GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דבי גילד-חיו: כן, וחלק מהם זה במחיר מוזל.
<דבי גילד-חיו: לא מזמן פורסמו ההחלטות של התכניות שהוחלטו מתוך שש תכניות, ב-2 יש 30%, ב-3 10%, וב-1 אפס, לא ברור למה.
<דבי גילד-חיו: רק אני אציין, שאנחנו פנינו למשרד, הם הכחישו את זה, אבל בפועל, בעיתונים מקומיים ובעיתונות הכללית פורסמו המון נתונים והמון הסכמות, אז זה מופיע בהחלטה.
<דבי גילד-חיו: עוד שתי הערות אחרונות חוץ מהחקיקות האלה.
<דבי גילד-חיו: הייתה החלטת ממשלה לקדם חוק שכירות שבעצם יגן ויעשה איזה איזון בין זכויות הסוחרים והמשכירים, זה היה אמור להיות, היינו רוצים לשמוע איפה זה עומד, מתי זה יקודם.
<דבי גילד-חיו: הדבר האחרון, בוועדת אללוף היו המלצות לקדם גם דיור ציבורי, גם סיוע בשכר דירה.
מירי רגב: זה לא בוועדה הזאת.
מירי רגב: אמרתי לכם שוב, יש דברים שבוועדה הזאת אני יכולה לסכם, ויש דברים שהם פשוט לא בוועדה הזאת, אז אני גם לא יכולה לפקח עליהם.
מירי רגב: תודה דבי.
רן כהן: אני רוצה לברך אתכם על קיום הדיון הזה, אני באקראי כאן כיוון שיש כאן ביקור של קורס צוערים בשרות המדינה אשר צופה בעבודת הוועדות ובעבודת הכנסת, ואני מלווה אותם.
רן כהן: אני שמח שהדיון הזה דווקא בדיוק מתקיים היום.
רן כהן: שתי הערות בתוכן – אחת, אני מאוד ממליץ, גברתי היושבת ראש, להבדיל כאשר מדברים על עוני ודיור, בין דיור בר השגה, לבין דיור ציבורי, זה לא אותו דבר, זה שתי רמות בסולם היכולות של האזרחים להגיע לדירה משלהם.
רן כהן: דיור בר השגה הוא דיור לאנשים שיש להם יכולת מסוימת להגיע לדירה משלהם, רק צריך לעזור להם.
רן כהן: לעומת זה דיור ציבורי מיועד ל-2 מטרות – האחת, המטרה של קליטת העלייה.
רן כהן: השנייה, למטרה של הענקת קורת גג לאנשים שאין להם שום יכולת להגיע לדירה משלהם, לכן, תבדילו במושגים, זה הבדל מאוד חשוב.
רן כהן: הערה שנייה לתוכן הדברים.
רן כהן: המצוקה הגדולה ביותר של העוני בישראל מבחינת דיור, זה העובדה שחוק הדיור הציבורי בוצע בחציו, כלומר, מכירת הדירות נעשתה למיטב ידיעתי ממשרד השיכון נמכרו למעלה מ-60 אלף דירות, שאגב, אני שמח באושרם של כל ה-60 אלף, כי אני מודה בחטאיי שיש לי חלק בעניין הזה.
רן כהן: אבל הפשע הוא שנכנסו כ-3 מיליארד שקל שעל פי חוק הכנסת, גברתי היושבת ראש, היה צריך לעשות איתם רק דבר אחד - לבנות דיור ציבורי, ולא נבנתה אף דירה.
רן כהן: רוצים לדעת איפה פה המצוקה של העוני בישראל, פה המצוקה של העוני מבחינת דיור - הממשלה לא מבצעת את החוק.
מירי רגב: מעיר לי כאן היועץ המשפטי תומר בצדק, תראו, אנחנו מדברים פה על דיור ציבורי, זה לא הוועדה, הלוואי ויכולתי להתעסק עם זה.
מירי רגב: אם אני לא טועה, יושב ראש ועדת הכלכלה או מישהו מסיעת העבודה, אפשר לפנות אליו ולבדוק איתו מה קורה עם הדיור הציבורי, צריך להיות חשוב לו לא פחות מיושבת ראש ועדת הפנים, רק שאם זה היה תחת אחריותי, אז הייתי הופכת פה את מה שהיה צריך להפוך, אבל לצערי לא.
רן כהן: אני יכול להמליץ לך, אני חושב שהגיע הזמן לתת לשלטון המקומי עוצמה הרבה יותר גדולה בנושאים הללו כי הם צריכים לתת את התשובות לאזרחים.
מירי רגב: אתה צודק, אני אתייחס לזה, ואני אסכם בעניין הזה, תאמין לי שבחוקי תכנון שאני לא אמורה להתייחס ואני מתייחסת לזה, באמת, הוועדה הזאת עשתה שינויים מאוד גדולים.
מירי רגב: נראה מה אפשר לעשות עכשיו עם התחדשות עירונית שתעבור אלינו במהלך חוק הסדרים.
<עידן פינק-אבידני: אני רוצה לציין, אני מבינה שהדיון הוא על דיור בר השגה.
<עידן פינק-אבידני: אני רוצה מצד אחד לחזק את העניין של רן כהן על ההפרדה בין דיור ציבורי לדיור בר השגה.
