GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עבאס תיתי: אני מציע, אם תהיה ירייה אחת בתוך הכפר, באזור שבו היתה הירייה להפוך את הכפר על מנת להוציא את הנשק.
עבאס תיתי: אני אומר את זה ואני עומד על מה שאני אומר.
עבאס תיתי: אם זה יקרה פעם, פעמיים, תאמיני לי, הכול יירגע.
עבאס תיתי: צריך שהמשטרה תיכנס לאנשים המופרעים ותעשה כל מאמץ על מנת לתת לנו, לאנשים הטובים, לחיות בשקט.
דב חנין: מכובדי ראשי הערים וראשי המועצות המקומיות, ברוכים הבאים.
דב חנין: גברתי יושבת-הראש, אני חושב שעוד לפני שהתחיל הדיון בוועדה הזאת יכולת לראות כאן מסביב לשולחן התייצבות מרשימה מאוד, גם של נציגי האוכלוסייה הערבית בכנסת מהמפלגות השונות, גם של ראשי האוכלוסייה הערבית, ראשי עיריות ומועצות מקומיות.
דב חנין: בעצם הישיבה הזאת, אני רוצה להזכיר, באה בעקבות, כפי שהזכרת, הביקור שלנו בטייבה, שבו אמרת:
דב חנין: אני מוכנה לגייס את ועדת הפנים למלחמה נגד הנשק הבלתי חוקי בציבור הערבי, אבל אני רוצה לראות את הנהגת האוכלוסייה הערבית מתייצבת ואומרת "אנחנו מוכנים ומתייצבים והולכים ביחד כדי להתמודד עם התופעה הזאת".
דב חנין: אז הדבר הזה קורה.
דב חנין: הדבר הזה קורה באופן ברור וחד-משמעי.
דב חנין: הנהגת האוכלוסייה הערבית, הוועד הארצי של ראשי הרשויות המקומיות, חברי הכנסת, המפלגות השונות, הכוחות הפוליטיים השונים – כולם מתייצבים באמירה ברורה וחד-משמעית: הציבור הערבי לא רוצה נשק.
דב חנין: הוא לא רוצה נשק.
דב חנין: זו האמירה הברורה.
דב חנין: והאמירה הזאת בעצם מטילה את האחריות על המדינה כי הציבור לא רוצה נשק.
דב חנין: השאלה היא האם גם המדינה לא רוצה שיהיה נשק בציבור.
דב חנין: אני מעלה את השאלה הזו, אני יודע שהשאלה נשמעת מוזר, אבל אני חייב להעלות את השאלה הזאת במלוא חומרתה.
דב חנין: אנחנו מדברים על ריכוזי נשק בהיקפים גדולים.
דב חנין: ראיתי את הסרטון מטייבה, מר ברמי.
דב חנין: זה באמת סרטון לא יאומן.
דב חנין: יוצאים אנשים מאיזה כלי רכב עם קלצ'ניקובים, אנשים אחרים עולים על הגג ויורים עליהם גם בקלצ'ניקובים.
דב חנין: אני שואל את עצמי: בכלל כך נראה ישוב שאזרחים גרים בו?
יונס מרעי: גם בפרדיס אותו דבר.
יונס מרעי: לא רק בטייבה.
דב חנין: זה לא יכול להיות, לא יכולים להיות דברים כאלה.
דב חנין: אני מתקשה להאמין שאין מה לעשות.
דב חנין: קודם כול, אני רואה את הסרט.
דב חנין: הרי האנשים הוסרטו, יש צילומים.
דב חנין: זה לא שאנחנו מדברים על סיפורים שאולי קרו ואולי לא קרו.
דב חנין: יש צילומים.
דב חנין: האם האנשים האלה שירו בקלצ'ניקובים אחד על השני נמצאים כולם במעצר?
דב חנין: אם הם לא נמצאים במעצר, אם האנשים האלה שירו בקלצ'ניקובים לא נמצאים במעצר מישהו צריך לתת הסברים איך הדבר הזה קורה.
דב חנין: אני רוצה לשאול שאלה נוספת, ובכוונה אני מחדד את השאלות.
דב חנין: כאשר בציבור הערבי – זה קורה מעט מאוד אבל מידי פעם קורה – יש איזו התארגנות כדי לעשות משהו בתחום הביטחוני – זה נדיר אבל זה קורה – כל אימת שזה קורה מספיק ש-3 צעירים יושבים ביחד, עוד לפני שהספיקו לעשות משהו הם כבר נמצאים במעצר כי יש שירותי ביטחון ויש כל מיני גורמים שמטפלים ונלחמים ועושים ועוד לפני שהם הספיקו אפילו לעשות משהו הם כבר נמצאים במעצר.
דב חנין: איך זה מדינת ישראל, שיודעת בצורה כל-כך אפקטיבית למנוע עוד מראש לפני שקרה משהו דברים בתחום הביטחוני, איך היא לא יודעת למנוע דברים שנוגעים בתחום הביטחוני של ביטחון האנשים, האזרחים שחיים בישובים האלה?
דב חנין: איך יכול להיות שלא מונעים את זה?
דב חנין: אני רוצה להעלות עוד שאלה.
דב חנין: חתונות, אירועים פומביים, לא איזה אירוע שיושבים 3 אנשים בשקט ואף אחד לא יודע, מאות אנשים נמצאים ומגיע אדם ויורה באוויר.
