GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: לדוגמה: השקיות שנארוז בהן את המלפפונים, שאנחנו אורזים בהם גם היום מלפפונים ועגבניות, ואם אנחנו לוקחים גבינות במשקל – השקיות האלה יישארו.
מירי רגב: בעצם, אנחנו מטפלים רק בסוג אחד של שקיות, והשקיות שאנחנו מגיעים לקופאית או לקופאי ושם אנחנו אורזים את כלל המצרכים שקנינו בסופר.
מירי רגב: יש בהצעת החוק הזאת, טוענים המתנגדים להצעת החוק הזאת, פוטנציאל לפגיעה הן בציבור הצרכנים והן בציבור היצרנים והיבואנים של השקיות, שמן הסתם אנחנו נשמע את עמדותיהם במהלך הדיונים.
מירי רגב: כפי שאמרתי, אנחנו נוודא שההסדרים יהיו מאוזנים.
מירי רגב: הצעת חוק ממשלתית אף פעם לא מגיעה לוועדה ועוברת כפי שהיא, כהצעת חוק.
מירי רגב: לוועדות הכנסת השונות יש את ה"סיי" שלהם ואת האמירות שלהן כדי להביא את האיזון הראוי בין כלל המרכיבים שאמורים להיפגע או כלל הגורמים שאמורים להיפגע מהצעת חוק מסוימת.
מירי רגב: כמובן שהנושא הסביבתי הוא נושא חשוב, בוודאי בוועדה הזאת, ואנחנו רוצים לקדם אותו.
מירי רגב: עם זאת, אנחנו נראה באמת שהצעת החוק הזאת לא מטילה נטל כבד מדי על הציבור, ולא מטילה נטל כבד מדי על היצרנים והיבואנים.
מירי רגב: המשרד פנה אלינו בשבועיים האחרונים, מר לפלר, וביקש שהחוק הזה יקודם במהירות.
מירי רגב: אני אמרתי לך ואני חוזרת ואומרת כאן לאותם פקידים בכירים של המשרד, ליועצים המשפטיים: ההצעה הזאת מורכבת.
מירי רגב: היא מורכבת מאד, והבנתי את מורכבותה לאור השבוע האחרון בהסתייגויות שקיבלתי גם מחברי כנסת דתיים, גם מחברי כנסת ערביים וגם מיצרנים, יבואנים, וגם מאותם בעלי מכולות שהם לא סיטונאים גדולים אלא יש לו מכולת קטנה בשדרות או בבאר-שבע או בתל-אביב, ושאתו אף אחד לא ישב ותיאם את החוק הזה.
מירי רגב: לכן, אני אומרת שאני אקדם את החוק הזה, אני לא מבטיחה שאני אעמוד בינואר בסיום החקיקה.
מירי רגב: כל מה שהמשרד להגנת הסביבה עשה מתוך חשיבה שהחוק הזה יאושר בינואר, הוא עשה על דעתו בלבד.
מירי רגב: אמרתי את זה גם למנכ"ל, שלא מקדמים הצעת חוק לפני שהכנסת אמרה את דברה.
מירי רגב: אמרתי שוב – יש לי כוונה לקדם את הצעת החוק הזאת, אני לא יודעת אם אצליח לעמוד בלוח הזמנים של ינואר למרות שאמרתי שלא רק אני, אישית, מקדמת את החוק, כפי שאמרתי בנושא של ההדברה.
מירי רגב: מי שממלא את מקומי כדי לקדם את הצעת החוק הזאת זה דוד אזולאי, ובהצעת החוק הזאת מי שימלא את מקומי זה צורי.
מירי רגב: אין לנו כוונה בגלל לוחות זמנים של היושבת ראש לא לקדם את החוק אלא בגלל היבטים מהותיים, עקרוניים, מקצועיים, שגורמים נוספים מבקשים לקדם אותם, ואנחנו נצטרך לשמוע את כולם פה, בחוק הזה, בהצעת החוק הזאת.
מירי רגב: כמובן, צריך לתת גם זמן סביר להיערכות של כלל הגורמים במשק.
מירי רגב: והיה וכבר נקבל את ההצעה ונתקן את התיקונים שאנחנו חושבים שנכון לתקן אותם, צריך לתת מספיק זמן להיערכות.
מירי רגב: גם אם נפגשתם עם הרשתות הגדולות, עם הקטנים לא נפגשתם, וגם להם צריך להיערך.
מירי רגב: נכון, הם לא מגלגלים מיליונים אבל הם מתפרנסים מזה, ואנחנו לא מתכוונים לפגוע פה בפרנסה של אף אחד בגלל שאנחנו מביאים הצעת חוק חשובה ככל שתהיה.
מירי רגב: אני מציעה שהמשרד להגנת הסביבה יפתח את הדיון היום.
מירי רגב: היום אני לא מתכוונת לעסוק בפרטי החוק אלא זו הצגה כללית של המשרד להגנת הסביבה, הערות של חברי הכנסת שנרשמו, ורשמתי גם אותך, חברת הכנסת איילת שקד, בוקר טוב.
מירי רגב: קבוצות נוספות או גורמים אחרים שירצו להתייחס באופן כללי לחוק, יוכלו להתייחס.
מירי רגב: היועץ המשפטי של הוועדה, תומר, יפיץ נוהל מסודר של מתי אנחנו מתכנסים, על איזה סעיפים בחוק אנחנו נדון בכל מפגש, שכך יוכלו כל הגורמים הרלוונטיים להתייחס ולהכין את עצמם לטובת הדיונים.
