GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד צור: זה שהביצוע הרבה פעמים מואצל לרשויות מקומיות, וגם פה אני אומר אל תשפכו את הדלי עם המים, כי אנחנו כאן בוועדה הזו נדרשים וכל היום לוחצים את מירי להרחבת את הסמכויות לשיטור עירוני, למאבטחים ואנחנו מאוד רוצים לתת לכם.
מירי רגב: של ראשי ערים ולתת לראשי ערים יותר עצמאות.
מירי רגב: מצד שני, אתם רוצים שכשיש משבר שזה יחזור לשלטון המרכזי.
<עפר בן אליעזר: אין לנו בעיה לקחת את זה.
<עפר בן אליעזר: תנו לנושא הזה תקציבים ונעשה את זה, אין בעיה.
<שלומי לנגר: היום יש אחריות בלי סמכות, זה לא עובד.
דוד צור: האחריות היתה ונשארה אצל המשרד לביטחון פנים.
דוד צור: שני דברים אחרונים: קודם כל, עבודה מועדפת.
דוד צור: אני גם אדבר עם שר האוצר.
דוד צור: אם לא, אני חושב שצריך לקדם חקיקה.
יפעת קריב: - - - תומכת - - -
מירי רגב: מה זה עוזר שאת תומכת?
מירי רגב: צריך שהשר שלך יאשר את זה.
יפעת קריב: בואו נעשה את זה - - -
דוד צור: לעניין כלי הנשק שעלה פה בשוליים – בניגוד לך, אני כן חושב שזה הזמן כן להקל במתן רישיונות למי שיכול, זכאי ויישא כלי נשק, מהסיבה שבסופו של דבר בחברות האבטחה אנחנו כן שמנו בפירוש בלמים וסוג מסוים של אבחונים.
דוד צור: לגבי אזרחים פרטיים - אני כן חושב שבתפיסת הביטחון אנחנו לא נוכל לשים שוטר בכל פינה, ולכן זמן התגובה של אזרחים שהם מאומנים ומיומנים לעניין הזה הוא חשוב ביותר.
דוד צור: לדעתי, טוב שהמשרד לביטחון פנים מעדכן את זה עכשיו.
מירי רגב: הוא צריך להציג את התפיסה בוועדה, זה לא כך.
מירי רגב: זה שינוי תפיסה ממקום למקום.
מירי רגב: תיכף הרח"ט יסביר.
דוד צור: אנחנו אמורים לאשר את זה.
מירי רגב: יהושע מהנהלת הסתדרות המורים, בבקשה קצר.
מירי רגב: לאחר מכן חבר הכנסת אזולאי.
<יהושע קרני: בקיצור כדי לא לחזור על מה שנאמר כבר, דיברו אנשים וכל אחד מהזווית שלו.
<יהושע קרני: היתה מלחמה גדולה בין משרד החינוך והוחלט בתקופת מיכה גולדמן להבהיר כי המשטרה יודעת מה צורכי הביטחון במדינת ישראל, ואני תומך בנושא הזה.
<יהושע קרני: אני גם חבר בוועדה המשותפת, ועדת מוסדות חינוך.
<יהושע קרני: יש בעיה תקציבית וכל מה שיגידו פה ובזוויות והחלטות זה תמיד מסתכם בנושא תקציבי.
<יהושע קרני: ברור מאליו שאנחנו היום במציאות חדשה וצריך פתרונות כספיים.
<יהושע קרני: לא יכול להיות שיהיו רשויות שיחליטו היום על דעת עצמן להציב מאבטחים, ונניח בחולון.
מירי רגב: אם הממשלה לא נותנת להם פתרון למה לא יכול להיות?
<שלומי לנגר: לא יכול להיות כי כמו שאנחנו לא רוצים חינוך אפור ובריאות אפורה גם לא רוצים ביטחון אפור.
<יהושע קרני: לא יכולה להיות מדיניות שונה בין רשות לרשות ושרשות בעלת יכולת תציב מאבטחים ורשות שאין לה יכולת אז הילדים שלה או בתי הספר יהיו מופקרים.
<יהושע קרני: נושא עקרוני – צריך היום לתת פתרון, משטרה, פתרון חד משמעי שהוא נכון לעת הזו והוא שבמקומות שיש סיכון לגני ילדים וגני הילדים לא מאובטחים, בבקשה יואילו גם שר החינוך הנכבד וגם השר לביטחון הפנים להביא את זה לישיבת ממשלה ולגייס תקציבים.
<יהושע קרני: היום אם המצב ישתנה לטובה אז אנחנו יכולים להחזיר את המצב לקדמותו.
<יהושע קרני: נושא הניידות – כשהוחלט מה שהוחלט הובטח שבכל רשות תהיה ניידת מיוחדת לצורכי הסיורים לבתי ספר והיה כתוב על הניידת: ניידת מוסדות חינוך.
<יהושע קרני: עבר פרק זמן - - -
מירי רגב: יש לך משהו להגיד שלא נאמר?
<יהושע קרני: לא, זה הכול.
<יהושע קרני: תודה.
מירי רגב: לאחר מכן, יעקב אשר.
דוד אזולאי: גברתי היושבת-בראש, אני קודם כל מודה לך על היוזמה לדיון הזה.
דוד אזולאי: רק חבל מאוד שאנחנו מקיימים את הדיונים, ולאו דווקא הוועדה שלנו אלא כולנו, אחרי אירוע ואז נזכרים שיש בעיה ומשתדלים לנסות לפתור את הבעיה.
