GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עודד פלר: לא נכון.
עודד פלר: אף אחד לא יודע באמת את הדבר הזה ולאף אחד אין נתונים מסודרים על הדברים האלה אלא הכול תחושת בטן אולי של רשות ההגירה ובית המשפט כבר אמר פעם מה דעתו על תחושות בטן של משרד הפנים כשהוא מבסס כך החלטות.
עודד פלר: השורה התחתונה היא שלוקחים לאנשים האלה.
עודד פלר: דיברנו על זה גם אתמול.
עודד פלר: כשהעובדים האלה עניים יותר, הם נזקקים יותר לתמיכה של ארגונים קהילתיים והמשמעות היא ראש גדול יותר במקומות בו הם נמצאים.
מירי רגב: הם צריכים לעבוד יותר קשה כי הם צריכים לשלוח כסף לחוץ לארץ.
מירי רגב: הוא בא לכאן כדי לעבוד ולהרוויח כסף.
עודד פלר: אם מישהו שולח כסף לאימא שלו כדי לתמוך בה, הוא ימשיך לשלוח כסף לאימא שלו.
מירי רגב: אתה הרי אוהב את בג"ץ, לא?
מירי רגב: אתה מסמפט את בג"ץ.
מירי רגב: גם הוא מסמפט אותך.
מירי רגב: תדבר על דברים חוקיים.
מירי רגב: אסור לשלוח כסף לאימא שלו.
עודד פלר: אסור לו לשלוח.
עודד פלר: את אומרת שהוא בכל זאת שולח, כך שהחלק הזה יוצא.
מירי רגב: הוא שולח, כן.
מירי רגב: הוא בלתי חוקי כאן והוא עושה מה שהוא רוצה ואתם מסייעים לו לעשות מה שהוא רוצה.
עודד פלר: הוא ימשיך לעשות את זה והתוצאה תהיה אומללות יותר גדולה שלו ושל האנשים.
מירי רגב: אני לא רוצה לעודד עסקים להעסיק מסתננים.
מירי רגב: אני רוצה שהמסתננים האלה, שקודם כל בתי עסק לא ייתנו להם שכר מינימום, יש להם עכשיו את העובדים החדשים העניים, אלא שייתנו שכר יותר הוגן לאנשים שחיים במדינה הזאת וזקוקים לפרנסה.
מירי רגב: כל המסתננים שחררו בחזרה לארץ מוצאם.
מירי רגב: בתי עסק, המלונות והאולמות מצאו עכשיו פר זהב שיכולים לתת לו משכורת מינימום והם יעבדו שם מהבוקר ועד הלילה, זאת עבדות, אז להם זה נוח ולכן הם כאן.
עודד פלר: הדבר הזה לא מתקן את זה.
תומר רוזנר: להפך.
תומר רוזנר: הדבר הזה מחמיר
עודד פלר: מחמיר.
עודד פלר: את זה אני אומר.
מירי רגב: ישלמו ארבעים אחוזים.
תומר רוזנר: במקרה הזה, בהנחה שמשלמים שכר מינימום, ינוכו לו עשרה אחוזים מס הכנסה, מה שמעובדים אחרים לא מנוכה, תנוכה לו השתתפות בהוצאות רפואיות, תנוכה לו השתתפות בהוצאות מגורים, ינוכו לו עשרים אחוזים ניכוי במקור ואנחנו נגיע לסכומים מאוד מאוד נמוכים.
עודד פלר: כאשר למעסיק יש גם תוספת שהוא צריך להוסיף של עשרים אחוזים, מלכתחילה יש לו אינטרס לקבוע את השכר הנמוך ביותר שהוא יכול כדי שגם הוא יצטרך להפריש כמה שפחות.
עודד פלר: התוצאה היא לא שהעובדים לא יעבדו אלא הם פשוט יעבדו וירוויחו הרבה הרבה פחות.
עודד פלר: האם זה יגרום להם ללכת?
עודד פלר: גברתי יודעת שלא.
עודד פלר: המשמעות היא בסופו של דבר שהדבר הזה גורם לעובדים הרבה יותר עניים, הרבה יותר אומללים, וכשהם יותר עניים, כולם סובלים יותר כי הם מועסקים פחות או שהם מועסקים בשכר יותר נמוך.
מירי רגב: כדי שהם ירגישו טוב.
עודד פלר: גברתי מדברת על מה שאני אומר.
עודד פלר: מי שאומר את זה, זה מבקר המדינה בדוח האחרון מחודש מאי.
עודד פלר: מבקר המדינה מדבר על זה במפורש בדוח מפורט ואני מזמין את גברתי לעיין בו.
עודד פלר: הוא מדבר על כך שכאשר הם מרוויחים פחות וכשהם חיים בתנאים גרועים, כשהם לא עובדים כמו שצריך, את המחיר משלמים מי שגרים בסביבתם משום שהם נסמכים יותר אחד על השני.
עודד פלר: זאת התוצאה.
עודד פלר: אני רוצה להוסיף לעניין ההפרשה של המעסיק.
עודד פלר: ההפרשה של עשרים אחוזים היא משהו שבשוק העבודה בישראל כמעט אף אחד לא מגיע אליו לגבי עובדים.
עודד פלר: מעסיקים לא מגיעים אליו לגבי עובדים.
עודד פלר: הם צריכים להיות עובדים מאוד חזקים כדי שהמעסיקים יפרישו עבורם עשרים אחוזים.