עמיר פרץ: אפשר כמה משפטים משלימים לדברייך?
עמיר פרץ: גברתי היושבת ראש, אני חושב שדברי הפתיחה שלך הם דברי פתיחה מדויקים.
עמיר פרץ: איש לא חושב שהחוק הזה הוא חוק פשוט, הוא חוק מורכב.
עמיר פרץ: אבל מה שרציתי להשלים זה שלנו היה ברור שסביב החוק צריך לייצר את האמנות הראויות, שהציבור יינזק פחות ולדעתי לא יינזק בכלל.
עמיר פרץ: את יודעת, אני לפני 15 שנה אולי כיהנתי כיושב ראש ועדת העבודה והרווחה בכנסת, והייתי הראשון לחוקק את החוק של איסור עישון במקומות עבודה.
עמיר פרץ: היתה פה זעקה גדולה מאד, שהיבואנים, היצרנים – ומה אמרו לי?
עמיר פרץ: אתה, היושב ראש, השתגעת?
עמיר פרץ: מה תעשה עם העובדים, הם עצבניים איך הם בכלל יחזיקו מעמד וכולי.
עמיר פרץ: היום זה הפך תרבות.
עמיר פרץ: איש לא מעז להדליק פה סיגריה - -
ישראל אייכלר: זו כפיה דתית של דת הסיגריות.
ישראל אייכלר: כפיה דתית של אלה שלא מעשנים נגד המעשנים.
ישראל אייכלר: אגב, אני לא מעשן אבל אני אומר לאנשים: תארו לעצמכם שאני הייתי אומר לכם שאסור לכם לעשות משהו בשבת בגלל שאני מאמין שזה מזיק.
מירי רגב: לא נפתח עכשיו את הדיון של שבת.
עמיר פרץ: אייכלר, אני רוצה שתדע: אצלי בבית זו תרבות.
עמיר פרץ: איש אצלנו במשפחה לא יעז להניע את האוטו בשבת בין 10 ל-12 כי זה הזמן שאנחנו יודעים שהמתפללים מבתי הכנסת מגיעים בהליכה.
עמיר פרץ: כבוד הדדי.
עמיר פרץ: אין שום קשר.
עמיר פרץ: הענין הזה של להתריס או לכבד, יש בו מרחב.
עמיר פרץ: אני אומר שניסינו לעשות השלמות עם כולם.
עמיר פרץ: אין לי ספק שאם הייתי נשאר השר, הייתי מגיע לוועדה שיש הסכמות עם כל הגורמים.
עמיר פרץ: אני מקווה שהמנכ"ל יעשה זאת.
עמיר פרץ: הצורך שלנו, יש פה איזו בעיה בתפיסת הענין.
עמיר פרץ: הצורך להגיע להסכמה עם הרשתות, זה לא בגלל שהם קיבלו צ'ופר, להיפך.
עמיר פרץ: אנחנו דרשנו מהם לממן את אותם סלים רב-פעמיים שהציבור עומד לקבל.
עמיר פרץ: הרי שתי הפעולות האלה הן חוץ-פרלמנטריות.
עמיר פרץ: הפעולה של להודיע לכל הציבור, כל אזרח בארץ יקבל חבילת קופונים דרך " חברת החשמל".
עמיר פרץ: "חברת החשמל" הסכימה.
עמיר פרץ: אנחנו יודעים ש"חברת החשמל" היא הגורם היחיד.
עמיר פרץ: את יודעת, עשית פריימריז, כשאת שולחת מכתבים – 40% חוזרים.
עמיר פרץ: אז "חברת חשמל" זה הגורם היחיד ש-95%,90% מהמשלוחים שלהם מגיעים ליעד הנכון כי חשבון החשמל הוא הרבה יותר מדויק מאשר כל רשות אחרת.
עמיר פרץ: שקלנו אם דרך הרשויות, אז "חברת החשמל" בסופו של דבר זה היה נכון.
עמיר פרץ: אותן רשתות צריכות לקנות סלים רב-פעמיים בסכום של קרוב ל-100 מיליון שקל.
עמיר פרץ: זה מה שהם התחייבו כדי שמי שמגיע עם הקופונים יוכל לקבל את הסלים בחינם.
עמיר פרץ: למה המכולות פה מרוויחות?
עמיר פרץ: המכולות, אנחנו לא מחייבים אותן לקנות סלים כפי שחייבנו את הרשתות.
עמיר פרץ: הן יקבלו שקיות ויצטרכו לגבות את ההיטל כמו כל סופר אבל הן לא ישלמו עבור זה.
עמיר פרץ: מה שעשינו, הסמנכ"ל יורם הורוביץ יצא במכרז משלו כדי לשים חצי מיליון עד מיליון סלים רב-פעמיים במשרד, אצל זכיין מסוים, ובמקום שיהיו מוקדים בעייתיים כמו המגזר הערבי והמגזר החרדי, במכולות כאלה, המשרד ייתן לו את הגיבוי הנדרש כדי שאזרח יגיע, וגם מכולת שלא השתתפה בקניית הסלים, תהיה לה כמות מסוימת שתוכל לתת לאזרח שמגיע אליה.
עמיר פרץ: משפט אחרון - היצרנים הם בהחלט נושא.
עמיר פרץ: אני אמרתי ליצרנים שאינני מתכוון לרגע להתעלם מהדרישות שלהם.