דוד אזולאי: אין ספק שראשי ערים הוכיחו את עצמם בשעת חירום שהם יודעים להיכנס בנעלי השלטון המרכזי ולעשות עבודה יוצאת מן הכלל, וזה מן המפורסמות הוא.
דוד אזולאי: כולנו מכירים את זה.
דוד אזולאי: עברנו, לצערנו הרב, מלחמות בתקופות האחרונות וראינו איך השלטון המקומי נכנס לנעלי השלטון המרכזי.
דוד אזולאי: כשהשלטון המרכזי עוד לא התחיל לנוע אנשי השלטון המקומי כבר היו במקום ונתנו פתרונות למען האזרחים.
דוד אזולאי: לא יעלה על הדעת שהולכים פה לפתור בעיית ביטחון במוסדות חינוך ומתעלמים מראשי הערים.
דוד אזולאי: ראש עיר מכיר ויודע היטב את מלאכתו.
דוד אזולאי: הוא מכיר את תושביו ואת הרגישויות במקום, עם כל הכבוד לאותם מבינים גדולים באבטחה.
דוד אזולאי: לכן, הדבר הראשון שאני מבקש - אי-אפשר להתעלם מראשי השלטון המקומי כשהולכים לעשות איזשהו סדר באבטחה.
דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, אני לא יודע אם דיברו כאן, אבל אנחנו מציפים עכשיו את בעיית בתי הכנסת כי רק עכשיו היה פיגוע בבית כנסת.
דוד אזולאי: אם לא - הס מלהזכיר.
דוד אזולאי: מאות ואלפי אנשים מתפללים בבתי כנסת ללא אבטחה.
דוד אזולאי: הדבר היחיד שעושים, שוב פעם יוזמה של ראשי הרשויות, לפני החגים ראשי הרשויות לוקחים יוזמה ומכנסים את הגבאים, מתדרכים אותם ומבקשים מהם לפעול כך וכך.
דוד אזולאי: לא ראינו אף פעם שהשלטון המרכזי, קרי, משרד לביטחון פנים, מתערב בעניין הזה.
דוד אזולאי: עכשיו יש בעיה חדשה.
דוד אזולאי: אבל היא לא חדשה, היא עלתה פה על השולחן הזה, וידידי זוכר, וזה יום לימודים ארוך.
דוד אזולאי: כשחברי פה דיבר על יום לימודים ארוך הוא דיבר על בתי ספר שלומדים עד השעה שתיים, הוא לא דיבר על תלמידי בתי ספר שלומדים עד שש בערב.
דוד אזולאי: שאלתי: מה קורה?
דוד אזולאי: הוא אומר: יש אבטחה עד אחת.
דוד אזולאי: אחרי אחת זה לא תלמידים בכלל, הם לא קיימים.
דוד אזולאי: הם מופקרים.
דוד אזולאי: אני מדבר בשיא תקופת החירום שהתלמידים הללו למדו והם עדיין ממשיכים ללמוד והם ימשיכו ללמוד, ואז לא היה מענה.
דוד אזולאי: לצערי הרב, המשרד לביטחון פנים לא נתן מענה.
דוד אזולאי: החינוך הבלתי פורמלי – אותו ילד שמאובטח בבוקר והוא הולך לפעילות ולחוגים אחר הצהריים הוא לא מאובטח, הוא במקום מופקר.
דוד אזולאי: רבותיי, בואו נודה שאנחנו חיים במדינה הזו בנסי נסים, אחרת אי-אפשר להסביר את מה שקורה כאן.
דוד אזולאי: לצערי הרב, הפיגוע בבית הכנסת בשבוע שעבר - בנס זה נגמר כפי שזה נגמר, עם כל האסון הכבד שקרה שם.
דוד אזולאי: לגבי מה אני מציע – מירי, אין מה לעשות, צריך לקחת יוזמה.
דוד אזולאי: אם הממשלה לא לוקחת אנחנו צריכים לקחת.
דוד אזולאי: יש לי הצעת חוק שמדברת על אבטחה כעבודה מועדפת.
דוד אזולאי: יכול להיות שצריך לחדש אותה כך שהיא תהיה יותר אקטואלית היום.
דוד אזולאי: אם לא נעשה את זה יש לממשלה את כל הזמן שבעולם עד שיקרה אסון באיזה מתנ"ס ואז שוב יחפשו פתרונות.
דוד אזולאי: שנית, לא יעלה על הדעת שתתקבלנה החלטות מבלי לשמוע את ראשי הרשויות.
דוד אזולאי: ראשי הרשויות חייבים להיות מעורבים.
דוד אזולאי: אי-אפשר להטיל עליהם.
דוד אזולאי: אם מטילים עליהם אחריות אז אחריות משמעותה כסף.
דוד אזולאי: השלטון המקומי לא יכול להמשיך ולסבסד פעולות של השלטון המרכזי ללא שום תמורה.
דוד אזולאי: אבל חברי ראשי הערים, צר לי להגיד לכם, אתם אשמים.
דוד אזולאי: אתם הרגלתם את השלטון המרכזי להיכנס לנעליו ללא תמורה.
דוד אזולאי: זה שיטת סלמי, זה עוד דבר ועוד דבר.