דב חנין: זה לא דבר נדיר, יוצא דופן, שקורה פעם בשנתיים.
דב חנין: זה קורה.
יפעת קריב: זו תופעה יומיומית כל-כך.
דב חנין: לא יודעים?
דב חנין: לא יכולים למצוא את האדם?
חנא סוייד: זה גם נשק חוקי.
יונס מרעי: בנשק החוקי הם מפחדים לירות.
דב חנין: הדברים האלה מעוררים- - -
דב חנין: אני מייד מגיע להצעות.
יפעת קריב: דב חנין, למה אתה מגיע לאמירה הזאת?
יפעת קריב: אמרת לפני רגע שהרחוב הערבי לא רוצה נשק.
דב חנין: אני מסתכל על האולם הזה- - -
עפו אגבאריה: כולם אומרים את זה, גם חברי הכנסת, גם ראשי החמולות.
יפעת קריב: שמעתי שיש בתי מלאכה שמכינים נשק בישובים ערביים.
דב חנין: אני לא אומר שאין עבריינים.
עפו אגבאריה: הם לא צריכים להכין נשק.
עפו אגבאריה: מביאים להם את זה מהמשטרה ומהצבא.
דב חנין: יפעת קריב, השאלה שלך חשובה והתשובה נמצאת פה באולם הזה.
דב חנין: כשאת רואה את הנציגות המרשימה של כל הזרמים, כל הכוחות, כל הרשויות המקומיות – צפון, דרום, מרכז – כולם באים לכאן ואומרים: לא רוצים נשק, אנחנו רוצים לשתף פעולה בעניין הזה.
דב חנין: לכן אני אומר, משהו פה לא עובד באופן עמוק ואת הדבר הזה אפשר לשנות וצריך לשנות.
דב חנין: עכשיו אני מגיע לשאלה מה צריך לעשות.
דב חנין: צריך לעשות שני דברים.
דב חנין: דבר ראשון, במישור המיידי.
דב חנין: קראנו פעמים רבות – אני שמח שנמצאת פה נציגת השר לביטחון פנים – למשרד לביטחון פנים ליזום מהלך ביחד עם ראשי האוכלוסייה הערבית, עם ראשי המועצות המקומיות, של איסוף נשק שיטתי מכל הישובים הערביים.
דב חנין: אגב, מה זה כמויות הנשק החוקי?
דב חנין: אנחנו מדברים על נשק לא חוקי, אבל למה צריך כל-כך הרבה נשק חוקי?
דב חנין: למה צריך כל-כך הרבה נשק?
דב חנין: למה הישובים האלה רוויים בנשק?
דב חנין: כשאני מדבר על נשק אתם חושבים שאני מדבר רק על אקדחים.
דב חנין: קלצ'ניקובים הם טילים.
דב חנין: טיל לאו בבית?
דב חנין: איפה נשמע כדבר הזה?
דב חנין: לכן חייב להתחיל מבצע ארצי שייעשה ביחד עם ראשי הרשויות המקומיות, ביחד עם מנהיגי הציבור, ביחד עם חברי הכנסת, ביחד עם המכובדים בישובים, עם ראשי המשפחות, לצאת ביחד למבצע שעובר ישוב-ישוב ומנקה את הישובים מנשק, כולל הסברה, כולל פעילות חינוכית, כולל כל הדברים האלה.
דב חנין: זה בטווח המיידי והממוקד.
דב חנין: בטווח הרוחבי, גברתי, אני מסכים מאוד לדבריו של מאזן גנאים, יושב-ראש הוועד הארצי של ראשי הרשויות המקומיות הערביות.
דב חנין: יש פה בעיות רוחב שחייבים להתחיל לטפל בהם: עוני, אבטלה, צעירים שמסתובבים ברחוב בלי מעש.
חנא סוייד: דיור, חיבורי חשמל לבתים.
דב חנין: דיור, היעדר תעסוקה, חיבורי חשמל.
דב חנין: יש איזו תזה – ובזה אני מסיים – של ראש עיריית ניו-יורק לשעבר ג'וליאני, תזת החלונות השבורים.
דב חנין: הוא אמר: אם החלונות שבורים ברחוב אז אנשים ברחוב הזה יתחילו להתפרע.
דב חנין: כשאתה מסתכל על הישוב הערבי, שביוב זורם ברחוב, שלאנשים אין פתרונות, שלנערים אין מה לעשות בחיים שלהם, שיש אבטלה, אז הכול נראה אזור של- - -
מירי רגב: זה קורה לא רק שם אלא גם בהרבה מאוד מקומות אחרים.
מירי רגב: גם בקרב היהודים יש אבטלה.
דב חנין: רע מאוד.
מסעוד גנאים: אבל יש עובדות על השיעור הגבוה של שימוש בנשק בישובים הערביים.
עפו אגבאריה: יש עובדות על כך שאין מה לעשות בישובים, אין מועדונים ואין חוגים.
עפו אגבאריה: את מתייחסת רק לעניין האבטלה אבל זה לא רק עניין האבטלה.
מירי רגב: אני מקבלת את כל מה שאמרת, רק שגם במגזר היהודי יש כאלה ולא זורקים אבנים.
דב חנין: גברתי יושבת-הראש, רמת המצוקה בישובים הערביים קיצונית.
דב חנין: לכן המצב הוא שבהרבה מאוד ישובים – ואמר כאן בצדק חבר הכנסת סוייד קודם: יש ישובים ערבים שנראים אחרת לגמרי.
