GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: מה לעשות, החדר הזה הוא לא חדר ועדה.
מירי רגב: החדר הזה לא שווה כלום בלי האנשים בו.
מירי רגב: האנשים הם הדבר המרכזי ביקום הזה.
מירי רגב: התפקיד שלך הוא לעזור לאנשים האלה לנהל את עצמם טוב יותר.
מירי רגב: אתה בעצמך אומר שאתה לא רוצה לפרק אותם, שאתה מבין את החשיבות של העניין הזה.
מירי רגב: אתה נתת חבל לעמותה.
<אייל גלובוס: גברתי, העמותה לא הרימה את החבל.
מירי רגב: כי התנאי להרים את החבל היה שהם יתפטרו.
<אייל גלובוס: גברתי, הסמכות בחוק, עם כל הכבוד, היא שלי.
<אייל גלובוס: היה כבר הליך אחד שנגמר.
<אייל גלובוס: זכותה של העמותה ללכת לאיזה הליך שהיא רוצה.
<אייל גלובוס: שיקול הדעת הוא שלנו.
<אייל גלובוס: אני חושב ששיקול הדעת הוא מעבר לסביר.
<אייל גלובוס: נהגנו כאן בהרבה אורך רוח.
<אייל גלובוס: אני מוכן לשקול את כל מה שנאמר כאן, אבל עם כל הכבוד, אני עומד על כך - -
מירי רגב: שהם יתפטרו מתפקידם.
<אייל גלובוס: אני עומד על כך שיהיה שינוי כמו שנדרש.
<אייל גלובוס: אנחנו הצענו את ההצעה.
<אייל גלובוס: הייתה הסכמה.
מירי רגב: אתה עומד על כך שהם יתפטרו מתפקידם.
<אייל גלובוס: אני עומד על כך שיימצא המנגנון המתאים.
מירי רגב: המנגנון נמצא.
מירי רגב: אתה יודע איך נמצא המנגנון?
מירי רגב: המנגנון נמצא על ידי מבקר ועל ידי ביקורת חיצונית.
מירי רגב: זה המנגנון שאתה הצעת.
<אייל גלובוס: לא.
<אייל גלובוס: המנגנון שאני הצעתי כלל מספר דברים.
<אייל גלובוס: חלקם לא במחלוקת.
מירי רגב: אני מדברת איתך עכשיו על מה שבמחלוקת.
מירי רגב: הדבר העיקרי שבמחלוקת זה שאתה רוצה שכולם יתפטרו.
<אייל גלובוס: לא, אני לא רוצה שכולם יתפטרו.
<אייל גלובוס: המנגנון הזה הוצע על ידי העמותה.
<אייל גלובוס: העלינו דרישה מסוימת לגבי אנשים מסוימים שמצאנו שיש לגביהם - -
מירי רגב: מי עוד חוץ מהגזבר?
<אייל גלובוס: שני אנשים.
מירי רגב: תגיד מי.
מירי רגב: הגזבר והיושב-ראש?
<אייל גלובוס: כן.
<אייל גלובוס: מצאנו קשר בעניין הזה.
<אייל גלובוס: זאת המשמעות של אחריות.
<אייל גלובוס: גברתי יכולה לבוא אלי בטענות, ובצדק, לגבי דברים שקורים ברשם העמותות גם אם אני אישית לא עשיתי אותם.
<אייל גלובוס: אני חושב, עם כל הכבוד, שהדרישה שלנו היא לגמרי לגיטימית.
<אייל גלובוס: היא לטובתה של העמותה, היא לטובת הציבור.
<אייל גלובוס: אני חושב שהתקדמנו כאן.
<אייל גלובוס: חבל שנלך אחורה.
דוד אזולאי: אנחנו נמצאים פה במבוי סתום.
דוד אזולאי: אין ספק שאתה מעלה פה טענות רציניות, ואני לא מקל ראש בכך.
דוד אזולאי: מדובר על עניין ציבורי ממדרגה ראשונה.
דוד אזולאי: לא היושבת-ראש ולא אנחנו ניתן את ידנו לכך.
דוד אזולאי: יושבת פה עמותה שאתה ודאי מכיר ולמדת.
דוד אזולאי: העמותה הזאת עושה, בין היתר, חסד של אמת.
דוד אזולאי: חסד של אמת זה מה שנקרא ארון, מיתה, תכריכים.
דוד אזולאי: הא רוצה לתפקד.
דוד אזולאי: יש תקנות.
דוד אזולאי: הם גם מודים שהם מוכנים לקחת את הליקויים.
דוד אזולאי: חלק מהליקויים הם תיקנו.
דוד אזולאי: יש כרגע שני נושאים בוויכוח.
דוד אזולאי: הדבר הראשון זה שאדוני עומד על כך שמספר בעלי תפקידים יהיו חייבים להתפטר מתפקידם בעמותה.
דוד אזולאי: אני לא יודע אם אדוני צודק, אם זאת סמכותו או לא סמכותו.
<אייל גלובוס: ולא להגיש מועמדות בהמשך.
דוד אזולאי: זה נושא שהוא בוויכוח.
דוד אזולאי: אתה מסכים איתי?
מירי רגב: תפקידו להגיד את הדברים.
<אייל גלובוס: אני אומר את הדברים בכנות.
דוד אזולאי: באה העמותה ואומרת שהיא במצוקה כספית אמיתית.