עמיר פרץ: אני הצעתי הצעות מרחיקות לכת, ההצעות הוגשו גם לאוצר.
עמיר פרץ: אני חושב שחלק מההיטל חייב לממן את הנזק שיכול להיגרם ליצרנים, אין שאלה בכלל, אי אפשר להתעלם מכך.
עמיר פרץ: יש להם סוגיות מאד מאד נכונות כמו סוגיה של הדרך שבה משלמים את ההיטל, כמה זמן לוקח.
עמיר פרץ: בחוק כתוב שלושה חודשים ואנחנו חושבים שצריך לתת להם הרבה יותר כדי לאפשר להם את הזמן.
עמיר פרץ: אני חושב שצריך לתת להם מנגנון פיצוי מאד ראוי.
עמיר פרץ: מי שיעשה החלפת קווי ייצור ויעבור לסלים רב-פעמיים, צריך לתת לו פיצוי יותר גדול.
עמיר פרץ: הדברים מתואמים גם עם משרד האוצר וגם משרד הכלכלה.
עמיר פרץ: אני חושב שעם מאמץ משותף אפשר בהחלט לבוא להסכמות, ואין לי ספק שהנקודות שהעלית הן נקודות שראויות להיבחן ולתת להן תשובות מאד ברורות, בעיקר היצרנים הם הגורם שצריך להגיע אתם להסכמה, ואני מקווה שיגיעו אתם להסכמה.
מירי רגב: אנחנו נתייחס לזה בדיון אבל גם לגבי היצרנים, עם כל הכבוד שיש לי ליצרנים וליבואנים – בסופו של דבר מה חשוב לי זה האזרח והציבור הגדול.
מירי רגב: אני מתכוונת בחוק הזה לשים הגבלה עד כמה אתה יכול לשים את ההיטל כי אם מישהו חושב שעכשיו יהיה חוק והיטל, וכל אחד יתחיל לגבות היטל משלו בגובה משלו, ואז מי שישלם את זה, זה האזרח – אז אנחנו טועים.
מירי רגב: אנחנו בחוק הזה מתכוונים לקבוע גובה היטל, שיהיה ברור, חד וחלק.
מירי רגב: גובה ההיטל על הצרכן, עד כמה אפשר להטיל היטל על הצרכן.
מירי רגב: אם מישהו חושב שעכשיו השקיות יהיו פרה חולבת של יצרן כזה או אחר, הוא טועה.
מירי רגב: אנחנו כמובן נדבר על זה כשנגיע לפרטי החוק, אני לא רוצה כרגע להיכנס לענין הזה.
מירי רגב: לפלר, בבקשה.
עמיר פרץ: עוד מילה ואני הולך: ההיטל, בדיוק מה שאמרת, בסיכום עם שר הכלכלה הגענו להסכמה שההיטל ירד .
עמיר פרץ: הוא יתחיל ב-30 כדי לשנות את הרגלי הצריכה.
עמיר פרץ: תוך שנתיים הוא יהפוך ל-20.
עמיר פרץ: תוך ארבע שנים הוא יהפוך ל-10 אגורות כי אנחנו מאמינים שבעוד ארבע שנים ההיטל יהיה מיותר לחלוטין.
עמיר פרץ: זה כבר יהיה חלק מהתרבות של המדינה, זאת המגמה, ויכול להיות שצריך לקבוע שבעוד שש שנים יהיה אפס.
מירי רגב: עמיר, לא ניכנס לפרטי החוק, זה לא לצרכן.
מירי רגב: אני אומרת שוב: ההיטל על הצרכן, אנחנו נצטרך להגביל אותו.
מירי רגב: דיברנו על ה-30 אגורות.
מירי רגב: בעיניי גם 30 אגורות זה הרבה כסף.
מירי רגב: שוב, ראינו כמה האוצר מתכוון להכניס לקופה כתוצאה מהנושא של חוק השקיות.
מירי רגב: שוב, אין לי בעיה עם זה, זה חוק חשוב.
מירי רגב: אנחנו נקדם אותו אבל זו לא יהיה עכשיו תחום נוסף של האוצר על גבי הציבור.
מירי רגב: נתחיל את החוק.
מירי רגב: לפלר בבקשה.
מירי רגב: סדרנים, נא לכבות את האור.
מירי רגב: יש לנו מצגת.
<דוד לפלר: בוקר טוב, טל שוחט, מנהלת אגף אריזות תכף תתחיל במצגת.
<דוד לפלר: רק הערה אחת שחשוב לי להדגיש: אנחנו, באמנה שעשינו עם רשתות השיווק הגדולות, כמו שאמר השר לשעבר – מעל 90% מהרשתות הגדולות הצטרפו לאמנה.
<דוד לפלר: כל אזרח יקבל שוברים הביתה, וכל אזרח יקבל בחינם שבעה סלים רב-פעמיים.
<דוד לפלר: זה חשוב.
<דוד לפלר: דבר נוסף שאני רוצה להגיד: למרות כל הבעיות שאנחנו יודעים שיש, ועדין יש, ישראל היא היום המדינה היחידה בעולם המפותח שמחלקת שקיות "גופיה" בחינם.
<דוד לפלר: זאת היתה נקודת המוצא שלנו.
<דוד לפלר: בבקשה, טל.
<טל שוחט: אני אציג בקצרה את העקרונות של החוק: אנחנו למדנו מהצעת החוק של הדירקטיבה האירופאית, שהיא כבר מיישמת את הניסיון הרב שנצבר באירופה על השקיות, ומשם שאבנו את העקרונות.