דב חנין: בואו ננסה לחשוב למה הם נראים אחרת.
דב חנין: כי הישוב הוא יותר מטופח, הוא יותר מסודר.
חנא סוייד: יש קורלציה עם המצב הסוציו-אקונומי.
דב חנין: לכן אני אומר, הקורלציה הזאת מוכחת.
דב חנין: לכן ברמה המעשית יש המון מה לעשות.
דב חנין: להבדיל מנושאים אחרים, את רואה פה מסביב לשולחן הזה המון-המון נכונות לעשות את הדברים ביחד.
מירי רגב: אנחנו עוברים לחוסיין אלהייב, ראש מועצת טובא זנגריה, בבקשה.
חוסיין אלהייב: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה שהואלת והזמנת אותנו לישיבה הזאת.
חוסיין אלהייב: אני מודה גם לחברי הכנסת שנמצאים כאן ומעניין אותם מה שמתרחש היום במגזר הערבי.
חוסיין אלהייב: המציאות מאוד-מאוד קשה.
חוסיין אלהייב: שמתי לב שהערת בהערת ביניים לחבר הכנסת דב חנין ואמרת לו שגם במגזר היהודי יש אבטלה.
חוסיין אלהייב: נכון שבמגזר היהודי יש אבטלה אבל היא לא גואה ובמקביל יש מקומות בילוי, יש חינוך בלתי פורמלי, יש מגרשי כדורסל וכדורעף, יש מה לעשות אחרי הצהרים.
חוסיין אלהייב: שעות הפנאי במגזר הערבי – זה סיבה מאוד גדולה להתפרעויות וגם האבטלה הגואה במגזר תורמת להגדלת הלחץ.
חוסיין אלהייב: אבטלה וחוסר מקומות תעסוקה, והאקדמאים הערבים שאין להם מקומות תעסוקה.
חוסיין אלהייב: אני חושב שמה שקרה לאחרונה, למרות שאנחנו לא מצדיקים את הנער שבא לרכב המשטרתי עם סכין, אני לא מצדיק את זה, אבל במקביל השוטר שירה, מה שראינו, אני לא יודע אם זה נכון או לא, הוא ירה.
חוסיין אלהייב: קודם כול צריך לירות באוויר.
חוסיין אלהייב: יש הנחיות גם בצבא וגם במשטרה.
חוסיין אלהייב: אילו היו אומרים מפקד המחוז או השר לביטחון פנים שהשוטר הזה יושעה עד הודעה חדשה, עד לבירור, אני חושב שלא היינו רואים מה שהתרחש במגזר הערבי.
מירי רגב: אני חייבת פה להגן על השוטרים.
מירי רגב: בא מישהו עם סכין כזו לא סתם.
דב חנין: אבל לפי הסרט יורים בו כאשר הוא בורח.
חוסיין אלהייב: אמרתי שאני לא מצדיק את הנער.
עפו אגבאריה: בסוף התברר שזה לא היה סכין.
עפו אגבאריה: גם המשטרה לא מצאה סכין.
חוסיין אלהייב: אני לא מצדיק את זה אבל במקביל- - -
מירי רגב: הכול נמצא בבדיקה עכשיו במח"ש.
חוסיין אלהייב: אני חושב שאם אנחנו נשב ונדון היום בוועדה הזו, והואלת בטובך להזמין אותנו – ב"זבנג וגמרנו" זה לא ייגמר.
מירי רגב: ברור לי לחלוטין שב"זבנג וגמרנו" זה לא ייגמר.
חוסיין אלהייב: מהישיבה הזאת צריך לצאת עם ועדה מצומצמת מטעמך שתפקידה לטפל במיגור הבעיות במגזר הערבי.
חוסיין אלהייב: אצלי בטובא זנגריה, ישוב בדואי ערבי, ממטולה ועד בית-שאן רק אנחנו נמצאים שם בצפון, האמיני לי, אם אופניים נגנבות מקצרין ברמת הגולן או ממטולה, בגלל הסטיגמה אומרים שמי שגנב אותם הוא בוודאי מטובא זנגריה.
חוסיין אלהייב: לכן אני חושב שצריך לשנות גם את הסטיגמה.
חוסיין אלהייב: אני מודע לכך שעד האירוע של כפר כנא היתה הידברות טובה מאוד עם המשרד לביטחון פנים, עם המש"קים המקומיים.
חוסיין אלהייב: אנחנו נבחרנו כנציגי ציבור והאמיני לי שגם אנחנו נמצאים בחזית.
חוסיין אלהייב: אנחנו לפעמים מגנים על המשטרה.
חוסיין אלהייב: אנחנו בין הפטיש והסדן.
חוסיין אלהייב: לכן חשוב מאוד – אמר ראש מועצת מזרעה: כאשר אני פונה לשר כזה או אחר אין היענות.
חוסיין אלהייב: אני חושב שהגיע הזמן, וזה המבחן הדמוקרטי האמיתי למדינת ישראל, מדינה דמוקרטית שנמצאת במזרח התיכון, המבחן האמיתי לדמוקרטיה הישראלית הוא ליצור שוויון עם אזרחיה הערביים.
מירי רגב: אתה יודע, שוויון זה בכול.
חוסיין אלהייב: בוודאי.
מירי רגב: צבא, שירות אזרחי, נאמנות למדינה.
מירי רגב: שוויון זה הכול.
מירי רגב: שוויון זה שוויון.