דוד אזולאי: עמותה עם מחזור שנתי של 2 מיליון ₪ שנמצאת בגרעון של 5 מיליון ש"ח זה לא דבר נורמאלי.
דוד אזולאי: היא מבקשת לפרק את העסק כך שחברה קדישא תוכל לעבוד על ידי כך שהיא תקבל אישור ניהול תקין זמני.
דוד אזולאי: באותה תקופה יהיה מגשר שמקובל עליכם ועל העמותה.
דוד אזולאי: תהיה הקצבה של זמן.
דוד אזולאי: אני מסכים איתך שזה מעל ומעבר שמשנת 2012 מנהלים דיונים.
דוד אזולאי: צריך לראות למה זה נמשך כל כך הרבה זמן.
דוד אזולאי: אי אפשר להטיל את האשמה רק על העמותה.
<אייל גלובוס: אני מסכים.
דוד אזולאי: אנחנו מכירים את המערכת הזאת.
דוד אזולאי: זה לא רק אצלכם.
דוד אזולאי: לצערי הרב, בכל מערך השלטון המרכזי זה קיים.
דוד אזולאי: תקבע זמן ומגשר שמקובל על שני הצדדים.
דוד אזולאי: בינתיים יהיה איזה שהוא ניהול זמני, עם הדגשים שאתם תעמדו עליהם.
מירי רגב: רק של חברת קדישא.
<אייל גלובוס: אי אפשר להפריד בין שני הגופים.
<אייל גלובוס: זה גוף אחד.
דוד אזולאי: לפחות להתחיל להתקדם.
<אייל גלובוס: אדוני, אני מתנצל, אנחנו לא נמצאים שם.
<אייל גלובוס: באנו לקראת, הצענו את הדברים.
<אייל גלובוס: הארכנו את פרק הזמן מעבר למה שהתכוונו.
<אייל גלובוס: אני מציע שהאנשים הנכבדים כאן יחשבו איזה נזק ייגרם לציבור הרחב אם שני אנשים יעזבו את העמותה.
דוד אזולאי: לא אמרתי את זה.
<אייל גלובוס: אם העמותה נמצאת בכזאת מצוקה - -
דוד אזולאי: לא אמרתי להשאיר את אותם אנשים במערכת.
דוד אזולאי: אמרתי שהנושא הוא בוויכוח בין הרשם לעמותה.
דוד אזולאי: בואו נשב, נטפל בדבר הזה.
דוד אזולאי: אם תגיעו בסופו של יום להבנה שהם צריכים ללכת, הם ילכו.
מירי רגב: הוא לא מוכן לקבל את זה.
חיים כהן: למען הסדר הטוב, יש פה לחברי הרשם אי הבנה בחומרים.
חיים כהן: לא ביקשנו לפרק את החברה קדישא מהארגון.
חיים כהן: זאת תביעה שקיבלנו מהמשרד לענייני דתות.
חיים כהן: אנחנו הגשנו בקשה לרשום עמותה נפרדת לפני 3 שנים.
חיים כהן: איש לא השיב לנו.
חיים כהן: תהליך כזה צריך לקחת לכל היותר חודשיים, שלושה.
חיים כהן: אפשר לקבל רישיון זמני ולראות את העובדות.
חיים כהן: אנחנו תחת איום של פירוק.
חיים כהן: שאיש לא יגיד שלא ביקשו לפרק.
חיים כהן: זה מופיע בדוח.
חיים כהן: נאמר חד משמעית.
חיים כהן: על הרקע הזה ותחת האיום הזה הגענו לאיזה שהן הסכמות, כפי שחברי מציין.
חיים כהן: העניין הזה של לדון קודם שמיצו את הבדיקה לא מקובל, לא יכול להיות מקובל.
מירי רגב: אמרתי לך שתלך לבית המשפט.
חיים כהן: זאת העמדה שלנו.
משולם נהרי: מדובר פה בחברה קדישא שהיא אחת הגדולות בירושלים.
משולם נהרי: היא חולשת על חלקות גדולות בבתי הקברות פה.
משולם נהרי: אני חושב שלטובת הציבור חובה לעשות הפרדה, פשוט להפריד את החברה קדישא.
משולם נהרי: לפני כ-3 שנים פנתה אלי משפחה שהבן שלהם בן 20 התמוטט ומת לפנות ערב.
משולם נהרי: הסבתא רצתה לקבור אותו בקבר שהיה אמור להיות שלה.
משולם נהרי: המשפחה הייתה הרוסה לגמרי.
משולם נהרי: בחור בן 20, תוסס, לא חולה, הלך.
משולם נהרי: ביקשו ממני לפנות לחברה קדישא.
משולם נהרי: כשפניתי לחברה קדישא הם אמרו לי: תשמע, אין לנו רישיון, אי אפשר לקבור.
משולם נהרי: בסופו של דבר היינו צריכים להתגלגל ולא קברו אותו באותו יום.
משולם נהרי: המשפחה התעקשה.
משולם נהרי: פניתי למשרד הדתות.
משולם נהרי: משרד הדתות נתן אישור בודד כדי לקבור את הבחור הזה.
משולם נהרי: מדובר פה בציבור גדול.
משולם נהרי: הדרישות הן יום יומיות, אפילו כמה פעמים ביום.
משולם נהרי: לטובת הציבור צריך לעשות הפרדה, אפשר לעשות הפרדה.
משולם נהרי: אם צריך הפרדה טוטאלית ולהקים את זה מחדש, שיקימו מחדש.