<עידן פינק-אבידני: הבעיה היא שברגע שעושים את ההפרדה הזאת, אז אנחנו מגיעים למצב שיש דיונים בנושא דיור בר השגה, ודיור ציבורי איכשהו דוחקים הצידה.
<עידן פינק-אבידני: גם בכל הרפורמות והתכנונים – חוק הוד"ל, וחוק הותמ"ל, כל החוקים השונים אומרים טוב, מכיוון שדיור ציבורי זה נושא נפרד, אז מנצלים את זה בשביל לבעוט את זה החוצה, וגם כשזה מגיע למצב שכן מארגנים פרויקטים, כמו למשל בשדה דב, שזה קרקע של המדינה, שהמדינה יכולה להחליט שהיא מוותרת על חלק מהרווח בשביל לקדם כל מיני פרויקטים, היא בוחרת בצורה סיסטמתית לא לבנות דיור ציבורי.
<עידן פינק-אבידני: כשאנחנו מדברים על עוני – מירי, את אמרת את זה בעצמך, עוני זה הדבר הכי קשה, ובן אדם שנמצא בעוני לא יכול להרים את הראש מעל הקרקע, בלי דיור ציבורי לא יהיה מלחמה בעוני.
<עידן פינק-אבידני: אי אפשר יהיה לצמצם את ממדי העוני בלי דיור ציבורי.
<עידן פינק-אבידני: אנחנו מבקשים, גם כאשר מדברים על דיור בר השגה, לקחת בחשבון שאם זה פרויקט שהוא ממשלתי, או פרויקט של משהו שהוא רשמי והוא לא בסקטור הפרטי, ואומרים עכשיו צריכים להקצות איזשהו אחוז מסוים לדיור שבא לקראת התושבים, אי אפשר שלא לקחת בחשבון שיהיה שם גם דיור, זה בלתי אפשרי, ואנחנו מבקשים מכולם לקחת את זה בחשבון, גם מהקואליציה לדיור בר השגה, גם מכל האנשים שמתעסקים בזה, שאחוזים מסוימים מכל פרויקט שנבנה יהיה לדיור ציבורי, אחרת אנחנו לא נצא מזה.
מירי רגב: יואב, בבקשה.
<יואב וינברג: בוקר טוב, אני מנהל את מרכז "הגר", מרכז שהוקם באוניברסיטת תל אביב, ועוסק במחקר ופיתוח של דיור הוגן.
<יואב וינברג: אני רוצה לברך קודם כל את הוועדה, ואת יושבת ראש הוועדה על ההחלטה לקיים את הדיון הזה, ועל הפעולות הרבות שנעשו בשנה האחרונה לקידום דיור בהישג יד.
<יואב וינברג: אני רוצה לדבר על המונח הזה דיור בהישג יד, ולשאול כמה שאלות.
<יואב וינברג: דובר פה על הרפורמה בחוק התכנון והבנייה, כמובן, אנחנו מברכים על עצם הכנסת המושג לחוק שסוף סוף הוגדר המושג בחוק.
<יואב וינברג: אבל יש לנו בעיה עם ההגדרה, ההגדרה הרשמית כרגע היא שדיור בהישג יד הוא דיור להשכרה ארוכת טווח.
<יואב וינברג: השכרה ארוכת טווח היא מעשה מבורך, אבל היא כשלעצמה אינה דיור בהישג יד.
מירי רגב: אני חושבת שאתה טועה בהגדרה, היועץ המשפטי אולי יבהיר את ההגדרה של דיור בר השגה כפי שאנחנו מתייחסים אליו בוועדה, וכפי שהכנסנו את זה לכל חוקי החקיקה, שהממשלה צריכה לתת תשובות.
<תומר רוזנר: אכן, בתוספת לחוק התכנון והבנייה התייחסנו להיבט אחד של דיור בהישג יד שהוא דיור בהשכרה, אך החוק מתייחס לפחות בוועדה הזאת בשלושה היבטים שזה דירות קטנות, דירות להשכרה במחיר מופחת, או מה שידוע בציבור מחיר מפוקח, וזה בא לידי ביטוי בשלל החוקים שאנחנו מטפלים בהם, אחד ההיבטים הוא אכן דיור להשכרה שבתוספת לחוק התכנון והבנייה הפשרה עם הממשלה הייתה שבהקשר הזה תהיה התייחסות רק למסלול אחד מתוך השלושה בתוספת לחוק.
<יואב וינברג: אני מבין ומכיר גם את הרקע, רק המצב הקיים כיום הוא שבחקיקה, בחוק התכנון והבנייה ששם יש את ההגדרה היחידה בחקיקה כיום, ההגדרה היא הגדרה חלקית, אתה עצמך אומר זה של פלח נפרד, ומכיוון שמתייחסים להגדרה הזאת, אנחנו חושבים שאת ההגדרה הזאת צריך לשנות בחוק התכנון והבנייה או בחקיקה אחרת, ואני מיד אתייחס לזה.
<קריאה: - - מדברים גם על מחיר מופחת.
<יואב וינברג: לא בעצם ההגדרה, אם פותחים את התוספת השישית וקוראים בסעיף ההגדרות את ההגדרה – אני לא נכנס פה לקטנות, זה כאילו רק סמנטיקה, אבל אני חושב שזה מעבר לסמנטיקה, ואני מיד אתייחס לזה.
