GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יעקב שלום: בסופו של יום, אנחנו דואגים להם מהבוקר ועד הבוקר לכל צורכיהם.
מירי רגב: מה עם השירות הרפואי?
מירי רגב: הם מקבלים שירות רפואי, טיפולי שיניים והכול?
מירי רגב: הוא הציג את זה?
מירי רגב: אני מבקרת ויודעת מה קורה ואני שומעת מה קורה אבל רציתי שחברי הוועדה חס וחלילה לא יטעו, אז הם ישמעו את האמת על מה שקורה שם.
<יעקב שלום: יש ניידת לטיפול שיניים שמגיעה 3 פעמים בשבוע ונותנת טיפול, כולל טיפול רפואי.
<יעקב שלום: בסוגיית ההחתמות, אם יורשה לי, היום על-פי החלטת בג"ץ הם חותמים פעמיים, בבוקר ובערב.
<יעקב שלום: אם מבקשים שאני אאכוף את ההישארות שלהם גם בין 22:00 ל-6:00, אם הם מגיעים ב-20:00 וחותמים פעם אחת ומחליטים לצאת דרך הגדר – יש גדר של 3.8 קילומטרים מסביב למתקן – אין לי שום אפשרות לוודא אם הם נמצאים או לא נמצאים.
<יעקב שלום: מי שייצא דרך המכלול הראשי, יש שם כניסה ויציאה ביומטרית, את זה אני יכול לאכוף.
<יעקב שלום: לא לאכוף, אני לא עוצר אף אחד שרוצה לצאת.
<יעקב שלום: מי שרוצה לצאת יכול לצאת גם באמצע הלילה.
<יעקב שלום: הוא יקבל על זה דוח משמעת והנתונים יועברו למשרד הפנים.
מיכל רוזין: איך הוא יכול לצאת באמצע הלילה?
מיכל רוזין: הרי הוא נעול.
<יעקב שלום: אנחנו לא נועלים.
<יעקב שלום: הם פתוחים בתוך האגפים.
מירי רגב: כמו בבית-סוהר...
מירי רגב: את לא יודעת שאנשים יכולים לצאת ולחזור מתי שהם רוצים?...
מירי רגב: הם עוברים מאגף שמור לאגף הפרדה.
מירי רגב: מה שקורה בבית-סוהר קורה גם שם...
מירי רגב: זה נאמר בציניות, למי שלא מבין, בעיקר נציגי האו"ם.
מירי רגב: אנחנו מדברים על ההבדלים.
מיכל רוזין: יש שם שערים.
מיכל רוזין: לאן הם יוצאים?
מיכל רוזין: כפי שאמרתי, אני מדברת על עובדות.
מיכל רוזין: הם נמצאים בתוך האגף.
מיכל רוזין: הם אפילו לא יכולים לעבור לרופא בלי לבקש אישור לעבור.
מיכל רוזין: צריכים לפתוח להם עם מפתח.
<יעקב שלום: לצאת ממתקן "חולות", אם אתה רוצה, לוקח בדיוק 3 דקות.
מירי רגב: אל תסביר איך, אל תיתן פה עוד דלק לארגוני זכויות האדם.
<עובד חוגי: הם יודעים את זה מהניסיון.
מירי רגב: תגיד רק אם זה אפשרי.
<יעקב שלום: זה אפשרי, זה ניתן ואני לא עוצר אותם, אין לי סמכות לעשות את זה.
<תומר רוזנר: לאחר ביטול חובת החתמת הצהרים בעקבות החלטת בית-המשפט, האם ראיתם גידול ב"נשירה" של אנשים שעוזבים את המתקן ולא חוזרים?
<יעקב שלום: אין שינוי מהותי בין מה שהיה לפני החלטת בג"ץ ואחריה.
<יעקב שלום: מספר האנשים שיוצאים ולא חוזרים נשאר פחות או יותר אותו דבר.
<יעקב שלום: הם ממתינים בעצם להחלטה.
<יעקב שלום: הם מבינים בדיוק היכן הם נמצאים.
מירי רגב: בטח, נותנים להם תדרוך בכל השפות.
<יעקב שלום: הם ממתינים להחלטה.
<יעקב שלום: הם בוחרים ביניהם מנהיגים, יש להם כ-20 לסודנים.
<יעקב שלום: לאריתריאים עדיין אין.
<יעקב שלום: ככל שזה יתקדם כאן הם יקבלו את ההחלטות.
<יעקב שלום: כרגע אין שינוי מהותי.
מירי רגב: אני רוצה לשבח אתכם על ההתנהלות שלכם.
מירי רגב: זה רק מראה ששב"ס יודע להיות רגיש באותה מידה שהוא נחוש.
מירי רגב: אם הייתם מטפלים כך גם באסירים ישראלים, בדברים שונים, אז היינו נפגשים פחות בוועדה הזאת בסוגיות שונות.
מירי רגב: זה כהערת רקע.
מירי רגב: קשה לי לתת רק מחמאה כשאני מתעסקת בתחום השב"ס לאורך כל השנתיים האלה, עם אסירים שונים בבתי-כלא שונים.
מירי רגב: אבל בהחלט מגיע לך שנשבח אותך ולכן אני עושה את זה כאן.
מירי רגב: מבחינתי תשובות הממשלה מספקות ולא יהיו שינויים בסעיפים האלה.
מירי רגב: נעבור להקראה, בבקשה.
מירי רגב: היועץ המשפטי של הוועדה, ולאחר מכן ראשון הדוברים עודד פלר.
