GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יותם אביזוהר: יש תשתיות שחסרות במשרד התחבורה ויש מגמה של שיפור, אבל התקציב שמשרד התחבורה משקיע לכל הרשויות בארץ שווה לתקציב שעיריית תל-אביב לבדה משקיעה בפרויקט האופניים, וזה אבסורד.
דוד אמסלם: כמה הוא משקיע?
<יותם אביזוהר: אם אנחנו מחלקים בממוצע את תקציב משרד התחבורה לכל הרשויות המקומיות, זה סדר גודל של מאה מטר לרשות לשנה.
<יותם אביזוהר: מזה לא תהיה בשורה.
דוד אמסלם: כמה כסף הוא משקיע?
<יותם אביזוהר: 40 מיליון שקל לשנה לכל הרשויות המקומיות.
<עוזי יצחקי: זה לא נכון.
<עוזי יצחקי: התקציב הוא רחב יותר.
<עוזי יצחקי: יש הגשת בקשות בסדר גודל רחב יותר, אפילו כפול.
<עוזי יצחקי: עכשיו אנחנו מקדמים גם בכבישים בין-עירוניים תוכנית שנקראת אוטוסטראדות אופניים.
<עוזי יצחקי: זה בתיאום אתכם, ואני חושב שכל רשות שמבקשת ורוצה, כפי שאמרה חברת הכנסת זנדברג, בהחלט מקבלת.
<ניר תמיר: בירושלים לא קיבלנו את הבקשות.
<עוזי יצחקי: בירושלים אתם קיבלתם, ואת כל מה שעשית בנחל רפאים ומה שעשיתם בפארק המסילה זה אנחנו.
<עוזי יצחקי: אז תגיד לא.
תמר זנדברג: רק כדי להגן על משרד התחבורה בנקודה הזאת, ובדרך כלל אני לא עושה את זה.
דוד אמסלם: למה את לא עושה את זה?
תמר זנדברג: כי אני אחת המבקרות הגדולות שלהם.
תמר זנדברג: אבל אני חושבת שכדאי שנפנים.
תמר זנדברג: חסרה כאן הפנמה גם מצד הרבה מאוד רשויות, אולי למעט תל-אביב, שאופניים זה כלי תחבורה.
תמר זנדברג: זה לא לנסוע בפארק באיזה ענף תיירות, אלא זה כלי תחבורה.
דוד אמסלם: התחלנו עכשיו את הדיון?
תמר זנדברג: אני אומרת שמשרד התחבורה מוכן לתקצב רשויות שיסללו שבילי אופניים שיענו על הצורך.
תמר זנדברג: אז הנה, בואו נשתמש בשולחן הזה להרים את הכפפה, משרד הפנים, רשויות מקומיות, משרד התחבורה.
מירב בן ארי: כל הדיון הזה הוא על כך שאופניים זה כלי תחבורה.
תמר זנדברג: אומרים פה שמשרד התחבורה משקיע 40 מיליון שקלים.
תמר זנדברג: אומר משרד התחבורה, תגישו בקשות לסלול שביל אופניים שהוא נתיב תחבורה ולא נתיב ספורט או בילוי, ואנחנו נתקצב יותר.
<יותם אביזוהר: אני מברך על כך שמשרד התחבורה משקיע יותר, וכמו שאמרתי יש מגמה חיובית, ועדיין זה טיפה בים.
<יותם אביזוהר: נכון, ואני מסכים עם משרד התחבורה, הרשויות המקומיות, לפחות חלקן, לא מספיק מוכנות לשלם את המחיר של לחלק את זכות הדרך ולהקצות חלק מהחניות וחלק מהנתיבים, וזאת הבעיה.
<יותם אביזוהר: ולכן על שולחן הכנסת מונחת בימים אלה הצעת חוק שמייצרת פתרונות ומייצרת תשתית.
<יותם אביזוהר: בכנסת הקודמת חתמו 43 חברי כנסת מכל סיעות הבית, ואני מקווה שההיענות גם בכנסת הזאת תהיה רחבה ונוכל לקדם את המהלך הזה, שהוא גם מסדיר אלמנטים אחרים של חניות ומקלחות וחסמים אחרים שמונעים.
<יותם אביזוהר: מעבר לאופניים החשמליים התקניים שקיימים, יש לא מעט מפלצות, אופניים חשמליים לא תקניים שמסתובבים.
<יותם אביזוהר: אגב, גם להם צריך להיות מקום, בוודאי שלא על המדרכה, בוודאי שלא על שביל אופניים, אבל צריכה להיות רגולציה שמאפשרת גם להם לרכוב במהירות של 40 קמ"ש, של 50 קמ"ש על הכביש, כמו משתמשי הדרך האחרים.
<יותם אביזוהר: אני מבין שיש מהלך כזה גם עם משרד התחבורה לקדם את הרגולציה הזאת.
דוד אמסלם: אתה מתכוון לאופנועים?
<יותם אביזוהר: זה סוג של אופנועים חשמליים.
<יותם אביזוהר: יש פה באמת הרבה מאוד שחקנים, שחלקם סביב השולחן וחלקם לא.
<יותם אביזוהר: משרד הכלכלה עם הפקחים שלו, שלא מספיק עושים את העבודה.
<יותם אביזוהר: אבל אני חושב שחסר השולחן העגול, חסרה חשיבה הוליסטית.
<יותם אביזוהר: אנחנו מכירים מדינות אחרות שבהן יש תוכניות לאומיות לעידוד השימוש באופניים.