<יואב וינברג: אם אני מתייחס לפעולות שהממשלה קידמה בשנים האחרונות שמאוד בכותרות כיום, דווקא לא מה שעלה עד עכשיו, מחיר מטרה, מע"מ אפס, דברים שאולי לא מקושרים ישירות לדיור בהישג יד, אני חושב שבשיח הציבורי זה חלק מאותו סל.
<יואב וינברג: שוב, דברים מבורכים, הפחתת מחירי הדיור, כולם מקווים שזה אכן יוריד את מחירי הדיור, גם בהנחה שזה יוריד את מחירי הדיור, זה כשלעצמו לא הופך את הדירות להישג יד.
<יואב וינברג: נשאלת השאלה בהישג יד למי?
<יואב וינברג: כי אם לוקחים דירות יקרות מאוד, ומורידים מהם 20% עדיין זה לא בהישג ידם של אוכלוסיות שהן קהל היעד של דיור בהישג יד.
<יואב וינברג: אנחנו מדברים היום ביום המאבק בעוני, אז בואו נקשור את זה לאוכלוסיות שצריכות את הדירות האלה.
<יואב וינברג: אני מתייחס לעוד דבר אחד – המכרזים של השכרה ארוכת טווח, לכאורה הדבר שהכי נוגע לדיור בהישג יד, גם על פי הגדרת החוק, גם מחיר מופחת, גם יש אפילו קריטריונים שקובעים איזושהי הכנסת מקסימום.
<יואב וינברג: גם שם על פי ניתוח שלנו, אם ניקח לדוגמה את המכרז של הרצליה, המחיר המופחת לאחר הפחתה של 20% עומד על דירה ממוצעת של 80 מטר על 4,350 שקל לחודש זה המחיר המופחת.
<יואב וינברג: על פי ניתוחים שאנחנו עשינו כשאנחנו לוקחים מה שמקובל לקחת כמה שמשק בית יכול להרשות לעצמו להוציא על דיור בהישג יד, על דיור בכלל, מדובר על משק בית בעשירון שמיני, כלומר, מי שקהל היעד של אותם - - -
מירי רגב: מעמד הביניים פלוס.
<יואב וינברג: מעמד הביניים הגבוה על פי ההגדרות של מרכז המחקר של הכנסת, הגדרה של מעמד הביניים זה עד עשירון שביעי.
<יואב וינברג: כלומר, אם אני מסכם את הדברים, המאמצים הרבים שנעשים כיום מגיעים ברובם למשקי בית ברמות הכנסה בינוניות גבוהות.
<יואב וינברג: אנחנו חושבים שצריך לקדם מדיניות וחקיקה הרבה יותר מדויקת שמדברת על קהל יעד עד עשירון שביעי, ומדברת על אחוז הוצאה מתוך - - -
מירי רגב: תעביר הצעות לחקיקה.
<יואב וינברג: יש לנו הצעת חוק, יש לנו מסמך מדיניות שאנחנו הולכים להשיק בשבוע הבא, נשמח להעביר אותו.
מירי רגב: מסמך מדיניות הוא לא מקדם חקיקה.
מירי רגב: תעביר לנו מסמך מדיניות, אבל אתה תעביר מסמך של הצעת חוק, אם הצעת החוק תהיה סבירה, הגונה, ושאפשר לחיות איתה, אז אני חושבת שנוכל להחתים הרבה מאוד חברי כנסת ולקדם אותה.
מירי רגב: אני עוברת למנכ"ל, בבקשה, כבוד המנכ"ל, אני מודה לך שהגעת לדיון הזה על חוק התכנון והבנייה, על ה-20%, על ההשכרה לטווח ארוך, כפי שאמרנו, על חוק הוד"לים, תקנות שעדיין לא הגיעו.
מירי רגב: דיווחים לכנסת שלא מגיעים.
מירי רגב: חוק הות"מלים, זה לא אתה, אמור האוצר להציג.
מירי רגב: שכירות הוגנת, תציג את זה משרד המשפטים.
<שוקי אמרני: בוקר טוב, גברתי היושבת ראש, משרד הפנים, כמובן, מזדהים עם הדברים שאמרת לגבי הצורך והחשיבות של הנושא שאין צורך להרחיב את הדיבור.
<שוקי אמרני: אני גם חייב לומר כמי ששותף לכל תהליכי החקיקה הרבים שהיו לאחרונה, לוועדה הזאת בראשותך יש תפקיד משמעותי ומכריע בקידום הנושאים האלה.
<שוקי אמרני: ישבנו כאן עשרות רבות של ישיבות כדי לקדם את הנושא.
<שוקי אמרני: אני אנסה להתייחס לדברים המרכזיים שעלו כאן, מאחר וגם בתפקידי אני גם יו"ר הוד"ל הארצי, וגם יו"ר הותמ"ל, אנסה לגעת בסוגיות המרכזיות האלה.
<שוקי אמרני: מהמקום הזה, אני חייב לומר כמה דברים שנראים לי כחשובים.
<שוקי אמרני: דבר ראשון, לגבי חוק הוד"לים שהתקבל בסוף 2011, אני חושב שכולנו רואים את התוצאות בצורה מאוד ברורה שהחל משנת 2012, היקף יחידות הדיור שאושרו על ידי מוסדות התכנון גדל כמעט פי שלוש, וזה לא דבר של מה בכך, מסדר גודל של 25 אלף יחידות דיור שהיו עד לשנת 2011 בממוצע שנתי, לסדר גודל של מעל 60 אלף יחידות דיור, שזה יעד הממשלה, ואנחנו לפעמים גם עוברים את זה.
