GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נחמן שי: ככל שאתם יכולים לחזק אותם, זה עדיף, כי אוכלוסייה חזקה גם מושכת אוכלוסייה נוספת, אוכלוסייה חלשה דוחה אותם ומחלישה את עצמה.
נחמן שי: איזה מין היגיון עקום מנחה את השכל הזה?
נחמן שי: בתל-אביב לא צריך הטבות מס, בכפר ורדים – צריך.
נחמן שי: תכפילו את כפר ורדים, תוסיפו עוד יישוב אחד שייקרא "כפר ורדים".
נחמן שי: מה אכפת לי?
נחמן שי: כשיש כפר ורדים אחד, אחרים רוצים לבוא ולשם, כשהם מגיעים לשם, זה לא רק השכר שלהם, הם הופכים להיות גורם שמשפיע על כל הסביבה שלו ומעלה את רמת החיים בסביבה כולה.
נחמן שי: אני פשוט לא מבין את השכל מאחורי זה.
נחמן שי: כאן אצלם יש יישובים שמודדים בסנטימטרים, אם הם נמצאים בתוך ה-9.1 או ב-8.9.
נחמן שי: מה כל הטיפשות הזאת?
נחמן שי: הם יזיזו את מטה המועצה ק"מ אחד פנימה ונגמר הסיפור.
נחמן שי: מה תעשו אז?
מירי רגב: מה אתה מציע, נחמן?
נחמן שי: קודם כול, הוועדה הזאת צריכה לצאת בדרישה מהממשלה לבחון מחדש את הקריטריונים בעניין הזה.
נחמן שי: אם הממשלה תעשה את זה, טוב, ואם לא, נקים קואליציה פנימית - - -
מירי רגב: אתה מוכן להצטרף גם לדיון מהיר בעניין הזה?
מירי רגב: נביא את זה גם לוועדת הכספים.
יפעת קריב: זה כבר נמצא בוועדת הכספים.
שלמה בוחבוט: יפעת, תיזהרי...
שלמה בוחבוט: פעם היא עבדה אצלי כמנהלת השלטון המקומי.
שלמה בוחבוט: לפחות שיגידו כל הכבוד לבוחבוט, הוא הדריך אותה כמו שצריך.
יפעת קריב: אי-אפשר להגיד שאני לא מכירה את הסוגיה או לא מכירה את היישובים ולא סיירתי בהם לפחות פעם בשבוע במשך שנים.
יפעת קריב: קודם כול, ההטבה לקו העימות, אין ספק שזאת הטבה מאוד חשובה, חד-משמעית.
יפעת קריב: אני כן רוצה להגן על ההטבה הזאת.
יפעת קריב: מה שאני יכולה לעשות כדי לעזור, אני אעזור.
יפעת קריב: במקביל אני רוצה לומר, בואו נהיה רגע אחד ריאלים ואובייקטיבים.
יפעת קריב: לא יושבים פה בחדר אותם ראשי רשויות שמייצגים את 200 היישובים הנוספים שנוספו, ואני חושבת שכן צריך לעשות דיון אתם ולדאוג גם להם.
יפעת קריב: הלוא אין לנו עניין כראשי רשויות לפגוע ביישוב אחר שסוף-סוף מדינת ישראל החליטה להכיר בו ולתת לו הטבת מס.
יפעת קריב: הלוא, אנחנו יודעים מה קורה אחרי ה-9 ק"מ, אם נלך ל-11 ק"מ או ל-12 ק"מ, אנחנו יודעים מה קורה ביישובים האלה.
יפעת קריב: אני יודעת שמירי, כיושבת-ראש הוועדה, לא רוצה לפגוע בראשי רשויות אחרים שהתושבים שלהם זקוקים להטבת המס הזאת, שהיישוב זקוק לזה שיגיעו לשם עוד יישובים, שהם צריכים לשפר את המצב הסוציו-אקונומי שלהם, הלוא הם זקוקים לזה נואשות.
יפעת קריב: אנחנו צריכים לקיים פה דיון ריאלי, דיון משכיל, שאומר איך משאירים את הטבת המס הזאת לכמות היישובים שסוף-סוף הוכרו וקיבלו, ומרחיבים את זה למיליון תושבים במדינת ישראל - - -
<יגאל בוזגלו: זה מה שרציתם, להתחזק פוליטית ולזנוח את קו העימות.
יפעת קריב: אנחנו רוצים לחזק עוד יישובים גם בדרום וגם בצפון, גם יישובים פריפריאליים - - -
<סיון יחיאלי: תזמיני אותנו לישיבת הסיעה שלכם.
<סיון יחיאלי: אנחנו נסביר את העמדה שלנו, ואז תראו שבסופו של דבר, יפעת, אנחנו לא מתעלמים מאחרים.
<סיון יחיאלי: יפעת, אנחנו לא רוצים להפריע לאף אחד - - -
יפעת קריב: אני רוצה לשמוע את הדיון הזה מתקיים בחדר כשגם הם נמצאים.
שלמה בוחבוט: סיון, כל עוד שחברי הכנסת כולם מתל-אביב, חבל לך להגיע לישיבת הסיעה.
שלמה בוחבוט: כולם מתל-אביב - -
יפעת קריב: רינה פרנקל גרה בנהריה.
שלמה בוחבוט: - - וצריך לפרק את התופעה הזאת, עם כל הכבוד לסיעה.
יפעת קריב: יש לנו חברת כנסת מנהריה, יש לנו את מאיר כהן מדימונה.