<יותם אביזוהר: אני חושב שכל היושבים כאן כבר אמרו: כולנו תומכים בקידום.
<יותם אביזוהר: רק הדברים לא מספיק מסונכרנים, לא מספיק עובדים, ואני מקווה שמכאן תצא הבשורה לעבוד יותר בתיאום, לעשות עבודה קצת יותר טובה.
דוד אמסלם: מאיה סימן-טוב, מכון גרטנר, בבקשה.
<מאיה סימן-טוב: תודה רבה שהזמנתם אותנו.
<מאיה סימן-טוב: מכון גרטנר הוא מכון לחקר אפידמיולוגיה ומדיניות בריאות, ואני חוקרת במחקר הלאומי לחקר טראומה ורפואה דחופה.
<מאיה סימן-טוב: אנחנו בעצם הבלעדיים בארץ שיש לנו הנתונים על מאושפזים בעקבות אופניים חשמליים וקורקינטים חשמליים.
<מאיה סימן-טוב: מה שדיווחו המשטרה זה באמת רק תאונה שדווחה.
<מאיה סימן-טוב: חשוב לציין שזה רק מאושפזים, זאת אומרת זה לא כולל כאלה שהגיעו אפילו למיון והשתחררו או כאלה שהגיעו למרפאה.
דוד אמסלם: את באה לדיווח כאן מצד הפצועים?
<מאיה סימן-טוב: כן.
<מאיה סימן-טוב: ברבע הראשון של שנת 2015 התאשפזו 64 פצועים, לאו דווקא רוכבי אופניים.
<מאיה סימן-טוב: מתוכם היו 14% הולכי רגל.
<מאיה סימן-טוב: אנחנו מדברים על פצועים שמחציתם קשים עד אנושים, אחד נפטר בתוך בית-החולים אחרי שאושפז.
<מאיה סימן-טוב: אם אנחנו משווים את זה לרבע הראשון של שנת 2014, שם היו רק 19 פצועים בשלושת החודשים הראשונים, זו קפיצה של 237%.
<מאיה סימן-טוב: אם המגמה הזאת נשארת אנחנו מסיימים את השנה עם 600 מאושפזים בעקבות פגיעה של אופניים או קורקינטים חשמליים.
<מאיה סימן-טוב: אז לא הייתי מקלה בזה והייתי אומרת שזה אולי תחליף להולך רגל שייפגע.
<מאיה סימן-טוב: לא עשינו את הניתוח האם יש פחות הולכי רגל.
<מאיה סימן-טוב: אנחנו חושבים שעם הזמן, ככל שתגבר התופעה גם יגדל מספר המאושפזים.
<מאיה סימן-טוב: הדעה שלנו היא כמו של המשטרה, כן להגביל מגיל 16, כי אנחנו רואים שמרבית הרוכבים, מרבית הנפגעים הם בגילאי 14-10, אפילו 5-4, כי הם אלה שמורכבים.
<מאיה סימן-טוב: כן להקצות להם שבילים נפרדים.
מירב בן ארי: אולי תדברי באמת על הנתון הזה של 14-10, כי בכל הטבלאות שלך את מדברת בעיקר על הגיל הזה.
<מאיה סימן-טוב: נכון.
<מאיה סימן-טוב: ברבע הראשון של שנת 2014, 20 מהמאושפזים היו בקבוצת הגיל 14-10.
<מאיה סימן-טוב: זה אחוז דומה למה שהיה בין 2008 ל-2014.
<מאיה סימן-טוב: אבל אי-אפשר להגיד שכולם הם הולכי רגל, כי אם נסתכל על הרבע הראשון של 2015, רק שלושה מקרב קבוצת הגיל הקטנה הזאת היו הולכי רגל.
<מאיה סימן-טוב: זאת אומרת, מתוך ה-26 שכתובים כאן, הם רוכבים או מורכבים.
<מאיה סימן-טוב: אני לא אגיד שרוכב אופניים היה בגיל חמש, אבל יש לי ילד בגן ואני רואה שאחיו הגדול מרכיב אותו, אז זה ילד בן חמש שמורכב על הרמה או מאחור.
<מאיה סימן-טוב: אנחנו המרכז היחיד שיש לו הנתונים האלה.
<מאיה סימן-טוב: תשתמשו בו.
דוד אמסלם: ד"ר יצחק קדמן, בבקשה.
<יצחק קדמן: תודה, אדוני היושב-ראש, ואיחולי הצלחה בתפקיד החדש.
<יצחק קדמן: אני נמצא פה, כי סביב הסוגיה של אופניים חשמליים ילדים נפגעים שלוש פעמים.
<יצחק קדמן: פעם אחת הילדים היותר קטנים שרוצים לשחק בפארק או ללכת על המדרכה ונפגעים על-ידי אותם אופניים חשמליים.
<יצחק קדמן: אגב, אני רוצה שיהיה ברור שחלק ניכר מנוסעי האופניים החשמליים הם לא ילדים.
<יצחק קדמן: נוצר פה רושם כאילו שכל הבעיה מתחילה ונגמרת בילדים.
<יצחק קדמן: אני מודיע לך, אדוני, אני נפגעתי פגיעה קלה.
<יצחק קדמן: הלכתי על המדרכה בירושלים, ואופניים חשמליים, רכובים על-ידי אדם מבוגר, נכנסו בי מאחור עם הכידון לתוך הצלעות למזלי לא הייתה פגיעה יותר מדי קשה.