<תומר רוזנר: יש לי שתי הערות, הערה כללית והערה פרטנית.
<תומר רוזנר: ההערה הכללית היא שוב שעל הוועדה לשים לב שבעצם הסעיפים האלה יוצרים הכפפה של השוהים במרכז למשטר משמעתי, למשטר של שמירת סדר ולחובה להישמע להוראות, שלא קיימת ברגיל כמובן על אנשים אחרים.
<תומר רוזנר: בהקשר הזה צריך לשים לב לכך שההוראות שייקבעו, שהן הוראות שנקבעות בנהלים ולאו דווקא בחקיקה הראשית עצמה, לא יהפכו את המשטר, שבעצם מופעל בחיי היום-יום של המרכז, למתקן הדומה למתקן השולל את חירותו של השוהה בו.
<תומר רוזנר: ההערה הפרטנית שלנו מתייחסת – אנחנו חוזרים על הערה שהערנו גם בסיבוב הקודם של החוק הזה – לחיפוש במקום.
<תומר רוזנר: אנחנו חושבים שאין כאן הצדקה לסטייה מהדין הכללי, שמאפשר חיפוש במקום רק במקרה שיש חשד לביצוע עבירת פשע.
<תומר רוזנר: ההוראה הזאת קיימת בחקיקה באופן כללי.
<תומר רוזנר: לדעתנו אין הצדקה לאפשר כאן לשוטר לערוך חיפוש ללא צו בגין חשד לכל עבירה שהיא, שיכולה להיות עבירה פעוטה ביותר שלגביה אין הצדקה לפגיעה חמורה ללא צו בית-משפט.
<עודד פלר: אני מצטרף להערות של תומר רוזנר.
<עודד פלר: אני מזכיר עוד פעם, יש את עניין ההסדרים הפרטניים ויש את עניין המכלול.
<עודד פלר: המכלול כולו – והסעיפים האלה הם חלק מן המכלול – מייצר את אווירת בית-הסוהר, את התחושה שהמקום מנוהל באופן שרחוק מלהיות פתוח, גם אם אנשים יכולים לצאת החוצה ולחזור.
<עובד חוגי: אגיד לך את האמת, אין לי מה להגיד.
מירי רגב: בסדר, גם לי אין מה להגיד.
<עובד חוגי: אתה רוצה ששוטר ייסע 40 קילומטרים וילך עם זה לבית-המשפט?
<עובד חוגי: הרי פה לא עוצרים אותם.
<עובד חוגי: אתה רוצה שיבואו לשם?
<עובד חוגי: תגידו לי, אתם באמת חיים באותה מדינה בה אני חי?
<עובד חוגי: ברצינות.
<עובד חוגי: אתם חיים באותה מדינה בה אני חי?
<עובד חוגי: אצלנו תופסים אותם ולמחרת משחררים אותם, לא לוקחים אותם לא לשופט ולא לכלום.
<יונתן יעקובוביץ': לגבי דמי הכיס, כל הנושא של הקרן, חילקו את זה לחצי, שהמעסיק יפקיד חצי והאדם יפקיד חצי, ויש הקפדה גדולה מאוד לא לגעת בזכויות הקניין של המסתנן.
<יונתן יעקובוביץ': כדי לדרבן את האנשים לצאת, מכיוון שיש להם המון כסף גם בכיס הפרטי וגם בקרן, אני מציע שאם הם יקבלו דמי כיס זה ייצא מהקרן.
<יונתן יעקובוביץ': זה יהיה עוד דרבון כדי שהם ייצאו.
<יונתן יעקובוביץ': זאת אומרת, אם הם רוצים דמי כיס- - -
<גלעד קרן: בקרן מדובר על שוהים שמותר להם לעבוד, ובדמי הכיס מדובר על שוהים ב"חולות" שאסור להם לעבוד.
<גלעד קרן: לכן זה לא רלוונטי פה.
<יונתן יעקובוביץ': מי שב"חולות", פרט למי שכבר נמצא שם עכשיו שיכול לעבוד בדברים אחרים, שהה בדרום תל-אביב או צבר כסף לקרן.
<גלעד קרן: בקרן מדובר על מה שירוויח מעתה והלאה ולא על מה שהוא הרוויח בעבר.
<יונתן יעקובוביץ': נכון, ומי שיזומן ויש לו כסף בקרן יוכל לקבל דמי כיס על חשבון הקרן ולא על חשבון משלם המסים.
<יונתן יעקובוביץ': אין שום סיבה שאנחנו נשלם.
מירי רגב: לא מבקשים לדבר.
מיכל רוזין: אני חוזרת לסעיף 32י לחוק המוצע, בסעיף קטן (א).
מיכל רוזין: אני ממשיכה את הקו, שזה לא צריך להיות המשרד לביטחון פנים.
מיכל רוזין: במקום "הנציב" יבוא "שר הרווחה"; סעיף קטן (א)(2) – יימחק.
מיכל רוזין: מכיוון שמדובר במתקן פתוח אין מקום להטלת מגבלות נוספות על החזקתם של כלים שונים על-ידי השוהים.
מיכל רוזין: דרך אגב, אפרופו מה שדיברנו קודם בעניין הטיפול הרפואי, נתקלתי בסיפור על תרופות שלא מרשים להם להכניס ושמפו מ"סופרפארם" ודברים כאלה.
מיכל רוזין: נשמע לי פשוט לא הגיוני לא להכניס דברים כאלה.