<טל שוחט: נתונים בישראל: אנחנו מדברים על שקיות ה"גופיה", שהציבור עושה בהן שימוש נרחב.
<טל שוחט: אנחנו מדברים על 2.6 מיליארד שקיות בשנה, רק שקיות ה"גופיה" האלה שאנחנו מדברים עליהם.
<טל שוחט: זה אומר שכל אדם בישראל משתמש ב-325 שקיות בשנה, שזה למעלה מ-1000 שקיות למשק בבית בממוצע.
<טל שוחט: 63% מהשקיות האלה, מה-2.6 מיליארד שקיות מחולקות ברשתות השיווק הגדולות, שעליהן דיבר השר לשעבר לגבי האמנה שחתמנו אתם.
<טל שוחט: העלות של השקיות האלה, שמחולקות כביכול בחינם לציבור הוא 80 מיליון שקל, שזה עלות שהציבור נושא היום מבלי להיות מודע אליה.
<טל שוחט: 40% מהשקיות האלה מיוצרות בישראל והשאר מיובאות ממקומות שונים.
<טל שוחט: מבחינה סביבתית, אנחנו מדברים על נפח פסולת ומשקל שהוא בלתי פרופורציונאלי לשקיות, כפי שאנחנו מכירים אותן, מכיוון שבפסולת השקיות האלה מתמלאות בחומרים אחרים שיש בפסולת, הן מקבלות נפח, הן מפריעות גם להליכי מחזור של חומרים אחרים בגלל שהחומרים האלה נמצאים בשקיות ולא מופרדים, אז אנחנו מפסידים גם חומרים למחזור.
<טל שוחט: יש לנו קושי להפריד את השקיות האלה, ואלה שלא מגיעות לפחי האשפה הרגילים מתעופפות בשטחים הפתוחים ופוגעות בסביבה הימית, וגם זו בעיה שנמצאת בסדר העדיפות של הטיפול במשרדי הממשלה בעולם, כדי לטפל בסביבה הימית.
<טל שוחט: מבחינה כלכלית, הרוב המכריע של הציבור בכלל לא מודע לזה שהוא משלם על השקיות האלה, שלכאורה מחולקות בחינם.
<טל שוחט: בממוצע, כל משק בית משלם 43 שקלים לשנה עבור השקיות.
<טל שוחט: - -
איילת שקד: ועכשיו זה ייחסך?
<טל שוחט: - - אם אני צרכנית לא אחראית, שלוקחת מהסופר בלי אחריות 20,30 שקיות בקניה, ואת צרכנית אחראית שלא לוקחת כלל, את נושאת בעלות הזאת בין אם השתמשת בשקיות ובין אם לא, כי זה מוטל על כולם.
איילת שקד: אבל יחסית, לצרכן, זה לא ייחסך כי זה מגולם כבר במוצרים.
<טל שוחט: נכון, אבל זו שאלה שאפשר להפנות לרשתות השיווק.
<דוד לפלר: אני רק אעיר: זה כמו שתורידי מרשתות השיווק למשל את דרישות האבטחה ב-100 מיליון שקל לשנה, סביר להניח, והציבור יצפה וחלק מרשתות השיווק אפילו אמרו את זה בצורה מפורשת, שהם יורידו את המחירים כשתרד ההוצאה הזאת.
ישראל אייכלר: אשרי המאמין.
מירי רגב: תנו לה להציג את החוק.
דוד צור: זה לא מדויק כי בחברות ציבוריות הכל שקוף ואתה יכול לראות.
ישראל אייכלר: מדובר על רשתות שיווק.
דוד צור: כן, אבל אתה רואה בדיוק כמה הרווח בסוף כי זה מתקזז להם מההוצאה ואתה יכול כן ללחוץ אותן.
מירי רגב: רגע, אני לא רוצה להתחיל עכשיו בהערות.
מירי רגב: המשרד להגנת הסביבה יסיים את המצגת באופן כללי ורק לאחר מכן, הראשונים שידברו יהיו ח"כים ואם יישאר זמן, ניתן גם לנציגי ציבור שהגיעו.
<יורם הורוביץ: אני מהמשרד להגנת הסביבה.
<יורם הורוביץ: אני רק מעיר בהקשר להערה שנאמרה פה, שהיה לנו דיאלוג מאד רצוף עם רשתות השיווק, ושניים מתוכם לפחות התחייבו שברגע שיהיה את המהלך הזה, הם יפחיתו את מחירי המוצרים כתוצאה מזה שרכישת שקיות ה"גופיה" לא תחול עליהם.
<טל שוחט: - - המנגנון של החוק, כפי שהציגה יושבת הראש – היצרנים והיבואנים ישלמו למדינה.
<טל שוחט: רשתות השיווק יגבו מחיר מהצרכן, והצרכן לא ייקח יותר שקיות בחינם אלא יבוא עם סלים רב-פעמיים.
<טל שוחט: הצרכן משלם, למעשה, מחיר שהוא כולל את העלות של השקית, את ההיטל ועל המחיר כמובן יש מע"מ, כשהתשלומים שמתקבלים מההיטל ישמשו כמטרה ראשית, קודם כל לסייע ליצרני השקיות, שיפגעו כתוצאה מהחקיקה ולממן את הפעולות ליישום החוק.