<יצחק קדמן: אגב, כקינוח הוא גם קילל אותי, כי כנראה הפרעתי לו בנסיעה.
<יצחק קדמן: אז בואו לא נפיל את התיק על ילדים וניצור את הרושם שכל הבעיה מתחילה בילדים.
<יצחק קדמן: ילדים הם הנפגעים פה.
<יצחק קדמן: הם נפגעים כעוברי אורח תמימים, שאופניים חשמליים פוגעים בהם.
<יצחק קדמן: הם נפגעים בפעם השנייה בתור רוכבים, והם נפגעים בפעם השלישית, כפי שאמרתי, כי מפילים עליהם את כל התיק, בחלק מהמאמרים שראיתי, כאילו שהבעיה היחידה היא שהילדים משתמשים באופניים חשמליים.
<יצחק קדמן: היה ניסיון להכניס לארץ מכונית חשמלית, שלא הצליח מסיבות אחרות.
<יצחק קדמן: אבל מכונית חשמלית עם מנוע שהוא מוטען סוללה, היא מכונית לכל דבר ועניין.
<יצחק קדמן: כך גם אופניים חשמליים.
<יצחק קדמן: אני בכלל לא מבין מה השאלה.
<יצחק קדמן: אני לא רוצה להיכנס לרשימת האווילים של לינוי בר גפן, ואני לא רוצה להיחשד בפופוליזם של חברת הכנסת זנדברג.
<יצחק קדמן: אבל אופניים חשמליים הם לא צעצוע.
<יצחק קדמן: כדאי שנזכור את זה.
<יצחק קדמן: אופניים חשמליים הם רכב לכל דבר ועניין.
<יצחק קדמן: אני לא רוצה לחסל שום ענף.
<יצחק קדמן: זה שאני דורש שתחבורה ממונעת תהיה מוסדרת, זה הדבר הכי הגיוני לעשות.
<יצחק קדמן: אני חושב שצריכים לקבוע שצריך להיות רישיון.
<יצחק קדמן: כדי לא לפגוע במבוגרים שיש להם כבר רישיון נהיגה, הם יהיו פטורים מרישיון נוסף על אופניים חשמליים.
<יצחק קדמן: אבל מי שאין לו רישיון נהיגה, בין אם הוא קטין ובין אם הוא מבוגר, צריך אישור.
<יצחק קדמן: אגב, יש מבוגרים שרוכבים על אופניים חשמליים ואין להם שום ידע קודם, לא בתיאורה ולא במבחן מעשי.
<יצחק קדמן: זה שאני מבקש מהם אישור אני לא עוכר ישראל.
<יצחק קדמן: כמו שאני מבקש אישור לחנות שמוכרת רישוי עסקים, אני לא רוצה לחסל את ענף החנויות.
<יצחק קדמן: יש צורך לקבוע את גיל 16, ולא קודם לו.
<יצחק קדמן: לא רק בגלל הבשלות, אלא בגלל שהיום יש צרות צרורות כאשר אתה מנסה להבין מי הילד.
<יצחק קדמן: כשהוא מתחת לגיל 16 אין לו תעודות זהות.
<יצחק קדמן: מה שקרה לאחרונה בנושאים אחרים, שהפקחים נאלצו לגרור ילדים כאלה לתחנת משטרה, שלפעמים הם בילו שם לילה שלם עד שמישהו יבדוק על המחשב מה בדיוק הזהות שלו.
<יצחק קדמן: לכן, כדי לא לסבך את העניין, ואני אעז לומר גם כדי לא להרבות קנאה בין מי שיש לו למי שאין לו, אני לא רוצה את תחרות המשאבים היותר יקרים בין ילדים שאין להם לילדים שיש להם.
<יצחק קדמן: מי שרוצה לרכוב על אופניים בלי מנוע, זה גם יותר בריא, שירכב על אופניים בלי מנוע.
<יצחק קדמן: אופניים עם מנוע הם רכב לכל דבר.
<יצחק קדמן: כדי להגן על הילדים, בואו נסדיר את זה ברישוי ובביטוח על כל מה שמשתמע מזה.
דוד אמסלם: אם היית מתחיל במשפט האחרון שלך, היינו מצמצמים את הזמן בעוד שלוש דקות.
דוד אמסלם: עו"ד יניב יעקב, עמותת "אור ירוק", בבקשה.
<יניב יעקב: כמו כולם, אני רוצה לברך אותך.
<יניב יעקב: אנחנו ב"אור ירוק" מלווים את הנושא הרבה זמן.
<יניב יעקב: "אור ירוק" נלחמה שלוש שנים בשביל ההסדרה של התקנות שאנחנו רואים כיום, כי לצערנו משרד התחבורה נרדם בשמירה.
<יניב יעקב: לכן היום אנחנו עומדים במצב שיש אלפי כלים שמגיעים למהירויות של 50 ו-60 קמ"ש ובעיות של אכיפה.
<יניב יעקב: אני רוצה להעלות שני נושאים נוספים, מעבר לאכיפה, שחייבים לתת עליהם את הדעת.
<יניב יעקב: האחד, נושא הקסדות.
<יניב יעקב: כיום אין חובה של חבישת קסדה לכלל הרוכבים.
<יניב יעקב: צריך להסדיר את הנושא הזה.
<יניב יעקב: הנושא השני, קורקינטים.
<יניב יעקב: מי שהוציא את האופניים מהדלת יקבל את הקורקינטים מהחלון.
<יניב יעקב: הקורקינטים החשמליים לא מוסדרים.