עפו אגבאריה: גם בבריאות וחינוך.
עפו אגבאריה: למה לא הזכרת את זה?
מירי רגב: אמרתי ששוויון הוא בכול, בחובות ובזכויות.
חוסיין אלהייב: תעזבו פוליטיקה עכשיו.
מירי רגב: חוסיין אלהייב, אתה מבין את הבעיה?
מירי רגב: אם אתה היית בכנסת היינו יכולים להידבר יותר.
חוסיין אלהייב: הרבה נערים ונערות במגזר הלא יהודי היום, למרות התנגדויות כאלה ואחרות, נמצאים בשירות אזרחי.
חוסיין אלהייב: אני אחד האנשים שמאמין, על-פי השקפת עולמי שירות אזרחי הוא לטובת האוכלוסייה, הוא לא נגד האוכלוסייה.
מסעוד גנאים: עכשיו עשית לה את היום.
מירי רגב: הוא עשה לי את היום, ותאמין לי שהוא עשה לו גם את השנה כי מרגע זה אני לוקחת אותו כפרויקט.
מירי רגב: אני לוקחת אנשים כאלה כפרויקט.
מירי רגב: מי שנאמן, מי שעובד, מי שמוכן- - -
חוסיין אלהייב: כולם נאמנים.
מירי רגב: מי שמוכן לתרום המדינה הזאת אני אלך ואדאג שהישוב שלו יקבל יותר.
מירי רגב: אני לוקחת אותו כפרויקט.
חוסיין אלהייב: זכיתי לתוכנית "עיר ללא אלימות" וכאשר ביקשתי קיבלתי.
חוסיין אלהייב: היום הם עושים עבודה טובה.
חוסיין אלהייב: אבל במקביל – מי שלא עושה שירות לאומי או מי שלא עושה צבא הוא עובד בניין גם בחצור הגלילית וגם בתל-אביב, בפתח-תקווה ובבאר-שבע.
חוסיין אלהייב: מי שלא עושה צבא גם בונה את המדינה.
חוסיין אלהייב: לכן, היחס למיעוט הערבי – זו הדמוקרטיה האמיתית של מדינת ישראל ושל הממשלה.
חוסיין אלהייב: לכן אני חושב שצריכה להיות המשכיות.
חוסיין אלהייב: אנחנו רוצים לחיות ביחד.
חוסיין אלהייב: אין לנו מדינה אחרת.
חוסיין אלהייב: מי שעושה את הרעש במדינה הזו הם הגורמים הקיצוניים משני הצדדים, גם הקיצוניים שלנו וגם שלכם, גם הדאעש היהודי וגם הדאעש הערבי.
חוסיין אלהייב: צריך למגר אותם ולצאת לדרך.
מירי רגב: חוסיין אלהייב, אני לוקחת את כל האמירות שלך וחותמת עליהן עכשיו, לוחצת יד וחותמת עליהן.
חמד עמאר: תיזהרי לא לחתום.
מירי רגב: בעד הדמוקרטיה, שזה זכויות הרוב והמיעוט, בעד שוויון, הכול.
מירי רגב: חבר הכנסת טלב אבו עראר בבקשה ולאחר מכן מחמוד עאסי.
טלב אבו עראר: אני רוצה להתחיל במשפט שבו סיים חברי הבדואי מהצפון, שהוא בעד השירות האזרחי.
טלב אבו עראר: אני בדואי שגר בנגב ואני נגד השירות האזרחי, שיהיה ברור.
מירי רגב: זה ברור, אני יודעת מה תפקיד חברי הכנסת הערבים בכנסת.
טלב אבו עראר: תעשי לי טובה, אני רוצה להגיד כמה משפטים ברצף.
טלב אבו עראר: אנחנו יושבים כאן כדי לדון ולהתמקד בנושא אחד, שהוא איסוף הנשק הבלתי חוקי.
טלב אבו עראר: אני הייתי גם בעד איסוף הנשק החוקי.
טלב אבו עראר: אני לא רוצה שיישאר ערבי עם נשק, חוקי או בלתי חוקי, כולל המשת"פים וכולל גם החיילים שחוזרים לבתיהם עם נשקים.
טלב אבו עראר: הרי זה מסוכן לכולנו.
טלב אבו עראר: כאשר נפגע הביטחון האישי בראש ובראשונה זה פוגע בביטחון המדינה כולה.
טלב אבו עראר: לכן אנחנו בחברה הערבית איבדנו את הביטחון האישי.
טלב אבו עראר: מאז קום המדינה ועד היום כמה ועדות הוקמו?
טלב אבו עראר: בכמה ישיבות נדון עניין איסוף הנשק?
טלב אבו עראר: במשך עשרות שנים, ולמרות כל האירועים, למרות כל מקרי הרצח בחברה הערבית המשטרה לא עושה כלום.
טלב אבו עראר: חברי מאזן גנאים אומר שיש שתי סיבות לרכישת הנשק ולשימוש בו: העוני וחוסר התעסוקה.
טלב אבו עראר: אבל לפני שני האלמנטים האלה, הסיבה העיקרית היא המשטרה.
טלב אבו עראר: הרי המשטרה יודעת, היא יכולה להיכנס לכל ישוב.
טלב אבו עראר: אם אדם רק מזוהה בדעות שלו התומכות בארגון שפועל נגד מדינת ישראל באותו רגע תופסים אותו.