עודד פלר: מדובר כאן על משהו שהוא לגמרי לא מקובל בשום קנה מידה ולכן כל ההסדר הזה לא חוקתי.
תומר רוזנר: זה לא כל כך נכון.
מירי רגב: אתה אומר שזה לא נכון?
מירי רגב: שישמעו גם את הקול הזה אצלך.
עודד פלר: השורה התחתונה גברתי.
עודד פלר: ההסדר הזה לא חוקתי והוא לא יעמוד.
מירי רגב: אז עוד הסדר לא יעמוד.
מירי רגב: אמרתי לך, בסוף אנחנו נאלץ לעשות פסקת התגברות בעניין מדיניות ההגירה של מדינת ישראל.
עודד פלר: זאת לא מדיניות הגירה.
עודד פלר: אלה דיני עבודה.
מירי רגב: שי ברמן.
שי ברמן: אני מנכ"ל איגוד המסעדות.
שי ברמן: אנחנו ארגון שמייצג עסקים קטנים ובינוניים.
שי ברמן: אנחנו גם ארגון שאין בו הסכם קיבוצי.
שי ברמן: אנחנו מעסיקים אלפי מבקשי מקלט או מסתננים אצלנו בעסקים.
שי ברמן: אנחנו מעסיקים אותם לא בגלל שאנחנו ארגון זכויות אדם או משהו דומה לזה.
מירי רגב: אתה מדבר בכנסת ובאופן עקרוני אתה עבריין.
מירי רגב: אתה עושה דברים בניגוד לחוק.
שי ברמן: מה זה?
מירי רגב: אנמר כאן היועץ המשפטי של הוועדה שאתה עבריין.
שי ברמן: למה אני עבריין?
שי ברמן: תסבירי למה אני עבריין.
תומר רוזנר: כי אסור להעסיק מסתננים.
שי ברמן: אסור להעסיק מסתננים?
שי ברמן: אני חושב שהמדינה התחייבה לבג"ץ שהיא יכולה להעסיק.
מירי רגב: זה לא אומר שזה מותר.
מירי רגב: יש חוק ולפיו אסור לך להעסיק מסתננים, אבל תמשיך בדבריך.
שי ברמן: אנחנו ארגון שאין בו הסכם קיבוצי.
שי ברמן: ההפרשות שאנחנו עושים לעובדים שלנו, ולא משנה אם הם מבקשי מקלט, מסתננים או איך שתקראו להם, עובדים ישראלים, הם בדרך כלל שישה אחוזים לפיצויי פיטורים ועוד חמישה אחוזים לפנסיה.
שי ברמן: באיזו דרך קבעתם כאן את הנושא הזה של עשרים אחוזים?
שי ברמן: האם זה לקנוס את העסקים הקטנים?
שי ברמן: אלה העסקים שאתם מדברים עליהם כל הזמן כעל אלה שצריך לעזור להם אבל אתם גומרים אותנו, אתם עם החוקים האלה ואת המלחמות האלה מנהלים על גבינו.
שי ברמן: אנחנו לא יכולים לשאת את זה.
מירי רגב: תעסיק ישראלי.
שי ברמן: אין ישראלים.
שי ברמן: זאת האגדה.
שי ברמן: אין ישראלים שעובדים בעבודות האלה.
מירי רגב: היו.
מירי רגב: קודם כל, תרגיע לפני שאני אוציא אותך.
שי ברמן: תוציאי אותי.
מירי רגב: צא החוצה, שתה מים ותחזור.
שי ברמן: אין ישראלים שעובדים בעבודה הזאת.
שי ברמן: זה קשקוש.
מירי רגב: תוציאו אותו בבקשה החוצה.
מירי רגב: שתה מים ותחזור.
שי ברמן: בשום מגזר של החברה הישראלית אין ישראלים שמוכנים לעבוד בעבודות ניקיון.
שי ברמן: אני אצא.
מירי רגב: במשפחה שלך תצעק ולא כאן.
קריאה: באו עולים מאתיופיה שאיבדו את העבודה שלהם.
מירי רגב: נציבות האו"ם.
קרן מיכאלי: אנחנו באמת רוצים לומר שאנחנו מכירים ביתרונות הפוטנציאליים למבקשי מקלט שטמונים בהקמה של קרן כאמור.
קרן מיכאלי: יש בה כדי להבטיח את התשלום של ההטבות שהם זכאים להם לפי החוק הישראלי והסדרים ושרק לעתים נדירות הם מצליחים לגבות.
קרן מיכאלי: יחד עם זאת, ההסדר הנוכחי, אף לאחר תיקון הצעת החוק, מפלה לרעה בין מבקשי מקלט לעובדים זרים, אינו מתיישב עם האיסור הבין-לאומי על הפליה.
קרן מיכאלי: שיעור הפרשות המעביד ללא קשר לשיעור המקובל בענף – ודיברו על זה כאן – כמו גם השיעור הגבוה של הפרשות העובד שאינו מזכה בהטבות שניתנות לעובדים הישראלים כגון אובדן כושר עבודה, פיצויים בגין פיטורים או קצבת שאירים, פוגע במעמד העובד מבקש המקלט וביכולתו להתקיים בכבוד ולשמור על רמת חיים נאותה.
קרן מיכאלי: אנחנו מזכירים למדינת ישראל שחובותיה הבין-לאומיות כוללות שמירה על רמת חיים נאותה של כל האנשים בתחומה.