דוד אזולאי: בסופו של דבר, התוצאה היא שמי שמשלם את הגירעון הזה זה לא אתם, אלא אנחנו האזרחים משלמים ביוקר על הדברים האלה.
דוד אזולאי: אני פונה לחבריי ברשויות המקומיות, המשמר האזרחי הוא פעולה חינוכית, מבורכת, מגינה ועושה דברים טובים בעיר לכולנו גם נגד טרור וגם נגד אותם עבריינים מקומיים.
דוד אזולאי: יש מקומות שפועלים בעניין הזה ויש מקומות שבהם צריך לפתח ויש מקומות שצריך לתחזק אותם, אבל הגיע הזמן.
דוד אזולאי: אבל עוד פעם אנחנו מגיעים לנושא התקציבי.
מירי רגב: אתה מגבה את מה שאמר צורי.
מירי רגב: סגנית ראש עיריית ירושלים, קצר.
מירי רגב: לאחר מכן יעקב אשר.
רחל עזריה: קודם כל, אני מאוד מודה לך על, יושבת-ראש הוועדה, על כינוס הוועדה הזו.
רחל עזריה: גם נמצאים פה ועד ההורים הירושלמי, אריק קפלן ומשה דרעי שאחראי על הביטחון בעירייה.
רחל עזריה: נעשתה עבודה מאוד מאוד משמעותית בירושלים.
רחל עזריה: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות חשובות: ראשית, נושא של כוח אדם מיומן.
רחל עזריה: אם אנחנו מדברים על מאבטח בכל גן באופן ודאי אנחנו מדברים על כוח אדם לא מיומן.
מירי רגב: לכן, רצינו להכניס חיילים.
רחל עזריה: אם אנחנו מדברים על ניידות השיטור – אנחנו עשינו בדיקה בירושלים.
רחל עזריה: קבענו עם מישהו לעמוד מחוץ לגן.
רחל עזריה: תוך 120 שניות הגיעה ניידת עם כוח אדם מיומן למקום.
רחל עזריה: שנית, מה המחירים שאנחנו משלמים אם אנחנו מביאים באמת מאבטח לכל גן - הרבה כלי נשק שמסתובבים ברחובות, דיברנו גם על אנשים.
רחל עזריה: אני יודעת על סיפורים של חשדות לפדופיליה או דברים כאלה.
רחל עזריה: אנחנו צריכים לדעת שהכנסה של אנשים שהם לא אנשי חינוך לתוך גני ילדים - - -
מירי רגב: סליחה, אי-אפשר הכול.
מירי רגב: אנחנו עשינו כאן עשרים אלף דיונים.
מירי רגב: אתם לא יכולים גם שיהיו שומרים וגם שיהיו זה וגם שיהיו אנשים זה וגם שיהיו אנשי חינוך.
מירי רגב: תמצאי לי כאלה אנחנו נקלוט.
מירי רגב: באמת, אי-אפשר הכול.
מירי רגב: תבדקו כל עובד וכל מאבטח ומאבטחת.
רחל עזריה: לכן, הפתרון הוא ניידות הסיור.
רחל עזריה: זה הפתרון בסופו של דבר יחד עם הקודנים, יחד עם לחצני המצוקה.
מירי רגב: את זה כבר אמרו.
מירי רגב: מה רצית להוסיף עוד על הבעיה המורכבת של ירושלים?
רחל עזריה: הדבר השני זה להגדיר מתי איזה מערכת נכנסת לפעילות כמו שיש לנו כמעט בכל תחום במדינה שאנחנו יודעים שיש מועד שבו מערכת נכנסת לפעילות.
רחל עזריה: היום אין דבר כזה.
רחל עזריה: לכן, זו אחת הסיבות שהורים יוצאים וצועקים.
רחל עזריה: אם יש כללים ברורים וברור מה צריך לקרות, מה צריך להגדיר, מה צריכה להיות ההגדרה של המשטרה כדי שיהיו מאבטחים, איפה יהיו מאבטחים, ככל שהכללים ברורים יותר כך זה מרגיע את ההורים ואת המערכת.
רחל עזריה: כשאין כללים ברורים ומה שיוצא זה שמי שצועק מקבל זה מה שבסופו מוסיף תסיסה למערכת.
רחל עזריה: לכן, זה העניין.
רחל עזריה: קודם כל, העניין של כוח אדם מיומן, העניין של ניידות הסיור, והדבר האחרון זה ההגדרה מתי הדברים צריכים לקרות – מה שאין לנו היום.
יעקב אשר: דובר כאן על יום לימודים ארוך ועל החינוך הלא פורמלי בשעות אחר הצהרים ואני באמת לא אכביר במילים.
יעקב אשר: אני חושב שהיום משטרת ישראל בכל נושא האבטחה ידיה כבולות, ואגיד לכם גם למה.
יעקב אשר: כי יש תקציב מסוים והתקציב הזה רץ כמה שנים טובות – ותאשרו או תכחישו את זה – ואז זה אפקט השמיכה הקצרה.
יעקב אשר: זאת אומרת, אין גם למשטרה אפשרות היום מהתקציב הזה לבוא ולהחליט על תקופה רגישה.
יעקב אשר: יש היום תקופה של חודש בירושלים שאנחנו מקווים שהיא תירגע מהר מאוד, בעזרת השם.
יעקב אשר: אבל באותו חודש או חודשיים מעבר לעבודת המשטרה הרגילה, בכל נושא של מאבטחים ודברים מהסוג הזה אין לכם גמישות כי אתה לא יכול לשחק בתקציב מוגבל מאוד והתקציב הוא מוגבל מאוד.