משולם נהרי: צריך לעשות הפרדה.
משולם נהרי: טובת הציבור פה לנגד עינינו.
מירי רגב: אני מבינה שהרשם עומד על עמדתו.
דוד אזולאי: השאלה אם ההצעה שלי לגבי מגשר מקובלת עליו.
מירי רגב: הוא אמר שלא.
<אייל גלובוס: מדוע אף אחד מחברי הכנסת, שחשוב להם מאוד הציבור הרחב, לא מציע לעשות איזה שהוא "קורבן" אישי?
מירי רגב: כי הם לא מאמינים בזה.
מירי רגב: הם לא מאמינים שהם צריכים לעשות את זה .
משולם נהרי: אם אתה מפריד, אין לך בעיה.
<אייל גלובוס: חשבתי שבשיחה שהייתה חיובית, לטעמי, עם מר כהן אנחנו התקדמנו, אבל לצערי חזרנו אחורה.
<אייל גלובוס: .
<אייל גלובוס: אנחנו עדיין מחכים לתשובה מהעמותה.
מירי רגב: אנחנו רגילים בכנסת שמגיעים פקידים בצורה כזאת או אחרת.
מירי רגב: גם רשם העמותות הוא בסופו של דבר פקיד.
מירי רגב: יש מעליו שרה.
מירי רגב: מגיעים לכאן נציגי ממשלה.
מירי רגב: מגיעים בסופו של דבר לתובנות כדי לא לערב גורמים נוספים.
מירי רגב: בעניין הזה אנחנו לא מגיעים לפשרות.
מירי רגב: נגרם עוול גדול לציבור רחב שלא מצליח לקבור את יקיריו על פי המסורת שלו בגלל בירוקרטיה ומשחקי אגו.
מירי רגב: חשבתי שכשנכנס רשם חדש הוא יביא מנהיגות אחרת ולא נגררת בעניין כזה או אחר.
מירי רגב: חשבתי שהוא יבחן מחדש, לאור בקשת הכנסת, את הסוגיה הזאת.
מירי רגב: הכנסת לא פונה כל שני וחמישי לרשם העמותות.
מירי רגב: פנינו בנושא אחד שלא מיצינו ועוד נקיים עליו דיון, שזה עניין העמותות מהשמאל.
מירי רגב: פנינו גם בנושא הזה.
מירי רגב: חשבנו שנכון שהרשם יבחן מחדש את העניין.
מירי רגב: אני קוראת לשר הדתות ולשרת המשפטים לבדוק ולהביא תשובה לוועדה מדוע לא ניתן להפריד את חברה קדישא מהעמותה כך שתהיה עם הנהלה חדשה, עם הנהלה שאין לה קשר להנהלה הקודמת, עם ביקורת של רשם העמותות.
מירי רגב: איזה אגו עומד כאן לא לעשות את זה כדי לאפשר לאנשים לקבור את יקיריהם כפי שרצוי שיהיה?
מירי רגב: אנחנו נשלח מכתב למבקר המדינה לגבי התנהלות רשם העמותות בפרשה הזאת.
מירי רגב: אני רוצה לדעת כיצד רשם העמותות פעל בעניין הזה, האם שמעו את הגורמים הרלוונטיים, האם נתנו מספיק זמן לגורמים הרלוונטיים.
משולם נהרי: אני חושב שצריך למתן את הדברים.
מירי רגב: אני לא ממתנת את הדברים.
מירי רגב: מותר שמבקר המדינה יבדוק את רשם העמותות בהתנהלות שלו בעניין הזה.
מירי רגב: יש כאן אמירה של אנשים שלא שומעים אותם.
מירי רגב: אומרים פה ציטוטים.
מירי רגב: אי אפשר לא לדייק.
מירי רגב: בסוף מדובר פה על אנשים, על בני אדם.
מירי רגב: צריך לעשות את זה הוגן.
מירי רגב: אם אנחנו, הכנסת, לא יכולים להתעסק בעניין הזה, אני רוצה שמבקר המדינה יתעסק בעניין הזה.
מירי רגב: אני מציעה לך, מר חיים כהן, לפנות לבית המשפט העליון.
מירי רגב: אנחנו נפנה למבקר המדינה, ננסה לבדוק מדוע אי אפשר לנתק את חברת קדישא.
מירי רגב: אני אעשה דיונים עד שאני אשמע תשובה מסודרת של רשם העמותות.
מירי רגב: נראה לי שהוא אדם שיודע לתת תשובות מאוד ברורות.
מירי רגב: שיבוא וייתן פה תשובה ברורה מדוע אי אפשר לעשות את ההפרדה הזאת.
מירי רגב: הדבר השלישי הוא ללכת לבית המשפט העליון.
מירי רגב: בינתיים זכינו בבית המשפט העליון שחשב שגם השר וגם המפכ"ל וגם השב"ס לא טיפלו נכון בשני אסירים.
מירי רגב: הכנסת התערבה ואמרה שצריך לטפל בהם.
מירי רגב: יכול להיות שבית המשפט יקבע פה אחרת, יכול להיות שלא.
מירי רגב: אני לא מכירה את כל הדוח.
מירי רגב: ניסיתי להגיע לפשרה.
מירי רגב: חשבתי שנכון יהיה להגיע לפשרה.
<אייל גלובוס: גם אני.
מירי רגב: אתה לא רצית להגיע לפשרה.