קרן מיכאלי: מעבר לזה.
קרן מיכאלי: לאור השיעור הגבוה של הפיקדונות והאופי המפלה שלהן, בהתחשב באמצעים הנוספים בהצעת החוק ככלל כנגד מבקשי מקלט ואנשים ברי הגנה בין-לאומית, הסעיפים המוצעים עלולים להתפרש כאלמנט נוסף במדיניות של אי החזרה אסורה בניגוד להתחייבויותיה הבין-לאומיות של ישראל.
קרן מיכאלי: באשר לכל מי שאינו יכול לחזור וייאלץ להישאר בישראל, הוראות אלה יגררו החמרה חמורה ביכולתם הכלכלית עם השלכות חמורות עליהם ועל השכונות בהן הם מתגוררים.
קרן מיכאלי: מכיוון שכך, אנחנו ממליצים, כאמור, למחוק את סעיף 1י3 או לחילופין לתקנו באופן שמשווה את פיקדון המעסיק החל על העסקתם של מבקשי מקלט או אנשים ברי הגנה בין-לאומית לזה שקבוע למעסיקים של עובדים זרים או להתאימו לשיעור המקובל בענף הרלוונטי ולהפחית את פיקדון העובד לשיעור המשולם על ידי ישראלים ובלבד שהדבר יהיה כרוך במתן זכויות סוציאליות כגון אובדן כושר עבודה וקצבה.
מירי רגב: ואזרחות כמובן.
מירי רגב: את זה שכחת.
מירי רגב: גם אזרחות.
מירי רגב: ממשלה.
מירי רגב: אני רוצה תשובות לכמה דברים.
מירי רגב: ראשית, למה זה לא אותו גובה כמו אצל עובדים זרים ועל פי ענפים שונים, כדי לא למוטט את הענפים.
מירי רגב: ממילא אתם מתייחסים אליו כאל מסתנן, כאל עובד זר.
מירי רגב: למה לא לקחת את אותו גובה שאתם נותנים לעובד זר, אותו גובה על פי ענף, על פי הענפים השונים והמסתננים עובדים בענפים שונים.
תומר רוזנר: לפי החוק הקיים, הסכום המרבי שאפשר לגבות כפיקדון ממעסיק על עובד זר הוא עד 700 שקלים.
אורי שיינין: צמודים למדד.
מירי רגב: צמודים למדד.
אורי שיינין: עד 925 שקלים.
מירי רגב: למה לא לעשות את זה אותו הדבר?
מירי רגב: הדבר השני, למה יש כפל מס על מה שמפריש המסתנן?
מירי רגב: זאת אומרת, פעם אחת לפני ופעם אחת אחרי.
מירי רגב: למה יש כפל מס?
שושנה שטראוס: לגבי זה אני אבקש שהגופים הכלכליים יתייחסו.
אורי שיינין: לגבי השאלה הראשונה.
אורי שיינין: החוק הקיים שבאמת מתייחס לעובדים זרים קובע שיעור של 700 שקלים צמודים למדד והיום הסכום הוא 925 שקלים.
אורי שיינין: זה פלוס-מינוס אותם עשרים אחוזים.
מירי רגב: אם זה פלוס-מינוס, היא הנותנת.
מירי רגב: בוא נלך כפי שזה אצל העובדים הזרים.
מירי רגב: זה יהיה יותר נכון, יעשה את זה יותר מידתי, יראה שאנחנו עושים את זה בכל הענפים.
מירי רגב: אם זה ממילא פלוס-מינוס אותו הדבר, מה הבעיה?
אורי שיינין: כרגע זה אפילו סכום שהוא יותר גבוה ממה שאנחנו מציעים.
מירי רגב: נלך על זה.
מירי רגב: כי אני רוצה שזה יהיה שווה.
אורי שיינין: אני אשמח להשלים את הדברים.
אורי שיינין: החלק השני לא קיים עדיין בחוק עובדים זרים וזה בעצם תיקון ייחודי למסתננים.
מירי רגב: מה הוא?
אורי שיינין: הוא בעצם חלק מהפרשות העובד והוא בשיעור של עשרים אחוזים.
תומר רוזנר: היושבת ראש אומרת קודם כל לגבי ההפרשה של המעסיק.
מירי רגב: שזה יהיה כמו אצל העובד הזר על פי הענפים השונים.
אורי שיינין: על פי הענפים השונים, כרגע זה לא מוסדר.
אורי שיינין: אין לנו עדיין שום הסדרה חוקית לגבי הענפים השונים.
מירי רגב: מה שיש כרגע לגבי העובדים הזרים, יהיה לגבי המסתננים.
קריאה: זה מוסדר בהחלט.
קריאה: זה לקחת כל ענף ולראות מה הזכויות.
אורי שיינין: אני אשמח להשלים.
אורי שיינין: במקרה אני מכיר את הנושא הזה קצת יותר טוב.
אורי שיינין: כיום אין בחוק ולא במסגרת התקנות פיקדון לעובדים זרים.
אורי שיינין: אין בפועל.
אורי שיינין: המשמעות היא שאנחנו נתחיל בתהליך עוד לפחות שנה מהיום.
אורי שיינין: על הפיקדון לעובדים זרים, על החלק של המעסיק.
אורי שיינין: אם אנחנו נצמיד את זה.
מירי רגב: הבנתי את התשובה שלך.
מירי רגב: אני רוצה שהעובדים הזרים והמסתננים, המעסיק ישלם עבורם אותו הדבר.