יעקב אשר: מה קורה בעניין הזה?
יעקב אשר: ברגע שהתקציב מוגבל ויש צורך שהמשטרה, שהגורם המקצועי יחליט מה צריך ומה לא צריך, כאן נגמרה הגמישות והיצירתיות של הראש היהודי שבו לא יכול לשבת ראש עיר עם מפקד המשטרה בעיר שלו ולהחליט על חבילת המיגון הנכונה, האמיתית והדרושה.
יעקב אשר: כי יכול להיות עיר שאין בה בנייה ואין בה פועלים ואין בה חשש לשב"חים מסיבות כאלה ואחרות, צריכה סוג אבטחה אחר.
מירי רגב: זה תפקיד המשטרה להגדיר את האיום.
יעקב אשר: נניח והעיריה נתנה היתרים ל-18 אתרים ברחבי העיר שיוצפו בפועלים כאלה ואחרים, שב"חים או לא שב"חים.
יעקב אשר: שתי מילות קסם: כסף, תקציב, וגמישות תוך שיתוף פעולה ואחריות של ראש הרשות או מישהו מטעמו.
יעקב אשר: ראש רשות צריך לשים קב"ט עם רקורד שהוא לא פחות מלובש מדים כזה או אחר.
יעקב אשר: כשהוא לוקח אחריות והוא עובד בתיאום מול המשטרה האחריות היא בסופו של דבר גם על ראש העיר.
יעקב אשר: אתה יודע, בדרך כלל אוהבים לתת לנו אחריות בלי סמכות.
יעקב אשר: כשייתנו לך סמכות אז תיקח גם אחריות משותפת עם המשטרה.
יעקב אשר: שם המשחק הוא גמישות ותקציב.
מירי רגב: אליעזר, משרד הדתות.
<אליעזר שפר: אני רוצה רק תמונת מצב של מצב בתי הכנסת כי זה אחד הנושאים שעמד לדיון בוועדה.
<אליעזר שפר: יש 10,500 בתי כנסת בארץ.
<אליעזר שפר: מתפללים בהם בקביעות מיליון מאתיים איש כל יום, ובסופי שבוע מיליון וחצי אנשים, נשים וילדים.
<אליעזר שפר: ב-99% מבתי הכנסת אין אבטחה ורק לבתי כנסת יחידים יש אבטחה.
<אליעזר שפר: איחוד בתי הכנסת הגישה הצעה לירושלים כי היא עומדת במוקד הנושא.
<אליעזר שפר: ניתן ואפשר וצריך לגייס מתנדבים כך שלכל בית כנסת יהיה לו שלושה מתנדבים.
<אליעזר שפר: צריך להכשיר אותם לתפקיד ולתדרך אותם.
<אליעזר שפר: יש נכונות ציבורית כיום להתנדבות בתוך בתי הכנסת.
<אליעזר שפר: העירייה בירושלים החלה בהתארגנות וזה ניתן להיעשות בכל הארץ.
מירי רגב: יש כאן את סגן ראש העיר והיא בוודאי תשמע את זה.
<אליעזר שפר: ניתן לבנות קאדר של מאבטחים בבתי הכנסת מקרב המתפללים בהדרכה מוניציפאלית או בפיקוח המשטרה.
<שלומי לנגר: למה אנחנו לא רואים אמירה של המשרד שלך בנושא הזה לבתי הכנסת?
<שלומי לנגר: חוץ מזה שהקדוש-ברוך- הוא שומר עליהם לא נעשה כלום.
<שלומי לנגר: למה אין אמירה ברורה בנושא הזה?
<שלומי לנגר: למה לא נאמרת אמירה של השר בנושא בתי הכנסת?
נחמן שי: זו זכות גדולה שהקדוש-ברוך-הוא שומר.
<אליעזר שפר: נתבקשתי על-ידי משרד הדתות לבוא לכאן כדי להציג בקצרה את הרעיון של אבטחה.
<שלומי לנגר: אבל יש הרבה מאוד דברים שאפשר לעשות עד שמגיעים למאבטח.
מירי רגב: אתה צריך לפנות למשטרה, להציג להם תוכנית.
מירי רגב: סגן השר יעשה את זה.
<שירלי אוליאל: סליחה, אני נציגת המשרד לשירותי דת.
<שירלי אוליאל: אני לא יודעת מי כבודו.
<שירלי אוליאל: מה התפקיד של כבודו?
<אליעזר שפר: יושב-ראש איחוד בתי הכנסת בישראל.
<שירלי אוליאל: אני הנציגה הרשמית של המשרד לשירותי דת.
<שירלי אוליאל: המשרד הוא גוף רגולטיבי שלצורך העניין בתי הכנסת לא מתוקצבים על ידו והם גם לא באחריות כזו או אחרת.
<שירלי אוליאל: בתי הכנסת מופעלים על-ידי עמותות וגופים פרטיים.
<שירלי אוליאל: כיום כל אדם במדינת ישראל יכול להתאגד כקבוצה ולבנות בית כנסת.
<שירלי אוליאל: אנחנו בהחלט נשמח לעשות איזושהי עבודת מטה בתוך המשרד לשירותי דת ולהמליץ, כמובן בגדר המלצה, יחד עם משטרת ישראל לגבי הנחיות כאלה ואחרות.