<שוקי אמרני: אני חושב שזה נתון חשוב מאוד.
באסל גטאס: השאלה כמה התחלות בנייה יש, לא כמה אושרו.
<שוקי אמרני: אני אענה על כל השאלות, אדוני, היועץ המשפטי של הוועדה, זו נקודה שחשוב לציין אותה.
<שוקי אמרני: חשוב אולי בהקשר להערתו של חבר הכנסת לומר, שאנחנו במשרד הפנים אחראים על נישה מסוימת בכל המערכת הזאת.
<שוקי אמרני: אנחנו אחראים על נושא של יחידות דיור, אישור יחידות דיור, כדי שבסופו של יום הדירות האלה ייבנו, יש מערכת שלמה נוספת שזה משרד השיכון שיש לו תפקידים בחוק, זה רמ"י שיש לה המון תפקידים בחוק, והם צריכים לתת תשובות לחצי השני של הדברים, והרשויות המקומיות שנותנות את היתרי הבנייה בסופו של יום, זאת אומרת, זה מכלול שלם של אנשים, ואני חושב שאם כל אחד ימלא את תפקידו כמו שצריך אז המערכת הזאת תוכל להתקדם.
<שוקי אמרני: אני רוצה להתייחס לחלק שהוא תחום אחריות שלי בלי להעיר הערות לאחרים.
<שוקי אמרני: לגבי הוד"לים ציינתי את ההערה הזו, שאלה שעלתה למה למעשה כמות יחידות הדיור הקטנות שאושרו במסגרת הוד"לים הייתה קטנה מאוד, בגלל שצריך להבין שרק בתיקון 101, הרפורמה הזו שהוועדה הזו הייתה שותפה לו באופן מלא, רק ב-1 באוגוסט כשנכנס לתוקף, יש חובה חוקית שמטילה על מוסדות התכנון את החובה החוקית להתייחס לנושא הזה של יחידות דיור קטנות, בר השגה, וכל מה שקשור לזה.
<שוקי אמרני: קודם לכן המחוקק אמר למוסד התכנון לוועדה - אתם יכולים, אתם רשאים, אותו מוסד תכנון הפעיל שיקול דעת.
<שוקי אמרני: אני כמנכ"ל כינסתי את יושב ראש הוד"לים אחת לתקופה, הנחיתי אותם גם בכתובים וגם בעל-פה לשקול את הנושא.
<שוקי אמרני: אסור להנחות את הועדות האלה על-פי הוראות החוק אין מצב שמורים - מה גם שאנחנו כמשרד הפנים נדרשים להסביר על ועדות תכנון, אבל צריכים להבין, ועדת התכנון זה מוסד שמורכב מכל משרדי הממשלה האחרים, נציגים של גופים שונים, והם צריכים לשקול את מכלול השיקולים ולקבל החלטה.
<שוקי אמרני: אותן ועדות קיבלו החלטות במסגרת תכניות שחלק גדול - - -
מירי רגב: כן, אבל יש רוח המפקד.
מירי רגב: החוק אומר שחייבים לעשות את זה.
<תומר רוזנר: לא, בוא נצטט את החוק, חוק הוד"לים.
<שוקי אמרני: מה אומר הוד"ל?
<רוני טיסר: "תכנית הדיור הלאומית תכלול הוראות - - -
<תומר רוזנר: "תכלול" הוראות, לא רשאית לכלול.
<רוני טיסר: "לעניין ייעוד בשיעור של 25% וד"לים מיחידות הדיור בכלל.
מירי רגב: לא, זה לא עובד, קודם כל לא הבאתם תקנות בעניין הסמכות.
<שוקי אמרני: זה כבר בסעיף התקנות אתה אומר.
מירי רגב: זה החוק מחייב, ואת התקנות עוד לא הבאתם.
<תומר רוזנר: ב-25%.
מירי רגב: 25% בו"דלים חייבים להיות דירות - - -
<תומר רוזנר: אדוני המנכ"ל, הסעיף בחוק הועדות לדיור לאומי, מדבר על חובה לכלול בתכנית 25% דירות קטנות, דיור להשכרה, או השכרה במחיר מופחת, כאשר הנכון הוא ששיקול הדעת לקבוע מתוך 25% - - -
מירי רגב: מה זה ומה זה של הוועדה.
מירי רגב: אבל כרגע אנחנו לא קיבלנו מכם לא דוח רבעוני שמראה כמה מתוך שלושת האופציות על ה-25% מומשו בו"דלים.
<שוקי אמרני: הדוחות האלה, אני מתפלא לשמוע, בגלל שאחת לרבעון מוגש דוח, מאחר ומוניתי גם כמנכ"ל בשנה האחרונה, אז מנהלת מינהל התכנון מגישה את הדוחות האלה.
<שוקי אמרני: הדוחות האלה נמצאים באתר האינטרנט של משרד הפנים.
<דבי גילד-חיו: הדוחות קיימים, אבל אין מידע על הסיווג של הדירות האלה.