מירי רגב: אתה רצית שהפשרה תהיה התפטרות.
מירי רגב: אמרתי שאני מקבלת את שני הדברים האחרים – מבקר רשמי והתנהלות של הקבוצה.
מירי רגב: אמר לך דוד אזולאי, שהיה יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, שבגישור פותרים הרבה יותר טוב עניינים.
מירי רגב: חשבנו שאפשר לעשות את זה כאן, מתוך כוונה להגיע לתובנות אמיתיות לטובת הציבור.
מירי רגב: אתה מתעקש על ההתפטרות.
מירי רגב: יכול להיות שההתפטרות הזאת צריכה להיות.
מירי רגב: יכול להיות שהאנשים שלך במהלך החצי השנה הזאת יבואו ויגידו שכך וכך קרו הדברים.
מירי רגב: לפעמים ביקורת שבאה מהצד לא רואה את ההיבט השני, מה גם שהמבקר בעצמו אמר שהוא לא מבין בדברים האלה.
מירי רגב: אם המבקר אומר שהוא לא מבין בזה, זה אומר שצריך לחשוב על זה עוד פעם.
מירי רגב: אולי יש אמת.
מירי רגב: לא צריך לשחק בהורדת ידיים, אלא לראות איך הולכים לטובת הציבור.
מירי רגב: חשבתי שאפשר לסכם את הדיון הזה כך שיהיה נכון להם, נכון לכם ונכון לציבור.
מירי רגב: אני קיימתי דיונים עם כל כך הרבה עמותות, עם כל כך הרבה דברים.
מירי רגב: בפינוי גבעת עמל הצלחנו עם ארז קמיניץ, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה בנושאים אזרחיים, לשנות דברים.
מירי רגב: כי בסוף מדובר בבני אדם.
מירי רגב: המערכת המשפטית היא אמצעי, היא לא המטרה.
מירי רגב: חשבתי שנצליח בדיון כזה להגיע לתובנות, מה גם שחיים בא ואמר לי שהוא נפגש עם הרשם והתחושה שלו שהרשם בא ממקום שהוא רוצה לפתוח את הדברים ולראות איך אפשר לעשות את זה נכון.
מירי רגב: חשבתי שאפשר לעשות את זה ככה.
מירי רגב: אני לא רוצה לערב את כל העולם.
מירי רגב: אני חושבת שאנחנו יכולים להגיע למסקנות.
מירי רגב: אמר את זה חבר הכנסת משולם נהרי וחבר הכנסת אזולאי.
מירי רגב: אדוני הרשם.
מירי רגב: אנחנו לא ניכנס לעבודתך.
מירי רגב: אני מאחלת לך הצלחה בתפקידך.
מירי רגב: אני בטוחה שמשרד הרשם עושה מה שהוא יכול לעשות בנושא העמותות.
מירי רגב: יש לי תלונות כאלו ואחרות, אבל לא נפתח את זה כרגע.
מירי רגב: חשבתי שאפשר להגיע לתובנות.
מירי רגב: אולי אי אפשר להפריד בפונקציות שקבעת.
מירי רגב: הן, בעיני, פונקציות קשות לניהול.
מירי רגב: אני רואה את זה אצל ראשי ערים עם החשבים המלווים.
מירי רגב: זה קשה ביותר.
מירי רגב: אני מבינה אותך, לכן לא באתי אליך בטענות בעניין הזה, באתי רק לגבי התשלום.
מירי רגב: אמרתי לך, בוא ניקח את השנה, החצי שנה הזאת בפיקוח שלך, לראות מה אפשר לעשות עם אנשי המקצוע .
מירי רגב: אתה לא מוכן ללכת לפשרה.
מירי רגב: אתה אומר שזאת ההחלטה שלך על פי החוק.
מירי רגב: אם זאת לא הייתה ההחלטה שלך על פי החוק לא הייתי מזמנת אותך לכאן.
<אייל גלובוס: גברתי, הלכנו לפשרות רבות.
<אייל גלובוס: יש לנו כרגע הצעה תלויה ועומדת לעמותה.
<אייל גלובוס: אנחנו נחכה לתשובה של העמותה.
מירי רגב: ההצעה שלך לעמותה אומרת שהם יתפטרו.
<אייל גלובוס: ההצעה מפורטת.
<אייל גלובוס: היא כתובה לעמותה.
<אייל גלובוס: העמותה תגיב.
<אייל גלובוס: <
מירי רגב: אני מסכמת את הדברים הבאים: אחד, פרידה מחברת קדישא.
מירי רגב: שתיים, מבקר המדינה.
מירי רגב: שלוש, בית המשפט העליון.
מירי רגב: אני מאחלת לכולם הצלחה.
מירי רגב: אני פותחת את ועדת הפנים והגנת הסביבה בדיון בסוגיית היערכות השלטון המקומי וגורמי הממשלה לאבטחת מוסדות ציבור, בין היתר, גני ילדים, בתי ספר, מתנ"סים ובתי כנסת.
מירי רגב: אני מודה לכל החברים שהגיעו, לראשי ערים, מנכ"ל השלטון המקומי וגורמים שונים מהשלטון המקומי, חברי כנסת, יושב-ראש ועדת החינוך, ידידי מצנע, שהגיע לוועדת הפנים.
מירי רגב: דיבר איתי ביבס ואמר לי שהוא לא יכול להגיע לכאן היום.