<שירלי אוליאל: מה שאדוני יציע לגבי התארגנות קהילתית זה בהחלט משהו שניתן לחשוב עליו ולראות איך משתלבים בתוכו.
<שירלי אוליאל: זו התגובה הרשמית של המשרד.
<אבי נעים: לא רק המלצות, גם קול קורא עם תקציבים.
<אבי נעים: המלצות יש מספיק.
מירי רגב: אדוני ראש אגף אבטחה של - - - , האם יש לך משהו נוסף להגיד על מה שהיה פה?
<קריאה: - - -כי המתנדבים זה פיקציה.
מירי רגב: אתה רוצה להתווכח עם דוד מה פיקציה ומה לא?
נחמן שי: תודה, גברתי.
נחמן שי: כמו תמיד, את לא חיכית אפילו שהנושא יועבר אלייך מהנשיאות וקבעת ישיבה ועשית.
נחמן שי: אני חושב שמה שקרה לנו זה הפתעה מלאה וגמורה.
נחמן שי: אנחנו אומנם רגילה לה, אבל שונאים אותה מאוד.
נחמן שי: ממילא התגובה גם היתה מאוד אינסטינקטיבית, כל מיני דברים נורו לאוויר.
נחמן שי: אני אומר לכם מהניסיון, וכל אחד פה יש לו ניסיון משלו, זה כמובן לא הסוף וזה יתפשט.
נחמן שי: זה יתפשט בשתי דרכים: אחת, לנקודות תורפה אחרות שיש אצלנו, ויש רבות.
נחמן שי: שנית, לאזורים אחרים.
נחמן שי: כל אלה שחושבים שזה יסתכם באזור אחד גיאוגרפי במדינת ישראל שבו יש כל מיני יישובים עם שמות מוזרים כמו ג'בל מוכבר ועיסאוויה, שמות שרוב אזרחי ישראל אפילו לא יודעים איך מאייתים אותם, זה לא יהיה כך.
נחמן שי: אם המתח הנוכחי יימשך, והוא נמשך, הוא יגיע לאזורי הארץ.
נחמן שי: לכן, החוכמה שבתכנון היא לראות מראש לאן הדברים יגיעו ולחכות להם שם, ולא להגיב כל פעם על מצב חדש.
נחמן שי: אני חושב שיש הרבה תשובות מכל הסוגים והמינים.
נחמן שי: קודם כל, התשובה היא בידי האנשים שיש להם היתר וסמכות ואחריות לנושא הביטחון במדינת ישראל.
נחמן שי: אף אחד אחר לא יכול להיכנס לשדה שלהם, ומוטב שלא ייכנס לשדה שלהם.
נחמן שי: זה הדבר הראשון, הם צריכים לתת את התשובות.
נחמן שי: אני מאמין שהם יעשו את זה.
נחמן שי: אם הם לא יעשו את זה אנחנו נלחץ עליהם.
נחמן שי: אבל כך זה צריך להיות, צריך להציג לך ולוועדה הזו תוכנית מלאה איך עכשיו נערכת המשטרה, והיא מתאמת בוודאי את כל הגופים האחרים.
נחמן שי: הדבר השני שאני חושב שחיוני זה באמת להחזיר את המשמר האזרחי למקומו.
נחמן שי: מישהו אמר לא טוב, אבל אני חושב שכן טוב.
נחמן שי: אני לא יודע איפה הוא נעלם.
נחמן שי: הרבה אנשים או קבוצות של אנשים נושאי נשק בהיתר שמסתובבים במקומות פומביים בנקודות כמו תחנות אוטובוס, מרכזי קניות, מסעדות, מרכזי הערים, זה כוח מרתיע ממדרגה ראשונה וראינו כבר.
נחמן שי: אני בטוח שאזרחים במדינת ישראל יסכימו להתנדב כי הם מגינים על עצמם, הם לא מגינים על שום דבר אחר.
נחמן שי: זה לא שייך לשטחים, זה לא פוליטי.
נחמן שי: זה פשוט שאנשים שומרים על הבית שלהם כי בכוחות הביטחון הנוכחיים שמותחים את האמצעים שלהם עד קצה גבול היכולת, אני אפילו לא יודע מה כבר נשאר להם במאגרים, אי אפשר יהיה להשיג את זה.
נחמן שי: יש אנשים שיודעים להתהלך ברחובות בצורה מכובדת והם מחזיקים נשק, זה יכול להיות סוג של תשובה.
נחמן שי: עשינו את זה בעבר וזה עבד.
נחמן שי: ראיתי שכבר מתחילים לדבר על זה בירושלים.
נחמן שי: קחו את זה הלאה למקומות הבאים.
נחמן שי: לצערי, זה לא ייעצר פה.
מירי רגב: נציגי ההורים, ממש משפט.
<אריק קפלן: אני הייתי היועץ של סגן השר גולדמן בתקופה ההיא.
<אריק קפלן: קראו לזה הצבא של גולדמן ואני אומר את זה בחיוב כי הדברים עבדו אז.
<אריק קפלן: והעובדה שהיום שאלת מי אחראי על משהו ושלושה אנשים אמרו כל אחד גוף אחר.
<אריק קפלן: אז היה ברור מי אחראי למה, היום לא ברור.
<ישראל אליאסף: ישראל אליאסף, אני מרכז את תחום הגנים בפורום ועדי ההורים היישוביים.