מירי רגב: שוקי, כרגע לא קיבלנו דוח, אני מבקשת לקבל דוח - מנהלת הוועדה, דוח מסודר שנפרסם אותו באתר האינטרנט של הוועדה לכלל הארגונים שיוכלו להתייחס אליהם לפני שנקבע דיון על הוד"לים, כי בטח תבואו להעריך את הוד"לים מתישהו.
מירי רגב: אז כדי לבוא להעריך את הוד"לים אתם צריכים לוודא שהוד"לים האלה עשו משהו והשיגו את יעדם גם מבחינת ההיבטים הכלליים של התכנון, יעדי התכנון, אבל גם על ההיבטים החברתיים שביקשנו שהם יהיו.
מירי רגב: בוד"לים אמרנו - 25% מהדירות חובה שיהיו או, או, או - 3 אופציות של דיור בר השגה, כרגע לא קיבלנו על אף אחת מהאופציות את המימוש שלהן, אז בוא לא נתווכח על זה כרגע, תעשו שיעורי בית, גברת תכנון ובנייה והמנכ"ל, ותחזרו אלינו עם תשובות ברורות של יישום חוק ו"דלים של 25% או, או, או – וכעת נמשיך הלאה לרפורמה.
<שוקי אמרני: בנקודה הזו אי אפשר להשאיר את זה פתוח, המחוקק מדבר על הוד"לים זה נכון.
<שוקי אמרני: מרבית היחידות דיור שאושרו זה בוועדות האחרות.
<שוקי אמרני: חלק גדול מהתכניות של הוד"לים אלה תכניות שהיו קיימות כאן, הדילמה הייתה האם להתעקש.
<שוקי אמרני: כאשר ישבנו בוועדות – את אומרת רוח המפקד, זה נכון.
מירי רגב: לא, אבל יש חוק.
<שוקי אמרני: כן, אבל הוועדה בסוף יש לה את השיקול דעת, מוסד התכנון יש לו שיקול דעת להחליט מה לעשות עם הדבר הזה.
<שוקי אמרני: לעתים ההחלטה על מספר יחידות דיור, זה יכול להביא לביטולה של התכנית גם בגלל שהיא לא כדאית מבחינת היזם אם זה בפרטי, ואם זה הרשות המקומית שהוא לא מעוניין בזה, ועוד דברים נוספים שישנם.
<שוקי אמרני: זה לא שחור לבן, ולא איזה מודל טהור למשהו.
<דבי גילד-חיו: גברתי, גם חריגה חייבת להיות לפי החוק לפי התנאים שנקבעו בחוק, ובאישור שר הפנים, אז זה גם חייב להופיע בדיווח למנכ"ל מתי הם חרגו.
<תומר רוזנר: היו מקרים, ששר הפנים לא אישר.
מירי רגב: כי הוועדות לא עמדו ב-25%.
<שוקי אמרני: כל הדוחות קיימים לפי המידע - - -
מירי רגב: אני מבקשת להעביר לנו את הדוחות.
מירי רגב: אני מבקשת שהיועץ המשפטי של הוועדה יעבור על הדוחות, יעדכן האם באמת הם פעלו על פי החוק או לא, ולפי זה נכנס דיון רק בעניין הזה, זה בעניין הוד"לים.
<תומר רוזנר: בדוחות יש פירוט של דירות קטנות - - -
<דבי גילד-חיו: אין, לא מופיע.
מירי רגב: דבי עזבי, אבל אני מקבלת תשובות מהמנכ"ל, לא ממך לגבי המנכ"ל.
מירי רגב: המנכ"ל יעביר לנו דוחות ונראה את הפערים אם יש פערים או אין פערים.
באסל גטאס: - - - על המישור התיאורטי, זה לא מה שבשטח, בין התכנון - - -
מירי רגב: אנחנו מדברים על עולם התכנון, אבל זה האחריות שלו, זה התכנון, הוא לא יכול לדבר על משהו שלא האחריות שלו.
מירי רגב: מה לגבי חוק התכנון והבנייה.
<שוקי אמרני: גברתי, ברשותך, מאחר והערת כאן, הדוחות הרבעוניים כוללים פירוט מלא של כל הנתונים, הם יוגשו לוועדה, בנושא הזה אין שום בעיה, תקבלו את כל המידע שרק ניתן להעלות על הדעת.
<שוקי אמרני: הנושא הנוסף זה כל מה שקשור לתקנות של הוד"לים שצריך להשלים.
<שוקי אמרני: התקנות של הוד"לים בנושא הזה אני רוצה לציין, מאחר וכפי שידוע היו מכלול גדול של חוקים שהיו, והרפורמה הראשונה והשנייה, ודברים נוספים שהיו - ב-18 בדצמבר בעוד כחודש ימים, ועדת המשנה לתקנות הולכת לדון בכל מה שקשור לדיור בר השגה לנוסח של התקנות שמדובר כאן במכלול שלם של קריטריונים שעוסקים בנושא של זכאות, תקופת השכרה, מחיר השכרה, היקף יחידות הדיור, מנגנון של הקצאה, תקופת השכירות, למעשה, אני רוצה לומר כאן, זה נושא כבד מאוד.
מירי רגב: זה פורסם לציבור?
<קארין טלמור: זה גובש במסגרת - - - הבינמשרדי.
מירי רגב: זה קודם כל יפה.
<שוקי אמרני: כולנו יודעים גם שמדובר גם בהיבטים ערכיים מי זכאי, מי לא זכאי.