טלב אבו עראר: אם היו המשטרה והשב"כ יודעים שתושב ערבי מסתיר נשק או קונה נשק כדי להרוג בו אדם יהודי, באותו רגע היו תופסים אותו.
טלב אבו עראר: אבל כשאנחנו רואים את זה- - -
קריאה: עוד בשלבי התכנון.
מירי רגב: אתם בונים "סרטים".
טלב אבו עראר: מה את אומרת כיושבת-ראש ועדת הפנים על כך שאנחנו יכולים אולי להביא גם צילומים על נשקים משטרתיים?
טלב אבו עראר: המשטרה מוכרת נשק כדי שנהרוג אחד את השני.
טלב אבו עראר: זה כך בדיוק.
טלב אבו עראר: דב חנין דיבר על קלצ'ניקוב.
טלב אבו עראר: אני מדבר על 16M.
טלב אבו עראר: יש נשקים רבים כאלה במגזר הערבי, נשקים של המשטרה ושל הצבא.
טלב אבו עראר: מהבסיסים שלכם יוצאים הנשקים שבהם אנחנו נהרגים.
טלב אבו עראר: המשטרה לא עושה כלום.
טלב אבו עראר: גם אם נמשיך לשבת אלף שנים מהיום לא תעשו כלום כי המשטרה מתכוונת, בזדון ממש, רוצה להמשיך באותה מדיניות ולא לאסוף נשק.
טלב אבו עראר: כי היא יודעת בגדול שהנשק הזה נועד רק לשימוש של ערבים נגד ערבים.
מירי רגב: תודה רבה, טלב אבו עראר.
מירי רגב: אמרת את שלך, עשית את ההצגה בלי לקבל תשובות.
מירי רגב: זה ההבדל בינך ובין חנא סוייד.
מירי רגב: הוא נשאר לקבל תשובות ואילו אתה אומר והולך.
טלב אבו עראר: יש לי מה לעשות.
מירי רגב: אני אסכם את התשובות ואעביר לך.
מירי רגב: מחמוד עאסי, בבקשה, ולאחר מכן מסעוד גנאים.
מחמוד עאסי: שלום לכולם.
מחמוד עאסי: קודם כול למירי רגב, יישר כוח על היוזמה, תבורכי.
מחמוד עאסי: לדעתי זה דבר שהוא היום בסדר עדיפות ממדרגה ראשונה אצלנו בחברה הערבית.
מחמוד עאסי: אני רוצה לעשות פה קצת סדר.
מחמוד עאסי: כמובן לא אמעיט מכל הבעיות שהוצגו שאנחנו סובלים מהן ביישובינו, אבל אם נתרכז בכל מה שהוזכר פה הכול יתמסמס.
מחמוד עאסי: אני חושב שהנשק הבלתי חוקי והאלימות הגואה אצלנו ברחובות, בשכונות, בישובים הוא עניין שצריך להיות במקום גבוה בסדר העדיפויות שלנו לצד כל מה שאנחנו רואים שבו צריך לסגור פערים.
מחמוד עאסי: שמעתי כמה הערות.
מחמוד עאסי: אתחיל בהערות שלך, מירי רגב.
מחמוד עאסי: אבל רק לתת לך איזו טעימה.
מחמוד עאסי: לפני יומיים היה לי דיון בפייסבוק עם אחד התושבים שלי.
מחמוד עאסי: בקטע הזה אני רוצה להיות הוגן גם כלפי המשטרה.
מחמוד עאסי: אמנם יש ביקורת, אבל אם נזרוק הכול על המשטרה לא נפתור את הבעיה ואפילו לפעמים יימנע מאתנו להצליח למצוא את הנוסחה שיכולה להביא לנו פתרונות.
מחמוד עאסי: אמרתי לאותו תושב: "אתה מאשים את המשטרה.
מחמוד עאסי: זה לא המשטרה.
מחמוד עאסי: אנחנו גם צריכים לפעול".
מחמוד עאסי: הרי מול המשטרה אנחנו באים בטענות למשטרה, אבל מול התושבים שלנו אנחנו גם יודעים לבוא אליהם בטענות.
מחמוד עאסי: הוא ענה לי במשפט קצר שלמעשה השתיק אותי.
מחמוד עאסי: הוא כתב: עזוב, מה לשתף פעולה עם המשטרה ולתת אינפורמציה למשטרה?
מחמוד עאסי: כאשר שני צעירים זרקו אבנים תוך שעתיים נעצרו.
מחמוד עאסי: אבל זו עובדה.
מירי רגב: זו לא עובדה.
מירי רגב: הלוואי וזה היה קורה.
מחמוד עאסי: נעצרו ללא שום הוכחות וללא צורך בעדים.
מחמוד עאסי: אבל אנשים שיורים בנשק פתאום קשה להגיע אליהם.
מחמוד עאסי: מה אני רוצה להגיד פה?
מחמוד עאסי: אני הייתי קורבן וירו עלי, וירו על הבית שלי מכיוון שלא הייתי מוכן להיות סחיט, מכיוון שלא הייתי מוכן לחתום על מסמך בלתי חוקי.
מחמוד עאסי: כלומר, אני הייתי מאוים – או שאהיה סחיט ואחתום על דבר בלתי חוקי או שאעמוד על המשמר ואשמור חוק ואשמור על האינטרס הציבורי ולא אחתום על איזה מסמך שגוף מסוים איים שאם לא אחתום עליו הוא יירה בי.
מחמוד עאסי: לא ההוא ירה בי.