<תומר רוזנר: נשמע לי מוזר שתרופות לא מרשים להם להכניס.
מיכל רוזין: לא מכניסים תרופות, גם לא אקמול שאפשר לקנות בכל "סופרפארם" בלי מרשם ובלי שום דבר.
מיכל רוזין: אסור להם להכניס תרופות.
מיכל רוזין: אסור להם להכניס מזון.
מיכל רוזין: אסור להם להכניס אוכל.
מירי רגב: מותר להם להכניס תרופות או אסור להם?
<יעקב שלום: תרופות הם מקבלים במתקן.
<יעקב שלום: כעיקרון, אם הם מגיעים עם תרופות ומסבירים מה זה, כדי לא להכניס- - -
מירי רגב: אתם לא רוצים שיכניסו סמים וכן הלאה.
<יעקב שלום: גם כך אני מטפל שם בהברחות בהיקף גדול.
מירי רגב: יש שם הברחות?
<יעקב שלום: המון.
מירי רגב: אנשים שבאים להגן על חייהם.
מירי רגב: לא רציני...
מיכל רוזין: רגע, הוא לא ענה.
מירי רגב: הוא אמר שהמתקן מספק תרופות.
מיכל רוזין: תומר רוזנר אמר שזה לא יכול להיות.
<תומר רוזנר: לא אמרתי שזה לא יכול להיות.
<תומר רוזנר: אמרתי שזה נשמע מוזר.
מירי רגב: תומר רוזנר אמר, ואני שאלתי, והוא ענה לי תשובה שבהחלט נשמעת לי בסדר.
מירי רגב: הוא לא מאשר להכניס אקמול כי המתקן דואג להם לאקמול.
מיכל רוזין: אבל באמצע הלילה אי אפשר ללכת לרופא לקחת אקמול וליד המיטה יכול להיות אקמול, כמו שלי ולך יש אקמול.
מיכל רוזין: אם זה לא כלא אז מה הבעיה שיהיה אקמול?
מיכל רוזין: ואותו דבר לגבי מזון, מדוע לא מכניסים מזון לכלא?
<שפי פז: הזקנה בלווינסקי שצריכה אקמול בלילה לא יכולה לקבל תרופה.
<עובד חוגי: היא לא יוצאת מן הבית.
מירי רגב: עזבי, היא רק זקנה בלווינסקי.
מיכל רוזין: את רוצה לשים אותם ב"חולות" אבל את לא רוצה שיהיה להם אקמול?
מיכל רוזין: לגבי מזון, מדוע נאסר עליהם להכניס מזון?
<עובד חוגי: אגיד לך משהו.
<עובד חוגי: באמת, אני רואה אתכם, אני מכבד, בסך הכול יושבים פה אנשים מלומדים, נציגים של האו"ם.
<עובד חוגי: חבל על הניירות האלה, אל תתאמצי, כפרה עליך, אל תתאמצי.
<עובד חוגי: הייתי בסרט הזה כבר 3 פעמים ביחד אתכם.
<עובד חוגי: אל תתאמצי.
<עובד חוגי: בבג"ץ העתירה כבר מוכנה.
<עובד חוגי: לא משנה מה יעשו.
<עובד חוגי: בואו תכשירו אותם, תשאירו אותם אצלנו בדרום תל-אביב ותפנו את התושבים הישראלים.
<עובד חוגי: אין רבים כאלה, ב-5 השכונות אין רבים כאלה.
<עובד חוגי: תוציאו את התושבים הישראלים משם ותשאירו את השטח להם.
<עובד חוגי: תוותרו על החוקים, תשאירו אותם פה, תעשו מה שאתם רוצים, רק אותנו תוציאו מפה.
<עובד חוגי: תדאגו לנו לצאת, קחו את הבתים שלנו ותספקו לנו בית במקום אחר.
<עובד חוגי: אין לי בעיה, באבא שלי.
<עובד חוגי: תשאירו אותם שם.
<עובד חוגי: גם כך היום הם כבר 70% מן האוכלוסייה באותן 5 שכונות.
<עובד חוגי: מה אכפת לי כבר.
<עובד חוגי: תוציאו אותנו.
<עובד חוגי: זה יותר זול למדינה.
<עובד חוגי: תוציאו אותנו מהשכונות שלנו, נצא משם למקום אחר והאו"ם שידאג לנו.
<עובד חוגי: אז תראי שבאמת נקבל אקמול וחוגים ותואר ראשון ותואר שני.
<עובד חוגי: תודה רבה לכולכם.
מיכל רוזין: שאלתי שאלה לגבי הכנסת מזון למתקן.
<יעקב שלום: לגבי מזון, כל עוד זה לא בכמויות מסחריות, וגם את זה הם מנסים לפעמים להכניס, אם הדברים סגורים והם בכמויות סבירות אנחנו מאשרים את זה.
<יעקב שלום: זה עובר משקף, לבחון שאין בפנים חפצים אסורים.
<יעקב שלום: לא מזמן הכניסו לשם אקדח צעצוע.
<יעקב שלום: אלה דברים שאנחנו לא מאשרים להכניס פנימה.
<יעקב שלום: כל עוד זה ברמה סבירה וזה סגור ואטום אני מאשר את זה.
<יעקב שלום: כשמגיעים עם קופסאות גדולות הם אוכלים את זה בחוץ, אני לא מאשר להכניס פנימה.
מיכל רוזין: זה אומר שאי אפשר להביא אוכל חם.