מירי רגב: זה לא סוד שהפיגועים והאירועים האחרונים מגבירים את הלחץ בקרב אזרחי המדינה.
מירי רגב: אני יכולה להבין גם את התחושות הקשות וגם את האמירות של ראש עיר כזה או אחר, כי בסופו של דבר הוא צריך לתת הגנה לתושבים שגרים בעיר שלו.
מירי רגב: כשאימהות חוששות לשלוח את הילדים לגנים ולבתי הספר, ומתנ"סים לא עובדים אחרי הצהריים ובערב כי הם חוששים גם לשלוח אותם לכל הפעילות הבלתי פורמלית והפורמלית, התפקיד של ראש עיר בסופו של דבר זה לדאוג גם לביטחון של התושבים שלו.
מירי רגב: אני מאוד מעריכה את ראש עיריית אשקלון.
מירי רגב: אני גם מוצאת בו שותף לכל עבודת הוועדה בנושאים השונים שאנחנו דנים בהם.
מירי רגב: אני חושבת שהוא ראש עיר מצוין.
מירי רגב: כשאני אמרתי את אמירתי התכוונתי לכך שאנחנו לא יכולים לפסול מגזר שלם של אנשים.
מירי רגב: אנחנו צריכים לטפל נקודתית בסוגיות שצריך לטפל בהן.
מירי רגב: אם יש לנו בעיה של אבטחה בגני ילדים, בבתי ספר, בואו נראה איך אנחנו מגבירים את האבטחה בגני הילדים ובבתי הספר.
מירי רגב: אם יש לנו בעיה בחברות מסוימות שמעסיקות אנשים מסוימים וצריך לעשות בדיקה מי הם אותם אנשים, שיעשו בדיקה מי הם אותם אנשים מול המשטרה, השב"כ ומול הגורמים הרלוונטיים.
מירי רגב: צריך לטפל נקודתית בנושאים אבל לא כמגזר ולא כחתך אזרחי שגר כאן במדינת ישראל.
מירי רגב: לכן, אמרתי את האמירות האלה.
מירי רגב: אני חוזרת ואומרת, התפקיד שלנו, תפקיד הכנסת, תפקיד ועדת הפנים, הוא לפקח על אותם משרדים שכפופים לוועדת הפנים.
מירי רגב: קרי, השלטון המקומי, משרד הפנים, המשרד לביטחון הפנים שמבצע את הפעילות שלו.
מירי רגב: הוא ערני מספיק כדי לראות איך אנחנו מחזירים את השקט ואת הביטחון לאזרחי המדינה הזו, כיצד מסיעים לראשי הערים, לשלטון המקומי, להחזיר את תחושת הביטחון לתושבי העיר שבה הם גרים.
מירי רגב: לכן, כינסתי דיון דחוף כדי לראות איך אנחנו עושים זאת, לשמוע את המצוקות של ראשי הערים, ולכן הם הראשונים שידברו ויציגו את המצוקות שלהם.
מירי רגב: לאחר מכן נשמע את ההתייחסות של הגורמים הרלוונטיים שמבחינתי זה משטרת ישראל וחברות האבטחה.
מירי רגב: פיני, אתה רשום פה – ברוך הבא.
מירי רגב: כמובן שחברי הכנסת יתייחסו במהלך הדיון.
מירי רגב: מפה נצא עם איזשהן החלטות אופרטיביות שהכנסת יכולה גם לפקח עליהן ולהתערב בהן.
מירי רגב: אנחנו לא מחליפים את הרשות המבצעת ואת השלטון המרכזי.
מירי רגב: ככנסת אנחנו מפקחים על הפעילות שלהם ורוצים לראות כיצד אנחנו מחזירים את השקט לאזרחי המדינה.
מירי רגב: ברוך הבא, מוטי.
מירי רגב: כנס, שב פה.
מירי רגב: אני מבינה שאתה מחליף את חיים ביבס בדיון זה.
מירי רגב: אני מציעה שמוטי שמחליף את חיים ביבס בדיון הזה יפתח את הדיון ויציג איך אנחנו מחזירים את תחושת הביטחון לאזרחי המדינה, לתושבי הערים שלכם.
מירי רגב: אני מבינה את המצוקה של ראשי הערים שרוצים לתת פתרון להורים, לאימהות, לאבות ששולחים את הילדים לגנים, למתנ"סים אחר הצהרים, לבתי הספר.
מירי רגב: הפתרון הוא לא בלתת אמירה כזו או אחרת, אלא איך אנחנו מגבירים את האבטחה ואיך אנחנו מוודאים שאנחנו מחזירים את אותה תחושת ביטחון לתושבי המדינה ולתושבי הערים שכל אחד כאן מייצג אותן.
מירי רגב: אני מבקשת שאתה תפתח.
מירי רגב: נרשם כאן לאחר מכן עפר, שלומי מאורנית.
מירי רגב: אני אתן לאבי נעים לדבר לפניכם כי הוא מרכז את כל סוגיית הביטחון במרכז השלטון המקומי והוא נמצא פה בהרבה מאוד דיונים בוועדה, ולכן אבי ידבר אחרי מוטי.
מירי רגב: שאר האנשים ידברו בין לבין.
<מוטי ששון: ברשותך, אני רוצה לחזור אחורנית לשנות ה-90 של המאה הקודמת.
<מוטי ששון: השר לביטחון הפנים היה משה שחל.