<יניב יעקב: כל אלה שייקחו להם את האופניים, יבואו עם קורקינטים.
<יניב יעקב: מאוד פשוט.
<יניב יעקב: אנחנו עומדים בפתח של החופש הגדול.
<יניב יעקב: מאות אלפי ילדים יסתובבו, רבים מהם על אופניים חשמליים.
<יניב יעקב: הכול טוב ויפה.
<יניב יעקב: אנחנו יכולים לשבת פה, כל המכובדים, ולהגיד שאנחנו עובדים וכותבים, וזה הכי פשוט.
<יניב יעקב: עוד שבועיים אלפי ילדים על אופניים חשמליים, וצריך למצוא פתרון עכשיו, כי בינתיים גם הולכי רגל וגם רוכבים נהרגים, וצריך לדאוג לכולם, גם לרוכבים וגם להולכי הרגל.
דוד אמסלם: מרדכי בהירי דואני, מנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, בבקשה.
<מרדכי בהירי דואני: שני דברים חשובים מבחינת הרשות.
<מרדכי בהירי דואני: בנושא החינוך הייתה פנייה ביחד עם מיטל להבי בשבוע שעבר למנכ"לית משרד החינוך, להקמת צוות עשייה, להחדיר את נושא הרכיבה הבטוחה בתוך בתי-הספר.
<מרדכי בהירי דואני: הרשות גם נתנה את מרכזי ההדרכה שלה ברשויות, שזה מדמה למעשה צורה של כביש ומדרכה לנושאים האלה.
<מרדכי בהירי דואני: דבר שני זה נושא של פתרון מיידי, אור ירוק.
<מרדכי בהירי דואני: סעיף 58 בחוק העזר העירוני של עיריית תל-אביב אומר:
<מרדכי בהירי דואני: לא יעשה אדם ברחוב כל מעשה שיש בו כדי לגרום סכנה, מפגע, מטרד, הפרעה או אי נוחות של ממש שיש בו כדי להפר את הסדר ברחוב.
<מרדכי בהירי דואני: אני מבין שהמשטרה לא רוצה, הרשות כן רוצה.
<מרדכי בהירי דואני: שניהם ביחד.
<מרדכי בהירי דואני: יש אפשרות למחר בבוקר.
<איתן אטיה: לא נכון.
<איתן אטיה: אתם חוזרים על האמירה הזאת כל הזמן, וזה פשוט לא נכון.
<איתן אטיה: הסעיף הזה נבדק בין היועצים המשפטיים של העיריות ליועץ המשפטי של משרד הפנים, וללא סמכות זה לא יכול לשמש.
דוד אמסלם: גם אם זה לא נכון, תן לו לדבר.
דוד אמסלם: אף אחד לא הפריע לך.
<איתן אטיה: האמירה לא מתאימה למציאות ולא נכונה.
<מרדכי בהירי דואני: יש האפשרות למחר בבוקר לטפל לפחות בעיריית תל-אביב בנושא הזה.
<מרדכי בהירי דואני: יש לי פה יועץ משפטי שתומך בעמדה הזאת, ולכן ניתן לבצע.
<מרדכי בהירי דואני: לגבי כל השאר, אני אומר בפירוש.
<מרדכי בהירי דואני: הרשות מעמידה לפקודת המשטרה כמאה ניידות לתחום העירוני.
<מרדכי בהירי דואני: אפשר גם בהן להשתמש לצורך אכיפה, וביחד זה יכול לקרות.
דוד אמסלם: שמעון ויסקובסקי, יבואן אופניים חשמליים, בבקשה.
דוד אמסלם: אני מבקש שתתייחס גם לכל הנושא של השדרוגים.
דוד אמסלם: זאת אומרת, איך האופניים מגיעים לארץ ומה קורה לאחר מכן, איך הם מתפתחים, מה האבולוציה של ההתפתחות שלהם מהחנויות ועד הרוכב.
<שמעון ויסקובסקי: אופניים חשמליים קיימים בישראל כבר קרוב לשמונה שנים.
<שמעון ויסקובסקי: בשמונה השנים האלה האופניים עברו התפתחות מאוד מאסיבית, שאני חושב שעם התקנות החדשות מ-2013, חוץ מחומר טלוויזיוני מאוד מעניין שכולם אומרים שכל נושא השדרוגים ירד לממדים של 80% ו-90%, אני חושב שזה ירד לממדים של 10% או 20%.
<שמעון ויסקובסקי: האינטרס שלנו בתור יבואנים הוא להוקיע את הדבר הזה גם מתוכנו.
<שמעון ויסקובסקי: זאת אומרת שכל מי שמנסה היום לעשות את השדרוגים האלה, אנחנו בעצמנו עוצרים אותו, כי זה העתיד שלנו וזאת הפרנסה שלנו.
דוד אמסלם: אלה שקונים ומוכרים את זה בחנויות לא משדרגים את האופניים?
<שמעון ויסקובסקי: אני חושב שזאת כבר נחלת העבר.
דוד אמסלם: אני רוצה לדעת מה אתה יודע.
דוד אמסלם: לא נראה לי סביר שהיבואן עצמו עובר על החוק ומתחיל לשדרג.
דוד אמסלם: אבל השאלה היא אם השדרוג מתבצע בבית, אצל אותו אחד שקונה, או שהוא מתבצע בחנות.
<שמעון ויסקובסקי: השדרוג מתבצע בחנויות מדרכה, כמו שהיו פעם מוסכי מדרכה.