מיכל רוזין: כלומר, אדם לא יכול להביא קופסה עם אוכל חם.
מיכל רוזין: אני ממשיכה את אותו קו בעניין המתקן הפתוח.
מיכל רוזין: בסעיף 32יא לחוק המוצע, במקום "השר לביטחון הפנים" יבוא "שר הרווחה", ובסופו יבוא: "בית הדין לביקורת משמורת של מסתננים רשאי לבחון את החלטת ממונה ביקורת הגבולות לפי סעיף זה, אם הוגשה לו בקשה לכך מאת השוהה, בתוך 7 ימים ממועד הגשת הבקשה".
מיכל רוזין: כאן מדובר על קביעת ביקורת שיפוטית על החלטות ממונה ביקורת הגבולות לעניין פגיעה או שלילה בדמי כיס או בהטבות אחרות.
או לחילופין: בסעיף קטן (א) המלים "עובד המרכז" – יימחקו.
או לחילופין: בסעיף קטן (ב) המלים "עובד המרכז" – יימחקו.
דב חנין: גברתי יושבת-ראש הוועדה, לא שמעתי את עמדתך לגבי הערתו של היועץ המשפטי לוועדה שנשמעה פה קודם.
מירי רגב: באופן עקרוני אני מקבלת את עמדת הממשלה.
דב חנין: אם עמדתו של היועץ המשפטי לוועדה לא מקובלת אנחנו נבקש להצביע עליה, ואם בהצבעה היא לא תתקבל נבקש שהיא תירשם כהסתייגות.
דב חנין: גברתי יושבת-הראש, אני רוצה להציע משהו.
דב חנין: אנחנו דנים בהצעת החוק הזאת מהבוקר.
דב חנין: חלק מהצעת החוק פוצל כך שממילא הוא לא יידון.
מירי רגב: פיצלתי רק את הסוגיה של העובדים הזרים.
דב חנין: אני יודע, בעניין הפיקדון.
מירי רגב: בעניין הפיקדון רק של העובדים הזרים.
מירי רגב: שני נושאים מתוך הפיצול נשארו.
מיכל רוזין: זה לא מה שהובהר לנו הבוקר.
מיכל רוזין: אני רוצה להגיד לך שיש כאן הטעיה.
מיכל רוזין: הייתי עכשיו במליאה ושאלו אותי מה עמדתנו.
מיכל רוזין: את הצהרת על עמדה אחרת הבוקר ושינית אותה לאחר הפגישה עם איילת שקד.
מירי רגב: קודם כול, לא הבאתי את זה להצבעה היום.
מיכל רוזין: כאשר הייתי במליאה ביקשו מאתנו לומר את עמדתנו.
מיכל רוזין: זה לא בסדר.
מירי רגב: למה הוויכוח?
מירי רגב: לא הבאתי את זה להצבעה היום משום שידעתי שהאופוזיציה לא בטוח תתמוך בזה ולכן ביקשתי להביא את זה ביום רביעי, כי היום מביאים רק הצעות חוק בהסכמה.
מירי רגב: לכן הצעת החוק הזאת לא עלתה להצבעה היום.
מירי רגב: אז על מה בדיוק את כועסת?
מיכל רוזין: אני אומרת לך שניגשו אלי וביקשו את עמדתי ואני הסתמכתי על מה שאת אמרת לי בבוקר.
מירי רגב: אני לא יודעת מה עמדתך אבל אני אמרתי שנקיים דיון ונתייעץ עם הממשלה.
מיכל רוזין: אמרת שכל נושא הפיקדון לא יהיה חלק מהצעת החוק.
מירי רגב: אמרתי שאני מפצלת.
מיכל רוזין: אחרי הפגישה עם איילת שקד ניצלת את הפיצול.
מיכל רוזין: כדאי להגיד את זה.
מירי רגב: מה זאת אומרת, זה הוקרא בכנסת במליאה.
מירי רגב: אם היית שומעת את מזכירת הכנסת, היא הקריאה את הפיצול.
<תומר רוזנר: זה נאמר גם בוועדה פה לפני ההצבעה.
מירי רגב: לא משנה, עזוב את הוועדה, אבל זה הוקרא במליאה.
מיכל רוזין: הייתי פה בוועדה.
מיכל רוזין: זה לא נאמר.
מירי רגב: משום שהנושא הזה לא בהסכמה ביקשתי להביא את זה מחר למליאה, זה הכול.
מירי רגב: נושא הפיקדון של המסתננים ונושא החמרת ענישה על מעסיקים יעלה בהצעת החוק הזאת.
מירי רגב: כל הקשור לעובדים זרים פוצל.
מיכל רוזין: זה אחרי שנאמת בתוקף בבוקר שלא ייתכן, שזה יותר מדי מהיר.
מירי רגב: נכון, העובדים הזרים לא יהיו חלק מהצעת החוק הזאת כאן.
מיכל רוזין: אמרת את זה גם על המסתננים.
מירי רגב: לא, דיברתי על העובדים הזרים.
מיכל רוזין: אמרת שגם לנושא הפיקדון לא הספקת להקדיש את הזמן הדרוש.
מיכל רוזין: מירי רגב, תהיי כנה.
מיכל רוזין: את רוצה שנוציא את הפרוטוקול?
מיכל רוזין: אמרת בפירוש שאנחנו לא נוכל.
מיכל רוזין: היה לך ויכוח על זה עם השר.
מירי רגב: דיברתי על העובדים הזרים.