<מוטי ששון: הוא הצליח לעבוד על הממשלה ולקח את התקציבים של אבטחת מוסדות חינוך ממשרד החינוך למשרד לביטחון הפנים בתואנה שהאבטחה לא אפקטיבית, היא לא יעילה והיא לא נותנת מענה בגני הילדים.
יפעת קריב: אגב, יולי 1995.
יפעת קריב: בדקתי את זה גם.
מירי רגב: מי נתן את ההחלטה הזו?
<מוטי ששון: זו החלטה של הממשלה.
<מוטי ששון: השר לביטחון הפנים, שקראו לו אז שר המשטרה, היה משה שחל.
<מוטי ששון: ואז אמרו: במקום התקציב לשומרים, אנחנו נעשה אבטחה לא נייחת, אלא היקפית.
<מוטי ששון: הנה, חבר הכנסת דודי צור פה והוא יודע.
<מוטי ששון: הוא גם היה מפקד המרחב.
<מוטי ששון: בקיצור, לקחו את הכסף ואמרו נעשה סיירות.
<מוטי ששון: חבר הכנסת מצנע, אתה זוכר?
<מוטי ששון: בתקופה שלך גם כן עשו ניידות שקראו להן סיירות אבטחת מוסדות חינוך שהן עבדו ועברו בכל גני הילדים.
<מוטי ששון: זה יותר אפקטיבי.
מירי רגב: היה גם בגני ילדים וגם בבתי ספר?
<מוטי ששון: גם בתי ספר, אבל בתי ספר היו לנו מאבטחים - - -
מירי רגב: זה כולל גם את המתנ"סים?
מירי רגב: לא בחינוך הלא פורמלי, רק בחינוך הפורמלי.
<מוטי ששון: החינוך הפורמלי.
<מוטי ששון: מה היה הרציונל?
<מוטי ששון: בשעות הבוקר זה ישמש את מוסדות החינוך, בשעות אחר הצהריים זה תגבור בכלל למשטרה.
יפעת קריב: החינוך הבלתי פורמלי לא קיבל מענה אף פעם.
<מוטי ששון: מעולם לא קיבל מענה, נכון.
<מוטי ששון: במשך השנים החליטו שזה גם כן לא אפקטיבי ולקחו את כל התקציב שלהם.
<מוטי ששון: אני חוזר בי, אני לא אמרתי שהם אומרים לא אפקטיבי.
<מוטי ששון: אבל הם לקחו איזה תירוץ והעבירו ובעצם אמרו: אין יותר אבטחת מוסדות חינוך.
מירי רגב: מי זה "הם?
מירי רגב: זה המשטרה.
<מוטי ששון: המשטרה.
<מוטי ששון: המשטרה מקבלת כסף מהאוצר, למיטב ידיעתי.
<מוטי ששון: אבל כל הכסף הזה נבלע בתוך הפעילות של משטרת ישראל אז אין אבטחת גני ילדים.
<מוטי ששון: פניתי לשר לפני שבוע ואמרתי לו: אדוני השר, זה לא היה בתקופה שלך.
<מוטי ששון: אנא תחזיר את התקציב של גני הילדים.
<מוטי ששון: יש רגישות.
מירי רגב: של סיירת אבטחת מוסדות החינוך.
<מוטי ששון: אמרנו לו: תחזיר את מה שהיה פעם.
מירי רגב: של הסיירת אבטחה.
<מוטי ששון: יותר מזה אמרתי: תחזיר את האבטחה בגני הילדים, ושלכל גני הילדים יהיה מאבטח בכניסה.
מירי רגב: בנוסף לסיירת.
<מוטי ששון: לא, על התקציב של הסיירת.
יפעת קריב: כל האחריות על הבטיחות של הילדים בגני הילדים עברה למשרד לביטחון הפנים.
<קריאות: ביטחון, לא בטיחות.
<מוטי ששון: אני אומר:
<מוטי ששון: אתה מקבל כסף לאבטחה של גני ילדים, תחזיר את השומרים, את המאבטחים.
<מוטי ששון: ההורים חרדים.
<מוטי ששון: הרי בסופו של דבר בונים ובונים בעזרתם של אזרחי ישראל הערבים עם תעודת זהות כחולה שזה חוקי ולגיטימי והם בונים.
<מוטי ששון: הם עובדים גם בתברואה, וגם בבנייה של בתי ספר וגני ילדים וטוב שהם עובדים.
<מוטי ששון: הם אזרחי ישראל.
מירי רגב: טוב שהם עובדים, הם מתפרנסים.
מירי רגב: יהודים וערבים צריכים להתפרנס במדינה הזו.
<מוטי ששון: נכון, אז הם עובדים וזה בסדר.
<מוטי ששון: אבל תחזירו.
<מוטי ששון: יש רגישות היום.
מירי רגב: מה ענה לך השר?
<מוטי ששון: לא ענה לי.
מירי רגב: אתה מייצג עכשיו מבחינתי את ביבס.
מירי רגב: איך השלטון המקומי מטפל בחינוך הבלתי פורמלי ובבתי כנסת בעיר?
<מוטי ששון: אין לזה סוף.
מירי רגב: אדוני המנכ"ל, האם חשבתם גם על הנושא של אבטחה במתנ"סים?
<שלמה דולברג: אבי, בבקשה.
מירי רגב: אבי הוא יושב-ראש ועדת ביטחון במרכז השלטון המקומי.