יפעת קריב: אני חושבת שאי-אפשר לזלזל בחברי הכנסת - - -
<יגאל בוזגלו: אנחנו מתחננים שהשר לפיד יגיע אלינו, והוא לא מגיע.
<יגאל בוזגלו: מתחננים.
<יגאל בוזגלו: ראש קבינט הדיור לא מגיע לקריית שמונה.
יפעת קריב: אני מציעה, סיון, כמי שאני שומעת שמוביל את זה, לעשות דיון עם ראשי הערים הנוספות, זה יכול להיות במרכז השלטון המקומי, זה יכול להיות כאן בכנסת.
יפעת קריב: מה אתם אומרים כקבוצה שמייצגת אוכלוסייה?
יפעת קריב: איך אתם רוצים לחלק את זה אחרת?
יפעת קריב: בואו עם הצעה לממשלה.
יפעת קריב: אתם רוצים להוריד - - -
<סיון יחיאלי: באנו עם הצעה מובנית.
יפעת קריב: זה התקציב שיש.
יפעת קריב: אתם הלוא יודעים מה קורה במדינה, הלוא אתם ערים למה שקורה כאן.
יפעת קריב: אתם ראשי רשויות, אתם יודעים בדיוק מה קורה במדינת ישראל.
יפעת קריב: בסל התקציב שיש איך אפשר לתת למקסימום תושבים מקסימום הטבות?
יפעת קריב: כן, אני בעד לשמור על יישובי הצפון ועל קו העימות חד-משמעית, שלא יהיה פה ספק.
מירי רגב: בבקשה, גבי.
<גבי נעמן: חברים, קודם כול, צריך לברך על עניין המפה שמשרד האוצר הכין.
<גבי נעמן: היא מפה מאזנת, היא מפה שמרחיבה את ההטבות, וזה בסדר.
<גבי נעמן: אין לערער אותה, אם נערער אותה, נתחיל הכול מההתחלה.
יפעת קריב: חס וחלילה, לא לפגוע באחרים.
<גבי נעמן: חברים, נתחיל הכול מההתחלה ולא יצא שום דבר.
<גבי נעמן: הדבר היחיד שצריך לשמור עליו, שיהיה קריטריון של יישובי גדר, שהוא קיים.
מירי רגב: לא יישובי גדר.
מירי רגב: לא צמודי גדר, קו עימות.
<גבי נעמן: אני מדבר על יישובי גדר דרום וצפון.
<גבי נעמן: כתוב בהחלטת הממשלה שצריך לשמור על ההטבה הזאת.
<גבי נעמן: דבר שני, יישובי קו עימות, צפון ודרום, 9-7 ק"מ, צריך לשמור גם על התקרה שלהם, וברגע זה כולם נמצאים בהטבות, במסגרת של בג"ץ.
<גבי נעמן: זה הדבר היחיד שצריך לשנות.
מירי רגב: אתה רוצה להגיד משהו, קריית שמונה?
<יגאל בוזגלו: אמרתי.
מירי רגב: אני רוצה בבקשה לסכם.
מירי רגב: זה שאנחנו צריכים לחזק את הפריפריה, זה ידוע לכולם.
מירי רגב: זה שזו משימה לאומית של כל ממשלות ישראל, זה גם ידוע לכולם.
מירי רגב: וזה שאסור לנו להשאיר את הפריפריה כחצר האחורית של מדינת ישראל, גם את זה אמרנו ודנו בזה הרבה מאוד פעמים, אבל זה לא הדיון כרגע.
מירי רגב: הדיון כרגע הוא על יישובי קו העימות.
מירי רגב: אי-אפשר להרחיב את ההטבות על חשבון יישובי קו העימות.
מירי רגב: זה לא הולך, לא הולך.
מירי רגב: מה שעשו כאן באוצר, עשו כאן מין סלט, עשו תרכובת של סלט.
נחמן שי: זה מה נקרא "הפרד ומשול", גם מכניסים טריז בין יישוב ליישוב, שנמצאים בקרבה גדולה, שעובדים בדרך כלל ביחד, פתאום מפרידים ביניהם וגורמים איבה.
נחמן שי: הסולידריות בין היישובים זה אחד המרכיבים הכי חשובים בחוסן שלהם בעת מלחמה - - -
מירי רגב: רגע, יפעת.
מירי רגב: מה שקרה כאן שעשו בלגן באוצר.
מירי רגב: לקחו את ועדת סופר, וועדת סופר טיפלה גם ביישובי קו העימות.
מירי רגב: מה שהיה צריך לעשות זה שני דברים נפרדים: לא לפגוע ביישובי קו העימות, להשאיר את יישובי קו העימות כמו שהם, עם ההטבות שלהם, 9 ק"מ מהגבול, וועדת סופר שתתעסק עם הפריפריה שהיא לא קו העימות.
מירי רגב: לא להתעסק עם יישובי קו העימות בצפון, על פי חוק, ולא עם עוטף עזה.
מירי רגב: שני הדברים האלה צריך להשאיר בצד.
מירי רגב: כל שאר היישובים, שאנחנו רוצים להגדיל להם, אין בעיה.
מירי רגב: לזה צריכה לקום ועדת סופר ולתת מענה.
מירי רגב: עשיתם פה איזה סלט שגרם לעיוות נוסף, כשאף אחד לא מרוצה, לא קו העימות יוכל להתמודד עם המשימות שיש לו ולא יישובים אחרים שבתוכם לחלק נתתם ולחלק לא נתתם.