מיכל רוזין: לא, את אמרת שכל נושא הפיקדון לא נוכל לדון בו, לא נוכל לדבר על כך.
פנינה תמנו: אבל מה ההבדל, בינינו – שהם מאירופה והם הגיעו מאין?
מירי רגב: תסבירי לחברת הכנסת פנינה תמנו-שטה מה ההבדל בין עובד זר למסתנן.
<דינה זילבר: בקצרה, עובדים זרים הם אנשים שנכנסו כדין, באשרה כדין, ונשארו לשהות בצורה בלתי חוקית.
<דינה זילבר: מסתננים הם אנשים שנכנסו מלכתחילה בצורה בלתי חוקית.
<דינה זילבר: זה ההבדל.
<דינה זילבר: לא משנה מאין הם נכנסו.
פנינה תמנו: יש מסתנני אוויר שבאים עם אשרת תיירים, יש 150,000 כאלה.
דב חנין: אבל צבע העור שלהם אחר.
<דינה זילבר: אם הם נכנסו באשרה כדין, דרך מטוס או ברגל- - -
פנינה תמנו: יש אנשים בצבע עור אחר, שהם גם לא יהודים והם לא נמצאים ב"סהרונים" ולא נמצאים מאחורי סורג ובריח.
פנינה תמנו: רק כשמדובר באנשים מאפריקה צריך לשים אותם מאחורי סורג ובריח.
פנינה תמנו: איפה ההיגיון?
פנינה תמנו: יש פה צביעות.
מירי רגב: לא קיבלת רשות דיבור.
דב חנין: גברתי יושבת-הראש, אני רוצה להבין איך נראית תוכנית העבודה שלנו ליומיים הקרובים.
מירי רגב: הצגתי את זה הבוקר.
מירי רגב: אני מבינה שכל פעם שמישהו נכנס אני נדרשת להציג את זה מחדש.
מיכל רוזין: עד מתי אנחנו פה היום?
מירי רגב: אני לא אומרת עד מתי.
מירי רגב: עד מתי שאנחנו נתקדם בדיון בהצעת החוק.
מירי רגב: אם עכשיו את מדברת שעתיים על סעיף אז אגיד עכשיו: עד שעה 21:00, ודיברת עכשיו 3 שעות.
מיכל רוזין: אבל נהיה פה גם ב-9 בבוקר מחר אז מן הראוי שתיתני לנו את טווח הזמן.
מירי רגב: מן הראוי להגיד מתי מתחילים.
מירי רגב: מתי מסיימים – תלוי במספר חברי הכנסת.
מירי רגב: אם עכשיו תדברי 3 שעות, כי היועץ המשפטי אומר לך להקריא את כל ההסתייגויות, אז מה אעשה אם אמרתי לך שנשב פה עד 20:00 אבל לא נתקדם עם הצעת החוק?
מיכל רוזין: יש לנו את יום רביעי ויום חמישי, והבטחת שנדון גם ביום שישי.
מירי רגב: יום רביעי, יום חמישי ויום ראשון.
מירי רגב: כרגע אני לא אומרת עד מתי הישיבה תימשך.
מירי רגב: באופן עקרוני, אם אתם לא תנאמו 4 שעות כל אחד- - -
מיכל רוזין: מי נואם?
מיכל רוזין: אנחנו קוראים את ההסתייגויות.
מירי רגב: אם לא ידבר כל אחד 4 שעות אני מתכוונת לסיים את הדיון היום בסביבות השעה 22:00, זאת הכוונה.
מירי רגב: אבל אם יהיו פה אנשים שירצו לדבר, ואנחנו רוצים לתת לכולם לדבר, אז נהיה פה היום עד 24:00, מה לעשות.
מירי רגב: הודענו מראש את שעת תחילת הדיונים אך לא הודענו את שעת סיום הדיונים.
מירי רגב: הודענו מתי יהיו הצבעות.
דב חנין: זו היתה רק שאלה.
דב חנין: אני מצטער שהשאלות שלי כל-כך קצרות והתשובות כל-כך ארוכות כי אני לא באתי לבזבז את זמנה של הוועדה.
דב חנין: אני רוצה, גברתי, להביע מחאה על צורת ההתנהלות שלנו.
דב חנין: אנצל את זמני כדי להביע את המחאה הזאת.
דב חנין: אין בעיה, אפשר לקרוא את ההסתייגויות, זה בסדר גמור, ומבחינתי גם יכול אחד מהיועצים המשפטיים לקרוא במקומנו את ההסתייגויות, זה בסדר, זה מקובל.
דב חנין: המטרה שלי בדיון, אני אומר את זה בצורה פתוחה מאוד, היא לא להקריא לפרוטוקול את ההסתייגויות כי אני לא מוצא בזה הרבה טעם.
דב חנין: ההסתייגויות נמצאות ואם אני לא מרגיש שיש איזה דיון ואפשר לשכנע מישהו אז אני לא מבין מה אנחנו עושים פה.
דב חנין: אנחנו משתתפים פה באיזה טקס פגני עתיק שבו מקריאים טקסטים וכולם מתעלמים מהם?
דב חנין: זה לא לעניין, בטח לא בחוק כזה חשוב.
דב חנין: התחושה שלי, בגדול, היא שעוד לפני שהתחיל הדיון יש החלטה לאן הדיון הזה צריך להגיע.
דב חנין: אם יש החלטה כזאת אני אומר באמת בצער, מבחינתי שיקריאו את ההסתייגויות שלנו, זה בסדר.
