GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אבירם דהרי: אם הם קובעים את הכללים, אז מה זה משנה אם נצמיד את הכללים שלהם לתאגידים.
<אלי לוי: אבירם, מה זה משנה - - -
מירי רגב: אבירם, די.
<שלמה דולברג: שיודיעו לפרוטוקול שהם ידאגו שאמות המידה לרכישת מחירי מים ברשויות המקומיות - -
<שלמה דולברג: - - יהיו אותו דבר כמו לתאגידים.
<אלון מסר: יש אמות מידה שהן שונות מלכתחילה, אתה יודע את זה.
<אלון מסר: אני אמרתי שהתעריפים שנקבעים לרשויות מקומיות – ואני אומר את זה לפרוטוקול – התעריפים, בניכוי קרן השיקום, הם ממש לא גבוהים ביחס לתאגידים, הם באזור הממוצע.
מירי רגב: אנחנו נראה את זה בפברואר.
<אלי לוי: אבל כשהוא לוקח ממוצע, הוא לוקח את השקל של מודיעין - -
<אלון מסר: ממוצע זה ממוצע.
מירי רגב: ממוצע זה ממוצע, מה לעשות.
<אלי לוי: - - ואת השבעה שקלים של באר שבע, יוצר מזה ממוצע.
<אלון מסר: זה הממוצע.
<אבירם דהרי: אני קונה את זה.
<אבירם דהרי: תקשיב, אני קונה ממוצע.
<אבירם דהרי: אתה יכול להביא לי ממוצע?
<אבירם דהרי: תביא לי ממוצע, אני קונה ממוצע.
<אבירם דהרי: אתה לא מבין?
מירי רגב: רגע, אבירם.
<אבירם דהרי: אתה לא תקבל ממוצע.
<אבירם דהרי: תקבל פי-3.
<אבירם דהרי: תקנה ממוצע.
<אבירם דהרי: מירי, תקנו ממוצע.
<אבירם דהרי: אני מציע לך, תקנה ממוצע, זה יותר טוב מאמות מידה.
מירי רגב: אני לא יכולה ככה, באמת אי אפשר.
<תומר רוזנר: הטענה שהם הביאו היא טענה כללית.
<תומר רוזנר: שיצביעו על אמות מידה ספציפיות שהן בעייתיות.
מירי רגב: אז אני רוצה לעשות את הדבר הבא, אני רוצה לקדם את זה.
מירי רגב: אני אומרת, אנחנו מביאים היום את ההצבעה של החוק.
מירי רגב: יש לנו הישגים כרגע שהם הישגים יפים.
מירי רגב: האחד, שמה-1 בינואר אנחנו משנים את הכללים המאפשרים לקבוע ולעדכן את היטלי אגרות ביוב והיטלי מים לרשויות שלא תואגדו, זה אושר כבר במועצת המים.
מירי רגב: הדבר השני שאושר, ב-15 בדצמבר, על-פי נציג רשות המים, זה קרן השיקום, שבעצם יוכלו להשתמש בקרן השיקום לטובת תשתיות.
<שלמה דולברג: תשתיות המים והביוב.
מירי רגב: גם מה-1 בינואר.
מירי רגב: אלה שני דברים חשובים שמאפשרים לראשי הערים לנשום קצת יותר סביב החנק הזה שהיה להם על כך שהם לא תואגדו.
מירי רגב: אמרנו שיש שני דברים שאנחנו נדון בהם במהלך פברואר, אם כמובן ראשי הערים יוכיחו שבפריימריז אני אהיה ראויה לכך, ב-6 בינואר.
מירי רגב: אם לא, אני לא מקדמת שום דיון.
מירי רגב: בפברואר אנחנו נקיים דיון על שני דברים.
מירי רגב: אחד, האם באמת ההחלטה של מועצת המים שתבוא לידי ביטוי ב-1 בינואר, עשתה משהו בעניין המחירים.
מירי רגב: זה הדבר האחד.
מירי רגב: והדבר השני שאמרנו שנתעסק אתו זה העניין של אמות המידה.
מירי רגב: אלה שני הדברים, ואז נעשה פה דיון עקרוני.
<שלמה דולברג: אמות המידה לרכישת מי גלם.
<תומר רוזנר: כן, אבל קודם צריכים לעשות עבודה, לא מטרות כלליות.
מירי רגב: כן, אתם צריכים לעשות עבודה.
מירי רגב: הוא צודק, תומר.
מירי רגב: בגלל שאמרתי לכם, כל נבחרי הציבור עכשיו עסוקים בלקנות נעלי ספורט ולרוץ, אז אתם תהיו עסוקים בלדאוג עכשיו לציבור, מה לעשות – אתם, יחד עם פקידי האוצר.
מירי רגב: הנושא של תאגידי המים, לא ירפו ממנו, אף ממשלה שלא תהיה.
מירי רגב: זה לא ירפה, אתם צריכים לבוא עם שינוי.
מירי רגב: אני גם אמרתי אתמול לאמיר – יש לך הזדמנות עכשיו בתקופה של השקט לגמור את העבודה הזאת, לבוא עם הצעה אמיתית, להבין שתאגידי המים, באמת זה דבר שבלתי אפשרי להמשיך להתנהל אתו כמו שהוא היום.
מירי רגב: לא יעזור איזה ממשלה תהיה, אנחנו נצטרך לטפל בעניין הזה.
מירי רגב: גם מה שהעלו לגבי הרווחים, גם את זה צריך לפתור.
