולמבני ציבור".
יהודית נאות: אני לא מוכנה שיהיה חוק על מקווה לבד, כי אחרת אפשר לחוקק חוק למעון ילדים של נעמ"ת, מעון ילדים של ויצ"ו, מעון ילדים של אמונה.
יהודית נאות: למה לא כתוב בחוק בית כנסת?
יהודית נאות: זה יותר חשוב.
יהודית נאות: מחוקקים חוק על מקווה כי בכרכום לא רצו לעשות מקווה ורצו גן ילדים.
יהודית נאות: בשביל זה לחוקק חוק?
יהודית נאות: מותר ליישוב להחליט שהוא לא רוצה מקווה.
שי יפתח: זו החלטת הממשלה.
שי יפתח: ועדת שרים לענייני חקיקה התנגדה סעיף 2 וביקשה שהוא ייגרע מהצעת החוק.
שי יפתח: העיקר של הצעת החוק הוא סעיף 2 וזה החובה למעשה לייחד בכל תכנית לבנייה למגורים קרקע להקמת מקווה.
שי יפתח: מה המשמעות?
שי יפתח: הוספנו דירה לבניין, צריכים לייחד גם מקווה.
יהודית נאות: כן, כי כתוב בכל תכנית, לא כתוב בכל תכנית מרחבית.
יהודית נאות: אתה מגיש בקשה למרפסת, מצמידים לך מקווה.
יהודית נאות: לכן אמרתי לחבר-הכנסת פרוש שזה חוק מטומטם.
יהודית נאות: הוא אומר לי: מה זה מטומטם?
יהודית נאות: בכרכום לא רוצים מקווה.
יהודית נאות: יש ביישוב סמוך, חמש דקות משם מקווה.
יהודית נאות: הוא רוצה מקווה.
יהודית נאות: יש שם משפחה אחת שרוצה מקווה.
יהודית נאות: כל היישוב הצביע שלוש פעמים.
יהודית נאות: זו אגודה שיתופית.
יהודית נאות: יש ילדים בגיל הרך, כולל אנשים דתיים.
יהודית נאות: היישוב הצביע: רוצים גן ילדים במקום.
יהודית נאות: היתה רק קרקע אחת.
יהודית נאות: המשפחה מתעקשת על מקווה.
יהודית נאות: בשביל זה צריך לחוקק חוק לכל מדינת ישראל?
שי יפתח: אם רשות מקומית לא רוצה אז היא לא תקים.
משה גפני: למה למשרד האוצר יש עמדה בעניין הזה?
משה גפני: מה זה מפריע לכם?
משה גפני: החוק הזה מדבר על תכנית מתאר, הוא מדבר על תכניות.
יהודית נאות: אתה לא יודע שהחוק הזה פגום מעיקרו, לא בגלל מקווה.
יהודית נאות: כתוב: בכל תכנית.