<שוקי אמרני: יש כאן נושאים של הפיקוח על הנושאים.
מירי רגב: זה הישג מאוד יפה שלכם, אני מבקשת לפרסם את זה לציבור.
<קארין טלמור: וגם ניסיון ליצור התאמה לכללים של תיקון 101 עם התוספת השישית, זאת אומרת, יש צורך תמיד באיזושהי הרמוניה ליצור את ההקבלה.
מירי רגב: אני מברכת אתכם על זה, אני מבקשת להעביר את זה לציבור, להעביר את זה גם אלינו את הקריטריונים, להעביר את זה לחברי הכנסת, ואז תבואו ותציגו את זה פה, זה יפה מאוד.
<שוקי אמרני: ודאי.
<שוקי אמרני: דבר נוסף אני רוצה לציין, כפי שידוע לך, לפני כחודש ימים נעשה גם התיקון הזה לפי סעיף 188 שלמעשה מאפשר לרשות המקומית להפקיע קרקע לצורך דיור בר השגה לאחרונה שזה אושר במחיר מופחת.
<שוקי אמרני: לגבי הותמ"ל, כפי שידוע רק באוגוסט 2014, לפני כחודשיים, שלושה חודשים הוא פורסם ברשומות, מאז הקמתי את הוועדה הזו של נציגים של כל הרשויות המקומיות, וב-22 לספטמבר, קבינט הדיור למעשה קבעה את המתחמים המועדפים, שבוע לאחר מכן, כבר כינסתי את הותמ"ל, דנו והצגנו בפניהם.
<שוקי אמרני: אתמול היה דיון עם כל משרדי הממשלה וגופים ורשויות מקומיות.
<שוקי אמרני: קיימנו יום שלם כדי לשמוע על התכניות, כולל הנושאים שקשורים לאישור שולחנות עגולים, כדי להגיע למצב שהתכנית שמגיעה לותמ"ל בישיבה הראשונה הקרובה שדובר על כמעט 12 אלף יחידות דיור, התוכנית תהיה בשלה בצורה כזו עם הסכמות של כולם, שגם היום יש לנו חוסר הסכמות, כולל אתמול בדיונים, ראשי רשויות התנגדו על כל מיני דברים כדי להגיע להסכמות, ואז הוועדה הזו שיש לה סמכויות גדולות, זה באמת תהיה תכנית שמאושרת על דעת כולם של 12 אלף יחידות, ועם כל יתר המתחמים מגיעים כמעט ל-36 אלף יחידות דיור, ואנחנו רוצים לעשות את זה במהירות המקסימלית שרק ניתן, אז ככה שבהחלט אנחנו רואים כאן התקדמות גדולה.
מירי רגב: אני רוצה לברך אתכם על הקריטריונים לדיור בר השגה, ועל תקנה 188.
מירי רגב: אני רק מעירה לכם, וזה יהיה גם בסיכום שהוד"לים והותמ"לים צריכים לעמוד בתקן של מחויבות החוק – של 25% או בו"דלים, של 30% - 15%, 15% בותמ"לים, את שני הנושאים האלה אנחנו נעשה על זה מעקב מיד אחרי חוק ההסדרים כדי לראות במספרים מה נעשה.
<תומר רוזנר: בותמ"לים זה גם 20% דירות קטנות.
מירי רגב: כל הוראות החוק, אל תגדילו ראש חס וחלילה, ואל תגדילו חס וחלילה את הדיור בר השגה, אבל אל תקטינו – אני אומרת את זה בצחוק, חס וחלילה.
מירי רגב: אני חושבת שהקריטריונים בדיור בר השגה זה הישג גדול.
מירי רגב: התקנות 188 שפורסמו לפני שהשר עזב, זה גם כן כתוצאה מלחץ הוועדה וזה טוב וזה חשוב.
מירי רגב: הותמ"ל והוד"ל חייבים להביא לידי ביטוי את מה שהחקיקה אמרה בעניין החברתי, כרגע אנחנו לא רואים את זה, אני מבקשת לקבל את הדוחות, ואז אנחנו נעשה על זה דיון מעקב.
מירי רגב: אני מבקשת לשמוע את מנהל מקרקעי ישראל – יעדים, איפה אתם?
מירי רגב: טוב שהגעתם, אני מבינה שאתם תמיד מאחרים לדיונים אצל בנצי, שנדע איך זה עובד שם.
מירי רגב: הוזמנתם לדיון בשעה תשע, אז אני מעירה את זה לטובת הפרוטוקול.
מירי רגב: נא להגיע בזמן לדיונים בכנסת.
מירי רגב: הזמן שלנו לא פחות חשוב משלכם, לא יותר, אבל ודאי לא פחות.
מירי רגב: כל אלה שהגיעו לכאן כדי לשמוע את הדיווח שלכם.
מירי רגב: אני מבקשת לדעת מדוע אין יעדים, לא פורסמו יעדים כפי שהחוק מחייב את מינהל מקרקעי ישראל.
<דוד דשן דויטש: אני עובד אגף תכנון ברשות למקרקעי ישראל.
<דוד דשן דויטש: מה שאנחנו בשנה האחרונה עשינו בנושא הזה של דיור בר השגה, מכיוון שהנושא לא היה מוגדר, אנחנו בכל תכנית, בדגש על תכניות וד"ל, לאחרונה יש לנו גם כמה תכניות בותמ"לים, עשרות אחוזים של יחידות קטנות.