מחמוד עאסי: המשטרה פעלה, מה שהיה מוטל על המשטרה היא עשתה, היא עצרה את אותו אדם אבל ה"חיילים" שלו בתוך שעתיים התחילו לאיים עלי: "יש לך שעה וחצי שהמשטרה תשחרר אותו, אחרת אנחנו נתחשבן אתך".
מחמוד עאסי: אני מדבר על עצמי כראש רשות מקומית, אז תארו לכם מה עובר אזרח פשוט.
מחמוד עאסי: אני יכול לקבל הגנה אבל אזרח פשוט לא יכול אפילו להגיע לרמה שהוא יקבל הגנה במקרה דומה.
מחמוד עאסי: המשטרה עצרה אותו לשבוע ימים אבל היתה בעיה עם הפרקליטות.
מחמוד עאסי: כלומר, לא צריך להתמקד פה רק במשטרה.
מחמוד עאסי: צריך פה טיפול מערכתי.
מחמוד עאסי: יש פה מין "דלת מסתובבת".
מחמוד עאסי: כלומר, המשטרה מתאמצת, המשטרה עושה את העבודה לפעמים, עוצרת את העבריין והשופט קובע לו מעצר בית או נותן לו איזו הנחה.
מחמוד עאסי: אותו שוטר, רבותי, הוא אדם כמונו.
מחמוד עאסי: זה יוצר שחיקה.
מחמוד עאסי: הוא יעצור אותו פעמיים ובפעם השלישית כבר לא יעניין אותו כי באיזה מקום הוא חושב שזה יהיה מין משחק של חתול ועכבר.
מירי רגב: אתה אומר שגם בתי-המשפט צריכים להחמיר את הענישה כלפי העבריין.
מחמוד עאסי: לדעתי כן.
מחמוד עאסי: אם היום בחוק עונש המקסימום למי שמחזיק נשק בלתי חוקי הוא 7 שנים והמינימום הוא חודשיים, השופטים קובעים את המינימום וחודשיים מאסר משתלמים לעבריינים.
מחמוד עאסי: בינתיים אותו גוף עברייני משלם למשפחה שלו כסף.
מירי רגב: נמצא כאן נציג משרד המשפטים?
מחמוד עאסי: לכן אני חושב שצריך להחמיר, ללכת על המקסימום בבתי-המשפט, שלא יהיה משתלם לאותו עבריין.
מחמוד עאסי: אותו עבריין כאשר הוא יוצא מבית-הסוהר מקבלים אותו בהילולות והוא הופך להיות מעין גיבור אצלנו ברחובות.
מחמוד עאסי: אני אומר לך, כראש רשות מקומית גם אני נשחקתי.
מחמוד עאסי: נכנסים אלי עבריינים ומדברים אלי בשפה של איומים ואני מנסה לפייס אותם בכוס קפה.
מחמוד עאסי: הגיע מישהו ואיים על המהנדס.
מחמוד עאסי: באתי לדבר אתו והוא אמר לי: אני מתרה בך, נראה שתעז להתקשר למשטרה.
מחמוד עאסי: הייתי גיבור, לקחתי את הטלפון והתקשרתי למשטרה והוא התחיל לאיים עלי.
מחמוד עאסי: החוקר ישב בלשכה שלי, לקח ממני עדות ו"החיילים" שלו נכנסו מול השוטר והתחילו לאיים עלי מול השוטר.
מחמוד עאסי: הוא שאל אותי: מה הם רוצים ממך?
מחמוד עאסי: אמרתי לו: אתה לא שומע?
מחמוד עאסי: הם מאיימים.
מחמוד עאסי: לא ויתרתי אך עובדה שאחרי שעתיים אותו אדם שוחרר.
מחמוד עאסי: התקשרו אלי תושבים לשאול מה שלומי, אמרתי: לא נורא, העבריין נעצר.
מחמוד עאסי: אמרו לי: איזה נעצר, הנה הוא מסתובב ברחוב.
מירי רגב: זה "הדלת המסתובבת".
מחמוד עאסי: מירי רגב, אם כבר התחלת, וזה ייזקף לזכותך, תמשיכי במהלך הזה.
מירי רגב: לא נמצא פה נציג משרד המשפטים.
מירי רגב: נעשה את זה עם השר בישיבה הבאה.
מחמוד עאסי: אני אבנה 4 בתי-ספר ואסלול כבישים ואעשה הכול, אבל אם לא יהיה ביטחון ברחובות כאילו לא עשיתי כלום.
מחמוד עאסי: אם התושב שלי מאוים, אם האמא לא יכולה להיות בטוחה שהבן שלה יחזור הביתה בשלום – לא עשינו כלום.
מחמוד עאסי: אני מציע שילוב מערכות בין בתי-המשפט ובין המשטרה וכולנו.
מחמוד עאסי: כפי שאמר עמיתי חוסיין אלהייב, אנחנו נשתף פעולה עד תום.
מחמוד עאסי: חובתנו להביא שקט לישובים שלנו.
מחמוד עאסי: לכן אני מוכן לדבר על זה בגבורה בפייסבוק ולצאת בקריאות.
מחמוד עאסי: אמרתי להם שאני מוכן אישית להתנדב במשטרה כדי להראות לאנשים שאני הדוגמה.
מחמוד עאסי: אני מוכן להיות בסיירת הורים ולהתנדב למשטרה בעניין של ביטחון התושבים שלי.