<שלמה דולברג: הדיבידנדים.
מירי רגב: מה שהעלה אלי מלהבים.
<שלמה דולברג: אלי העלה עניין טכני של אי העברת הכסף לקרן השיקום.
מירי רגב: אז גם זה חלק מקרן השיקום, אוקיי.
<אבירם דהרי: אל תשכח גם שהפטור ממס על הרווחים ועל הדיבידנד פג ב-2015.
<אבירם דהרי: ב-2015 הוא פג, אז בכלל, לוקחים עוד 30%.
<אלון מסר: זה עד סוף 2015.
מירי רגב: את זה אנחנו גם כן נפתור בפברואר, אבל כרגע אנחנו מאריכים את החוק לשנה – זה הסיכום שלי עם אמיר – עם שתי האמירות הברורות של האוצר לטובת הפרוטוקול, ושל רשות המים, וכמובן סיכום שבעזרת השם בפברואר נדון בפערים שדיברנו עליהם היום.
מירי רגב: זה הישג, זה חשוב, ומפה אנחנו נתקדם הלאה אחר כך.
מירי רגב: אני מבקשת לעבור להקראה, וכל חברי הכנסת יצביעו על החוק הזה.
<גלעד קרן: "הצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון מס' 8) (דחיית מועדים), התשע"ה–2014
<שלמה דולברג: לגבי התאריכים האלה, גברתי, אני רק רוצה לוודא עם היועץ המשפטי.
<שלמה דולברג: אנחנו מדברים על דחייה של שני דברים.
<תומר רוזנר: תן לו לסיים.
<תומר רוזנר: הוא באמצע הקראה.
<גלעד קרן: סעיף 5 הוא סעיף תחילה, אפשר לוותר עליו כי אנחנו נחוקק את החוק לפני התחילה שמוצעת כרגע, 30 בדצמבר.
<גלעד קרן: עדיף שהחוק ייכנס לתוקף כבר בשבוע הבא.
מירי רגב: מה הבעיה עם הזמנים?
<שלמה דולברג: אני רק רוצה לוודא לגבי הדחייה.
<שלמה דולברג: יש פה שתי דחיות.
<שלמה דולברג: דחייה אחת של חובת התאגוד לשנה נוספת; ודחייה שנייה של חובת התאגוד האזורית לשנה נוספת.
<שלמה דולברג: זו השאלה שלי ליועץ המשפטי, לוודא לפרוטוקול.
מירי רגב: מסר, אוצר.
<אלון מסר: לא שמעתי.
<אלון מסר: סליחה, אני מתנצל.
<שלמה דולברג: אנחנו מבקשים לוודא שמדובר פה בשתי דחיות – דחייה אחת היא דחייה של חובת התאגוד לרשויות שטרם התאגדו; דחייה שנייה זה דחייה של חובת התאגוד האזורי לרשויות שכבר התאגדו, בהתאם לשני הליכי חקיקה נפרדים, שאמורים להתכנס בחקיקה הזאת.
<אלון מסר: אתה רואה מה רשום פה, שלמה.
<שלמה דולברג: אני שואל אותך כי אני לא משפטן.
מירי רגב: מה רשום פה?
<קריאה: גם הוא לא.
<קריאה: אולי ניר יגיד לנו.
<אלון מסר: המועד הראשון לחובת התאגוד היה בכלל 2007.
<אלון מסר: 2007 כבר עבר, לא תוכל לדחות אותו.
<שלמה דולברג: לא, לא.
<שלמה דולברג: אני מדבר על שני מועדים.
<אלון מסר: כל המועדים של התאגוד האזורי, הכול נדחה בשנה.
<שלמה דולברג: בסדר, אז התשובה היא כן.
<שלמה דולברג: זה שתי דחיות – גם דחיית חובת התאגוד לכאלה שטרם תואגדו, וגם דחיית חובת התאגוד האזורי.
<ניר וילנר: יש דחיית מועד למי שלא התאגדה לעוד שנה; יש דחיית מועדים לחברה אזורית.
<שלמה דולברג: אוקיי.
<שלמה דולברג: אז התשובה היא כן.
מירי רגב: אז התשובה היא בסדר?
מירי רגב: יש הערות, חוץ ממה שסגרנו על ההישגים שם?
מירי רגב: ממשלה, זה מקובל עליכם?
מירי רגב: אוצר.
<אלון מסר: מקובל.
מירי רגב: רשות המים, מקובל?
<ניר וילנר: מקובל.
<תומר רוזנר: לגבי השמטת סעיף 5, כמו שאמרנו – סעיף התחילה.
מירי רגב: אני משמיטה את סעיף 5, סעיף התחילה יהיה כבר מרגע אישור החוק, קרי מיום שני, בעזרת השם.
<אלון מסר: מיום פרסומו.
מירי רגב: מיום פרסומו.
מירי רגב: בעד – כמובן אני, נגד – אין, נמנעים – אין.
מירי רגב: ההצעה הועברה.
מירי רגב: בשעה טובה ומוצלחת.
מירי רגב: נעבור לרביזיה של איילת שקד, חברתי, בעניין הצעת חוק להבטחת דיור חלופי לתושבי גבעת עמל, 2014, של חברי הכנסת מירי רגב, זבולון כלפה, דב חנין, איילת שקד, ניצן הורוביץ, פ/2250.
מירי רגב: הוצגה כאן רביזיה של חברת הכנסת שקד.