תומר רוזנר: מה שאת אומרת כרגע, זה אומר שלא צריך את הפרק הזה שמתייחס למסתננים כי החוק לגבי עובדים זרים קיים.
תומר רוזנר: אני מדבר על החלק של המעסיק.
מירי רגב: בסדר, אבל מאחר שאנחנו רוצים לעשות תיקון לגבי המסתננים בלבד, נכניס את זה לכאן.
מירי רגב: נקודתית כרגע למסתננים.
מירי רגב: המסתננים יהיו בדיוק כמו העובדים הזרים מבחינת המעסיקים.
מירי רגב: עכשיו, לגבי העובד.
תומר רוזנר: מבחינתנו כמי שמנסח את הצעת החוק.
תומר רוזנר: אתם רוצים להחיל את ההסדר שקיים בחוק הקיים לגבי עובדים זרים.
מירי רגב: מעסיקים.
תומר רוזנר: אנחנו מדברים כרגע לגבי מעסיקים.
מירי רגב: כן, על ההפרשה של המעסיקים.
תומר רוזנר: אותו הסדר בדיוק שיש לגבי עובדים זרים יחול לגבי מסתננים.
מירי רגב: עכשיו תענה לי על השאלה השנייה כי אני רוצה שיהיה רצף.
מירי רגב: כמה לוקחים מעובד זר?
מירי רגב: אין לו פיקדון.
אורי שיינין: אין פיקדון.
מירי רגב: לעובד זר יש בעצם מחויבות שהוא חוזר לארץ מוצאו.
מירי רגב: יש הגיון בחוק.
מירי רגב: ברגע שעובד זר חוזר לארץ מוצאו, זה פחות בעייתי.
מירי רגב: אנחנו בעצם אומרים שהמסתנן, בכל מקרה הכסף שאנחנו מפרישים ממנו חוזר אליו.
מירי רגב: בסוף עת הוא מגיע לשדה התעופה, הוא מקבל את כל הכסף.
מירי רגב: מדינת ישראל לא לוקחת ממנו שקל.
מירי רגב: מה אנחנו לוקחים ממנו?
מירי רגב: כמו כל עובד במדינת ישראל, הוא צריך לשלם מס הכנסה.
מירי רגב: הוא לא גם מסתנן וגם מקבל זכויות יתר.
מירי רגב: גם כך יש לו זכויות יתר באיכילוב ובתל השומר כאשר האנשים שלנו מהפריפריה לא יכולים להגיע לשם.
מירי רגב: אנחנו אומרים שבעניין הזה הוא עובד ויהיו לו אותן זכויות כמו עובד במדינת ישראל.
מירי רגב: זאת אומרת, ייקחו ממנו מס והוא ישלם.
מירי רגב: מורידים ממנו מיסוי.
מירי רגב: אתם אומרים שהוא מפריש עשרים אחוזים ממשכורתו.
אורי שיינין: נכון?
מירי רגב: תכף נדבר על העשרים אחוזים.
תומר רוזנר: אין לזה תקדים.
מירי רגב: הבנתי, אבל אין מה לעשות, רוב העובדים בארץ הם באישור אלא אם הם משיגי גבול.
תומר רוזנר: כאן את לא יכולה להשוות אותם.
מירי רגב: מה שיכולתי להשוות, השוויתי עם המעסיקים.
מירי רגב: המסתנן, מה לעשות, הוא מסתנן.
מירי רגב: רוב העובדים הם או אזרחי המדינה הזאת או בהיתר.
מירי רגב: מי שבהיתר, למדינה יש שליטה לגבי מי שנכנס, מי יוצא, לאיזה ענפים הם באים ויש לה הסכמים עם מדינות כאלה ואחרות.
מירי רגב: כאן אין.
מירי רגב: כאן נכנסה קבוצה של מסתננים, מבקשי עבודה.
מירי רגב: אני לא מדברת על פליטים אלא על מבקשי עבודה שאנחנו רוצים לעזור להם להחליט לעזוב את המדינה מרצון.
מירי רגב: אחד הדברים הוא העניין של העבודה והתמריץ לעבודה.
מירי רגב: באה הממשלה ומציעה הצעה.
מירי רגב: קודם כל, המעסיק יפריש והגענו להסכמה לגבי ההפרשה.
מירי רגב: עכשיו גם העובד עצמו.
מירי רגב: העובד צריך לחיות מאיקס.
מירי רגב: העובד בא לכאורה, על פי ארגוני זכויות אדם, רק כדי להתקיים ולחיות בכבוד כי הרי יש חשש לחייו.
מירי רגב: הוא הרי לא בא להשתקע בארץ, הוא לא בא עכשיו להתחתן וללדת ילדים ולבנות בית.
מירי רגב: זאת לא הכוונה שלו.
מירי רגב: הרי הוא בא כי יש בעיה עם חייו.
מירי רגב: לכן הוא בא וכשהבעיה על חייו תיעלם, הוא יחזור באופן מהיר וולנטרי לארצו.
מירי רגב: אבל אנחנו יודעים שזה לא קורה כי הוא לא בא לכאן כי הוא פליט אלא הוא בא לכאן כי פה מאפשרים לו לעבוד ולצערי המערכת המשפטית גם מגבה את זה ולא מגבה את ממשלת ישראל שנבחרה כדי לקיים מדיניות הגירה ברורה, ולכן אנחנו אומרים שהוא צריך איקס כסף כדי להתקיים במדינת ישראל.