מירי רגב: כדי לעשות שֶכל מה שצריך לעשות זה להפריד בין ועדת סופר ליישובי קו העימות.
מירי רגב: ליישובי קו העימות לתת את ההטבות, כפי שמגיעות להם וכפי שהיו להם עד עכשיו.
מירי רגב: רוצים להרחיב יישובים בפריפריה, בצפון ובדרום, תעזבו את עוטף עזה עם ההגדרות שלה, תעזבו את יישובי קו העימות עם ההגדרות שלו, ועכשיו מה שהוא בפריפריה, עד גדרה או עד חדרה, איך שכל אחד יחליט, תתנו לזה את הקריטריונים שלהם.
מירי רגב: מה שקרה בתכל'ס, שזה היה מחטף של פקידי האוצר, מעל הראש, אולי גם של השר, אני לא יודעת להגיד לכם.
מירי רגב: בעיני זה מחטף של פקידי האוצר ושר האוצר לממשלת ישראל, לכנסת ישראל ולראש הממשלה.
מירי רגב: הם ערבבו קריטריונים, בשר וחלב ביחד.
מירי רגב: מה שצריך לעשות, א', אני קוראת לראש הממשלה – אני גם אדבר אתו – לדאוג שיישובי קו העימות לא ייפגעו בהטבות המס, ושמצבם יישאר כפי שהוא היום.
מירי רגב: אני מברכת על ועדת סופר שהוקמה, ועדת סופר צריכה לתת מענה ליישובים נוספים.
מירי רגב: ועדת סופר לא יכולה לגבור על חוק יישובי קו העימות.
מירי רגב: היא לא גוברת, שתתעסק באותם יישובים שהם לא קו העימות או לא עוטף עזה.
מירי רגב: אנחנו קוראים לשמור את המצב של יישובי קו העימות כמו שהוא.
מירי רגב: אני לא רוצה שנגיע למאבק ציבורי, אבל אם לא תהיה ברירה, אני מתחייבת פה להצטרף למאבק הציבורי הזה.
מירי רגב: אני חושבת שהוא נכון.
<קריאה: תרשמו את זה - - -
מירי רגב: אתה יודע שאני לא צריכה פרוטוקול כדי לעמוד מאחורי המילים שאני אומרת.
מירי רגב: אני מבקשת שמנהלת הוועדה תדבר עם מנהל הוועדה של ועדת הכספים, שנקיים דיון משותף עם ועדת הכספים.
מירי רגב: אני קוראת לכם, בוחבוט וסיון, כשאתם מדברים מחר עם יושב-ראש ועדת הכספים לקיים דיון משותף של ועדת הכספים וועדת הפנים בעניין הזה על הטבות המס והפגיעה בהטבות המס, וללכת על-פי הרציונל שהובלתי כרגע.
מירי רגב: בלי שום קשר לזה, אני מבקשת שתיזמו עם כל הגורמים הרלוונטיים הצעה לסדר במליאה של חברי הכנסת מכל ועדה אחרת, שיבוא שר האוצר לענות עליה.
מירי רגב: נביך גם אותו במליאת הכנסת בשבוע הבא.
מירי רגב: נעלה הצעה לסדר בעניין הזה.
מירי רגב: נחמן שי, אני בטוחה שהוא יצטרף אלי.
מירי רגב: נצטרף עוד חברי כנסת מכל סיעות הבית.
נחמן שי: את רוצה לעשות דיון במליאה?
מירי רגב: במליאה, כן.
מירי רגב: שיבוא שר האוצר ויסת
מירי רגב: כל לכל הציבור שלו - - -
נחמן שי: הוא לא יבוא, הוא ישלח את הסגן שלו.
מירי רגב: מבחינתי זה אותו דבר.
נחמן שי: אפשר בנאום בן דקה.
מירי רגב: נעלה דיון מסודר, כבר בשבוע הבא, הצעה לסדר, שיבואו כל הגורמים, יבוא השר, יעמוד מול כולם ויצטרך לענות על שאלות לא פשוטות.
מירי רגב: מה שהצעתי, נחמן, כשיצאת החוצה, הפתרון הוא כזה.
מירי רגב: קודם כול, אני מברכת על ועדת סופר, אין לי שום דבר נגדה.
מירי רגב: אבל אני אומרת לא לגעת כרגע בחוק של יישובי העימות ועוטף עזה, לא לגעת בהגדרות.
מירי רגב: זאת אומרת, להשאיר את 9 ק"מ ו-7 ק"מ, ובהם לא לגעת.
מירי רגב: ועדת סופר תטפל בקריטריונים שהם מ-7 ומ-9.
מירי רגב: ואז אנחנו לא פוגעים ביישובי קו העימות ועוטף עזה, לא נצטרך להסתכל בעיניים מושפלות כלפי מטה.
נחמן שי: מה זה 7 ומה זה 9?
מירי רגב: 7 ק"מ זה עוטף עזה, 9 ק"מ זה יישובי הצפון.
מירי רגב: זה החוק קובע.
מירי רגב: בהם לא לפגוע.
מירי רגב: זה לא השתנה מאז שהיית דובר צה"ל.
מירי רגב: היו אותם קריטריונים.
נחמן שי: המרחקים לא משתנים.
מירי רגב: לדעתי האוצר ונציג משרד המשפטים זה עושה שֶכל, זה לא פועל נגד הבג"ץ, זה הולך עם הבג"ץ.