<שמעון ויסקובסקי: עדיין קיים מספר מועט של חנויות שעושות את השדרוגים האלה.
דוד אמסלם: אתם מכירים אותם?
<שמעון ויסקובסקי: אנחנו מכירים אותם.
<מיטל להבי: יש פרסומת על החלון בכניסה.
דוד אמסלם: מישהו עושה עם זה משהו?
דוד אמסלם: משטרת ישראל למשל?
<שמעון ויסקובסקי: כמו שאמרו פה שוב ושוב, קשה מאוד להתייחס לזה, כי קשה מאוד להבין מה תקני ומה לא תקני.
<שמעון ויסקובסקי: מכון התקנים בחודשים האחרונים מאוד החמיר את התקנות, כך שקשה מאוד לעשות שדרוגים כאלה, קשה מאוד להכניס כלים כאלה לארץ.
<שמעון ויסקובסקי: הכלים האלה לא מגיעים כך לארץ, הם משודרגים בחנויות מדרכה מאוד שוליות.
<שמעון ויסקובסקי: זה כבר לא העניין.
דוד אמסלם: תן לי את השורה התחתונה שלך לגבי הדיון, מה אתה יכול להחכים אותנו.
<שמעון ויסקובסקי: אתם מסתכלים על זה מבחוץ, מוועדות, ושומעים כל מיני המלצות וחוות דעת.
<שמעון ויסקובסקי: אני רואה את זה מבפנים.
<שמעון ויסקובסקי: הייתה נפגעת בת שלוש לפני כמה ימים.
<שמעון ויסקובסקי: במקרה היא בת של אחת החברות הטובות שלנו.
<שמעון ויסקובסקי: מאז שראיינו אותה עשרות אנשים והביאו פקחים לשכונה שלה, אני יכול להגיד לכם שבשבוע האחרון אין אופניים חשמליים שנוסעים שם על השדרה, כי יש פיקוח.
<שמעון ויסקובסקי: לא פיקוח מאסיבי, אבל יש פיקוח של שני פקחים שמסתובבים שם פעמיים ביום.
<שמעון ויסקובסקי: נעלמו האופניים החשמליים מהשדרה.
<שמעון ויסקובסקי: מדובר בשדרה של ילדים, שלא צריכים להיות שם אופניים חשמליים.
<שמעון ויסקובסקי: אז לא צריך לעשות הרים וגבעות, מספיק שיתחילו את האכיפה הכי פשוטה ממחר בבוקר, יעמידו שוטר אחד ברוטשילד, או פקח, וזה ייעלם.
דוד אמסלם: אלעד הוכמן, מגמה ירוקה, בבקשה.
<אלעד הוכמן: תודה רבה.
<אלעד הוכמן: מנקודת מבטנו כסטודנטים וצעירים, אני רוצה להעיר פה נקודה חדשה, שהיא נקודת יוקר המחיה.
<אלעד הוכמן: אנחנו היום כסטודנטים וצעירים לא יכולים, וגם לא רוצים, להשתמש ברכב הפרטי.
<אלעד הוכמן: העובדה היא שכיום מבחינת תשתיות, אנחנו לא מכירים תשתיות – פרט לתל-אביב, וגם בתל-אביב התשתיות הן מוגבלות – שתומכות ביכולת שלנו כצעירים לחיות בערים בצורה שתקיים אותנו.
<אלעד הוכמן: אני אעיר גם את הנקודה של זיהום האוויר, גם את נקודת התאונות וגם את הנקודה שבה נהגים כיום לא מכירים בנו בכלל כמשתמשי דרך מצד אחד, והצורך שלנו להגן על משתמשי הדרך במדרכה כמעט ולא בא לידי ביטוי בגלל מחסור בתשתיות.
<אלעד הוכמן: יש לנו כיום קמפיינים ברחבי הארץ, כנ"ל בבאר-שבע, בתל-אביב בוודאי, כדי לעשות את זה.
<אלעד הוכמן: לגבי רישוי, ביטוח, רישיון, אני חייב להגיד פה, ויותם אביזוהר העיר את עיני בעניין הזה – אין תקדים בעולם, אין מדינה אחת בעולם שיש חובת רישוי או רישיון או ביטוח.
<אלעד הוכמן: אנחנו יכולים ללמוד מהעולם ואנחנו צריכים לעשות את זה.
<אלעד הוכמן: הדבר הזה יכול באופן מיידי להוריד לנו את היכולות לנסוע בדרך בצורה שהיא בטוחה ונכונה.
<אלעד הוכמן: אין לנו גם הכסף לעשות את זה, ואני לא חושב שצריך להעמיס על משתמשי הדרך, ובוודאי האזרחים, את העלויות של חוסר התשתיות או אוזלת היד של משרד התחבורה.
<אלעד הוכמן: כשאנחנו מדברים על רכיבה אנחנו חייבים לדבר על תרבות רכיבה, ותרבות רכיבה היא לא רק תשתיות אלא גם חינוך, מרחב בטוח, איך אנחנו עושים שימוש בדרך, וזה לא קיים בארץ.
<אלעד הוכמן: מאחר שאין תרבות רכיבה בארץ, מאחר שאנחנו לא יודעים כחברה איך להתמודד עם הדבר הזה, יש התאונות שאנחנו שומעים עליהן.
<אלעד הוכמן: בעניין הזה אני מבקש שני דברים.
<אלעד הוכמן: אנחנו עובדים הרבה מאוד עם העבודה שיותם אביזוהר והעמותה שלו עושים.