מירי רגב: בוא נניח שהוא עובד רק בעבודה אחת, נניח – והוא לא עובד רק בעבודה אחת אלא הוא עובד בהרבה יותר עבודות – ומשתכר משכורת מינימום של 4,300 שקלים אבל הבנתי שהגיעו לסיכום עם ההסתדרות והיא תהיה 5,000 שקלים.
מירי רגב: כמה זה עשרים אחוזים מ-5,000?
תומר רוזנר: מזה מנכים לו קודם כל מס הכנסה, מה שלעובדים אחרים לא מנכים.
תומר רוזנר: עשרה אחוזים.
מירי רגב: מנכים מס הכנסה מה-5,000 שקלים.
תומר רוזנר: זה עשרה אחוזים.
תומר רוזנר: נשארים לו 4,500 שקלים.
תומר רוזנר: מהסכום הזה מנכים השתתפות בהוצאות רפואיות.
תומר רוזנר: כמה זה השתתפות בהוצאות רפואיות?
קריאה: מקסימום 120 שקלים.
מירי רגב: אתה רוצה שאני אשלם על הבריאות שלו?
תומר רוזנר: אני אומר לך מה מנכים לו.
מירי רגב: שהוא ישלם על הבריאות שלו.
מירי רגב: אני משלמת על הבריאות שלי.
תומר רוזנר: אני אומר את העובדות.
תומר רוזנר: לא אמרתי שזה לא מוצדק.
מירי רגב: אולי פעם ביום גם נזמין אותו למסג'.
תומר רוזנר: שאלת מה מנכים לו.
מירי רגב: גם אני משלמת על הבריאות שלי.
תומר רוזנר: שאלת מה מנכים לו ואני אומר מה מנכים לו.
מירי רגב: מנכים לו מס הכנסה.
מירי רגב: זה קיים אצל כל אזרח?
אורי שיינין: כל העובדים הזרים משלמים.
מירי רגב: מה שקורה עם העובדים הזרים, אנחנו נעשה כאן אותו דבר.
אורי שיינין: עובדים זרים, עשרה אחוזים מס הכנסה.
תומר רוזנר: אין נקודות זיכוי?
אורי שיינין: לא.
אורי שיינין: אין נקודות זיכוי.
תומר רוזנר: ביטלתם את זה?
מירי רגב: לעובדים זרים מנכים עשרה אחוזים?
אורי שיינין: כן.
מירי רגב: כאן המצב דומה.
מירי רגב: אחר כך מורידים לו בריאות.
אורי שיינין: נכון.
אורי שיינין: אותו דבר כמו לגבי עובדים זרים.
אורי שיינין: 120 שקלים במקסימום.
מירי רגב: זה לשניהם.
מירי רגב: גם לעובדים זרים וגם למסתננים.
מירי רגב: מה עכשיו מורידים עוד מבחינת המס?
אורי שיינין: לעובד זר מנכים גם מגורים ולמסתנן לא כי הוא גר בגפו.
אורי שיינין: באזור תל אביב הסכום הוא בסביבות ה-300-400 שקלים.
קריאה: בתי מלון לא מנכים להם?
מירי רגב: לא יודעת מה עושים בתי המלון.
מירי רגב: אני מדברת עכשיו על המדינה.
מירי רגב: מה שבתי המלון עושים, זה לא ענייני.
קריאה: המגורים הם על המעסיק.
אורי שיינין: באופן גורף.
אורי שיינין: יכול להיות שיש מעסיק אחד שדואג לזה ואז מנכים לו.
מירי רגב: המדינה שמגיעה להסכמים לגבי עובדים זרים חייבת לדאוג להם לאיקס דברים כפי שנסגרו בהסכמים מול המדינה, ביניהם גם מגורים.
מירי רגב: כאן, בגלל שהוא מגיע לא בזכות, הוא דואג לעצמו למגורים.
אורי שיינין: גם לא מנכים לו בגין המגורים.
מירי רגב: גם לא מנכים לו בגין המגורים.
מירי רגב: מה כן מנכים לו?
אורי שיינין: זה בגדול.
אורי שיינין: אלה הדברים בגדול.
מירי רגב: נניח הוא מקבל 5,000 שקלים אבל כרגע הסכום הוא לא 5,000 שקלים ולכן בוא נדבר על 4,500 שקלים.
מירי רגב: מנכים לו עשרה אחוזים ועוד 120 שקלים.
מירי רגב: כמה נשאר לו?
מירי רגב: 4,000 שקלים.
מירי רגב: אתם טובים בחשבון?
מירי רגב: נשארים לו 4,000 שקלים.
מירי רגב: מה-4,000 שקלים האלה, מה אתם לוקחים לו?
מירי רגב: כמה לוקחים לו?
מירי רגב: עשרים אחוזים מ-4,000 השקלים האלה.
אורי שיינין: 800 שקלים.
תומר רוזנר: אתם אמרתם מהשכר ברוטו.
אורי שיינין: סליחה.
אורי שיינין: 860 שקלים.
תומר רוזנר: אני יודע שמ-4,500 שקלים, עשרים אחוזים הם 900 שקלים.
אורי שיינין: אנחנו ב-4,500 שקלים.
מירי רגב: האוצר שכח לחשב.
מירי רגב: אתה צריך מחשבון.
מירי רגב: זאת הבעיה שלכם, פקידי האוצר.