<דוד דשן דויטש: מכיוון שדיור בר השגה, לפחות לגבינו, בשנה וחצי האחרונות היה מושג חמקמק, הוא לא מוגדר כלכלית, אנחנו בעצם ביחידות הקטנות הבאנו לידי ביטוי שבכל תכנית, אני אומר בעשרות אחוזים, מדובר על שילוב של יחידות קטנות.
<דוד דשן דויטש: שלא יהיה הדבר קל בעיניכם, יש ראשי רשויות שהם ראשי הוועדות, וועדות התכנון שלא כל כך תמיד ששים לקבל לתוכם יחידות קטנות כי הם מתרגלים אותם לאוכלוסייה --
מירי רגב: לכן הכנסת מחייבת, לכן אנחנו מחייבים, לכן יש חקיקה.
<דוד דשן דויטש: יש לנו גם הרשאות שאנחנו נותנים לרשויות לתכנן בעצמן, או - - - במימון עם רשויות, שם באמת אין לנו שליטה מלאה, והוויכוחים האלה הם ויכוחים שקורים דווקא עם רשויות ממרכז הארץ.
<דוד דשן דויטש: מצד שני, אנחנו לא סבורים שכדאי לקחת עיר חלשה ולתת שם 30% של יחידות בר השגה.
<דוד דשן דויטש: לכן אני אומר, יש את המוצא הזה, נדמה לי שיש בחוק ובתקנות שרשאים לחזור ולפנות ולממשלה ולראות לגופו של עניין.
מירי רגב: אבל לא כדי שזה לא יקרה, רשאים לחזור לממשלה כדי להבין איפה הבעיות, איפה יש חסמים, ואיך אנחנו נקדם את זה, לא כדי שהמינהל יבוא אלינו ויגיד אין לנו יעדים.
מירי רגב: הרי בשביל זה היה פה בנצי, ולאורך כל הדיונים.
מירי רגב: אמרנו לו שהממשלה צריכה ליזום פרויקטים חברתיים.
מירי רגב: הקרקע שייכת גם לאזרחים העניים, גם לאזרחים שאין להם, גם לנכים, לא רק לעשירים, לא רק למקושרים.
מירי רגב: גם לאנשים האלה הקרקע שייכת, היא לא משאב של גורם אחד או של תחום אחד במדינת ישראל.
מירי רגב: לכן אמרנו שצריכים להיות יעדים ברורים למינהל מקרקעי ישראל.
<דוד דשן דויטש: אני מקבל, היעדים הם יעדים שבעשרות אחוזים - - -
<תומר רוזנר: איפה היעדים?
<תומר רוזנר: מה היעד, החוק חייב לקבוע יעד – אחוז מכלל היחידות שהמינהל משווק, שישווקו בדיור בר השגה, איפה היעדים?
<דוד דשן דויטש: אנחנו בכל תכנית - - -
מירי רגב: טוב, הבנתי אותך, אין לכם.
מירי רגב: מינהל מקרקעי ישראל יעבירו דוח מסכם של 2014, 2013, ויעבירו לנו יעדים ל-2015.
מירי רגב: אני מבקשת שבדיון הבא כל הדיונים האלה יהיו לצערי רק אחרי חוק ההסדרים, וחוק המסתננים החדש שנצטרך ימים ולילות לעבוד עליו במהלך החודש הקרוב.
מירי רגב: לכן, בחודש ינואר, בדיון הבא אנחנו נזמן לפה את בנצי ואת המנכ"ל לגבי היעדים.
מירי רגב: אנחנו לא מחוקקים חוקים כדי שתסבירו לנו תירוצים למה אי אפשר לקיים אותם, כי אם אנחנו לא יכולים לתרץ, וכל אזרח במדינת ישראל צריך לקיים את החוק, בוודאי הממשלה צריכה לקיים את החוק.
מירי רגב: לכן, אתם תבואו ותסבירו לנו אם אתם לא עומדים בחוק, אולי נתקן את החוק, אולי נוריד את זה מהחוק, אולי נחליף, לא יודעת מה.
מירי רגב: אבל אתם תבואו ותסבירו לנו מדוע היעדים שהחוק קבע לא - - - ותאמינו לי עוד הלכנו לקראתכם ביעדים.
מירי רגב: האוצר - למה בותמ"לים שמשווקים אין 30% במתחמים גדולים, דיור להשכרה ש-15% מהם הם מפוקחים?
<יובל טלר: בחוק בנושא הותמ"ל נקבע שכלל המתחמים שישווקו יופנו 30% מהדיור לדיור בר השגה.
<יובל טלר: במסגרת החלטת הממשלה לא נקבע על אף אחד מהמתחמים אחרת.
<יובל טלר: ביררתי גם את הנושא הזה - - -
מירי רגב: אז מה שפורסם בעיתון לא נכון, לשם שינוי אתה אומר.
<יובל טלר: למיטב היכרותי זה לא נכון.
<כרמית יוליס: כל המכרזים של הותמ"לים שהוכרזו עד היום יעמדו ביעדים שקבועים בחוק, והממשלה לא קיבלה לגביהם החלטה.