מירי רגב: זה פ/2250 ו-פ/2421.
מירי רגב: בבקשה, חברת הכנסת שקד.
מירי רגב: אני מזכירה לכם שעד 16:00, על-פי הפרוטוקול, אני יכולה לנהל דיון בוועדה.
איילת שקד: אנחנו רוצים שדב יסביר את המתווה, ומשרד המשפטים יסביר למה הוא מתנגד.
דב חנין: בהמשך לסיכום שלך בישיבה הקודמת, ישבנו עם אחת היועצות המשפטיות של הוועדה, והגענו למתווה, שהרעיון הבסיסי בו הוא מצד אחד, לא להטיל נטל על המדינה, לפי הסיכום המוקדם שהיה עם שר הבינוי והשיכון, ומהצד השני, לא לפגוע בזכויות קנייניות של היזמים.
דב חנין: הרעיון הוא בעצם לאפשר פיצוי לזכאים, שלגבי זה הגדרנו את הקבוצה שהיא זכאית לפיצוי, לאפשר פיצוי לזכאים מתוך תוספות זכויות הבנייה, שהיזמים הפרטיים קיבלו במתחם הזה, ככל שהם קיבלו אותן.
דב חנין: מתוך הקופה הזו ייעשה פיצוי לזכאים שמוגדרים על-פי החוק.
דב חנין: אנחנו ערים לכך שיש ויכוח עובדתי על השאלה, האם אכן היזמים קיבלו שם תוספות בנייה או לא.
דב חנין: אם יסתבר בסופו של יום, שהיזמים לא קיבלו תוספות בנייה כדי לפצות את התושבים, מן הסתם אנחנו נהיה בבעיה בהמשך הדרך.
דב חנין: אנחנו מתוך כל החומר שבפנינו, אנחנו יודעים שהיזמים קיבלו פעם אחר פעם תוספות לבנייה שלהם כדי לפצות את התושבים במקום, וזה הבסיס הרעיוני להצעת החוק בשלב של הקריאה הראשונה.
דב חנין: אני מציע שהיועצת המשפטית- - -
מירי רגב: מה הבעיה שלכם עם הפשרה שגיבש פה דב חנין בשם כל החברים שחתומים על הצעת החוק הזו?
<איגי פז: איגי פז, משרד המשפטים.
<איגי פז: המתווה שעל-פיו היזמים הם אלה שיישאו בפיצויים הוא מתווה שאנחנו בתור באי כוח היועץ המשפטי לממשלה, אנחנו לא יכולים להסכים לו.
<איגי פז: הוא מתווה שמעלה שאלות קשות מאוד, שאלות קנייניות, ואני אומר את הדברים האלה גם על דעת המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, שמתנגד לנוסח הזה.
איילת שקד: אתם מתנגדים כי לא דיברו אתכם?
<איגי פז: אנחנו מתנגדים כי ההצעה הזאת היא בעייתית, ומעלה שאלות קשות מאוד.
איילת שקד: ואם מחריגים כל מי שהיזם פה סגר אתו הסכם – יש הרבה כאלה, שתשובה סגר הסכם עם רוב התושבים, חוץ מכדורי ונועם, אני חושבת, מאלה שפונו.
איילת שקד: כל מי שנסגר מולו הסכם, הוא מחוץ לסיפור.
איילת שקד: הסיפור הוא רק מי שטרם נסגר אתו הסכם.
איילת שקד: אם עכשיו נשב רגע ונסדר את זה יחד עם תומר, האם אפשר יהיה אחר כך לשבת ולראות, או יש שם בעיה קניינית אחרת?
<איגי פז: היזם התחייב לפצות את מי שהגיע למתחם עד שנת 61'.
<איגי פז: יש שם הרבה מאוד בניינים, שלא היו קיימים בשנת 61', ולא אני אמרתי את זה; בתי משפט אמרו את זה במספר ערכאות.
מירי רגב: אז מה הבעיה לאשר את זה לקריאה ראשונה, ובין ראשונה לשנייה תשבו פה עם היזמים?
מירי רגב: אנחנו עושים הרבה שינויים בחקיקה.
מירי רגב: אנחנו לא חותמת של הממשלה.
ניצן הורוביץ: סליחה, איגי, אתה מודע לזה שהכנסת היום נגמרת?
<איגי פז: תהיה כנסת הבאה.
מירי רגב: אבל מה הבעיה לומר: אנחנו מביאים את זה להצבעה זה לא שעכשיו אישרנו את החוק.
מירי רגב: מביאים את זה לקריאה ראשונה.
מירי רגב: ממילא אי-אפשר יהיה לקדם את החקיקה, אם לא יבואו להסכמות.
מירי רגב: כל ממשלה שלא תהיה, לא תביא את הדיון על בין ראשונה לשנייה, אם לא תהיה הסכמה ממשלתית.
<איגי פז: אם יהיו הסכמות בכנסת הבאה, אפשר יהיה להעביר שלוש קריאות בכנסת הבאה.
מירי רגב: אבל אז זה אומר להתחיל הכול מההתחלה.
<איגי פז: שהליכי החקיקה יתקדמו כפי שהם צריכים להתקדם, ולא – אנחנו לא יכולים להסכים לזה.
<איגי פז: זה משהו שהוא מאוד בעייתי מבחינתנו.
<איגי פז: זה לא הצעה עם קשיים משפטיים, שאני אומר: יש פה שפיל קטן, שנפתור אותו בין הקריאה הראשונה לשנייה.