מירי רגב: אם כן, מ-4,000 שקלים אנחנו מנכים 900 שקלים.
מירי רגב: ה-900 השקלים האלה הולכים לקרן בשבילו שתינתן לו בעת יציאתו.
מירי רגב: כל הקרן.
מירי רגב: איפה לוקחים לו פעמיים מס?
תומר רוזנר: את ה-900 שקלים האלה לקחו לו.
קריאה: הוא מקבל את ה-900 שקלים.
מירי רגב: אבל אתם אומרים שיש ניכוי כפול.
מירי רגב: בואו תסבירו לי.
תומר רוזנר: כתבתם שיש ניכוי כפול.
מירי רגב: תסבירו לי איפה הניכוי הכפול.
אורי שיינין: צריך לחדד.
אורי שיינין: תומר, תן לי להבין.
אורי שיינין: יכול להיות שצריך לחדד את החוק כך שהכוונה היא שלוקחים לו עשרה אחוזים מהשכר - - -
מירי רגב: זה לא לחדד אלא להבהיר.
אורי שיינין: להבהיר.
מירי רגב: להבהיר את נוסח החוק.
אורי שיינין: ממה שאני שומע מתומר, זה לא מה שהתכוונו.
מירי רגב: תסביר מה התכוונתם.
אורי שיינין: עשרה אחוזים הולכים על השכר ברוטו.
אורי שיינין: מ-4,300 יורדים 430 שקלים.
מירי רגב: זאת אומרת, מה שקורה היום זה שלמסתנן מנכים את מה שמנכים לעובד הזר.
מירי רגב: עשרה אחוזים מס הכנסה.
אורי שיינין: בדיוק.
מירי רגב: אחר כך 120 שקלים ביטוח ברפואי.
מירי רגב: אחר כך מגורים לא מנכים לו כי הוא גר עם כמה בחדר.
מירי רגב: הם הרי גרים בתנאי עבדות בחדר והם בקושי משלמים.
מירי רגב: אתם לוקחים לו מה-4,300 שקלים שנשארו לו עשרים אחוזים.
אורי שיינין: לא, מה-4,500 שקלים.
מירי רגב: מה-4,500 שקלים אתם לוקחים לו עשרים אחוזים שהם 900 שקלים.
אורי שיינין: זאת המשמעות.
מירי רגב: מ-4,500 שקלים מורידים עשרים אחוזים שהם 900 שקלים ואז נשארים לו ביד 3,000 שקלים.
אורי שיינין: קצת יותר.
מירי רגב: 3,000 ומשהו שקלים.
מירי רגב: ה-900 השקלים האלה חוזרים אליו באופן מלא.
מירי רגב: למה החלטתם נניח על עשרים אחוזים ולא על עשרה אחוזים?
אורי שיינין: יש כאן שני עקרונות.
אורי שיינין: באופן עקרוני התכלית של הפיקדון, יש לו שתי תכליות כאשר האחת היא כמובן חלף פיצויי פיטורים ופנסיה וזה יותר קשור להפרשות המעסיק.
אורי שיינין: בנוגע לחלק מהעובד, ברור שככל שאנחנו יכולים לשים יותר כסף בפיקדון, כך זה מגדיל את התמריץ ליציאה שלו, וגברתי היושבת ראש דיברה על זה כבר.
תומר רוזנר: זאת התכלית העיקרית.
מירי רגב: זאת גם תכלית.
מירי רגב: מותר למדינה לעודד באופן יזום אנשים לעזוב אותה כשהם לא רצויים כאן.
אורי שיינין: תכלית שמופיעה כבר היום בחוק.
אורי שיינין: זאת לא תכלית חדשה.
תומר רוזנר: אני שואל.
מירי רגב: מה גם שהם לא לוקחים את הכסף והם לא מכניסים את זה לכיס של אף אחד אלא משאירים לו את הכסף שמור ובסוף הוא יוצא עם כמעט כמו מענק שחרור של חייל.
אורי שיינין: לשם ההמחשה.
אורי שיינין: עובד שמשתכר 5,000 שקלים, מסתנן – ומה שאנחנו יודעים, הם מרוויחים גם יותר כי כמו שאת יודעת הם עובדים יותר אבל נגיד 5,000 שקלים – בתוך שנתיים יש לו בפיקדון הזה סכומים של חמישים אלף שקלים.
אורי שיינין: היום עם מענק של 3,500 דולר יצאו לנו 6,000 אנשים.
אורי שיינין: בטווח הזמן של שנתיים-שלוש, זה אחד הכלים האפקטיביים וזאת אחת מבשורות החוק הזה.
אורי שיינין: לכן ברור שככל שהאחוזים יהיו יותר גבוהים, אנחנו נהיה בצד שיותר יגדיל את הסיכוי להבטיח את יציאתם.
קריאה: גם המשפחה.
אורי שיינין: מצד שני, אנחנו נמצאים בעולם שאנחנו רוצים להיות בסייף סייד ולא ללכת למקום שבו אנחנו מגיעים לאזורים שמשאירים למסתנן שכר נמוך מדי לעצמו.
אורי שיינין: לכן קבענו עשרים אחוזים ולא שיעורים יותר גבוהים.
אורי שיינין: אני אזכיר שעשרים אחוזים, זה לא כל כך רחוק ממה שעובד ישראלי מקביל היה צריך להפריש, שזה 5.5 אחוזים לפנסיה על פי צו ההרחבה ועוד 3.5 אחוזים לביטוח לאומי.