מירי רגב: זה אומר לבג"ץ שבאלה לא נגענו, יש הסכמה לגבי יישובי העימות ועוטף עזה, ולגבי כל השאר, נראה איך מטפלים.
מירי רגב: שוב אני אומרת, אני רוצה לתת לכולם, אבל כשאתה נותן לכולם, כולם נפגעים.
מירי רגב: עדיף שתחזק כמה, מאשר כל הזמן תיתן לכולם ואף אחד מהם לא יתחזק.
מירי רגב: אני חושבת שזה הפתרון הנכון.
מירי רגב: אני מבקשת להכניס לתמונה גם את השר לפיתוח הנגב והגליל, את סילבן, שסיכום הדיון יגיע גם אליו, את שר האוצר, את ראש הממשלה, את כל ראשי יישובי - - -
יפעת קריב: כמובן שר הפנים הנכנס.
מירי רגב: שר הפנים כמובן, את כל יישובי קו העימות, את יושב-ראש ועדת הכספים.
מירי רגב: הצעה לסדר נגיש, נחמן, אתה ואני, נצרף חברים נוספים כבר בשבוע הבא, יגיע שר האוצר ויגיב.
מירי רגב: הוא יסתכל לכולם בעיניים בשבוע הבא ויגיד מה הוא חושב בעניין הזה.
מירי רגב: כפי שאמרתי לך, אני מתחייבת להצטרף למאבק, אם שר האוצר לא ישנה את השיטה שלו ואת המחטף שהוא עשה.
מירי רגב: לא לפגוע ביישובי העימות.
מירי רגב: כן להגדיל, אבל לא לפגוע ביישובי קו העימות.
יפעת קריב: אי-אפשר לקרוא לזה מחטף, אפשר לקרוא לזה הרחבה.
מירי רגב: אני סוגרת את הדיון הזה.
חמד עמאר: בוקר טוב לכולם, אני מבקש הקשבה.
חמד עמאר: אני פותח את ישיבת ועדת הפנים בנושא צו בתי הסוהר (קביעת תקן כליאה) (מס' 2), התשע"ד-2014.
חמד עמאר: אני מבקש לקבל משירות בתי הסוהר, קודם כול לשמוע, או המשרד לביטחון הפנים.
חמד עמאר: מי צריך לתת לנו?
<יואל הדר: נתחיל ונעביר את זה מהר לשירות בתי הסוהר.
חמד עמאר: המשרד לביטחון הפנים, בבקשה.
<יואל הדר: בפעם הקודמת שהיינו פה לדבר על נושא של תקן הכליאה, ביקשנו להאריך את תקן הכליאה בשנה, מפני שזה בעצם החוק מאפשר, את ההארכה בשנה.
<יואל הדר: בסופו של דבר השחרור נעשה כמעט כל הזמן, או אפילו כל הזמן הוא נעשה.
<יואל הדר: ועדת הפנים פעם שעברה אישרה לנו רק חצי שנה, כי היא ביקשה תשובות.
<יואל הדר: לכן היום אנחנו נמצאים פה, כדי לתת גם מענה.
<יואל הדר: שב"ס הכינו מצגת מפורטת.
<יואל הדר: המצב הוא לא אידיאלי.
<יואל הדר: ולכן אם המצב בבתי הכלא היה אידיאלי לא היינו צריכים גם את תקן הכליאה.
<יואל הדר: תקן הכליאה הוא אילוץ, הוא לא דבר שהיה צריך להיות, כי אדם היה צריך לרצות את כל עונשו.
<יואל הדר: אבל מאחר שיש לנו בעיות של אילוצים בתוך בתי הסוהר, גם השטח של תנאי המחיה הוא לא אידיאלי, גם בהשוואה לעולם, אנחנו מבינים את הצורך, חלק מהצורך של לפתור את המענה שקיים לאסירים.
<יואל הדר: לכן אנחנו מביאים את תקן הכליאה הזה, מתוך זה שאנחנו חושבים שהוא נכון, השר מביא את תקן הכליאה ויש לזה הרבה מאוד השלכות.
<יואל הדר: אנחנו מביאים את זה לאישור של הוועדה על מנת שאפשר יהיה לעשות את השחרור המנהלי.
<יואל הדר: ועכשיו השב"ס יציגו את כל התשובות לשאלות, בהם נפרט גם את מה שקורה בעולם, איפה אנחנו יחסית לעולם.
<יואל הדר: גם יש פה שיפור, מדינת ישראל כן משתפרת, אולי לא בקצב הנדרש, אבל היא כן משתפרת בנושא של שטח המחיה.
<יואל הדר: ואת כל זה נציג בפני הוועדה על מנת שאפשר יהיה לאשר את זה לשנה, כדי שגם שנה הבאה נוכל לבוא ולהוכיח שאנחנו מנסים להשתפר, מדינת ישראל משתפרת גם בתחום זה.
חמד עמאר: בבקשה, שירות בתי הסוהר.
<שמעון בר גור: (הצגת מצגת) טוב, בוקר טוב.
<שמעון בר גור: המצגת הזאת בעצם מקפלת בתוכה את אותן שאלות שעלו בישיבה בוועדה הקודמת.
<שמעון בר גור: בשקף 2 אנחנו רואים את הגידול המשמעותי במספר הכלואים שעברו לאחריותו של שב"ס.