<איגי פז: זה קשיים מהותיים.
<איגי פז: זו העמדה שלנו, והיא על דעת המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.
תומר רוזנר: לצערי, אני מצטרף לעמדתו של עו"ד פז; לא רק מהסיבות הפרוצדורליות שהוא מדבר עליהן, שלא דיברו - שאלה סיבות גם כבדות משקל, כי השאלות הן כבדות משקל, אבל גם לגופו של עניין, המתווה, כפי שהוא מוצע, גם על-פי קווי המתאר שלו, כפי שהם מוצעים, מעורר שאלות קשות.
תומר רוזנר: גם אם נניח – אתייחס לדבר הבולט ביותר שלדעתי הוא הבעייתי ביותר - גם אם נניח שהיזמים קיבלו זכויות בנייה עודפות כדי לפצות את הדיירים, הרי מה שברור, לפי פסיקה עקבית ביותר של בתי משפט, כולל בית המשפט העליון במספר פסקי דין, שההתחייבות שלהם התייחסה לקבוצה מוגדרת של אנשים, שהיא הקבוצה של האנשים שהיתה במתחם עד שנת 1961.
תומר רוזנר: גם אם נניח שהם קיבלו את הזכויות האלה, כרגע יש במתחם שלוש משפחות כאלה, לפי מה שנמסר.
תומר רוזנר: ההצעה, כפי שהיא כרגע מונחת על השולחן, אומרת שאנחנו רוצים לפצות קבוצה של כ-150 משפחות, שלא היו במתחם בשנת 61', ולפי הפסיקה, לא היו זכאיות לפיצוי.
תומר רוזנר: כלומר המחוקק בעצם מתערב במערכת היחסים החוזית שבין היזם לבין מי שהוא קנה ממנו את הקרקע, ומטיל עליו עכשיו חובה חדשה, שלא היתה מוטלת עליו קודם.
תומר רוזנר: גם אם נניח שהוא היה צריך לפצות לפי החוזה את אותם אלה שהיו שם במתחם ולא קיבלו, וזה דבר שאפשר לחייב אותו לעשות אם לא עשה עד היום, לגבי אלה שלא היו אז, ועכשיו אנחנו מטילים עליו חובה חדשה לפצות אותם, מדובר בחובה שמתערבת במערכת היחסים החוזית ובזכויות הקניין שלו בצורה בוטה, ומטילה עליו חבויות חדשות.
תומר רוזנר: זה בעייתי מאוד מבחינה משפטית.
תומר רוזנר: זו הנקודה המרכזית שנראית לנו בעייתית.
תומר רוזנר: כמובן, יש נקודות נוספות.
<עידן פ. אבידני: אני חייבת להעיר הערה.
מירי רגב: את לא יכולה להתערב.
<עידן פ. אבידני: אני יכולה לומר משהו עד שאיילת תבוא?
<עידן פ. אבידני: עידן פ.
<עידן פ. אבידני: אבידני, נציגת השכונה.
<עידן פ. אבידני: אתם אומרים פה דברים נכונים, אבל יש דברים שלא מתייחסים אליהם, כמו למשל שלא רק היזם קיבל זכויות שאתה אומר, צריך להוכיח את זה - גם קיבל הנחה בקרקע בשביל לפצות את התושבים.
<עידן פ. אבידני: זה כתוב בחוזה.
<עידן פ. אבידני: נכון, הוא היה צריך לפצות משפחות בשנת 61'.
<עידן פ. אבידני: הוא גם היה צריך לבנות חמש שנים והוא לא עשה את זה, אז למה לדברים האלה אנחנו כן מתייחסים, ולאלה לא?
<עידן פ. אבידני: בית המשפט פנה אלינו, ואמר: תביאו לי חוק.
<עידן פ. אבידני: אני בלי חוק לא יכול לפסוק.
<עידן פ. אבידני: עכשיו שבאים לעשות את החוק, אי-אפשר, כי זה בניגוד לחוק?
<עידן פ. אבידני: אז מי פה קובע?
<עידן פ. אבידני: חברי הכנסת אמורים לעשות חוק כדי שבית המשפט יפסוק, ובית המשפט בעצמו אמר את זה: אם היה לי חוק שמאפשר לי, הייתי פוסק לטובתם.
<עידן פ. אבידני: אתם מתעלמים לגמרי ממה שקרה פה משנת 61' עד עכשיו, גם בבית המשפט וגם מהעובדה שבית המשפט נולדו במקום- - -
מירי רגב: אנחנו לא מאשרים חוק; אנחנו מעבירים את זה לקריאה ראשונה בלבד, ובין קריאה ראשונה לקריאה שנייה הממשלה יכולה לבטל את החוק.
מירי רגב: אני יכולה לדבר גם עם ארז?
מירי רגב: אסביר לו במה מדובר.
ניצן הורוביץ: מה גם שזו תהיה ממשלה וכנסת אחרת.
ניצן הורוביץ: זה לא יקרה מחר.
ניצן הורוביץ: שום שקל לא יזוז בחודשים הקרובים לשום מקום.
מירי רגב: אפשר לעצור את זה.
מירי רגב: שלא יעבור שוב טרומית ושוב ועדת שרים, ויכול להיות שבכנסת הבאה לא יהיה לנו דב חנין, שירכז לנו את זה בצורה כזו מקצועית.
איילת שקד: ארז אומר מה שאתה אומר.