אורי שיינין: זאת אומרת, אנחנו כאן באיזה שהם איזונים.
אורי שיינין: ברור שאפשר היה לטעון גם להפריש שלושים אחוזים או ארבעים אחוזים כמו ההצעות שעלו - - -
מירי רגב: אפשר גם תשעים אחוזים.
אורי שיינין: אפשר הכול.
תומר רוזנר: אתה נותן לעובד הזר את הביטוח הלאומי שאתה נותן לעובד הישראלי?
אורי שיינין: אנחנו מדברים על הפרשות.
אמנון בן עמי: תומר, אנחנו נותנים לו עוד 3,500 שקלים דולר מענק כשהוא רוצה לצאת.
תומר רוזנר: מצוין.
אמנון בן עמי: זה בנוסף.
מירי רגב: בסוף תעודדו אותם לבוא כדי שיצאו.
מירי רגב: הם יבואו, יקבלו את הכספים ויצאו.
אורי שיינין: לגבי הצעתך, החלוקה לענפים.
אורי שיינין: אפשר לעשות את החלוקה כפי שהצעת כפי שיש היום בבניין, ושיהיה כתוב בחוק.
אורי שיינין: בניין, 700 שקלים.
אורי שיינין: חקלאות, אין עדיין.
מירי רגב: למה אתה מתעקש על זה?
מירי רגב: למה אתה כל הזמן חוזר אחורנית.
אורי שיינין: לא, אני לא מתעקש.
מירי רגב: אני לא יודע איך תעשו.
מירי רגב: אני רוצה שתשוו את זה לעובדים זרים.
מירי רגב: את זה סיכמתי.
מירי רגב: אל תחזור לאחור.
מירי רגב: לא כדאי לך.
אורי שיינין: אני לא חוזר לאחור.
מירי רגב: מה שסיכמתי, סיכמתי.
מירי רגב: אתה רוצה לחזור לאחור, זה רק יהיה לרעתכם.
אורי שיינין: לא, זה לא לרעתנו.
אורי שיינין: אני רוצה שזה כן יהיה ברור כדי שלא נתלה את ההסדר הזה בכך שיתקינו את תקנון פיקדון לעובדים זרים כי אז לא יהיה לנו את זה.
מירי רגב: אל תתלו את זה בתקנות של העובדים הזרים אלא קחו את מה שיש היום לגבי עובדים זרים ותכתבו בחוק.
תומר רוזנר: יש אפשרות לעשות תקנות.
מירי רגב: עד שלא יהיו תקנות, הם יקבלו עכשיו בדיוק מה שהמעסיקים מפרישים לעובדים זרים.
מירי רגב: הרי ממילא זה יהיה אותו הדבר והוא עוד מקבל יותר.
מירי רגב: למה אתה כל כך מודאג?
שושנה שטראוס: היום אין אפשרות לפיקדון.
יונתן יעקובוביץ': לא לפיקדון.
יונתן יעקובוביץ': למה אי אפשר לקבוע בחוק שגובה הפיקדון יהיה על פי מה שמגיע להם?
יונתן יעקובוביץ': על פי הזכויות הסוציאליות שלהם?
מירי רגב: אני לא מתווכחת אתכם על זה.
מירי רגב: אני סגרתי את זה.
מירי רגב: אמנון הבין אותי.
מירי רגב: אתם תסגרו את הנוסח בחקיקה.
מירי רגב: זה יהיה על פי מה שמפרישים לעובד זר.
מירי רגב: לשכת עורכי הדין, מה את אומרת על עשרים האחוזים מ-4,500 שקלים?
מירי רגב: על ה-900 שקלים?
מירי רגב: קדם כל, הבנו שאין מיסוי כפול.
מיכל תג'ר: אין מיסוי כפול אם הם ישנו את הניסוח.
מירי רגב: הם ישנו את הניסוח.
קריאה: למה לא להעלות את זה מעל עשרים אחוזים למי שמרוויח?
יונתן יעקובוביץ': למה לא לקבוע מעל שכר מינימום שייקחו חמישים אחוזים אם הוא מרוויח שקל מעל שכר המינימום?
יונתן יעקובוביץ': לקבוע שמה שהוא מרוויח מעל שכר מינימום, מהשקל הבא ייקחו יותר.
יונתן יעקובוביץ': מה שחלק מהארגונים לא מבינים שיש תכלית נוספת כאשר היום המרוויח העיקרי של הכסף שנשלח בחזרה, זה המשטר האריתראי.
יונתן יעקובוביץ': ככל שאנחנו נשמור יותר כסף, כך אולי נוכל לעודד שינוי מדיניות של המשטר.
יונתן יעקובוביץ': זאת תכלית לא פחות חשובה.
מיכל תג'ר: אני חושבת שלא נפתרו כמה בעיות ביחס לעשרים אחוזים האלה של העובדים.
מיכל תג'ר: דבר אחד ציין כאן מר רוזנר בצדק, שההפרשות של העובד הישראלי לקרנות הפנסיה ולביטוח הלאומי באות בצד הטבות ביטוחיות.
מיכל תג'ר: כלומר, הוא מקבל תמורה על ההפרשות.
מיכל תג'ר: הוא מקבל ביטוח פנסיוני, הוא מקבל ביטוח שאירים והוא מקבל ביטוח בגין אובדן כושר עבודה.