<שמעון בר גור: עד שנת 2002 שב"ס היה אחראי רק בגדול לאוכלוסיית השפוטים, לאוכלוסיית העצורים עד תום ההליכים, כשהמשטרה החזיקה את עצורי הימים ואת העצורים עד החלטה אחרת, הצבא החזיק במתקניו חלק נכבד מהאסירים הביטחוניים, ולא הייתה עדיין קיימת במלוא עוזה תופעת ההסתננות.
<שמעון בר גור: יש פה ציוני דרך.
<שמעון בר גור: ב-2007-2006 שב"ס קיבל לידיו, הועברה אחריות על המתקנים הצבאיים מגידו, עופר וקציעות, סדר גודל של 3,000 אסירים ביטחוניים עברו לשב"ס.
<שמעון בר גור: במהלך 2009-2007 קיבלנו לידינו אחריות על בתי המעצר של משטרת ישראל, ומאז בעצם שירות בתי הסוהר הפך להיות ארגון הכליאה הלאומי והבלעדי.
<שמעון בר גור: צה"ל מחזיק את הכלואים, את החיילים שכלואים מכוח חוק השיפוט הצבאי, זו האוכלוסייה היחידה שגוף אחר מחזיק למעט שב"ס.
<שמעון בר גור: שב"ס מחזיק כאמור את כל אלה שהם תחת משמורת, ולאחרונה או בשנים האחרונות גם את אוכלוסיית המסתננים, שכוללת גם את אלה שנמצאים במתקנים סהרונים וגבעון, שאלה מסתננים שנמצאים תחת משמורת.
<שמעון בר גור: ובשנה האחרונה, את מתקן חולות ששם נמצאים אותם אלה שלא נכללים תחת הכותרת של אסירים, הם על-פי צו של משרד הפנים אמורים לשהות באותו מתקן.
<שמעון בר גור: סך הכול, כמו שאמרתי, 21,643.
<שמעון בר גור: בצד ההיקף או הגידול המשמעותי הזה שהוצג פה, נעבור ונראה בשקף 3 את תמונת הבנייה לאורך השנים של מתקני כליאה.
<שמעון בר גור: אנחנו רואים מ-1993 ועד 2010 את המתקנים שנוספו לנו, החל מצלמון וחרמון באמצע שנות ה-90, בית מעצר הדרים, ברימונים ואופק ב-2003 – 720.
<שמעון בר גור: ברימונים נוסף עוד מתקן של 650.
<שמעון בר גור: בית סוהר אלה – 800, שנת 2004, זה אותו בית סוהר שאמור היה להיות מופרט ובעקבות החלטת בג"ץ עבר לניהולו של שירות בתי הסוהר.
<שמעון בר גור: ואנחנו רואים שבין השנים 2010 ו-2013 בעצם אין תוספת של מקומות בנייה על-ידי בניית מתקנים.
<שמעון בר גור: תונח בחודש הקרוב אבן הפינה לבנייתו של בית סוהר חדש לנשים בדרום בהיקף של 240 מקומות, אבל שוב, זה בנייה שהיא בנייה ייחודית חדשנית ותשפר את תנאי המאסר של הנשים, אבל אין בה כדי להשפיע על יכולת הקליטה שלנו בכל מה שקשור לאוכלוסייה העיקרית, שזה בעצם גברים בגירים.
<שמעון בר גור: תמונה כללית של התפלגות האוכלוסייה בשב"ס מבחינת סוגי האוכלוסייה ב-2014: פליליים יש לנו סך הכול כ-12,450 – 8,700 בערך שפוטים, כ-3,800 עצורים.
<שמעון בר גור: זה בצד השמאלי של השקף.
חמד עמאר: מה הכוונה עצורים?
חמד עמאר: עד תום ההליכים?
<שמעון בר גור: עצורים זה כולל בחובו את כלל סוגי העצורים.
<שמעון בר גור: זה משתנה אבל נכון להיום יש לנו כ-600 עצורי ימים, 2,100 עצורים עד תום ההליכים וכ-1,100 עצורים עד החלטה אחרת.
<שמעון בר גור: עצורים עד תום ההליכים זה כאלה שהוגש נגדם כתב אישום, עצורי ימים זה כאלה שנעצרו לחקירה - - -
חמד עמאר: כן כן, אני מבין.
<שמעון בר גור: בביטחוניים יש לנו כ-5,800 אסירים ביטחוניים, מתוכם כ-3,450 שפוטים ו-2,300 עצורים, שגם פה החלוקה היא לעצורים לימים ועצורים עד תום ההליכים שמנהלים את המשפט.
<שמעון בר גור: לציין שבשנים האחרונות, בשנתיים-שלוש האחרונות גידול יחסית - -
<רחלה אראל: מנהליים גם בפנים?
<שמעון בר גור: בעצורים גם מנהליים.
<שמעון בר גור: - - גידול משמעותי במספרי העצורים הביטחוניים, בעיקר בעצורים שמנהלים משפט.
<שמעון בר גור: ומאז רצח שלושת הנערים, עלייה די דרמטית במספר העצורים המנהליים גם כן.
<שמעון בר גור: והזרים, שזו האוכלוסייה שציינתי - - -
חמד עמאר: יש הפרדה ברורה בין עצורים פליליים לעצורים ביטחוניים?
<שמעון בר גור: ברור.
<שמעון בר גור: הם מופרדים.
חמד עמאר: בבתי סוהר נפרדים.