איילת שקד: הוא אומר שאי-אפשר להשית על היזם תשלום של מישהו אחרי שנת 61', כלומר רק מי שהוא עד שנת 61', היזם מחויב לפצות אותו.
איילת שקד: אנחנו הוספנו שם סעיף.
ניצן הורוביץ: אם היינו בשנת, נגיד, 64' או 67' פה בוועדה, היה היגיון, אבל היות שעברו חמישים שנה בגלל התנהלות בלתי-אפשרית של כל הגורמים – לא רק של גורם אחד - הגענו למצב שאנחנו צריכים לחוקק הסדר כזה, שלגופו של עניין אתה צודק - הוא חריג, הוא לא רגיל, ולא עולה בקנה אחד עם הסדרים אחרים בתחום הקניין, שאנחנו רגילים, ואני אומר לך את זה כעורך דין, אבל פה היתה סיטואציה מיוחדת.
ניצן הורוביץ: למשל, שהקביעה על 61' היתה קביעה לאז, אלא שאנשים גם מתרבים – יש משפחות, נולדים ילדים, וזה כבר נכדים.
ניצן הורוביץ: אנחנו מדברים על חמישים שנה שעברו מאז.
ניצן הורוביץ: הוא רוצה להחזיק במקל משני קצותיו.
ניצן הורוביץ: הוא, כשקיבל את זה, הוא עוד נכנס בנעליו של מישהו קודם, שההוא היה צריך לטפל בזה לפני שלושים שנה, ולא טיפל.
ניצן הורוביץ: עכשיו הוא בא בטענה - אומרים לי 61'.
ניצן הורוביץ: אז אני יכול לבוא אליו בטענה: למה אז לא טיפלת?
ניצן הורוביץ: כל ההסדר כאן נועד להתגבר על מציאות בלתי-אפשרית שהתנהלה שם.
ניצן הורוביץ: אגב, שוב - זו לא רק אשמתו של גורם אחד; יכול להיות שגם התושבים לא עמדו על זכויותיהם, אבל היום נוצר מין עוול כזה, שבאמת זועק לשמיים, כי אתה מבין שבמקום הזה עומד לקום פרויקט הנדל"ן היקר ביותר בישראל.
ניצן הורוביץ: זה לא איזה מקום מסכן.
ניצן הורוביץ: 1,500 דירות, שכל דירה מינימום 10 מיליון שקל.
ניצן הורוביץ: זה כספים בהיקפים אדירים.
ניצן הורוביץ: אי-אפשר להתעלם מזה.
ניצן הורוביץ: ברגע שכל ההיתרים, כולל הערת אזהרה, ששמענו פה ממינהל מקרקעי ישראל, ניתנו מתוך הבטחה לתושבים, שהם יפוצו, והם יוצאים בלי פיצוי – יש פה בעיה.
ניצן הורוביץ: לכן זה המתווה.
ניצן הורוביץ: נכון שבמהלך רגיל של דברים לא היינו הולכים לדבר כזה, אבל במהלך רגיל של דברים מצב כזה כמו בגבעת עמל לא היה קורה.
ניצן הורוביץ: זה עוול כזה, תקראו לו היסטורי, אבל זה מצב שלא נסכים לו.
ניצן הורוביץ: מה גם, ששוב אני אומר לך – זו הכנה לקריאה ראשונה.
ניצן הורוביץ: היום הכנסת מתפזרת.
ניצן הורוביץ: הוועדה הזאת לא תתכנס יותר.
ניצן הורוביץ: שום שקל לא יעבור בחודשים הקרובים לאף אחד ממילא.
ניצן הורוביץ: אנחנו רוצים את הדיון העקרוני הזה, בשאלות הנכונות שאתה מעלה, להתחיל מנקודת מוצא שהיא לא שוב ההתחלה לקריאה הטרומית, כמו שהיינו בחודשים האחרונים, אלא קצת להתקדם.
מירי רגב: אני מציעה שניקח את הבחירה שהביא כאן תומר, וזו פשרה שנראית לי טובה.
מירי רגב: נצביע עליה, ומקסימום, אם לא ירצו להעלות אותה, שלא יעלו אותה למליאה.
מירי רגב: תציע את ההצעה, תומר.
<תומר רוזנר: ההצעה, שהיא כאילו פחות מתערבת בזכויות הקניין, ומתיישבת יותר עם המערכת החוזית ועם זכויות הקניין וכו', אומרת שהפיצוי יינתן למי שהיה במתחם עד 61', וקיים גם היום, או למי שבא בנעליו, כלומר אדם שהיה במתחם אך נפטר, למשל, ויש לו יורשים – לצורך הדוגמה בלבד, שלושה בנים שגרים- - -
מירי רגב: הם יתחלקו ביניהם.
מירי רגב: לא כל אחד יקבל עכשיו נכס.
מירי רגב: יש גבול.
מירי רגב: גם אתה, כשיש לך בית במושב, אתה מעביר את זה רק לבן אחד, ואם יש לך בית אחד, מתחלקים שלושתם.
מירי רגב: אי-אפשר לפתור את כל הבעיות והטעיות של כולם.
מירי רגב: אם נצליח על הנוסח הזה להצביע עם התיקון הזה, נעביר את זה בתיקון הזה במליאה, ומהמקום הזה אפשר יהיה להמשיך.
<איגי פז: אשמח להתייעץ.
איילת שקד: כי מהשיחה שלי אתו, זה בסדר, אז תשאל אותו.