<ישראל אליאסף: יש כמה נקודות שבכלל לא עלו.
<ישראל אליאסף: קודם כל, יש היום תקנים והגדרות של המשטרה של מקומות שכן צריכים להיות בהם מאבטחים.
<ישראל אליאסף: גם הם לא קיימים.
<ישראל אליאסף: זה קודם כל לא עלה פה בכלל.
רחל עזריה: זה לא נכון, זה לא נכון.
רחל עזריה: אתה אומר דברים לא נכונים.
רחל עזריה: אתה אומר דברים לא נכונים וזה מאוד חשוב כי אתה כאילו - - - עיריית ירושלים.
רחל עזריה: זה דברים לא נכונים.
מירי רגב: את מתפרצת גם אצל ניר ברקת?
רחל עזריה: כן, ברור.
מירי רגב: שם תתפרצי, לא פה.
<ישראל אליאסף: מחילה, אני לא מדבר עכשיו רק בירושלים.
רחל עזריה: חשוב שתאמר את זה.
<ישראל אליאסף: אני הצגתי את עצמי יפה מאוד כמרכז תחום הגנים בפורום הארצי.
<ישראל אליאסף: אבל גם בירושלים גם על-ידי נציגי אגף חירום וביטחון שאני עומד איתם בקשר היה חוסר של חמישים מאבטחים בתוך התקנים שכן אושרו, בואו נשים את זה על השולחן.
<ישראל אליאסף: עכשיו ברוך השם אחרי הפיגוע.
<ישראל אליאסף: היה צריך שיהיה פיגוע כדי שיתווספו עוד מאבטחים.
<ישראל אליאסף: אבל קודם כל חמישים היו חסרים, בוא נשים את זה על השולחן – זה דבר ראשון.
<ישראל אליאסף: דבר שני, יש גם אמצעים טכנולוגיים שהיינו מצפים שיהיו בכל גן כמו אינטרקום, לחצן מצוקה.
<ישראל אליאסף: גם זה לא נמצא בכל הארץ.
<ישראל אליאסף: יש הרבה מקומות שגם את זה אין.
<ישראל אליאסף: קודם כל, את הדברים האלה.
<ישראל אליאסף: אין את הבסיס.
<ישראל אליאסף: גם צריך לחשוב על עוד דברים.
<ישראל אליאסף: אתם חשבתם על בתי כנסת, על גנים, על מוסדות חינוך, אבל מעבר לזה יש גם את החוגים, את תנועות הנוער וגם עליהם צריך לתת את הדעת.
<ישראל אליאסף: נתבקשתי על ידי היושב-ראש של ערערה.
<ישראל אליאסף: גם שם יש בעיה שאין אבטחה, של נרקומנים שנכנסים לבתי ספר וכו'.
מירי רגב: אדוני, בבקשה.
<אורן שם טוב: שלום לכולם.
<אורן שם טוב: שמי אורן שם טוב ואני אחד המדריכים הבכירים של אגף לרישוי כלי ירייה.
<אורן שם טוב: חשבתי להשמיע דעתי מזווית קצת שונה.
<אורן שם טוב: אני מבקש לחזק את ידי פיני שיף.
<אורן שם טוב: נשמעו פה הרבה מאוד טענות מאוד מאוד גבוהות.
<אורן שם טוב: כשיורדים ברזולוציות, רואים מי צריך לעשות את העבודה, רואים שחישקו את הידיים של חברות האבטחה כמעט בכל ציר אפשרי.
<אורן שם טוב: הן לא מסוגלות לספק מענה גם אם יגידו להן.
<אורן שם טוב: גם אם תהיה אחריות ויגידו להן לפעול כרגע הן מסוגלות לפעול כי חישקו אותן בכל כך הרבה תקינות.
<אורן שם טוב: דיברו פה על תהליכי ניוד.
<אורן שם טוב: יש פה עניין של כספות, יש פה עניין של חוק המסוכנות.
<אורן שם טוב: אנחנו מסמנים את המאבטחים כאנשים מסוכנים ואחר כך אנחנו רוצים שהם יבואו לעבוד מטויבים.
<אורן שם טוב: אנחנו רוצים אנשים טובים, אבל אנחנו מסמנים אותם.
<אורן שם טוב: אנחנו מחשקים אותם.
<אורן שם טוב: לא מסוגלים לתת להם שכר, לא מסוגלים לתת להם מעמד.
<אורן שם טוב: בתהליכים האלה צריך לדעת לתת את הדעת גם על תתי התהליכים.
דוד צור: השכר שלהם השתפר והוא דווקא טופל, לא?
<אורן שם טוב: השכר בהחלט משתפר.
<אורן שם טוב: אבל אנחנו לוקחים הוצאות שמחילים עליהם היום מרמת כספות וכלה בחוק המסוכנות שהתבטא במיליונים בהוצאות השוטפות שלהם שיחולו גם על המאבטחים וגם על החברות - - -
<אורן שם טוב: אנחנו מציעים להקל עליהם.
מירי רגב: במה להקל עליהם?
מירי רגב: שהם יוכלו להוציא את הנשק מתי שהם רוצים ולהרוג את מי שהם רוצים?
מירי רגב: חוק המסוכנות זה חוק המסוכנות.
מירי רגב: מה הקשר של הדבר הזה?
מירי רגב: עם כל הכבוד, אני לא רוצה לדבר עכשיו על המאבטחים, זה לא הדיון.