מחמוד עאסי: להתחיל עכשיו לדבר על איסוף נשק חוקי ולא חוקי – אם נתחיל לדבר על כל-כך הרבה רעיונות נמסמס את הדבר העיקרי.
מירי רגב: את הדבר העיקרי, את הביטחון האישי.
מחמוד עאסי: את הדבר העיקרי שהוא הצורך המיידי, להתחיל לפעול נגד אלימות במגזר הערבי.
מחמוד עאסי: אם לא נעשה את זה ונחכה עד שיהיו לנו בתי-ספר ועד שנסגור פערים אנחנו אולי כבר לא נהיה בחיים.
מחמוד עאסי: מילה אחרונה, אני חייב להתייחס לשיתוף הפעולה עם המשטרה.
מחמוד עאסי: בקטע הזה לדעתי יש איזו אי-הבנה.
מחמוד עאסי: עדים רבים העידו נגד עבריינים.
מחמוד עאסי: היום הם מתחת לאדמה.
מחמוד עאסי: יום לפני המשפט הם נרצחו.
מחמוד עאסי: אני יכול להציג לך שמות ומקומות.
מחמוד עאסי: בערב לפני שהאדם היה אמור להתייצב מול השופט, לעמוד על הדוכן ולהשלים את העדות שלו מול השופט הוא פשוט נרצח בדם קר כדי שהוא לא יגיע לתת עדות.
מחמוד עאסי: זאת אומרת, זה מפחיד.
מחמוד עאסי: אנחנו לא בנתניה, שם אדם גר בקומה עשירית באיזה מקום.
מירי רגב: נתת דווקא דוגמה לא טובה.
מירי רגב: יש הרבה פשע בנתניה.
מחמוד עאסי: להגיע לאזרח ערבי בתוך הישוב שלו לוקח 5 דקות.
מחמוד עאסי: כל מי שיעיד קל מאוד לאתר אותו ולהתחשבן אתו.
מחמוד עאסי: לכן אזרח פשוט ערבי, גם אילו רצה לא יעז, וזה לא עניין של אי רצון לשתף פעולה, פשוט אנשים לא מעזים.
מחמוד עאסי: יש פחד בקטע הזה ואי אפשר לתת לאדם הגנה.
מחמוד עאסי: אם יתנו לו הגנה אז הבן שלו מאוים, אשתו מאוימת, אח שלו מאוים.
מחמוד עאסי: זה פשוט נוסחה שאי אפשר למצוא לה פתרון.
מחמוד עאסי: המשטרה צריכה למצוא איזו נוסחה שתוכל להיות מקובלת על כל הצדדים.
מסעוד גנאים: תחילה אני מברך את כל ראש הרשויות המקומיות, מברך את מאזן גנאים ראש הוועד הארצי לראשי הרשויות, מברך את כל הנוכחים ומברך אותך על עצם קיום הדיון הזה.
מסעוד גנאים: לא אכנס לעולם המושגים המיוחד שלך, גברתי היושבת-ראש, מה זה הנהגה סוג א' וסוג ב', שהנהגה סוג א' זה ראשי הרשויות והנהגה סוג ב' זה חברי כנסת.
מסעוד גנאים: לא אכנס לזה.
באסל גטאס: היא קבעה וחילקה את התעודות האלה?
מסעוד גנאים: היא אומרת כן.
מסעוד גנאים: פספסת.
מסעוד גנאים: בכלל יש עולם טרמינולוגיה מיוחד בוועדה, אתה יודע.
מסעוד גנאים: לענייננו.
מסעוד גנאים: אנחנו מתייחסים בכל הרצינות ובכל אחריות לעניין הנשק הבלתי חוקי המשתולל בכפרים ובערים שלנו.
מסעוד גנאים: מעבר לכל מחלוקת פוליטית, מעבר לכל אינטרס מפלגתי של בחירות ודברים כאלה, מדובר בהצלת חיי אדם.
מסעוד גנאים: הסטטיסטיקה שהציג מאזן גנאים חמורה.
מסעוד גנאים: אנחנו מדברים על עשרות הרוגים, על כך שהשיעור הגבוה ביותר של נרצחים הוא מהחברה הערבית, מהערים והכפרים הערביים.
מסעוד גנאים: דבר שני, בקשר לשיתוף הפעולה עם המשטרה, צריך להגדיר מה זה שיתוף פעולה.
מסעוד גנאים: אנחנו אמרנו, כמדומני כל חברי הכנסת, לפחות אני מעיד על עצמי, בפניו של השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ: אנחנו מוכנים לשיתוף פעולה בכל הנוגע לפשע ולרצח ולנשק הבלתי חוקי.
מסעוד גנאים: יש מצב של אי-אמון, נכון.
מסעוד גנאים: יש קרע בין הציבור הערבי ובין המשטרה, ובצדק, משום שעדיין רואים אותנו כ"תיק ביטחוני" ולא אזרחי ולא מתייחסים אלינו כאזרחים שרוצים שירות מינימלי, לשמור על החיים שלהם.
מסעוד גנאים: אבל אני וכולנו אמרנו, ככל שהמשטרה תפגין כנות ורצינות ונחישות לטפל באמת בכל התופעות שהזכרתי הם יראו מאתנו שיתוף פעולה מלא.
מסעוד גנאים: לא כדי שידם תהיה קלה על ההדק בהרג צעיר ערבי אלא כדי שיהיו נחושים באמת באיסוף הנשק הבלתי חוקי ובמיגור הרצח.