<שמעון בר גור: שוהים בעיקר בבתי סוהר שמוגדרים ביטחוניים.
<שמעון בר גור: העיקריים שבהם זה בדרום קציעות, נפחא, רמון.
<שמעון בר גור: במרכז זה בית סוהר עופר הקרוב אלינו, בצפון מגידו וגלבוע.
<שמעון בר גור: כשיש אי אלו בתי סוהר פליליים שיש שמה אגף אחד או שניים של עצורים ביטחוניים, שזה גם מבחינת מוטת שליטה ותפעול של אותם אסירים ביטחוניים, וגם מבחינת הצורך שלנו וההתחשבות בקרבה לבתי-המשפט, ששם מתנהלים המשפטים שלהם, כי זה משפיע על יחידת הליוויים שלנו, יש לזה משמעויות.
<שמעון בר גור: הזרים – 3,000, לא צריך לחזור.
<שמעון בר גור: עיקר ה-3,000 כרגע הם במתקן חולות.
<שמעון בר גור: כרגע בסהרונים יש 200 ובגבעון שנמצא במרכז סדר גודל גם כן של 150.
<שמעון בר גור: אוכלוסיות מיוחדות – נשים, אנחנו רואים 250, קטינים יש לנו 402.
<שמעון בר גור: 402 האלה הם גם ביטחוניים וגם פליליים, שוב, מופרדים.
<שמעון בר גור: בבית סוהר אופק נמצאים הפליליים, בבתי הסוהר מגידו ועופר נמצאים הקטינים הביטחוניים.
<שמעון בר גור: במר"ש, שזה המרכז הרפואי, נכון להיום כ-60.
<שמעון בר גור: בבתי חולים, זה גם בתשובה לשאלת הוועדה, יש לנו 17 חולים.
<שמעון בר גור: הם כמובן נכללים בספירה שלנו לצורך השחרור המנהלי, חלקם באבטחה, חלקם לא באבטחה.
<שמעון בר גור: ממתינים להרחקה – זה המספר שציינתי כרגע, הם יושבים בסהרונים ובגבעון.
<עידו בן-יצחק: הקטינים בעופר ובקציעות הם - - -
<שמעון בר גור: אין בקציעות – בעופר ובמגידו.
<שמעון בר גור: מופרדים מבגירים, ברור.
<שמעון בר גור: אגף קטינים נפרד, מקבלים חינוך בהתאם לחקיקה בארץ ובהתאם לתקינה של - - -
חמד עמאר: קטינים עד גיל 18, נכון?
<שמעון בר גור: עד גיל 18, כן.
<שמעון בר גור: נעשה שינוי בחוק, דרך אגב.
<שמעון בר גור: עד לפני תקופה של שנה, שנה וחצי, קטין בישראל זה עד גיל 18, בשטחים על-פי התחיקה של המפקד הצבאי, מגיל 16 ומעלה היה בגיר.
<שמעון בר גור: אבל נעשה שינוי בחקיקה הזאת, והיום עד גיל 18 גם בשטחים, ובעופר ובמגידו עד גיל 18 באגפים נפרדים.
חמד עמאר: בעולם איך מוגדר קטין, עד איזה גיל?
<שמעון בר גור: לדעתי גם 18.
<שמעון בר גור: בשקף 6 זה האוכלוסייה שבעצם, כשניכנס יותר מאוחר לאיך אנחנו מחשבים את תקן הכליאה לשחרור מינהלי, אז חשוב להגיד שמי שרלוונטי לספירה, וזה על-פי חוק מתקיים ממה שכתוב בפקודת בתי הסוהר, זה השפוטים הפליליים, השפוטים הביטחוניים והעצורים הביטחוניים.
<שמעון בר גור: זה בעצם האוכלוסייה שאנחנו סופרים כדי להחליט אם בסופו של דבר הנציב יחליט על שחרור מנהלי.
<שמעון בר גור: מי משתחרר?
<שמעון בר גור: מי שמשתחרר זה בעצם רק מהאוכלוסייה השפוטה, או שפוטים ביטחוני או שפוטים פלילי, וזה גם מוגדר בחוק.
<שמעון בר גור: ולפני שנתיים, לא צריך לציין אבל אזכיר את זה, נעשה שינוי בזכאות לשחרור מנהלי, במובן זה שמי ששפוט עד ארבע שנים יקבל שחרור מנהלי בין אם הוא קיבל שליש ובין אם לא קיבל שליש, ומי ששפוט מעל ארבע שנים יזכה לאותו שחרור מנהלי רק אם ועדת השחרורים החליטה על שחרורו על תנאי, מה שאנחנו קוראים בעגה שלנו "שליש".
חמד עמאר: עוד פעם, עד ארבע שנים לא צריך ועדה?
<שמעון בר גור: עד ארבע שנים יקבלו מנהלי.
<שמעון בר גור: מנהלי רק לסבר את האוזן זה כמו שאמר היועץ המשפטי של הבט"פ, זה שלאור הצפיפות, אז כל אסיר בהתאם לגזר הדין שהוא קיבל, מקבל נקרא לזה איזושהי הנחה.
<שמעון בר גור: זה לא השחרור על התנהגות טובה.
<שמעון בר גור: השחרור על התנהגות טובה זה ה"שליש".
<שמעון בר גור: אז החוק ששונה לפני שנתיים אמר ככה: מי ששפוט עד ארבע שנים יקבל את אותה הנחה בגין הצפיפות, לא משנה אם ועדת השחרורים נתנה לו שליש או שהוא לא קיבל שליש והגיע כמעט עד לריצוי מלוא תקופת המאסר.