מירי רגב: אבי, אם תוכל לתת לנו תמונה כוללת גם לגבי בתי ספר, גני ילדים, מוסדות החינוך פורמלי, גם לגבי הבלתי פורמלי וגם הצעות.
<אבי נעים: אני אתן מה שיש לי.
<אבי נעים: מוטי, למיטב ידיעתי, מהשיחה שהיתה לנו לפני מספר ימים יש 270 גנים.
<אבי נעים: זה סדר גודל של 30 מיליון שקלים בשנה, רק הגנים האלה שהוא צריך לאבטח.
<אבי נעים: במדינת ישראל יש 4,500 בתי ספר, כמעט חצי מיליארד שקלים הולכים על אבטחה.
<אבי נעים: 300 מיליון בערך מהמדינה, 200 מיליון מהרשויות המקומיות.
<אבי נעים: כבוד היושבת-ראש, השאלה שלך מעידה על התפיסה שהשתרשה פה במדינה של הפרטת הביטחון האישי של התושבים וגלגול האחריות מהמשרד שאמור להיות מופקד עליו, של המשרד לביטחון הפנים, משטרת ישראל, אלינו.
<אבי נעים: אנחנו רואים את זה בקיצוץ הרבש"צים, בקיצוץ האמבולנסים.
<אבי נעים: היום הייתי אצל רזי ברקאי בעניין הזה.
<אבי נעים: אביבים, משגב עם, מטולה, שבי שומרון, בית אריה, אלפי מנשה, וכן הלאה, וכן הלאה, אריאל, מקצצים אמבולנסים ומגלגלים הכול לפתחנו.
מירי רגב: אבי, אנחנו מאשרים פה בוועדה הזו את השיטור העירוני ואף אחד לא אוהב את זה בוועדה.
מירי רגב: יש המון התנגדות לשיטור העירוני.
מירי רגב: אנחנו הולכים עם השיטור העירוני בגלל שאנחנו מבינים שהתקציב של הממשלה קטן, אין לנו יכולת להגדיל את השוטרים, נותנים לפקחים.
מירי רגב: למה השיטור העירוני לא נותן מענה גם לאבטחת מוסדות חינוך?
<אבי נעים: אתייחס לזה בהמשך.
מירי רגב: המשטרה, גם אתם תתייחסו לזה אחר כך.
<אבי נעים: אבל השיטור העירוני בהגדרה מיועד לעבירות איכות חיים ולא לאבטחת מוסדות חינוך.
<אבי נעים: בהגדרה בכל הדיונים זה היה הכיוון, זאת היתה המטרה, נסיעה בכבישים, רעש, וכן הלאה.
<אבי נעים: ועדיין השיטור העירוני שנמצא בפיילוט כבר מספר שנים לא מכסה, לעניות דעתי, אפילו 20% מהרשויות במדינה כך שצריך לעבור הלכה למעשה, לביצוע.
<אבי נעים: אנחנו לא מדברים על מעונות היום שזה משרד התמ"ת.
<אבי נעים: הם בכלל לא נמצאים פה, למיטב ידיעתי, בדיון.
<אבי נעים: הם לא שייכים למשרד החינוך, לא מאובטחים.
<אבי נעים: אני רוצה להגיד לכם שהמטה ללוט"ר גם בנושא של אבטחת בתי ספר הוציא חוות דעת לא מזמן שצריך לבטל את אבטחת מוסדות חינוך, בתי הספר.
<אבי נעים: אנחנו, השלטון המקומי, וועדי ההורים, אמרנו שלא יקום ולא יהיה.
<אבי נעים: אני רוצה להזכיר לכם שהיו 3,000 מאבטחים במסעדות שלא עלו לאף אחד כסף.
<אבי נעים: מי שמימן את זה זה לא המעסיק ולא הציבור הרחב, אלא מי שסעד נתן שקל.
<אבי נעים: המערך הזה בוטל כחוות דעת של המטה ללוט"ר.
<אבי נעים: עכשיו לך תבנה את כל המערך הזה.
<אבי נעים: אני רוצה להזכיר לנו שהיו מאבטחים באוטובוסים – בוטל, ועכשיו יש כוונה להקים את זה מחדש.
<אבי נעים: מדיניות הזיג-זג - - -
מירי רגב: להזכירך, גם דיברנו על צמצום הנשק.
מירי רגב: אגב, אני בעד להמשיך עם זה, שלא תבין לא נכון.
מירי רגב: אני חושבת שההצהרה של השר לביטחון הפנים על זה שהוא הולך להרחיב את זה שוב היא טעות, כי אנחנו לא צריכים להחזיר עכשיו את הנשק בקרב האזרחים.
מירי רגב: מי שצריך נשק – שיהיה לו נשק, אבל אין שום כוונה.
מירי רגב: הרי למה צמצמנו את הנשק?
מירי רגב: בגלל מאבטחים שבאו הביתה וקרה מה שקרה ורצחו את הנשים שלהן.
מירי רגב: עכשיו פתאום מרחיבים את הנשק ואי אפשר, מדיניות צריכה להיות ברורה.
<אבי נעים: אני איתך, כבוד היושב-ראש.
<אבי נעים: אני מציע לך לקרוא את המאמר שכתבתי בעניין אתמול ב"ישראל היום".
מירי רגב: אתה פה, תסביר לי את עיקרי הדברים.
מירי רגב: למה אני צריכה לקרוא?