<תומר רוזנר: רק אשלים את המתווה שאנחנו מציעים בהקשר הזה.
<תומר רוזנר: זה בעצם אומר שבמקרה כזה אין צורך לקבוע תקרת פיצוי, כי אנחנו נותנים תמורת הדירות שהיו ב-61' דירה על דירה שהיתה אז.
<תומר רוזנר: אנחנו לא מרחיבים את מעגל הזכאויות.
<איגי פז: בעצם מעגנים את מה שהיה בחוזה.
<תומר רוזנר: עם השכלול של מי שבא בנעליו.
מירי רגב: ואז מי שבא בנעליו, זה אומר, סתם דוגמה – אם יש לאדם ילד אחד, הוא הזוכה היחיד.
מירי רגב: אם יש שני ילדים, שניהם מתחלקים בנכס.
מירי רגב: אגב, זה דבר שקורה לכל אחד מאתנו.
<עידן פ. אבידני: השאלה, אם נותנים לו פיצוי מינימלי, שאז הם מתחלקים ולא יכולים לעשות אתו כלום, או נותנים להם לפי ערך הקרקע, או דירה במקום דירה.
<עידן פ. אבידני: שייתן דירה אחת של 5 מיליון.
<תומר רוזנר: מה הוא נתן למי שהיה ב-61'?
מירי רגב: על-פי מה שהוא נתן.
מירי רגב: מה ואיך וכמה – תפתרו בין קריאה ראשונה לשנייה עם הממשלה שתיבחר ועם הוועדה שתהיה.
מירי רגב: כרגע אנחנו מנסים למצוא פתח כדי שלא נעבור את כל התהליך של הטרומית, ועדות, שוב עניינים.
מירי רגב: שנוכל לקדם את זה כבר.
<עידן פ. אבידני: ומי שהלכו לעולמם – זה לא חל?
מירי רגב: אם יש לו יורש, זה יתחלק בין כל היורשים.
מירי רגב: אבל לא כל יורש יקבל, אלא כולם ביחס יתחלקו עם דבר אחד.
איילת שקד: נגיד, במקרה של הרצל רק הרצל היה צריך לקבל על הבית של אמא שלו.
<עידן פ. אבידני: אבל פיצוי נורמלי.
<עידן פ. אבידני: לא פיצוי מוקטן.
איילת שקד: אז להרצל נתנו פיצוי קטן.
<עידן פ. אבידני: אם הם נותנים פיצוי, אפילו דירה תמורת דירה.
דב חנין: גברתי היושבת-ראש, ההצעה של היועץ המשפטי לוועדה היא בהחלט הצעה טובה.
דב חנין: אני מציע שנכלול בדברי ההסבר אמירה כללית שאומרת שבעת הכנה לקריאה שנייה ושלישית הוועדה תבחן לעומק ותשקול את היקף הזכאויות.
דב חנין: יכול להיות שנגלה עוד נושאים שנוכל לפתור אותם.
דב חנין: כל הסוגיה של היקף הזכאויות תישאר בשלב זה פתוחה להמשך דיון ומחשבה יותר מעמיקה ורצינית לקראת הקריאה השנייה והשלישית כולל גם אילו מקורות, אם וככל שיימצאו עוד זכאויות.
ניצן הורוביץ: כגון עירייה.
מירי רגב: אפשר יהיה למצוא, אבל מה מפריע עכשיו לממשלה, ובצדק – שאנחנו נתחיל עכשיו לתת.
מירי רגב: אנחנו מנסים למצוא פתח כדי לא לחזור את כל התהליך לאחור.
מירי רגב: אני חושבת שהפתח שהציע כאן היועץ המשפטי לוועדה הוא פתח מעולה.
מירי רגב: אם נצליח רק למנוע את כל הסאגה הזאת – אנחנו יודעים מה עברנו בשנה וחצי.
מירי רגב: אני חושבת שמתחילת הקדנציה ליווינו את הנושא של גבעת עמל.
מירי רגב: לתת להם תקווה לאנשים.
מירי רגב: לוקחים להם משהו – נותנים להם משהו חליפי.
מירי רגב: זה הגון, זה נכון, זה לא חזירי.
מירי רגב: המדינה לא אמורה לשלם א זה, למרות שהיא אשמה בזה.
מירי רגב: יהיה כאן WIN-WIN נכון.
איילת שקד: תומר, אתה יכול לעשות את הניסוח עם איגי?
<תומר רוזנר: כן, אבל זה ייקח זמן.
מירי רגב: מתי זה אמור לעלות למליאה?
מירי רגב: אנחנו נצביע על הנוסח שתקריא.
<תומר רוזנר: אין לי נוסח עכשיו.
מירי רגב: אמרת אותו עכשיו.
איילת שקד: צריך לפתוח את הרביזיה, אבל צריך נוסח חדש, או אפשר להצביע על העקרונות?
<תומר רוזנר: צריך נוסח חדש.
<תומר רוזנר: זה ייקח זמן.
מירי רגב: אפשר לבקש תוך כדי המליאה?
מירי רגב: אם מחר זה יבוא להצבעה?
מירי רגב: אני לא פה מחר.
מירי רגב: אתה מסכים?
<איגי פז: נשב אחרי זה עם תומר או עם רוני על הנוסח.
<איגי פז: קודם כל, זה לא משהו מיטבי.
<איגי פז: עדיין עולות פה קושיות.
מירי רגב: בשביל זה הם יפתור את זה לשנייה-שלישית.