מסעוד גנאים: ולבסוף, הצעה קונקרטית.
מסעוד גנאים: אני מציע להקים ועדת מעקב פרלמנטרית שתעסוק בכל עניין הנשק הבלתי חוקי.
מסעוד גנאים: הוועדה הזו תעקוב אחרי הנושא מול המשטרה, מול הפרקליטות, מול ראשי הרשויות המקומיות, מול כולם.
מסעוד גנאים: אני מוכן להתגייס.
מסעוד גנאים: יש לי גם שדולה למיגור האלימות בחברה הערבית.
מירי רגב: הקמנו כבר ועדת משנה, והצביעו עליה בוועדה, לנושא איסוף הנשק הבלתי חוקי, שחברים בה דוד צור, טלב אבו עראר ודב חנין.
מסעוד גנאים: אפשר להרחיב אותה.
מסעוד גנאים: אפשר להקים ועדה פרלמנטרית, ועדת מעקב פרלמנטרית שתפקידה לעקוב אחר עניין הנשק הבלתי חוקי.
מסעוד גנאים: אני גם מקווה שיהיו עוד מפגשים בקשר לנושא הזה.
מירי רגב: עו"ד רדא ג'אבר, בבקשה, ולאחר מכן חבר הכנסת זחאלקה.
רדא ג'אבר: גברתי, אני חושב שאנחנו הולכים סחור-סחור מסביב לנקודה המרכזית: האם יש פה החלטה פוליטית של הממשלה למגר את התופעה הזאת ולטפל בנושא האלימות בחברה הערבית.
רדא ג'אבר: השאלה היא שאלה פוליטית ולא עניין אם המשטרה תעשה איזו פעולה פה ושם.
רדא ג'אבר: זאת בעיה, המבצעים הם בעיה.
רדא ג'אבר: לעשות מבצע ולשבת בתחנה ולא להמשיך, לא לעשות את זה בחשיבה של 5 שנים או 10 שנים קדימה זה בעיה רצינית מאוד.
רדא ג'אבר: אין פה משאבים.
רדא ג'אבר: צריך להשקיע פה משאבים אדירים של כסף, בחינוך ובדברים כאלה, וזו החלטה פוליטית.
רדא ג'אבר: בהחלטה הפוליטית הממשלה נפלה.
רדא ג'אבר: אין פה החלטה פוליטית.
רדא ג'אבר: יש הצהרות, יש ישיבות.
רדא ג'אבר: אלף ישיבות כאלה לא יעזרו.
רדא ג'אבר: לכן מה שמצופה מהוועדה הזאת הוא ללחוץ על הממשלה לקבל החלטה אמיתית להשקיע את המשאבים הדרושים ולשנות את תפיסת העולם של כל משרדי הממשלה כלפי החברה הערבית, דווקא בנושא הזה של אלימות.
רדא ג'אבר: מה שאמר ראש הוועדה הממונה בטייבה, שאני לא מסכים אתו בדברים אחרים, אבל דווקא בנושא הזה, את זה צריך לעשות: שינוי תפיסת עולם.
רדא ג'אבר: הממשלה עדיין תופסת אותנו כאילו אנחנו מחוץ לגדר, גם בעניין האלימות וגם בעניין השיטור.
רדא ג'אבר: השוטר הבודד בקצה רואה אותי כאיום ולא רואה אותי כאזרח שהוא צריך לתת לו שירות.
רדא ג'אבר: את הדברים האלה הוא שומע מהמערכת הפוליטית שלו, הוא לא שומע אותם רק ממפקד התחנה שלו.
רדא ג'אבר: אני בעצמי הגשתי שתי תלונות בנושאים אחרים לגמרי, לא בעניין של אלימות.
רדא ג'אבר: אף פעם לא טופלה הפנייה שלי למרות שאני עוסק בזה מול המשטרה בצורה אינטנסיבית.
רדא ג'אבר: לכן יש אי-אמון בסיסי כלפי המשטרה, כלפי המערכת כולה.
רדא ג'אבר: את האמון הזה אפשר לבנות אם מלמעלה תהיה החלטה אמיתית לשנות את התפיסה, להשקיע את המשאבים, ובכנות, דברו אתנו בכנות ולא רק בסיסמאות כי כל מה שאנחנו שומעים בנושאים האלה, של אלימות, נשק ודברים כאלה, זה סיסמאות בלי כיסוי.
רדא ג'אבר: תודה.
מירי רגב: לאחר מכן לא נרשמו יותר אזרחים ולכן אנחנו עוברים לרצף של חברי כנסת והמשטרה צריכה לענות.
מירי רגב: חבר הכנסת זחאלקה ולאחר מכן חברת הכנסת יפעת קריב.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהנושא של נשק ואלימות בישובים הערביים ובחברה הערבית הוא נושא שבוער יותר ויותר ונעשה מסוכן יותר ויותר מידי יום.
ג'מאל זחאלקה: הפעילות המשטרתית בקושי מדביקה את קצב הגידול של התופעה והיא לא מצמצמת אותה ולא ממגרת אותה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שלחץ חשוב מאוד.
ג'מאל זחאלקה: בישיבה היום חשוב מאוד ללחוץ על המשטרה.
ג'מאל זחאלקה: הבעיה, כפי שאני מבין אותה, כפי שאני תופס אותה, שהמשטרה, כמו כל הגופים הממלכתיים בארץ, נוקטת במדיניות של אפליה.