<טל שוחט: חשוב שוב להדגיש שעם האישור של החוק, אז במסגרת אמנה עם רשתות השיווק יחולקו שבעה סלים רב-פעמיים לכל משק בית, שאמורים להחליף את השימוש בשקיות החד-פעמיות ולהקל על המעבר לציבור הרחב.
<טל שוחט: הגרף הזה מראה, אם אפשר לראות, את האפקטיביות של ההיטל כי כמובן שככל שההיטל גבוה יותר, כך הביקוש לשקיות יורד.
<טל שוחט: כל נקודה שבה נצביע על ההיטל שבו נבחר, נוכל לראות מה האפקטיביות הצפויה, מה תהיה ההפחתה של השימוש בשקיות.
<טל שוחט: זה מבוסס על מספר סקרים.
<טל שוחט: פה יש פירוט של שניים מהם, שמראים שככל שהמחיר גבוה יותר, כך השימוש בשקיות יפחת.
<טל שוחט: בסקרים שנעשו מצאנו שהציבור הרחב מוטרד מהשימוש אבל מחכים למבוגר האחראי שיפסיק את השימוש הפרוע הזה בשקיות.
<טל שוחט: הציבור הביע נכונות לקנות שקית בד או שקית רב-פעמית במחיר של ארבעה שקלים וכמובן, ככל שהמחיר של השקית הרב-פעמית ירד, כך הנכונות לקנות את הסל הרב-פעמי גדלה.
<טל שוחט: יש הרבה שאלות לגבי מהן השקיות החד-פעמיות.
<טל שוחט: יש לנו בחוק ארבע קטגוריות של שקיות: כמו שהוצג – השקיות הח-פעמיות, שהיום אנחנו מכירים, אלה שמחולקות ברשתות השיווק, הן יאסרו.
<טל שוחט: מכיוון שהעלות הזאת מגולגלת על הציבור מבלי שהוא ידע, ורשתות השיווק נושאות בעלות הזאת, אז השקיות האלה הלכו והצטמצמו מבחינת העובי שלהן עם השנים, ונוצרו שקיות שהן באיכות מאד מאד נמוכה.
<טל שוחט: כבר במקור יש בהן הרבה חורים ואי אפשר לעשות בהן שימושים חוזרים, ואת אלה אנחנו רוצים למנוע.
מירי רגב: אלה שקיות ה"גופיה" שאת מדברת, שהעובי שלהן מתחת ל-20 מיקרון.
<טל שוחט: נכון.
<טל שוחט: היו הצעות שונות שדיברו על שאפשר לעשות שקיות שהן חזקות יותר ובעובי דק יותר אבל לא קיבלנו שום הצעה קונקרטית.
<טל שוחט: נמצאים פה יצרני השקיות, שאני בטוחה שיוכלו להרחיב בענין הזה.
<טל שוחט: השקיות שהן בין 20-50 מיקרון, זה שקיות שמי שמכיר את השקיות שמוכרים ב"איקאה" בשקל, יש בחו"ל, ברשתות השיווק שמחלקים או מוכרים שקיות, אז זה שקיות שהן מעל 20 מיקרון.
<טל שוחט: יש לי פה דוגמאות לכל הקטגוריות האלה, מי שרוצה להרגיש את זה ביד.
<טל שוחט: אלה השקיות שיהיו חייבות בהיטל.
מירי רגב: מה זה השקית ליד "איקאה"?
<טל שוחט: יש לי אותה פה.
<טל שוחט: יש פה שקית אחת שהיא של הרשתות באירופה, למי שמכיר, ויש פה את השקית הזאת שהיא - -
מירי רגב: היא רב-פעמית?
<טל שוחט: לא.
<טל שוחט: זה שקית של 22 מיקרון.
<טל שוחט: זו שקית של "שערי רווחה".
ישראל אייכלר: הן שקיות טובות מאד.
<טל שוחט: אלה מחולקות.
<טל שוחט: השקיות שהיום, לפי הצעת החוק הזאת לא מחויבות בהיטל, זה השקיות שאנחנו הולכים לקנות בגדים, בין אם זה שקיות מנייר ובין אם זה שקיות מפלסטיק.
<טל שוחט: השקיות שקונים, ופה זו סתם דוגמה של שקית של "פוקס", אבל כשקונים בכל רשת אחרת היום, זה שקיות שלא נופלות בהיטל ולא יפריעו למהלך החיים הרגיל של הצרכנים - -
מירי רגב: הן מעל 50 והן יותר עבות.
<יורם הורוביץ: וכתוצאה מזה הן גם לא מחולקות באופן פרוע על ידי הרשתות.
<טל שוחט: - - יש החרגה של שקיות, אלה שבאות במגע עם מזון או השקיות שמחולקות עם התרופות.
<טל שוחט: כשבבאים לבית המרקחת וקונים תרופה, תינתן השקית ללא היטל.
<טל שוחט: זה מוחרג.
<טל שוחט: וגם השקיות, בין אם אנחנו באים לקחת מזון מרשת מזון מהיר או בין אם אנחנו לוקחים את העגבניות או הנקניקים בסופר, המזון עצמו שבא במגע עם השקיות, הוא מוחרג מהחוק.
מירי רגב: אז כל רשתות המזון של המזון המהיר וגם - -
עמיר פרץ: גם השקיות בסופר ליד הירקות – זה מוחרג.
מירי רגב: זה אני יודעת אבל "ארומה" וכל מה שאתה קונה מזון כזה או אחר.
<טל שוחט: גם בשוק, כשהולכים ואוספים פירות, ירקות מדוכן בשווקים – גם השקיות הישירות של הירקות והפירות מוחרגות מהחוק, כך גם בסופר.