מירי רגב: אתה רוצה דיון על המאבטחים?
מירי רגב: תעלה.
מירי רגב: נקרא את המייל שלכם ונתייחס למאבטחים.
דוד צור: עבודה מועדפת זה דבר שיעזור?
מירי רגב: בטח, חד וחלק.
<אורן שם טוב: חד משמעית.
מירי רגב: אגב, אני דיברתי עם נעמה של יאיר לפיד הבוקר אחרי שקיבלתי תשובה שלילית של שני השרים, גם של לפיד וגם של מאיר, על העניין שלא יהיו מאבטחים ב- - -
<יהונתן הירשפלד: דבר ראשון, הרבה תודה על זה שכניסת היום את הישיבה.
<יהונתן הירשפלד: אני רוצה לציין שזה עוד חוק שעוד לא נכתב בדם והגיע הזמן שנכתוב אותו לפני שיקרה משהו.
<יהונתן הירשפלד: הפתרון שלי הוא אחר.
<יהונתן הירשפלד: בוא ניקח את החבר'ה בשירות לאומי או את החרדים שרוצים להתגייס לצבא ונשים אותם במקום הזה.
<יהונתן הירשפלד: אנחנו גם חוסכים כסף ואנחנו גם נותנים להם לעשות עבודת קודש.
<יהונתן הירשפלד: אנחנו לא יכולים להשתמש פה במתנדבים.
<יהונתן הירשפלד: מתנדבים זה רק תחבושת, זה לא יכול לעזור.
<יהונתן הירשפלד: זה לא משהו שהוא עקבי.
<יהונתן הירשפלד: תודה.
דוד צור: אל תייצר עוד מערכת, משמר אזרחי זה מערכת קיימת.
<קריאה: אין, אין זה פיקציה.
<קריאה: זה 30,000.
<קריאה: היום פורסמו נתונים מרמה של - - -
דוד צור: אני רוצה להתייחס למה שהוא אומר ואני שואל את זה כשאלה את המשטרה כי גם אני שמעתי היום את הדיווח הזה ואני כבר לא בקי בסיפור הזה.
דוד צור: מאז שאק"מ בוטל כאגף והוכפף לאג"מ האם חל כרסום בכל מה שקשור לנושא הזה של מתנדבים?
<לוי אמיתי: בכמות המתנדבים לפני שזה עבר לייחוד אז נקבעו קריטריונים חדשים על-ידי ראש האגף בזמנו והוחלט ש- - -
דוד צור: כי פה הטענה היא שזה פיקציה, שזה לא קיים.
דוד צור: היה בסביבות 80,000 מתנדבים.
מירי רגב: הוא יענה על זה האם זה פיקציה או לא פיקציה.
<לוי אמיתי: - -קריטריונים של גיל וכל מיני דברים כאלה ואחרים אז יצאו החוצה.
מירי רגב: רח"ט אבטחה, תתייחס בצורה מסודרת האם המתנדבים הם פיקציה או לא, תתייחס לעניין של סיירת אבטחה, תתייחס לאמירה של השר למרות שהוא אמור להיות פה ביום שני וגם המפכ"ל כדי לדבר על כל הביטחון האישי.
<לוי אמיתי: כמה שעות יש לי להשיב?
מירי רגב: ממש לא הרבה שעות.
מירי רגב: אתם נותנים תשובות קצרות וברורות.
מירי רגב: כמו כן, האם אתם בוחנים מחדש את כל נושא תפיסת האיום בכלל בעניין אבטחה מבחינת חידוש מקומות שדרוש מאבטח עם נשק או בלי נשק.
<לוי אמיתי: קודם כל, אתחיל בצורה הכי כללית.
<לוי אמיתי: קודם כל, אבטחת מוסדות החינוך מתבצעת באמת על-ידי המשטרה בתיאום עם משרד החינוך על-פי החלטת ממשלה.
מירי רגב: למרות החלטת הממשלה היא לא מתבצעת על-ידי המשטרה, זה התכוונת.
<לוי אמיתי: זה מה שאת אומרת.
מירי רגב: לא, אני שומעת מה שאומרת פה בשטח ראשי הערים.
מירי רגב: איך מתבצעת האבטחה בדיוק?
<לוי אמיתי: כל אחד שיגיד מה שהוא רוצה.
מירי רגב: איך מתבצעת האבטחה?
<לוי אמיתי: האבטחה מתבצעת על-ידי משטרת ישראל באמצעות חברות אבטחה ובתיאום עם משרד החינוך ועם הרשויות המקומיות.
<קריאה: אבל בגנים אין מאבטחים.
<לוי אמיתי: א
<לוי אמיתי: בטחת המוסדות מתבצעת על-פי קריטריונים שנקבעו ואושרו לאור מגבלות תקציביות - נגעו בזה חלק מהאנשים.
<לוי אמיתי: אבטחת גני הילדים מתבצעת בהתאם להחלטת הממשלה 4514 במימון משותף מתקציב המשרד לבט"פ ומשרד החינוך.
<לוי אמיתי: אני רק מזכיר שהממשלה בעצם הקפיאה את ההקצאה שהיתה של כסף של הסוכנות היהודית, וכמו שהיה כך זה נשאר עד היום.
<לוי אמיתי: אנחנו בוחנים את תפיסת האבטחה במוסדות ובגני הילדים בהתאם לבקשת המשרד לביטחון פנים אני לא ארד לכל הרזולוציות של תפיסת האבטחה מנסיבות מובנות.