מירי רגב: אני שמחה לשמוע את זה, זה הכותרת של הדיון בניגוד לפרסומים שהיו בכל מתחמי הותמ"לים שהוכרזו על ידי הממשלה 10 מתחמים, 30% מהם זה דיור בר השגה, שמתוכם 15% במחיר מפוקח.
מירי רגב: אני מבקשת לקבל גם את הנתונים של עשרת המתחמים האלה לכנסת.
מירי רגב: משרד המשפטים, אני רק רוצה לדעת לגבי מה שאמרה כאן דבי לגבי חוק השכירות ההוגנת – למה זה תקוע כל כך הרבה זמן במשרד המשפטים?
<כרמית יוליס: על חוק השכירות ההוגנת עובדים על התזכיר שלו במרץ רב.
מירי רגב: במרץ לא, בוודאי לא רב, ובוודאי לא במרץ.
<כרמית יוליס: אין לי הרבה מה להוסיף מעבר לזה.
מירי רגב: מתי לדעתך נראה את חוק השכירות ההוגנת במרץ רב?
<כרמית יוליס: אנחנו מדברים על תזכיר.
מירי רגב: תזכיר, ברור.
<כרמית יוליס: למיטב הבנתי בתקופה הקרובה, ואני לא יודעת להגיד בדיון הזה.
<כרמית יוליס: אבל אני כן רציתי לומר משהו על דברים שהם יותר בתחום העיסוק שלי.
מירי רגב: אז לא.
מירי רגב: בסך הכול אני שבעת רצון מהתשובות, חוץ מהוד"לים ותכנון שלא ראיתי את הדוחות.
מירי רגב: אני בסך הכול שבעת רצון ממה שאני מקבלת פה.
תמר זנדברג: אני באמת רוצה לברך על הדיון הזה.
תמר זנדברג: בדרך כלל אנחנו מתחילים עם האמירה הזאת, אבל הפעם זה לא סתם.
תמר זנדברג: דווקא כאמירה מסכמת אני רוצה לחזור לאיזושהי אמירה כללית.
תמר זנדברג: דובר כאן הרבה על דיור ציבורי ודיור בר השגה, וכו'.
תמר זנדברג: אני חושבת שהעובדה שנושא הדיור ומשבר הדיור מתפרס על כל כך הרבה מקומות, ואולי דווקא בראש ובראשונה הציבור מקשר את האחריות שלו למשרד השיכון, ואולי אחר כך למשרד האוצר, ורק בסוף למשרד הפנים, זה איזושהי קונספציה שגויה שכאן צריכה להתהפך, כי נושא הדיור הוא קודם כל וראשית לכל השאלה התכנונית, מועצה ארצית מינהל התכנון והבנייה אשר נמצא במשרד הפנים זה הפלטפורמה, זה השורש אם תרצו לכל נושא הדיור, מפני שאתם, אנחנו, בוועדת הפנים, אנחנו אלה שאחראים על המשאב הכי חשוב כאן שזה הזכויות.
תמר זנדברג: זכויות בנייה זה לא זכויות קניין בקרקע, וזה לא שאלה של בעלות, ולכן זה גם פחות שאלת השיווק ומחיר המטרה ומינהל מקרקעי ישראל זה השאלה האחרונה.
תמר זנדברג: השאלה הראשונה זה איך אנחנו מחלקים את המשאב הזה של הזכות לאחוזי בנייה, איך אנחנו מתכננים את המרחב, זו השאלה הראשונה שהיא רלבנטית לנושא דיור.
תמר זנדברג: יסלח לי מורי ורבי, רן כהן, שעזב, אני דווקא כופרת בהפרדה הזאת שבין דיור ציבורי לדיור בר השגה, למחיר למשתכן, למשכנתא בבנק שגם כן כביכול לא מדוברת כאן זה כביכול נושא אחר.
תמר זנדברג: כל הדבר הזה זה רצף אחד, ונשאלת השאלה איך אנחנו כמדינה, ואני חושבת שבהקשר הזה הרשויות המקומיות כן צריכות לקבל הרבה יותר סמכויות כי שם מתחיל התכנון, איך אנחנו כמדינה מחלקים את המשאב הזה בצורה הכי צודקת שאפשר.
תמר זנדברג: כמובן זה מתחיל מלמטה, היום אנחנו ביום עוני, זה מתחיל מהכי מוחלשים, שזה מה שאנחנו נוהגים לקרוא דיור ציבורי, אבל אין שום סיבה שבעולם שתכנית בנייה כל תב"ע לא תכיל אחוז לדיור ציבורי.
תמר זנדברג: זה לא שאלה קניינית, זאת שאלה תכנונית.
תמר זנדברג: איך אחר כך יממשו את זה, איך הרשות המקומית תממש את זה, איך זה יגיע לשיווק?
תמר זנדברג: זאת שאלה, ובעולם זה קורה.
תמר זנדברג: זאת שאלה של התאמה של המציאות לדרישות שלנו כמחוקק, כרגולטור.
תמר זנדברג: ויש מדינות בעולם, ויש כאן הרבה שיודעים שאחרי שהחוק קובע, ואין, לא יוצאת לפועל תכנית דיור בלי שהיא מכילה דיור ציבורי, דיור בר השגה, דיור מכיל, דיור הטרוגני וכו', עכשיו היזמים והרשויות שוברים את הראש איך לממש את זה, אבל זה ההתחלה זה לא הסוף.