<אלעד הוכמן: יש הצעת החוק שמדברת על תרבות אופניים.
<אלעד הוכמן: חייבים בראש ובראשונה לקדם את הדבר הזה.
<אלעד הוכמן: דבר שני, לראות ולמפות את סדרי העדיפויות.
<אלעד הוכמן: אנחנו יודעים שיש אזורי ביקוש כמו אוניברסיטאות, כמו מקומות עבודה עיקריים, ששם אנחנו יכולים באופן המיידי, מחר בבוקר, להתחיל להשקיע בתשתיות.
<אלעד הוכמן: הדבר האחרון, זה לא רק קמפיינים ארוכי טווח, אנחנו מדברים על קמפיינים שנמצאים בבתי-הספר, אנחנו מדברים על קמפיינים שנמצאים במקומות העבודה וקמפיינים שנמצאים במוסדות ההשכלה הגבוהה.
דוד אמסלם: מרדכי פדר, בבקשה.
<מרדכי פדר: אנחנו מוצאים את עצמנו תמימי דעים, ואנחנו שמחים להיות כך, עם משטרת ישראל.
<מרדכי פדר: אופניים חשמליים הם כלי ממונע לכל דבר, כמו אופנוע, שדורש רישום, רישוי, ביטוח, טסט שנתי ורישיון נהיגה.
<מרדכי פדר: זאת הייתה טעות לדעתנו שהתקנות של משרד התחבורה עברו בוועדת הכלכלה שנה שעברה.
<מרדכי פדר: אנחנו רואים שזה לא הסדיר שום דבר.
<מרדכי פדר: אנחנו גם רואים שאסור להקים מלכתחילה וביודעין מערך אכיפה של חתול ועכבר.
<מרדכי פדר: זה לא יעזור לאף אחד.
<מרדכי פדר: צריך אכיפה אפקטיבית מבחינת הרוכב, שיש לו הידע כדי לרכוב, זאת אומרת רישיון נהיגה.
<מרדכי פדר: בצרפת יש בכיתה ז' ובכיתה ט' מעין מיני תיאוריה, שכל תלמיד חייב לעבור כדי שאחר כך יוכל לגשת ולהתחיל את התהליך של בקשת רישיון נהיגה רגיל.
<מרדכי פדר: כמו כן הרישוי של הכלי, מתחיל בייבוא וממשיך באכיפה כנגד מוכרים.
<מרדכי פדר: בסופו של דבר זה טסט שנתי.
<מרדכי פדר: יש לנו מה ללמוד מחוץ לארץ.
<מרדכי פדר: באוסטרליה יש דרישת רישוי לאופניים חשמליים.
<מרדכי פדר: אכיפה לא אפקטיבית זאת אכיפה שאי-אפשר לעשות אותה בפרקטיקה.
<מרדכי פדר: היום אנחנו יודעים שהמשטרה מתקשה, מסיבות אובייקטיביות שלא קשורות למשטרה, לאכוף כנגד אופנועים.
<מרדכי פדר: אין מרדפים אחרי אופנועים, אופנועים לא מצייתים לשוטרים.
<מרדכי פדר: אנחנו מנסים לתאר לעצמו מה זה יכול להיות איך פקחים הולכים להתמודד עם ילדים, עם אנשים שבורחים, עם אנשים בלי תעודות זהות.
<מרדכי פדר: על אילו עבירות יאכפו?
<מרדכי פדר: קסדה, נסיעה על המדרכה, גיל, נסיעה בניגוד לכיוון התנועה.
<מרדכי פדר: דבר אחרון, אילו עונשים?
<מרדכי פדר: החרמה, דוח.
דוד אמסלם: אביטל, בבקשה.
<אביטל אפל פנקס: שלום.
<אביטל אפל פנקס: אני מארגון "בטרם" לבטיחות ילדים.
<אביטל אפל פנקס: אני אנסה לא לחזור על הדברים שנאמרו.
<אביטל אפל פנקס: הקיץ כבר התחיל, ורק בשבועיים האחרונים שמונה ילדים נפגעו מאופניים וקורקינטים חשמליים.
<אביטל אפל פנקס: מהנתונים של מכון גרטנר אנחנו רואים שרוב ההיפגעויות הן בחופשת הקיץ ובחגים.
<אביטל אפל פנקס: דבר שני, אנחנו רואים שרבע מההיפגעויות זה ילדים בגילאי 14-10.
<אביטל אפל פנקס: כלומר ילדים שבכלל לא אמורים לרכוב על אותם כלים.
<אביטל אפל פנקס: אנחנו חושבים שלקראת החופש נראה עוד הרבה היפגעויות מאופניים חשמליים.
<אביטל אפל פנקס: חייבים כבר לזרז ולעשות את ההסברה להורים.
<אביטל אפל פנקס: הורים לא הפנימו את החוק הזה עדיין.
<אביטל אפל פנקס: הם לא מבינים שהם גורמים לילד לפשוע כשהם קונים לו את הכלי הזה בגיל כל כך צעיר, והם עוד יותר לא מבינים עד כמה הם מסכנים גם את הילד וגם את הסביבה.
<אביטל אפל פנקס: לכן אנחנו מקווים שעוד לפני שהילדים יצאו לקיץ, כבר נמהר ונתחיל בהסברה המאסיבית.