דב חנין: אם המטרה היא לסמן "וי" מבחינת הפרוטוקול, שההסתייגויות הוקראו והאולם שמע אותן והנוכחים הקשיבו- - -
מיכל רוזין: אז היועץ המשפטי יכול להקריא אותן.
מירי רגב: ככה, כי הוא לא יקריא את ההסתייגויות.
מירי רגב: הערת את הערתך ואני אשיב עליה.
מיכל רוזין: בכל ועדה ניתן להגיש את ההסתייגויות בכתב והיועץ המשפטי אומר: לנושא הזה, לסעיף הזה יש הסתייגויות של סיעות אלה ואלה.
מירי רגב: מאה אחוז, אבל הוא לא יקריא את ההסתייגויות.
מירי רגב: נראה לך שיועץ משפטי יישב ויקריא את כל ההסתייגויות של חברי הכנסת?
מיכל רוזין: אני לא רוצה שהוא יקריא אבל הוא אומר שהוא גם לא רוצה לקבל מאתנו הסתייגויות אם אני לא יושבת פה.
מירי רגב: עד לרגע זה, והייתי חברת כנסת בכמה ועדות, מעולם לא דיברתי כחברת כנסת על הצעות חוק כפי שמדברים פה בוועדת הפנים והגנת הסביבה, מעולם.
מירי רגב: אל תעשי לי ככה.
מירי רגב: כנראה לא היית בתקופה של כנסות קודמות.
מירי רגב: אתה יודע את זה גם, דב חנין.
מירי רגב: בדיונים פה אתם מקבלים תשובות.
מירי רגב: יושבים פה כל נציגי הממשלה כדי לענות לכם ואת מקבלת תשובות.
מירי רגב: מה לעשות, את לא אוהבת את התשובות.
פנינה תמנו: מירי רגב, את נהדרת.
פנינה תמנו: הבעיה זה לא את.
פנינה תמנו: את נותנת לדבר, את בסדר.
פנינה תמנו: הבעיה היא הצעת החוק.
מירי רגב: אני יכולה לענות?
פנינה תמנו: אני רוצה להקל עליך.
מירי רגב: לא, אל תקלי עלי.
מירי רגב: אני לא רוצה שתקלו עלי.
מירי רגב: התפקיד שלכם להציג הסתייגויות, התפקיד שלנו לאפשר את שמיעת ההסתייגויות, ושל הממשלה לענות על ההסתייגויות.
מירי רגב: התפקיד שלנו לא להגיד לכם "אמן", נקודה.
מיכל רוזין: מי אמר שמבקשים לשמוע "אמן"?
מיכל רוזין: אנחנו רוצים להגיש את ההסתייגויות שלנו.
מיכל רוזין: מה זה קשור ל"אמן"?
מירי רגב: הם עונים לכם.
מיכל רוזין: אם זה היה ענייני אז- - -
מירי רגב: עונים לכם על ההסתייגויות, נקודה.
מירי רגב: לא נשנה את הצעת החוק בגלל האופוזיציה.
מיכל רוזין: את אומרת משפטים שאין קשר ביניהם.
מיכל רוזין: אני רוצה להבין את הלוגיקה שלך.
מירי רגב: הלוגיקה פשוטה מאוד.
מיכל רוזין: מה הקשר להעלאת הסתייגויות?
מיכל רוזין: מישהו ביקש ממך עכשיו לשנות או לא לשנות?
מיכל רוזין: אני ממש לא מבינה אותך.
מירי רגב: אני לא מבינה מה הבעיה שלך.
מיכל רוזין: אני מנסה להסביר לך.
מירי רגב: לא הצלחתי להבין.
מיכל רוזין: אמרנו להיפך, אנחנו מנסים לייעל את העניין.
מיכל רוזין: את אומרת שאנחנו מושכים את הזמן.
מיכל רוזין: אנחנו אומרים לך: בואי ותני לנו לייעל.
מיכל רוזין: נגיש את כל ההסתייגויות שלנו בכתב.
מיכל רוזין: בדברים מסוים בהם נרצה להעיר את תשומת הלב, למשל טיפול רפואי, למשל דברים אחרים, נבקש זכות דיבור.
מיכל רוזין: אבל למה את מכריחה אותנו- - -
מירי רגב: אני לא מכריחה אתכם להקריא.
מירי רגב: זה היועץ המשפטי.
מירי רגב: זאת פעם ראשונה שאני שומעת את זה.
מיכל רוזין: אז בואו ננסה להבין האם חייבים.
מירי רגב: הוועדה הזאת מנוהלת על-ידי יועצים משפטיים.
מירי רגב: גם אני לא מכירה את זה מוועדות אחרות.
מירי רגב: אני מעולם לא הקראתי את כל ההסתייגויות שלי.
מיכל רוזין: יפה, אז בואו ננסה לברר אם אפשר להקל את התהליך.
מירי רגב: דיברתי על מספר הסתייגויות – כך זה היה, דרך אגב, גם בחוק הרפורמה בתכנון ובבנייה – אמרנו שאנחנו מסתייגים מזה ומזה ומזה והצבענו על ההסתייגויות.
מיכל רוזין: אנחנו מדברות על אותו דבר.
<תומר רוזנר: את יכולה לאשר לחברי הכנסת שהסתייגויותיהם יהיו בכתב ורק יוצבעו.
<תומר רוזנר: אם הם מבקשים זאת – זה בהחלט אפשרי, אבל עד עכשיו הם לא ביקשו את זה.