חמד עמאר: הוא יקבל את המנהלי באופן אוטומטי.
<שמעון בר גור: הוא יקבל את המנהלי.
<שמעון בר גור: זה ששפוט למעל ארבע שנים יקבל את המנהלי רק אם ועדת השחרורים הפחיתה לו שליש.
<שמעון בר גור: מי ששפוט שש שנים - - -
חמד עמאר: אם אין לו שליש, הוא לא יקבל את המנהלי.
<שמעון בר גור: הוא ירצה את מלוא תקופת המאסר שנגזרה עליו בחוק, וזה קבוע בחוק שתוקן.
<קתרין בן צבי: רק אולי איזה משפט על הגרף.
<קתרין בן צבי: כשהוועדה תחליט לאשר את התקן, מה שבעצם אנחנו עושים זה בכל יום בודקים אם כל האוכלוסייה הזאת שצבועה בכחול, אם היא עוברת את התקן.
<קתרין בן צבי: נאמר שהתקן שתאשרו הוא 18,026, אם אנחנו עוברים את המספר הזה, כמו שהיום לדוגמה אנחנו עוברים אותו ב-200, אם עוברים אותו, אפשר לשחרר מנהלי.
<קתרין בן צבי: אם האוכלוסייה שלנו יורדת מהמספר שמאושר – לא ישוחררו במנהלי.
<קתרין בן צבי: זה המשמעות של התקן.
דב חנין: סליחה, אני מתנצל, יכול להיות שאתם כבר הסברתם את השורה התחתונה, ואם כן, אז אני מתנצל ואקרא את זה בפרוטוקול, אבל אני לא מצליח להבין, קראתי את המסמך שלכם, זה לא שלא קראתי אותו, אתם כרגע מבקשים תקן כליאה של 18,026 כלואים, מקומות כליאה, שזו עלייה - -
<שמעון בר גור: של 600.
דב חנין: כן, של קצת יותר מ-600 מהתקן הקודם.
דב חנין: עכשיו, כשאני עובר על המסמך שלכם אני רואה שמקומות הכליאה שבפועל תוקנו או שופצו, אנחנו מדברים על 103 מקומות כליאה בשנת 2014.
דב חנין: אז איך אתם מבקשים עוד 500 מעבר לזה?
דב חנין: אני מסתכל על המסמך שלכם.
דב חנין: אם יש עוד 100 מקומות כליאה שיש לכם – אין בעיה, אפשר להעלות ב-100.
דב חנין: אבל אם אין מקומות, אז כל המטרה של החוק הזה ושל תקן הכליאה המנהלי זה לייצר מצב של ויסות של מספר האסירים שנמצאים בתוך המערכת מול מקומות הכליאה שיש.
דב חנין: ואם אנחנו רוצים להישאר במתכונת הקיימת, אז הדבר הזה הוא נגזרת ישירה של מספר מקומות הכליאה.
<שמעון בר גור: אבל העניין הוא שאני לא חושב שהמספר 100 שציינת הוא המספר שאנחנו צריכים להתייחס אליו.
<שמעון בר גור: בתחשיב שאנחנו צירפנו – דרך אגב, חבר הכנסת, לא הגענו לשורה התחתונה, פתחנו כשאנחנו סוקרים ונותנים תשובה לוועדה בעקבות השאלות שנשאלו בפעם הקודמת, ועוד לא הגענו לנושא הזה של התחשיב, ואנחנו ניתן התייחסות גם לנושא הזה.
דב חנין: אוקיי, סליחה, בסדר גמור.
<קתרין בן צבי: אסביר רגע באופן כללי את שקף 7.
<קתרין בן צבי: זה בעצם כמות התנועות שיש בשב"ס בשנה, תנועות פליליות, אני לא מתייחסת לביטחוניות.
<קתרין בן צבי: אם משטרת ישראל עוצרת בשנה 61,000, אלינו מגיעים 51,600.
<קתרין בן צבי: רק להגיד שזה עלייה, 2013 זה עלייה של 600 מ-2012, וכבר עכשיו כשאנחנו מחשבים עד אוקטובר 14' אנחנו רואים עלייה של כ-2,000 עצורים נוספים.
<קתרין בן צבי: אז מגיעים אלינו בשנה 51,600, כ-61% מהם משתחררים כעבור שלושה ימים, עד בממוצע שלושה ימים.
<קתרין בן צבי: 50% מהם משתחררים תוך 24 שעות.
<קתרין בן צבי: נשארים אצלנו 38%, שמשנים את הסטטוס שלהם לעצור עד תום ההליכים או עצור עד החלטה אחרת, מתוכם גם ייצאו מהמערכת עוד 7,000 – 6,000 כעצורים החלטה אחרת, ועוד 1,000 כעצורים עד תום ההליכים.
<קתרין בן צבי: יישארו אצלנו כ-13,700, מתוכם נשפטו כבר 10,500 והיו עדיין 2,500 עצורים, שהסיכוי שלהם להישפט למאסר הוא מאוד מאוד גבוה, הוא עובר את ה-90%.
<קתרין בן צבי: כך שאם נסתכל בטוטל, אם אם אנחנו מקבלים בתחילת שנה כמעט 52,000 עצורים, יישארו לנו בסופו של דבר סביב ה-12.5 אלף שפוטים, שזה בערך חמישית.