<איגי פז: לקריאה ראשונה זה משהו שארז הסכים לו.
<איגי פז: אני רק רוצה לחזור על המתווה: המתווה הוא פיצוי אך ורק לגבי אותם אלה שהם עד שנת 61', שהזכות שלהם עוגנה בהסכם.
דב חנין: או אלה שבאו בנעל"ה.
<איגי פז: ככל שהם לא קיבלו פיצוי והלכו לעולמם, יקבלו פיצוי במקומם, או שבאו בנעל"ה.
דב חנין: ואפשרויות הרחבה ודברי הסבר.
איילת שקד: לא נפתח את הרביזיה.
איילת שקד: תביאו את הנוסח, ואם זה יהיה טוב, בשבוע הבא.
<תומר רוזנר: כבר נלך לשבת.
דב חנין: כולל הנושא של דברי ההסבר.
מירי רגב: יביאו נוסח מקובל על כולם, ויחליטו.
מירי רגב: איילת, תפקידך מול התושבים, לומר אם הנוסח הזה טוב לנו או לא.
מירי רגב: שלום רב, אני מתכבדת לפתוח את הדיון ברביזיה שלי, בהצעת חוק למניעת הסתננות ולהבטחת יציאתם של מסתננים ועובדים זרים אחרים מישראל (תיקוני חקיקה והוראת שעה), התשע"ד-2014, מ/904.
מירי רגב: הצעת רביזיה.
מירי רגב: הצבעה בעד – 2 נגד – 4 אושר.
מירי רגב: הרביזיה לא אושרה.
מירי רגב: לכן אני מבקשת להעלות את ההצעה למליאה.
לאון ליטינצקי: לגבי מס מעסיקים, כמה זה?
מירי רגב: הכול נסגר.
מירי רגב: זה 16.
מירי רגב: אני מתכבדת לפתוח את הדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הצעת חוק למניעת הסתננות ולהבטחת יציאתם של מסתננים ועובדים זרים מישראל (תיקוני חקיקה והוראות שעה), התשע"ה-2014.
מירי רגב: הכנה לקריאה שנייה ושלישית מ/904.
מירי רגב: החוק מובא להצבעה לאחר שקיימנו בשבוע שעבר ישיבות מרתוניות, בהם שמענו את עמדות הציבור וחברי הכנסת לגבי ההצעה ולגבי הנוסח הממשלתי.
מירי רגב: לפני כחודשיים פסל בג"צ את הנוסח הממשלתי ובעצם קבע שב-22 בדצמבר החוק יפוג ומתקן חולות יפורק.
מירי רגב: קרי, ב-22 בדצמבר 3,000 מסתננים יוחזרו חזרה לדרום תל-אביב.
מירי רגב: חשבתי שנגיע להסדר טוב יותר מהצעת החוק הממשלתית שנכפתה על הממשלה על-ידי היועץ המשפטי לממשלה.
מירי רגב: זה לא סוד שאני חושבת שההצעה, כפי שהגיעה, היא הצעה רעה.
מירי רגב: היועץ המשפטי לממשלה פוזל לכיוון ז'נבה- -
דב חנין: אפשר להצביע נגד הצעות חוק רעות, לא צריך להעביר אותן.
מירי רגב: - - לכן חשבתי שצריך לשנות את ההצעה.
מירי רגב: חשבתי שהגענו להבנות אבל עם פירוק או התפזרות הכנסת והממשלה , יש עתיד היו מוכנים רק להסדר אחד.
מירי רגב: או שמצביעים על החוק כמו שהוא או שלא יהיה חוק.
מירי רגב: משום שתושבי דרום תל-אביב פה ואני מסתכלת להם בעיניים - - -
דוד צור: ויש עתיד לא פה.
מירי רגב: ויש עתיד לא פה.
מירי רגב: אני אצביע על חוק, שהוא לא חוק אידיאלי, הוא חוק עקר, הוא לא נותן שיניים להתמודדות בצורה רצינית עם מדיניות של כניסה של אלפי מסתננים לשטח מדינת ישראל, אבל פירוק חולות לא יהיה על מצפוני.
מירי רגב: לכן אני אאשר חוק עקר.
מירי רגב: במציאות אחרת, אילו הייתה כאן ממשלה חזקה, לא הייתי מאשרת את זה.
מירי רגב: אבל משום שאני יודעת שבעזרת השם נחזור לממשלה ונתניהו יהיה ראש הממשלה הבא והממשלה הזו תחזור ותתפקד, אז אני אעשה את השינויים המתבקשים בחוק הבא.
מיכל רוזין: אלי ישי יהיה שר הפנים.
מירי רגב: את תשבי באופוזיציה, אני מבטיחה לך.
מיכל רוזין: אל תתבלבלי, השלטון הולך להתחלף.
מירי רגב: לכן אני מביאה הצעת חוק מסוכמת כך, הצעת החוק תהיה כפי שהיא מלבד נושא אחד שסוכם ביני לבין חבר הכנסת עפר שלח.
מירי רגב: אני לא מביאה להצבעה את כל סוגיית הפיקדון של העובדים הזרים.
מירי רגב: את הפיקדון למסתננים אנחנו מביאים על-פי ההצעה הממשלתית.
מירי רגב: רצינו לשנות אותה לטובת העסקים, שלא יתמוטטו.
מירי רגב: אבל משום שאין הסכמות - - -
דב חנין: אז שיתמוטטו כל העסקים.