מירי רגב: בואו נבהיר מחדש.
מירי רגב: היועץ המשפטי לוועדה מבהיר מחדש.
מירי רגב: תסביר לי אם הבנתי נכון את מה שאתה אומר.
מירי רגב: כך היה גם בחוק התכנון והבנייה, אחרת היינו יושבים פה מאה שעות.
מירי רגב: אבל עם היועץ המשפטי גם כך אני כבר הולכת לקבל טענות.
מיכל רוזין: ואז את באה אלי בטענות שאני מקריאה.
מירי רגב: אמרתי לכם, אני מעולם לא ישבתי להקריא את ההסתייגויות שלי.
מירי רגב: בכל ועדה שהייתי אמרתי את עיקרי הדברים והגשתי את ההסתייגויות ועליהן הצבענו, זהו.
מירי רגב: עכשיו אמר היועץ המשפטי לוועדה – לכן שאלתי בתדהמה: על חברי הכנסת לקרוא את ההסתייגויות?
מירי רגב: הוא אמר: כן.
דב חנין: אגיד את זה במשפט אחד קצר מאוד.
דב חנין: אין ספק שזכותם של חברי הכנסת לבוא ולהקריא את ההסתייגויות שלהם, אבל גם כדי לייעל את הדיון אפשר שההסתייגויות יוגשו בכתב.
דב חנין: כל אחד יכול לראות אותן.
<תומר רוזנר: אם הם מבקשים את זה, זה מותר.
מירי רגב: הנה, הם ביקשו את זה.
<תומר רוזנר: את צריכה לאשר.
מירי רגב: אני מאשרת זאת, בהחלט.
מיכל רוזין: אם יש הסתייגות מהותית ואנחנו רוצים להתייחס אז נדבר.
מירי רגב: אני מאשרת את זה, בשמחה.
מיכל רוזין: את רואה שאת מסכימה איתי?
מיכל רוזין: פשוט לא הקשבת.
דב חנין: ההסתייגויות ימוספרו.
מיכל רוזין: אלא אם כן יש לנו הערה מהותית שאנחנו מבקשים לדבר עליה.
מירי רגב: אם אתם רוצים במהלך הדיון להעיר הערה מהותית, תעירו אותה ותנצלו את 3 הדקות שלכם לצורך מה שאתם רוצים.
מירי רגב: אבל לא לבוא בסבב הבא ולהגיד: אנחנו רוצים להתייחס לסעיפי הצעת החוק הללו.
מיכל רוזין: זה מה שביקשנו.
פנינה תמנו: גברתי היושבת-ראש, עד מתי אנחנו יכולים להגיש את ההסתייגויות?
<תומר רוזנר: על כל סעיף שנידון – עד לפני שהוא נידון.
דב חנין: לא, עד לפני שהוא הוצבע.
מירי רגב: עד לפני שהוא הוצבע.
פנינה תמנו: עד לפני ההצבעה.
מירי רגב: סליחה, עד לפני ההצבעה.
מירי רגב: בעניין הזה כך היה גם בחוק התכנון והבנייה.
<תומר רוזנר: אז לא יהיה לך חוק ביום שני, אין בעיה.
<תומר רוזנר: מי שיגיש ביום שני בבוקר – אני לא יכול לכלול את ההסתייגויות שלו.
מירי רגב: אין דבר כזה, אז אנחנו נגיד עד מתי.
פנינה תמנו: תגידו עד מתי.
פנינה תמנו: לא הייתי פה בהקראה של תחילת הצעת החוק ויש לי הסתייגות מהותית לאינטגרציה בתוך "סהרונים".
מירי רגב: מתי תוכלו לטפל בהסתייגויות להצבעה?
מירי רגב: עד יום ראשון?
<תומר רוזנר: אם יגישו עד יום ראשון בבוקר, אין בעיה.
מירי רגב: הסתייגויות כתובות של חברי הכנסת יוגשו עד יום ראשון בשעה 10:00 בבוקר.
מירי רגב: ביום ראשון יהיה לנו המשך דיון.
מירי רגב: זה אומר שכל ההסתייגויות שתרצו להגיש ביום ראשון לפרקים ולסעיפים שעוד נגיע אליהם חייבות להיות מוגשות און-ליין.
מירי רגב: פנינה תמנו-שטה, את יכולה להגיש את ההסתייגויות שטרם הגשת או לא דיברת עליהן בסעיפים הקודמים וכך גם דב חנין על סעיף קטן (ג) שרשום לי שרצית להתייחס אליו.
פנינה תמנו: מה את אומרת על אינטגרציה בכלא "סהרונים"?
מירי רגב: אני לא חוזרת על זה.
מירי רגב: נדבר על זה אחר-כך.
מירי רגב: יש הפסקה בין 19:30-20:00, אז נחלק פה סנדוויצ'ים.
מירי רגב: בואי אלי לחדר ואגיד לך מה דעתי על אינטגרציה.
מירי רגב: עכשיו אנחנו ממשיכים בדיון.
מירי רגב: וזה רק בגלל שאני אוהבת אותך.
פנינה תמנו: אם את אוהבת אותי תבטלי את הצעת החוק.
מיכל רוזין: יש לי חדשות מסעירות, שכל שרי יש עתיד והתנועה פוטרו.
מירי רגב: בסדר, כפי שצריך.
מיכל רוזין: אמרתי שיש חדשות.