<טל שוחט: החוק הזה הוא חלק מהמדיניות הכללית של המשרד להגנת הסביבה לצמצום פסולת במקור, ולהעברה של האחריות לטיפול על יצרנים ויבואנים.
<טל שוחט: כמובן שיש כאן שיתוף מאד רחב של הציבור, שנכנס לכל בית, לכל משק בית בישראל, משנה את הרגלי הצריכה שבאים מבלי לתכנן מראש עם כרטיס אשראי ובלי סל, ויכולים לקנות מבלי לחשוב.
<טל שוחט: זה כמובן ישפיע על כל תרבות הצריכה ויפחית את השקיות.
<טל שוחט: אנחנו עושים פעולות משלימות של גיבוש מנגנון סיוע בשיתוף עם משרד הכלכלה ליצרנים.
<טל שוחט: נחתמה אמנה עם רשתות השיווק לצורך החלוקה של הסלים.
מירי רגב: יש לך כאן דוגמה של סל?
מירי רגב: גודל של סל?
<טל שוחט: יש שני סוגים של סלים שיחולקו לציבור: קודם כל, זה מגיע ה"שיק-סל" - -
עמיר פרץ: ה"שיק-סל", זה אני ה - - -
מירי רגב: הייתם צריכים לקרוא לזה "שיק-פרץ".
מירי רגב: מה זה "שיק-סל"?
מירי רגב: הוא לא כל כך גדול.
<טל שוחט: - - זה הסל הסטייליסטי.
מירי רגב: אני מנסה לחשוב כמה שקיות אני יכולה להכניס לתוך סל כזה כשאני נמצאת בקניות.
<קריאות: זה הקטן.
<קריאה: את יכולה עשרה בקבוקי ליטר וחצי.
מירי רגב: אתה יודע שאתה עושה קניה אחת.
מירי רגב: .. איפה אתה גר?
מירי רגב: אנחנו יוצאים עם שקיות, נכון אייכלר?
<טל שוחט: - - קודם כל, פחות יחתכו הידיים, כפי ש...
מירי רגב: השקיות של הסופר, זה ברור.
מירי רגב: אתה מכניס נקניק, אז כבר מהפלסטיק של הנקניק השקית נקרעת.
מירי רגב: באותו רגע אתה צריך עוד שקית.
מירי רגב: שקית על עוד שקית על עוד שקית כדי שזה לא ייפול בדרך.
<טל שוחט: הסלים האלה אופיינו, מעבר לזה שהם יפים ונעימים במגע, הם אמורים לשאת עד 20 קילו, ש-20 קילו זה משקל - -
מירי רגב: הקטע שאתה יכול להכניס את זה, לאחסן את זה בתוך שקית קטנה כזאת וזה - -
עמיר פרץ: לא, זה בשביל ההשלמות.
עמיר פרץ: זה לא בשביל מה שאת עושה ביום שישי.
עמיר פרץ: זה להשלמות באמצע השבוע.
<טל שוחט: - - שבעה סלים כאלה שיחולקו לכל משק בית בהחלט יכולים להחליף את השקיות הרבות שמשתמשים בהן בכל פניה.
<טל שוחט: וכמובן, יש את הפרסום וההסברה שכולכם - -
מירי רגב: אני מקווה שאתם לא הולכים להוסיף תקציב על הפרסום וההסברה, אחרי שהבנו כמה קיבל מר איבגי על שעתיים – לא שעיני צרה בכך אבל.
מירי רגב: אפשר להדליק את האורות בבקשה, ואנחנו עוברים להתייחסות חברי הכנסת.
דוד צור: רק שאלה.
מירי רגב: צורי, זה כבר אתה.
מירי רגב: אתם סיימתם את ההצגה?
מירי רגב: זו הצגה ראשונית.
מירי רגב: אנחנו, מן הסתם, נתעסק בפרטי החוק, סעיף סעיף נדון בו.
מירי רגב: תמשיכו להביא כדי שנראה בעין את הדברים, זה חשוב לנו.
מירי רגב: אתם יכולים להביא את זה לכל דיון או לשים את הכל אצל מנהלת הוועדה, יש לה מחסן אביזרים, וכל דיון נביא את זה לישיבה.
מירי רגב: אנחנו נתחיל עם ההתייחסויות.
מירי רגב: לאחר מכן, מנכ"ל המשרד.
מירי רגב: עמיר, אם תרצה לתת התייחסות כוללת על הדברים אז כמובן בשמחה.
מירי רגב: נתחיל עם דוד צור, בבקשה.
דוד צור: ככלל, אני חושב שזה חוק טוב.
דוד צור: הוא חוק שבא לחנך את הצרכן, ואני מסכים לגמרי עם מה שנאמר כאן על ידך בענין של הצורך לבחון היטב, ממש ברזולוציה של העלויות כי בטווח הקצר, מישהו הולך לעשות פה קופה.
דוד צור: זאת אומרת, הולך להיות פה ממש מצב שבו בעיקר, ולדעתי זה יהיה הרשתות - -
עמיר פרץ: ההיטל הולך אלינו.
דוד צור: שניה, אז אני רוצה להבין את המנגנון.
דוד צור: זאת אומרת, יש פה שני מנגנונים לגביה – פעם אחת, זה על השקיות, שאדם שירצה כן לקנות, ישלמו את ה-30 אגורות בשנה הראשונה וירד מטה.