<לוי אמיתי: אבל אני רוצה לגעת בכמה דברים שעלו פה וגם מה שאת שאלת, גברתי.
<לוי אמיתי: קודם כל, אתחיל בנושא הנשק.
<לוי אמיתי: אני מדגיש את הנקודה.
<לוי אמיתי: בנושא הנשק השר באמת הטיב להגדיר לנו בגבולות הגזרה בחלוקת הנשק - עבודה משותפת שנעשתה עם המשרד לביטחון פנים, אגף כלי ירייה.
<לוי אמיתי: נעשו הרחבות כאלה ואחרות, אבל לא בצורה משמעותית.
<לוי אמיתי: אבל אך ורק, מה שציין פה חבר הכנסת צור, רק לאנשים שאנחנו חושבים שהם באמת ראויים ומיומנים ולא לכל מי שרוצה, כך שתנוח דעתך בעניין הזה.
<לוי אמיתי: אם תרצי - כולנו נמצאים אצלך מחר ונציג את זה.
<לוי אמיתי: אנחנו יותר מתמקדים בקטע של נתונים עובדתיים, איפה באמת היתה סכנה בעבר ולא להתייחס לדברים שהם לא - - -
מירי רגב: אבל השאלה היום היא האם לאור שינוי תמונת המצב, אתם עשיתם איזה חשיבה חדשה - -
<לוי אמיתי: בהחלט, וזה מה שאני אומר.
מירי רגב: - - כדי להגיד איזה מקומות אתם אבטחה, איזה מקומות לא מחייבים אבטחה?
<לוי אמיתי: רגע, רגע.
<לוי אמיתי: זה נושא אחר.
<לוי אמיתי: אני מדבר כרגע על הנשק שהעלית קודם.
מירי רגב: הנשק - הבנתי.
מירי רגב: אני אבקש גם את התייחסות השר ביום שני ולא על-ידי דובר.
מירי רגב: הבנתי שלא מתכוונים להקל על כולם, אלא על-פי בקשות נקודתיות.
<לוי אמיתי: לגבי השאלה ששאלת קודם - מה רצית?
מירי רגב: שאלתי האם לאור האירועים שהיו אתם עשיתם חשיבה?
מירי רגב: לגבי ירושלים אני לא צריכה את התשובה שלך, לגבי ירושלים ראש הממשלה קבע.
מירי רגב: אני שואל אותך, האם השר עשה חשיבה יחד עם המפכ"ל, יחד עם הרח"ט, לשנות את תפיסת האבטחה במוסדות החינוך ובמקומות אחרים שהם לא מוסדות חינוך, מוסדות ציבוריים הומי אדם?
מירי רגב: כי הרי לא יכול להיות שאם בערב הוא הולך למתנ"ס הוא ייפגע בשעה שישמרו עליו בבוקר בגן.
מירי רגב: האם היתה איזושהי חשיבה לגבי תפיסת ביטחון אישי אחרת במקומות הומי אדם כתוצאה מהאירועים האחרונים או שאתם אומרים שלא קרה כלום והכול ממשיך כרגיל?
מירי רגב: זו השאלה.
<לוי אמיתי: היו כמה דיונים, היו הערכות מצב.
<לוי אמיתי: תפיסת האבטחה של המשטרה נבחנת כל שבוע, דרך אגב.
<לוי אמיתי: יש פה כמה ראשי רשויות שיכולים להעיד שגם אצלם נעשו עדכוני אבטחה כאלו ואחרים לאורך כל השנה.
<לוי אמיתי: אנחנו לא מחכים לאירוע כזה או אחר.
מירי רגב: אבל מרגע שקרה אירוע מה עשיתם?
<לוי אמיתי: כשקורים אירועים אנחנו בוחנים את האירוע ולומדים אותו ומתעדכנים ומעדכנים מרגע לרגע.
<לוי אמיתי: תפיסת האבטחה היא לאו דווקא בקטע של השומר באותו רגע של בית הספר.
<לוי אמיתי: זה מורכב מעוד המון המון מעגלים נוספים כאלה ואחרים, ולאו דווקא באותו רגע של אותו - - -
מירי רגב: אל תגיד לי מה לא, תגיד לי מה כן.
מירי רגב: שאלתי אותך שאלה פשוטה, האם לאור האירועים האחרונים - - -?
<לוי אמיתי: אמרתי לך שכן - - -
מירי רגב: אני יודעת שבירושלים, מזרח ירושלים יש פעולה נקודתית – מצוין, טוב.
מירי רגב: נעזוב רגע את ירושלים.
מירי רגב: לגבי כלל הארץ – היום יש חשש של הורים, חשש של ראשי ערים, מה יקרה לילדים ולתושבים במסגרת בתי הספר והחינוך הבלתי פורמלי.
מירי רגב: האם אתם חושבים שהאירועים האחרונים מצדיקים שינוי תפיסת האבטחה או לא? תגידו: לא, זה אירוע נקודתי.
מירי רגב: אין שום שינוי בתפיסת האבטחה.
מירי רגב: בסופו של דבר, להזכירכם, המשטרה אחראית על הביטחון האישי של התושבים.
מירי רגב: האם דנתם בזה והאם יש שינוי בתפיסה?
מירי רגב: זה מה שאני שואלת, מאוד ברור.
מירי רגב: הערכות מצב – אל תסביר לי שיש.