<אביטל אפל פנקס: אני יודעת שמשרד התחבורה פועל עם משרד החינוך בנושא של חינוך, ואנחנו חושבים שכבר כל כך הרבה זמן אנחנו רואים את ההתגברות המהירה במספר הפגיעות, ובכלל בחשיפה לכלי הזה, שחייבים כבר להזדרז ובמקביל לעשות גם את החינוך בבתי-הספר, גם הסברה כבר עכשיו, וכמובן גם את ההעברה של סמכויות הפיקוח לרשויות המקומיות.
<אביטל אפל פנקס: הקריאה שלנו פה היא להזדרז בכל הדברים האלה.
<אביטל אפל פנקס: תודה.
דוד אמסלם: ד"ר יעקב אדלר, בבקשה.
<יעקב אדלר: אני הנציג של "אנשים באדום".
<יעקב אדלר: אני בעצמי עבדתי שנים במיון בבית-חולים "שערי צדק" וטיפלתי במאות נפגעים, אם לא יותר מזה, מתאונות דרכים, כולל תאונות מאופנועים ואופניים.
<יעקב אדלר: אז לא היו אופניים חשמליים.
<יעקב אדלר: מה שאנחנו טוענים, וכבר נאמר כאן, שחייבים להסדיר את הנושא של רישוי לשימוש באופניים חשמליים, כי זה כלי רכב כמו כל כלי רכב אחר.
<יעקב אדלר: להגביל את הגיל מ-16 וללמד את הילדים מגיל מוקדם יותר בבתי-הספר איך להתמצא בתחבורה, מה הם החוקים והתנאים בתחבורה.
<יעקב אדלר: אני מתרשם שיש פה מגיפה של התפשטות של רוכבי אופניים חשמליים.
דוד אמסלם: זה לא מגיפה, זה הרחבה.
דוד אמסלם: אתה בא מעולם הרפואה, אז הכול שם מגיפות.
<יעקב אדלר: אני רואה את התוצאה של הברכה, וזאת מגיפה של נפגעים.
<יעקב אדלר: צריך לעצור את זה כמה שיותר מהר.
<יעקב אדלר: דבר אחד נשכח פה, תחבורה ציבורית.
<יעקב אדלר: כאילו שאין תחבורה ציבורית בכלל וכל אחד צריך אופניים חשמליים כדי להגיע ממקום למקום, וזה לא מתקבל על הדעת.
דוד אמסלם: ניר תמיר, בבקשה.
<ניר תמיר: אני סגן ראש עיריית ירושלים.
<ניר תמיר: אני פונה בעיקר למשרד התחבורה.
<ניר תמיר: הדברים נאמרו.
<ניר תמיר: העניין של התשתיות הוא בנפשנו.
<ניר תמיר: יש כאן תפיסה בסיסית, שאני נלחם עליה בעיריית ירושלים, שאופניים זה תחבורה ולא רק בילוי וספורט.
<ניר תמיר: זה עלה כאן כמה פעמים.
<ניר תמיר: אנחנו מגישים בקשות, ולצערי לא נענינו עד כה בצורה מספקת.
<עוזי יצחקי: זה כבר תיקון, "בצורה מספקת".
<ניר תמיר: אני לא רוצה להיכנס לדוגמאות עכשיו.
<ניר תמיר: אני לא חושב שזה נכון.
<ניר תמיר: בשמחה אפגוש אותך ואפרט, אבל אני חושב שללא התשתיות אנחנו לא נצליח להגיע לזה.
<ניר תמיר: עיריית ירושלים עוברת הליך מדהים של ציפוף העיר, של פינוי-בינוי.
<ניר תמיר: אנחנו לא נצליח להתמודד עם הדבר הזה מבחינה תחבורתית למרות הרכבת ושיפורים בתחבורה הציבורית ללא הכנסת האופניים.
<ניר תמיר: באירופה מדברים היום על יחס של שליש אופניים, שליש תחבורה ציבורית ושליש תחבורת רכב.
<ניר תמיר: אנחנו חייבים לספק את הפתרון הזה.
<ניר תמיר: בלי שבילי אופניים, בלי תשתית, בלי תקציבים בסדר גודל אחר לגמרי ממה שיש היום, אין שום סיכוי שנגיע לזה.
<ניר תמיר: נאמרו כאן הרבה דברים חכמים בעניין הביטוח.
<ניר תמיר: כל חוזקתו של הכלי הזה, של האופניים החשמליים, הוא בזה שהוא מאפשר בצורה זולה לנוע ולהרחיב מאוד את התנועה שלנו בעיר.
<ניר תמיר: אם אנחנו נגרום לכך שחברות הביטוח יהרגו את הדבר הזה – אני בעד ביטוח, אבל זה צריך להיות מאוד מסובסד, מאוד מפוקח.
<ניר תמיר: צריך למצוא את הדרך שזה לא יהרוג את התופעה.
<אבי גרובר: אני חבר מועצה ברמת השרון.
<אבי גרובר: אתמול למשל הסמכנו פקחים לנושא של איכות סביבה.
<אבי גרובר: הפקח עשה את הקורס ב-2010 ורק אתמול הסמכנו אותו במועצה.
<אבי גרובר: אז אם רוצים להסמיך פקחים, שההליך יהיה כזה שזה לא יהיה חמש שנים, עם יועץ משפטי מיוחד שגם צריך לעבור הסמכה וכל הפרוצדורה הזאת.
<אבי גרובר: אני גם מתנדב ביחידת אופניים ברמת השרון.