דוד צור: זה ההיטל, שלאן הוא הולך?
דב חנין: 80% אוצר המדינה ו-20% לקרן.
דוד צור: אחר כך, אלה שכן רוצים לקנות שקיות, ארבעה שקלים ואז שלושה שקלים - -
<קריאה: לא, הם קודם כל יקבלו שבעה בחינם.
מירי רגב: הם מקבלים את השבעה הגדולים בחינם.
דוד צור: איך נקבע הסכום של הארבעה והשלושה שקלים?
דוד צור: מה העלויות?
מירי רגב: לכן אני אומרת שזה אחד הנושאים שאנחנו נטפל בהם פה, בוועדה.
מירי רגב: חוץ מזה, למה קבעו ש-80% הולכים לקופת האוצר?
מירי רגב: ואם הם הולכים לקופת האוצר לטובת - -
דוד צור: זה היטל.
דוד צור: יש פה איזה מיליארד שקל הכנסות - - -
מירי רגב: אם הם אוטומטית מבטלים עם חוק השקיות את תאגידי המים, אני מאשרת את החוק כמות שהוא.
דב חנין: יפה, אנחנו מתקדמים.
דוד צור: כעיקרון, יש פה חוק טוב.
דוד צור: הוא בא לחנך.
דוד צור: בדרך, בצורה עקיפה, יש פה מס.
דוד צור: איך שלא נסתכל על זה, יש פה מס.
דוד צור: מטילים פה מס ישיר על הצרכנים.
דוד צור: עכשיו, זה נכון שהרשתות הגדולות, כי הן שקופות יחסית, כי הן חברות ציבוריות, אפשר יהיה לבחון אותן ואם לא, אולי דרך ועדת הכלכלה אולי להצליח להוריד להן איזה פטיש בסוף, כדי שכן יתאזנו עם המחירים ולא ישיתו את העלויות פעמיים על הצרכנים, כי לא יורידו מחירים מהמוצרים.
דוד צור: אני חושש שבסוף נראה עוד פעם, כמו שקרה, שלא הצלחנו לטפל ביוקר המחיה דרך הדלתא הקטנה הזאת ולכן, אנחנו צריכים להיות מאד זהירים בהיטלים, במספרים כי החוק, כעיקרון, הוא חוק שצריך להתקדם אתו.
דוד צור: זו ההערה הכללית שלי בשלב הזה.
מירי רגב: לאחר מכן דב ליפמן ולאחר מכן, נמרוד הגלילי, מנכ"ל תחום לשכות המזון באיגוד לשכות המסחר.
<קריאה: הוא לא חבר כנסת, אגב.
מירי רגב: בסדר, אבל בגלל שאנחנו לא לחוצים בזמן ניתן לחברי כנסת.
דב חנין: יש לחצי ועדות.
דב ליפמן: תודה רבה ליושבת ראש.
דב ליפמן: סוף סוף ממשלת ישראל מובילה חוק סביבתי, משמעותי, שדואג לדורות הבאים.
דב ליפמן: בגילוי נאות, אני יזמתי חוק פרטי באותו נושא, וכבוד המנכ"ל ביקש שאני ארים את זה ואתן לחוק הממשלתי.
דב ליפמן: אני שמח מאד לראות את התוצאות היום.
דב ליפמן: הסיבה שיזמתי את החוק היא – איפה שגרה המשפחה שלי, במרילנד, ב-2012 הם העבירו חוק.
דב ליפמן: אחותי אמרה לי, אני זוכר את זה: איך יכול להיות?
דב ליפמן: אני הולך לסופר, לקניות למשפחה, לא יכול להיות דבר כזה.
דב ליפמן: עכשיו, אחרי שנתיים, היא אומרת שכל תרבות הצריכה השתנתה והיא לא חושבת בכלל על השקיות שהיא השתמשה בהן בעבר כי הם עשו פרסומים, היתה להם יוזמה: bring your bag, והם כולם למדו וזה חלק מהתרבות.
דב ליפמן: אני יודע שזה גם יקרה פה.
דב ליפמן: ראינו את כל הפרסומים בטלוויזיה.
דב ליפמן: להוריד את החוק או לדחות את החוק, אני חושב שזה לוקח אותנו עשרות שנים אחורה.
דב ליפמן: יש מודלים בכל העולם, ואני חושב שאנחנו צריכים להיות המובילים בעולם בכל הנושא הסביבתי.
דב ליפמן: אני באמת רוצה להודות לך, היושבת ראש, שאמרת שאת מובילה את זה.
דב ליפמן: יכול להיות שיהיו שינויים פה ושם - -
מירי רגב: לא "יכול להיות".
מירי רגב: יהיו שינויים פה ושם.
דב ליפמן: - - בסדר, אבל שיהיה חוק, וכל אלה שדואגים לציבור וזה לא חלק מהתרבות, זה ישתנה.
דב ליפמן: אני ראיתי את זה בעיניים שלי במרילנד.
דב ליפמן: בכל העולם זה קורה וגם אנחנו יכולים לשנות את התרבות ולדאוג לעתיד שלנו והביטחון הסביבתי.
מירי רגב: נמרוד ולאחר מכן חבר הכנסת דב חנין.
מירי רגב: זה בגלל שאורי הסכים שתדבר אחריו.
מירי רגב: נמרוד, בבקשה.