<קתרין בן צבי: שאל אותנו חבר הכנסת בפעם הקודמת, מה שיעור הכליאה שלנו מול העולם?
<קתרין בן צבי: אז נוציא רגע את הביטחוניים והמסתננים מחוץ למשחק, ואנחנו רואים שמספר העצורים והכלואים שלנו ל-100,000 תושבים זה 154 ל-100,000 תושבים.
<קתרין בן צבי: אנחנו במקום יחסית גבוה.
<קתרין בן צבי: בדרך כלל כשמראים את הגרפים האלה מוציאים את רוסיה וארצות-הברית מחוץ למשחק, כי הם באמת בסקאלות אחרות לגמרי, ואם באמת נוציא אותם אז אנחנו מקום שלישי אחרי הונגריה וסינגפור.
<קתרין בן צבי: רוב אירופה המערבית נמוכה מאתנו.
חמד עמאר: את מדברת רק על אסירים פליליים?
<קתרין בן צבי: כן.
<קתרין בן צבי: קצת על התשתיות שלנו.
<קתרין בן צבי: מצב התשתיות של בתי הכלא, אפשר לומר שהוא בכי רע.
<קתרין בן צבי: אם ראיתם את השקף של הבנייה, מ-2009 כשקיבלנו את מתקן אלה בעצם לא נבנה שום מתקן.
<קתרין בן צבי: אנחנו בכוחותינו הדלים משפצים אגפים, כשלושה אגפים בשנה, שלושה עד ארבעה אגפים בשנה, שזה בערך כוסות רוח למת.
<קתרין בן צבי: אם יש לנו כ-240 אגפים, נגיע אליהם בסוף החיים של הבנות שלי.
<קתרין בן צבי: מה זה אומר כרגע, המצב הזה?
<קתרין בן צבי: 53% מהאגפים שלנו במצב גרוע, כש-48% זה באמת דקה לפני קריסה.
<קתרין בן צבי: עוד קצת מבנים תעשייתיים שמצבם סביר אבל הצפיפות בהם גדולה.
<קתרין בן צבי: זאת אומרת, מבחינת איכות הבנייה הוא סביר, אבל אם זה תא של 22 מ' ויש שם עשרה אנשים, אז הצפיפות היא מאוד מאוד גבוהה.
<קתרין בן צבי: נציב שירות בתי הסוהר שם לו ליעד שלא יהיו בתא אחד מעל עשרה אסירים.
<קתרין בן צבי: אנחנו באמת עמלים קשות להשיג את היעד הזה, אבל כבר עכשיו עדיין אנחנו עם 7% מהתאים שיש שם יותר מעשרה אסירים.
<קתרין בן צבי: להגיד שקיצצנו מ-12% מלפני שנתיים זה נכון, לשנת 2015 אנחנו מקווים כמעט לבטל את התופעה.
<קתרין בן צבי: היעד שלנו הוא להגיע לארבעה אנשים בתא, חמישה אנשים בתא.
<קתרין בן צבי: שאלו אותנו קצת מה השטח המקובל בעולם.
<קתרין בן צבי: אנחנו יכולים להגיד לכם שיש מגוון רחב של גדלים של תאים בעולם, השאלה איפה אתה סופר.
<קתרין בן צבי: אם אתה לוקח את ליכטנשטיין שיש להם 200 עצורים או 200 שפוטים ורואה שיש להם 11 מ' לאדם, האם זה קנה המידה שלנו?
<קתרין בן צבי: אבל בכל זאת ממוצע כמו ממוצע לוקח גם את הערכים הקיצוניים, ואנחנו מוצאים שבאירופה בערך 4.4 מ' לאדם.
<קתרין בן צבי: מטר אנחנו מדברים על מטר רצפה.
<קתרין בן צבי: עכשיו, יודגש שהחוק הישראלי כרגע מדבר על 4.5 מ' לאדם.
<קתרין בן צבי: אנחנו עוד רחוקים משם, אצלנו 3.16.
<רחלה אראל: אלה מדינות הייתי אומרת שרק הצטרפו למועצת אירופה ולכן נחשבות מה שנקרא מדינות אירופיות.
<רחלה אראל: אין לך פה את גרמניה, אין לך פה את אנגליה.
<קתרין בן צבי: הם לא מדווחים.
<רחלה אראל: הם כן מדווחים.
<רחלה אראל: ב-ICPA, באתר, תראי.
<קתרין בן צבי: בדוח האחרון של מועצת אירופה - - -
<רחלה אראל: של מועצת אירופה, ועדת ה-CPT.
<רחלה אראל: אז יש שם דיווח.
<קתרין בן צבי: בדוח של 2013 הם נמנעו מלדווח.
<רחלה אראל: הם נמנעים מלדווח מה הרצוי מבחינתם, כי הם עושים מעקב אישי על כל מדינה, חונכות אישית.
<רחלה אראל: אבל בהחלט את יכולה לראות שהממוצע אצל מדינות מערב אירופה נע בין 7.5 מ"ר ל-12 מ"ר לאסיר.
<רחלה אראל: זה המדינות החזקות, זאת אומרת שבדיה, אנגליה, גרמניה, כל המדינות הללו.
<קתרין בן צבי: גם אנגליה מדווחת בין 6 ל-7.5, היא מדווחת על-פי התקנון שלה.
<קתרין בן צבי: והיא אומרת, שאחוז התפוסה שלה עובר את ה-130%.