<אבי גרובר: אם אני צריך לקרוא לשוטר שיבוא כדי שילווה אותי, אנחנו המתנדבים מסתובבים לבד, אז שייתנו למתנדבים גם את היכולת לאכוף בעצמם ולא שכל דבר יצטרכו לקרוא לניידת.
דוד אמסלם: רותם, בבקשה.
<רותם פלג: אני חושב שהביקורת שנמתחה פה על המשטרה בנושא של אכיפה היא לא במקומה, בטח לא בדיון כזה.
<רותם פלג: בסופו של דבר המשטרה עושה בכלים שיש לה את מה שהיא יכולה.
דוד אמסלם: זה ברור.
<רותם פלג: דבר שני, אני חושב שאנחנו עשינו פה עבודה סדורה.
<רותם פלג: היא מתמקדת בנושאים של האכיפה ופחות בנושאים האחרים.
<רותם פלג: אבל ישבנו עם כל הגורמים הרלוונטיים, ישבנו עם פורום ה-15 שהיה שותף לכל התהליך של העברת הסמכויות, מה עובר, איך הדברים עוברים, מה הוא מקבל מבחינת מה שהוא צריך לעשות ומה הכלים שהוא מקבל כדי לבצע את המשימות שלו.
<רותם פלג: זה לא רק בנושא הזה אלא גם בנושאים אחרים, העבודה היא יחסית רחבה.
<רותם פלג: עלה פה הנושא של חינוך ושל הורים, וגם את הדברים האלה צריך לבצע.
<רותם פלג: בתוך כל הדברים האלה צריך לזכור שיש עוד היבטים, אמצעי תחבורה כאלה ואחרים שלא מכוסים במסגרת ההגדרות האלה, גם אם נעשה את כל העבודה שלנו.
<רותם פלג: תודה.
<תומר: אני בעל רשת של אופניים חשמליים.
<תומר: אני חושב שמי שבאמת מעניין אותו הנושא צריך להיעזר בנו.
<תומר: יש לנו המון רעיונות.
דוד אמסלם: אני מבקש לסכם את הדיון הארוך, המכובד, הכבד הזה.
דוד אמסלם: נאמרו פה הרבה דברים מאוד מחכימים.
דוד אמסלם: אבל לפני כן, קודם כל בנושא של חופשת הקיץ, אנחנו נמצאים על ספה של חופשת הקיץ.
דוד אמסלם: יושבים פה נציגי משטרת ישראל ורשויות.
דוד אמסלם: ברור לכם שילדים נמצאים בחוץ ללא השגחה, ולכן אני רוצה לנצל את הבמה ולבקש מכם להגביר יותר את הנוכחות ברחוב.
דוד אמסלם: לא אקרא לזה אכיפה, בסך הכול מדובר בילדים, אבל הדרכה, ליטוף, הערה, הכוונה.
דוד אמסלם: כשאני הייתי בעיריית ירושלים, מרב התאונות הקשות היו בתקופת הקיץ.
דוד אמסלם: זה לתשומת לבכם בלי קשר לדיון.
<יצחק קדמן: אל תשאירו ילדים באוטו.
דוד אמסלם: ותשתדלו גם לתת להם גם מזון בריאותי.
דוד אמסלם: אני רוצה לסכם את הדיון הזה.
דוד אמסלם: כמו שאמרתי קודם, הסוגיה היא חשובה מאוד.
דוד אמסלם: יש אינטרס ציבורי שיהיה שימוש רחב באופניים, גם לא ממונעים, בכלל בכלי רכב שהוא פחות מזהם, הוא גם מוריד כלי רכב מהכביש.
דוד אמסלם: לא מדובר רק בילדים.
דוד אמסלם: אם ילדים לא ייסעו באופניים, הם יצטרכו לנסוע בתחבורה ציבורית או בכלי רכב של ההורים שלהם.
דוד אמסלם: אבל בעיקרון גם מבוגרים נוסעים באופניים.
דוד אמסלם: לכן יש אינטרס ציבורי לדחוף את הנושא הזה של סוגיית האופניים בכללותה.
דוד אמסלם: כשאני מדבר על האופניים אני מתייחס לכל כלי הרכב המוטוריים, שכוללים אופניים, קורקינטים, ואם מחר ימציאו משהו בדומה לזה בשם אחר הוא ייכנס תחת אותה קטגוריה.
דוד אמסלם: אני מבקש ממשרד התחבורה להוביל את כל הסוגיה של התִקנון וכל סוגיית הרכב, הרוכב וסוגיית התשתיות.
דוד אמסלם: בעצם לתפור חבילה שלמה.
דוד אמסלם: אני חושב שאי-אפשר להתייחס רק לגבי הכלי בלי להתייחס לתשתית, וכן אי-אפשר להתייחס לתשתית והכלי בלי להתייחס לרוכב.
דוד אמסלם: יש פה חבילה שצריך להסדיר אותה, בדיוק כמו כלי רכב.
דוד אמסלם: בדיוק כמו שבתקנון מתייחסים גם לנהג, גם לכביש, גם לחוקים בזכות הדרך וגם לכל הנושא של הבטיחות.
דוד אמסלם: יש פה עבודה שצריך לעשות אותה, עבודת עומק.
דוד אמסלם: צריך לשתף את כל הגורמים הרלוונטיים, החל מהיבואנים עצמם, שיכולים לתת אימפוטים בזווית של הכלי עצמו, ויש גורמים נוספים שאתם מכירים אותם לא פחות טוב ממני.
דוד אמסלם: אני מבקש, עוזי, קחו לכם חודשיים.