מיכל תג'ר: כאן יהיו הפרשות עובד והפרשות מעביד בלי שום הטבה ביטוחית.
מיכל תג'ר: כלומר, למעשה צריך לגמרי לעצור את השיח הזה שזה מקביל לעובדים ישראלים כי זה לא מקביל לעובדים ישראלים.
מיכל תג'ר: עובדים ישראלים עושים ביטוח.
מיכל תג'ר: זה כמו שתגידי שהוא יפריש כל כסף לביטוח שיניים אבל הוא לא מקבל טיפול שיניים.
מיכל תג'ר: אין להם את טיפול השיניים.
מיכל תג'ר: בסוף אין להם כאן כלום.
מירי רגב: בסהרונים יש להם הכול חינם.
מיכל תג'ר: בדיוק.
מירי רגב: בחולות.
מיכל תג'ר: אני חוזרת למינוח המתאים.
מיכל תג'ר: אלה לא הפרשות עובד.
מירי רגב: הם אמרו שזה תמריץ כדי שיעזבו.
מיכל תג'ר: זה לא תמריץ.
מיכל תג'ר: את אמרת אתמול בישיבה.
מיכל תג'ר: זאת תכנית חיסכון.
מיכל תג'ר: רוצים שתהיה להם תכנית חיסכון, בבקשה, תנו להם לבחור אפיקים כלכליים להשקיע.
מירי רגב: אני לא אמרתי שזאת תכנית חיסכון.
מיכל תג'ר: אתם מפקידים כל כסף מכיסם ולא נותנים להם שום דבר.
הילה רענן: משרד הכלכלה.
הילה רענן: נכון להיום המעסיקים של העובדים הזרים לא מפרישים כספים לפיקדון.
הילה רענן: זאת אומרת, הם אמורים לפי צו ההרחבה לפנסיה חובה אבל בפועל אין מנגנון שמסדיר את זה.
הילה רענן: זאת אומרת, להשוות את התנאים של מסתננים לעובדים זרים, בפועל זה אומר שהם לא יפקידו.
הילה רענן: צריך להבין את המשמעות.
תומר רוזנר: יש לך את התשתית החוקית.
הילה רענן: העשרים אחוזים שנקבעו, זה היה במטרה לתמרץ אותם לצאת.
הילה רענן: נכון להיום הם פשוט לא יפרישו.
הילה רענן: הם כן חייבים לפי צו ההרחבה לפנסיה חובה.
הילה רענן: חברות הביטוח לא מוכנות לבטח עובדים זרים כך שנכון להיום אין מנגנון.
הילה רענן: למעסיקים של עובדים זרים שרוצים להפריש כחוק את הכספים, אין להם לאן.
הילה רענן: המשמעות היא שחלקם מפרישים את זה לחשבון בנק וכשהעובד הזר יוצא את ישראל, הוא מקבל את הכסף הזה ויש מעסיקים רבים שלא עושים את זה.
הילה רענן: יוצא שאנחנו קצת מפספסים את המטרה.
הילה רענן: בעצם אין מנגנון כך שברגע שאת אומרת שזה יהיה כמו לגבי עובדים זרים, המשמעות היא שלא יהיה.
הילה רענן: בבניין יש, אבל זה לפי נוהל ולא בחוק.
אורי שיינין: אולי אפשר להציע הצעת פשרה.
מירי רגב: זאת אומרת, היום אין מנגנון שמסדיר.
תומר רוזנר: הם רק לא מפעילים אותו.
הילה רענן: זה לא נכון.
אורי שיינין: לא מפעילים אותו כי 14 שנים לא הצליחו לקדם.
הילה רענן: מנסים.
הילה רענן: זה בדיוק כמו שניסינו בתקנות הפיקדון ומה שניסינו עכשיו בחוק עובדים זרים.
הילה רענן: כל פעם זה בגלל הקטעים האלה אבל כן מנסים לקדם את זה.
מירי רגב: לכן צריך להיות תיקון שמסדיר את הכול ביחד.
הילה רענן: נכון.
אורי שיינין: אם אני מצליח להבין את מה שאת אומרת, את אומרת שנעשה 12 אחוזים שהם מחויבים על פי צו הרחבה ונגיד בענפים מסוימים כמו ניקיון ומלונאות אחרי שנה-שנה וחצי שמחויבים גם בקרן השתלמות, אז עוד שבעה וחצי אחוזים.
מירי רגב: זה פחות או יותר מביא אותנו לסכומים עליהם דיברנו.
אורי שיינין: אני כן אומר שרשות האוכלוסין, אם אני יכול לדבר בשמה בהקשר הזה, זה כן ייצור קושי תפעולי.
הילה רענן: קושי תפעולי ואי בהירות למעסיקים.
אורי שיינין: זה כן ייצור קושי תפעולי להתחיל לבדוק כמה זמן הוא מועסק אצל אותו מעסיק וכולי.
אורי שיינין: אנחנו הצענו עשרים אחוזים למעסיקים, לגבי חלק מהמעסיקים זה הולם את ההפרשות שהם חייבים ולגבי חלק זה אולי קצת יותר.
אורי שיינין: נציע משהו באמצע, 16 אחוזים ולא עשרים אחוזים ושזה יחול על כולם.
מירי רגב: איך זה באמצע?
אורי שיינין: בין עשרים ל-16.
מירי רגב: מי הציע 12?
אורי שיינין: 12, זאת המשמעות של מה שהם חייבים.