מירי רגב: תתמודדו עם יש עתיד.
מירי רגב: אני גמרתי להוציא את הערמונים מהאש.
דוד צור: בקשנו מהם כרגע - - -
מירי רגב: אם פותחים את זה אז אני פותחת גם את ההסתייגות של הבית היהודי ל-24.
איילת שקד: אז פותחים גם את ההסתייגות שלי.
מירי רגב: ואני פותחת את ההסתייגות שלי לחצי שנה.
דב חנין: אז תפתחי את ההסתייגויות, חבל להעביר חוק רע.
דב חנין: למה למוטט את דרום תל-אביב?
דב חנין: למה למוטט את העסקים?
<מזל אשכנזי: אתה שוב מדבר בשמי.
דב חנין: זה חוק רע.
דב חנין: אני לא מדבר בשמך, אני מדבר בשמי.
דב חנין: נבחרתי לכנסת כדי להגיד את דעתי לא את דעתך.
דב חנין: אני לא מדבר בשמך, מעולם לא דברתי בשמך ואני לא רוצה לדבר בשמך, רוצה לדבר רק בשמי.
דב חנין: את לא יכולה להשתיק אותי, עדיין לא.
דב חנין: אני מדבר בשמי, יש לי קול ברור ויש לי עמדות.
דוד צור: אני רוצה להגיד - - -
מירי רגב: סליחה, היו דיונים בחוק, החוק נגמר.
מירי רגב: תרצה, תגיש רביזיה ונדבר על זה.
מירי רגב: דנו כשהיית בחו"ל, היום אלה הצבעות.
דוד צור: מה עם משהו שאני לא יודע - - -
מירי רגב: תצביע נגד.
דוד צור: אני לא אצביע.
מירי רגב: אז אל תצביע.
מירי רגב: לא יכול להיות שישגעו אותנו פה.
מירי רגב: הבאנו את החוק הזה לדיונים - - -
דוד צור: לא אנחנו פרקנו את הממשלה.
דוד צור: אפשר גם לנהל דיון.
דוד צור: מה אנחנו, מריונטות?
דוד צור: אומרים תעשו ככה וזהו?
דוד צור: אני מנסה למצוא דרך לפשרה.
דוד צור: אם כן, כן.
דוד צור: אם לא בוא נצביע.
דוד צור: רוב החוק הזה הוא חוק טוב וצריך לעשות אותו.
דוד צור: אסור שחולות ייסגר.
דוד צור: צריך לייצר פה מצב שמגבירים את התמריץ למסתננים לצאת מפה.
דוד צור: זו האמירה שלי.
אליהו ישי: החוק עכשיו הוא הרע במיעוטו.
דוד צור: אנחנו לא צריכים לפגוע במעסיקים.
מירי רגב: אמרתי לך שהממשלה הבאה תורכב על-ידי נתניהו, אנחנו נשנה את החוק בממשלה הבאה.
איילת שקד: אם אפשר היה להוריד רק את המעסיקים לא הייתה לי בעיה.
איילת שקד: אבל אי-אפשר.
איילת שקד: כולנו בעד להוריד רק מהמעסיקים.
דוד צור: אני בעד להוריד קודם כל את הטון של הדיבור.
מירי רגב: טוב שנזכרת.
דוד צור: את לא רוצה להקשיב לאף אחד.
מירי רגב: אני מנסה להקשיב.
מירי רגב: הקשבתי כבר שבועיים.
מירי רגב: אני כבר שבועיים מתעסקת בזה.
דוד צור: אני לא מוכן לעשות דיון כזה.
מירי רגב: אתה יכול לעשות מה שאתה רוצה.
מירי רגב: היה דיון, היית בחו"ל כשהוא היה.
דוד צור: אני צריך להתנצל שהייתי בחו"ל?
מירי רגב: לא, אבל גם אני לא צריכה להתנצל ולפתוח את הדיון מחדש.
דוד צור: אנחנו רוצים לאשר את החוק, אז בואו נדבר רגע.
דוד צור: השר ארדן - - -
מירי רגב: אין מה לדבר, לא ישנה לך השר ארדן ולא אף אחד.
<גלעד קרן: למה להראות מול - - -
מיכל רוזין: היא לא סופרת אותך ממטר.
מירי רגב: אני לא סופרת אותו?
מירי רגב: את מנסה וזה לא יעזור גם לך.
מירי רגב: השר ארדן הוא שר הפנים, אני מכבדת אותו ואני סגורה ומתואמת עם השר ארדן לגבי ההצבעות היום.
מיכל רוזין: אז תני לחבר הכנסת דוד צור לנסות לשכנע אותו, אולי הוא יצליח לשכנע אותו.
מירי רגב: או שיש שינויים או שאין שינויים.
דוד צור: אם אפשר לשנות משהו, שנוריד בעסקים הקטנים ובבתי המלון, מה קרה?
מירי רגב: אי-אפשר כי זה לא חוקתי.
דוד צור: תני לי להציע הצעה.
דוד צור: אני מציע, בנושא הפיקדון, להשאיר את זה 12%-12%.
מירי רגב: זה לא התמריץ - - -
דוד צור: לקבוע מנגנון שבו אנחנו מתירים לשר הפנים, בהתייעצות עם שר האוצר, בהסכמת ועדת הפנים, לקבוע את גובה הפיקדון, בהינתן שיש עוד חודשיים שלושה.
דוד צור: שייקבע אחרי זה 50%.