מיכל רוזין: לא הבעתי את עמדתי.
מירי רגב: רק שלא ימנו אותי עכשיו לשרה ליומיים...
מירי רגב: אני לא עוזבת את הוועדה הזאת.
פנינה תמנו: בזה הרגע קיבלתי "אור ירוק" לעבור לאופוזיציה ביתר שאת.
מירי רגב: בבקשה, נציג המשטרה.
<זאב חכים: למעשה סעיף 32יג מוסיף סמכות על סמכות שכבר קיימת לשוטר להיכנס למקום שבו על-פי החשד בוצע פשע, זה מעיקרו, בלא צו חיפוש.
<זאב חכים: הצעת החוק הזאת מציעה – ואני מפנה גם לדברי ההסבר – לתת סמכות להיכנס בכל עבירה שמבוצעת, וזה לצורך שמירה על ביטחון הציבור ועל ביטחון השוהים במתקן.
<זאב חכים: לדעתנו זה איזון סביר.
<זאב חכים: הסמכות הזאת ניתנת אך ורק לשוטר ולא לעובד המרכז.
<זאב חכים: לכן בנסיבות של ניהול המקום ושמירה על הסדר ועל ביטחון השוהים בו זו סמכות סבירה ואנחנו מבקשים לאשר אותה כך.
מירי רגב: הממשלה התייחסה, השב"ס התייחס, המשטרה התייחסה והמשנה ליועץ המשפטי לממשלה התייחסה.
מירי רגב: אנחנו עוברים להקראת הסעיפים הבאים.
מירי רגב: בואו נמשיך.
מירי רגב: נקרא עד סוף הפרק הזה ואז יהיו התייחסויות.
מיכל רוזין: אין לנו נוסח אז איך נגיש הסתייגויות?
<עודד פלר: היום גברתי פיצלה מזה חלק.
<עודד פלר: אלה סעיפים שלובים.
<עודד פלר: יהיה צריך לכתוב את הפרק מחדש.
מיכל רוזין: זה עוד לא פוצל, זה עוד לא עלה במליאה לפיצול.
מירי רגב: מחר זה יפוצל.
מירי רגב: זה רק הוקרא.
<עודד פלר: כלומר, חוץ מפרק הפיקדון נשארו שם עוד שלושה סעיפים.
<עודד פלר: העניין הוא שאת פרק הפיקדון צריך לכתוב מחדש.
<תומר רוזנר: יהיה אפשר לדון בהחמרת הענישה, זה בלתי תלוי, ובהוראות המעבר, שהן בלתי תלויות.
<תומר רוזנר: הוועדה תדון בזה בין 9:00-11:00 והממשלה תצטרך עד 15:00 להביא נוסח לפרק הפיקדון.
מירי רגב: נוכל לאפשר ליותר חברי כנסת להשתתף בדיון הזה.
מירי רגב: אני מתארת לעצמי שאם זה היה בשעות מוקדמות יותר חברי כנסת רבים יותר היו משתתפים.
מירי רגב: נציגי הממשלה, לכמה זמן אתם זקוקים כדי להכין את הנוסח?
מירי רגב: דרך אגב, אני יכולה לתת לכם את הבוקר להכנת הנוסח ולהתחיל את הדיונים על המסתננים משעה 15:00.
מירי רגב: זאת אומרת, להאריך קצת את הדיון על תאגידי המים, שממילא מגיע מחר לקריאה שנייה ושלישית.
מירי רגב: כלומר במקום 8:00 לערוך את הדיון על תאגידי המים בין 9:00-11:00 ובבוקר לתת לכם לסיים את הכנת הנוסח על עניין הפיקדון ולהביא את זה מחר בשעה 15:00.
מירי רגב: ב-11:00 אני לא יכולה להתחיל את הדיון כי יש מליאה.
מירי רגב: יושב-ראש הכנסת אישר לי להתחיל את הדיונים רק משעה 15:00.
מירי רגב: ביום חמישי הדיון יחל בשעה 11:00 ויימשך עד שנסיים וכן יתנהל דיון ביום ראשון.
מירי רגב: השאלה היא זאת, גם כדי לא להלחיץ את הממשלה, פשוט הבנתי שחברי הכנסת חייבים להקריא את ההסתייגויות ולכן הבנתי שאנחנו צריכים להישאר פה עד שיקראו את כל ההסתייגויות.
מירי רגב: אם אין בעיה להגיש את ההסתייגויות בכתב עד ליום ראשון בשעה 10:00, ומדברים רק על המהות ועל עיקרי הדברים, אז זה מקצר, מן הסתם, את זמן הדיונים.
מירי רגב: זמן הדיונים התקצר לא בגלל שאנחנו רצינו אלא בגלל שזה מספר הדוברים.
מירי רגב: נכון, עודד פלר?
<עודד פלר: את מנהלת את הישיבה.
מירי רגב: אני אומרת את זה כדי שלא יגידו שהדיונים היו מהירים ולא נתנו זמן לדבר.
מירי רגב: הרי אנחנו מכירים את זה.
מירי רגב: אז אנחנו נותנים זמן לדבר.
מירי רגב: מבחינתי אני מוכנה לשבת פה בכל יום עד 12 בלילה.
מירי רגב: אחליט בהמשך.
<דניאל סלומון: נוכל להעביר את הנוסח בבוקר ושהדיון יחל בשעה 15:00.
מירי רגב: נערוך התייעצות עם הממשלה כדי לתת לכם תמונה יותר ברורה.