<נמרוד הגלילי: חברי הוועדה, חברת הכנסת מירי רגב וחברי הכנסת הנכבדים, כמו שאמרתי, אני נמרוד הגלילי, ואני מנהל התחום של רשתות המזון באיגוד לשכות המסחר.
<נמרוד הגלילי: אנחנו, רשתות המזון, מברכות על קידום החקיקה הזאת.
<נמרוד הגלילי: לראיה גם מרבית מרשתות המזון חתמו על אמנה עם המשרד להגנת הסביבה, לחלוקת סלים רב-פעמיים כאשר המימון הוא בעיקרו, בחלקו הניכר, על ידי רשתות המזון שמבינות את הצורך ובעד לשנות את הרגלי הצריכה של הצרכנים.
<נמרוד הגלילי: כפי שגם נאמר פה - -
אורי מקלב: סליחה, בכמה אתה מעריך שהשקית תימכר ללקוח?
<נמרוד הגלילי: אני לא יכול להגיד וגם אסור לי - -
מירי רגב: לא, זה לא משנה בכמה הוא מעריך.
מירי רגב: אנחנו נקבע עד כמה הוא יכול לקבוע.
מירי רגב: כרגע בחוק זה לא קיים וזאת תהיה אחת התוספות העיקריות של הוועדה בחוק הזה.
מירי רגב: זאת אומרת, לקבוע מקסימום של כמה הם יכולים להטיל מס על קביעת סדר לאזרח.
אורי מקלב: את אומרת דבר מאד חשוב אבל אולי אז הם כבר לא יתמכו.
אורי מקלב: אז שידעו לקראת מה הולכים.
אורי מקלב: אולי אתם תחזרו בכם בתמיכה, ולא תשקיעו - -
מירי רגב: לכן אמרתי את זה עוד לפני.
<נמרוד הגלילי: אני לא חושב שנחזור בנו מהתמיכה - -
מירי רגב: בכל מקרה, נמרוד, אני אמרתי את זה בתחילת הדיון ואולי צודק כאן חבר הכנסת מקלב – בתחילת הדיון אמרתי את זה למרות - -
אורי מקלב: לא מיקדת את זה.
מירי רגב: - - לא רק שלא מיקדתי, לא עברנו על פרטי החוק.
מירי רגב: אני מתכוונת שיהיה גבול, פיקוח על המחיר של הוועדה.
מירי רגב: לא יהיה מצב שאתם תחליטו בשנה כזאת, שהפסדתם ממשהו אחר, מה"מילקי", אז אתם תעלו את מחיר השקית לצרכן.
<נמרוד הגלילי: מה שצריך להבין הוא שאנחנו, כאיגוד, לא מחליטים את ההחלטות האלה.
מירי רגב: לא משנה, אתה מייצג את היצרנים, את רשתות המזון.
מירי רגב: אתה מדבר בשם הרשתות אז אני מעבירה לך מסר לרשתות.
<נמרוד הגלילי: אוקי, המסר יועבר לרשתות, ואנחנו תומכים בקידום החקיקה.
<נמרוד הגלילי: - -
<נמרוד הגלילי: - - אני לא יודע על איזה מגבלות הולכים לדבר אבל כשזה יגיע לדיון, אנחנו נביע את עמדתנו אבל צריך לזכור שגם היום הרשתות מוכרות סלים רב-פעמיים.
<נמרוד הגלילי: - - באיכות גבוהה.
<נמרוד הגלילי: עכשיו, חשוב לזכור וגם להיכנס לחוק באופן כללי – הכניסה לתוקף, אני לא יודע מה הכוונה אבל בטח זה לא יכול להיות ב-1.1 כי צריך מספיק זמן היערכות - -
מירי רגב: זה לא יהיה ב-1.1.
<נמרוד הגלילי: - - כי זה דורש ברקוד על השקית, אם זה חיבור - -
דוד צור: זה הסעיף האחרון.
דוד צור: עד שנגיע לשם...
<נמרוד הגלילי: בסדר, רק חשוב לי לציין את הדברים האלה.
<נמרוד הגלילי: לגבי מועד העברת ההיטל – אנחנו חושבים שמועד העברת ההיטל, גם מהרשתות ליצרנים, ליבואנים, צריך להיות לאחר מכירת השקית.
<נמרוד הגלילי: יש גם מצב שאותו קמעונאי, הוא בעצמו יבואן.
<נמרוד הגלילי: אז גם פה, בטח ובטח המועד שאני מוכר את השקית, אני צריך להעביר את ההיטל.
<נמרוד הגלילי: זאת עמדתנו בנושא הזה.
<נמרוד הגלילי: אני חושב שאנחנו מדברים פה על מסים – אז אם כבר מדברים פה על מס לצרכן, שנועד לשינוי התנהגותי, אני לא חשוב שצריך להטיל על זה מע"מ.
<נמרוד הגלילי: כמו שבחוק הפיקדון לא מוטל מע"מ, גם פה אין סיבה להטיל מע"מ.
<נמרוד הגלילי: למה להעשיר את קופת המדינה בעוד כסף?
<נמרוד הגלילי: לגבי השקית החד-פעמית הקלה, מה שכביכול נעשה – לא כל כך ברור לנו למה.
<נמרוד הגלילי: כבר היום, השקיות האלה נותנות ועונות על הצורך.
<נמרוד הגלילי: למה להגדיל את הנפח של מי שכבר החליט כן לקנות, אז שיזהם יותר?
<נמרוד הגלילי: שהשקית תהיה יותר גדולה, יותר עבה?
<נמרוד הגלילי: אין סיבה.