<אבי נעים: במדינה נאורה לא האזרחים צריכים לספק הגנה על-ידי זה שהם הולכים עם אקדחים, אלא משטרת ישראל.
<אבי נעים: חורה לי שאני רואה 700 שוטרים במשחק כדורגל כשכל הזמן מדברים על מצוקת כוח אדם ברחובות.
<אבי נעים: חבר'ה, יש 13,000 גני ילדים במדינת ישראל.
<אבי נעים: זה מיליארד וחצי שקלים רק לאבטח את העניין הזה.
<אבי נעים: אני לא יודע אם זו משימה שאפשר לעמוד בה.
<אבי נעים: אני גם מציע לכולנו לא לעבוד בשיטת השלוף.
<אבי נעים: המדינה ומערכת החקיקה פה צריכה לעבוד באסטרטגיה סדורה ולא בשלוף.
<אבי נעים: אנחנו כעיקרון אומרים אמירה מאוד ברורה בשלטון המקומי: אנחנו לא יכולים לשאת.
<אבי נעים: אנחנו נבחרנו לטפל בחינוך, ברווחה, באיכות החיים, לא בביטחון האישי.
<אבי נעים: לא יכול להיות שבמדינת ישראל 2014 רמת הביטחון האישי של אדם שחי בפריפריה משום שהרשות שלו פחות איתנה כלכלית, היא תהיה פחות טובה לעומת אזרח שחי ברשות עם איתנות פיננסית.
<אבי נעים: חובתה של המדינה בדמוקרטיה לספק את אותה רמת ביטחון אישי.
<אבי נעים: מי שאמון ומי שמורשה להפעיל כוח בדמוקרטיה זו משטרת ישראל והמשרד לביטחון הפנים.
<אבי נעים: לכן, בצוק העיתים אנחנו פונים למשרד לביטחון הפנים, למשטרת ישראל: חבר'ה, האחריות היא שלכם.
<אבי נעים: אנחנו מטפלים בטילים, במלחמות.
<אבי נעים: התרגלנו כולנו כבר להיות גנרלים גדולים, החזית האזרחית, העורף, כל הסיפורים והמקלטים.
<אבי נעים: תשמרו על הילדים שלנו.
מירי רגב: זו אמירה שאומרת גם כל אימא.
מירי רגב: מה אתה מציע כיושב-ראש ועדת הביטחון בשלטון המקומי כמשהו אופרטיבי שנצא מהדיון הזה?
<אבי נעים: אנחנו אומרים שלא ריאלי להציב מאבטח בכל מוסד חינוכי היום, לא ריאלי.
<אבי נעים: לדעתי, החשיבה צריכה להיות הרבה יותר עמוקה ויותר מקצועית מאשר דיון פה בוועדה.
<אבי נעים: אבל כאמירה אנחנו אומרים שלא הרשויות אמורות לשאת בנטל הזה.
<אבי נעים: אנחנו יצירתיים, אנחנו פונים להורים ואומרים משמר אזרחי ומתנדבים.
<אבי נעים: אבל בסוף בסוף בסוף לא על זה צריך להישען הביטחון האישי של האזרחים.
<אבי נעים: צריך פה איזה אמירה סדורה ומנגנון סדור.
מירי רגב: מוטי מציע פה להחזיר את כל סוגית האבטחה במוסדות חינוך למשרד לביטחון פנים, ופה אתה אומר דבר שלא ידעתי וזה שמעונות יום לא היו חלק ממוסדות החינוך.
מירי רגב: זאת אומרת, אם יש לך מעון של נעמ"ת צמוד לגן אז המשטרה מאבטחת את הגן ולא מאבטחת את המעונות.
<אבי נעים: אם זה צמוד לגן, צריך להגיד גם את האמת, אנחנו מתייחסים לזה כאשכול גנים ואותו מאבטח נותן גם מענה.
<אבי נעים: אבל ככלל, מעונות היום שייכים למשרד התמ"ת ולא למשרד החינוך.
עמרם מצנע: ההגדרה היא שמוסדות חינוך מתחת ל-100 לא מקבלים אבטחה צמודה, גם אם זה בית-ספר.
<קריאות: לא, גם מעל 100 לא מקבלים.
עמרם מצנע: אשכולות צריכים לקבל.
מירי רגב: אבי, סיימת?
<אבי נעים: כן, אלו דבריי.
<אבי נעים: החשיבה צריכה להיות יצירתית ויותר רחבה ולא פרטנית פר מוסד מוסד.
<אבי נעים: עפר, בבקשה.
<אבי נעים: לאחר מכן שלומי מאורנית.
<עפר בן אליעזר: קודם כל, תודה רבה גברתי היושבת-ראש על כינוס הישיבה הדחופה הזו.
<עפר בן אליעזר: אני חושב שזה חשוב מאין כמוהו.
<עפר בן אליעזר: אני רוצה להתייחס פה לכמה דברים.
<עפר בן אליעזר: ראשית, הולך פה תהליך שקורה כל הזמן – העברת האחריות מהשלטון המרכזי לשלטון המקומי בכל הפרמטרים, ועכשיו זה הגיע לביטחון.
<עפר בן אליעזר: בסוף ראש הרשות אחראי על הרשות שלו וכל מה שקורה בה.
<עפר בן אליעזר: אבל האחריות שהוא יצטרך להגיד אם להוסיף מאבטח, לא להוסיף מאבטח, איפה להוסיף מאבטח, לפעמים כולם מאובטחים והתקן הוא לא.