GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יהודה פרץ: ברגע שהוא רוצה לבצע פעולה, הוא מחויב להציג גם תעודה מזהה וגם תעודה נלווית של מאבטח בכיר ורק אז הסמכויות עומדות לוף
דוד אזולאי: כלומר, בעצם בתפקידו, בהגדרה, הוא מאבטח סמוי.
דוד אזולאי: ברגע שהוא נדרש לבצע איזו פעולה, הוא חייב להזדהות.
מירי רגב: הוא חייב להראות תעודה מזהה.
<יהודה פרץ: חייב בהצגת תעודה ובהצגת תעודה מזהה בנוסף לאותה תעודת מאבטח.
פנינה תמנו: שאלה שחשוב לי לשאול.
פנינה תמנו: חייב להיות ברור בחוק איך מתבצעת אפשרות העיכוב.
פנינה תמנו: אם זה במתחם העירייה, אני מבינה שהעיכוב יהיה בתוך הבניין, אבל אם ראש העיר נמצא בסיור, האם אותו בן אדם יכול לקחת אותו לפינה חשוכה או לפינה שם לא רואים אותו?
פנינה תמנו: צריך לחשוב על הדברים האלה.
מירי רגב: כדי לא לבייש אותו?
פנינה תמנו: צריך לדעת איפה סמכויות הביצוע.
מירי רגב: אני לא רוצה להיכנס לקטע המבצעי שלהם.
פנינה תמנו: אני אסביר למה.
פנינה תמנו: יכול להיות אזרח שבאים ואומרים לו שהוא חשוד, אני מעכב אותך, תעלה אתי לאוטו.
<קריאה: את מדברת על סמכות ליווי לתחנת משטרה.
<קריאה: זאת סמכות אחרת.
פנינה תמנו: יכול להיות שהוא מעכב אותו בתוך הרכב.
דוד אזולאי: אין לו סמכות.
פנינה תמנו: אני שואלת כמו שכרגע החוק לא נמצא בפניו, האם יש כללים ברורים איפה מותר לעכב.
מירי רגב: כן, אבל זה לא החוק.
מירי רגב: אני רואה שאת מתעניינת במהות התפקיד של המאבטח.
מירי רגב: בואי נקיים על זה דיון נפרד.
מירי רגב: החוק כרגע מדבר על הרחבת החוק הזה גם לסגני ראשי מועצה וראשי ערים.
פנינה תמנו: אנחנו נקיים דיון נפרד.
דוד אזולאי: לגבי התקצוב.
דוד אזולאי: זה סל אבטחה שהמשטרה קובעת ולגבי התקצוב זה תקציב מיוחד שמגיע ממשרד הפנים?
<יהודה פרץ: כן.
<יהודה פרץ: משרד הפנים מאשר.
<יוחאי וג'ימה: עד אשכול 6.
דוד אזולאי: אתם מממנים את זה?
<יהודה פרץ: עד אשכול 6 משרד הפנים.
מירי רגב: תכף משרד הפנים יענה על זה.
מירי רגב: יוחאי, קצר כי אני רוצה לעבור להצבעה.
<יוחאי וג'ימה: במסגרת האבטחה יש נושא של זקיף שנמצא ליד בית ראש הרשות.
<יוחאי וג'ימה: כאשר ראש הרשות בא לביתו, המאבטח למעשה הולך ונשאר הזקיף.
<יוחאי וג'ימה: השאלה מה הסמכויות של אותו זקיף.
<יוחאי וג'ימה: למעשה עכשיו הוא המאבטח.
<יוחאי וג'ימה: ההכשרה שלהם היא שונה.
<יהודה פרץ: ההכשרה היא שונה והיא הכשרה ספציפית מאוד.
<יהודה פרץ: יהיו שם אנשים מאוד מיוחדים ולא כל אחד יוכל להיות מאבטח אישי.
<יוחאי וג'ימה: אני מדבר על הזקיף.
<יהודה פרץ: גם לא זקיף.
<יוחאי וג'ימה: לזקיף לא יהיו סמכויות.
מירי רגב: הוא אומר שאלה הם אנשים ספציפיים.
מירי רגב: הוא נתן תשובה מאוד ברורה לחברי הכנסת.
מירי רגב: אלה אנשים ספציפיים שהוכשרו ספציפית לתפקיד הזה.
דוד אזולאי: אני לא חושב שיש הבחנה בין זקיף למאבטח.
<יוחאי וג'ימה: יש הבחנה.
<יוחאי וג'ימה: לכן אני שואל.
<יהודה פרץ: אף אחד לא ישלם את שכר השעה של מאבטח בכיר לזקיפות כי זה בערך פי שתיים.
<יהודה פרץ: זקיף הוא זקיף ומאבטח הוא מאבטח.
<ע.ר.ג.: אני מהייעוץ המשפטי בשב"כ.
<ע.ר.ג.: הנושא הובא גם להתייחסותנו ורציתי לומר שאנחנו לא מתנגדים לתיקון.
<ע.ר.ג.: אנחנו רק היינו רוצים שלפני שהמאבטחים האלה יקבלו את הסמכויות, יהיו נהלים מסודרים של המשטרה גם לנושא גיוס, הכשרה, כשירות, הדרכה וגם לעניין הגדרה מי זאת אישיות מאוימת.
מירי רגב: אני כבר מבקשת להוסיף את זה, גם לאור ההערות של חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה וגם לאור הערות הייעוץ המשפטי של השב"כ, לתוך הפרוטוקול, למשטרת ישראל ולמשרד לביטחון פנים.
מירי רגב: משרד המשפטים צריך לגבות את זה.
<גבריאלה פיסמן: זאת ההנחיה שלנו.
מירי רגב: יצאו הנחיות ברורות לגבי ההכשרה שלהם.
דוד צור: באיזה מסגרת זה?
דוד צור: במסגרת שהשב"כ מנחה את משטרת ישראל?
<ע.ר.ג.: לא.
<ע.ר.ג.: השב"כ לא מנחה את משטרת ישראל.
פנינה תמנו: שלא יהיה מצב שהם מתחילים בתפקיד.
מירי רגב: הם יתחילו בתפקיד.
מירי רגב: אני לא רוצה להפריע להתחלת התפקיד.
<ע.ר.ג.: אנחנו מוטרדים מזה שבעצם יש מאבטחים שמסתובבים עם סמכויות שהן מאוד נרחבות, אלה מאבטחים שהם בעצם לא עובדי מדינה ויש להם סמכויות מאוד מאוד רחבות עם מתחם הפעלת סמכות מאוד רחב.
<ע.ר.ג.: היינו רוצים שיהיו לזה קריטריונים מסודרים ושיהיה איזשהו פיקוח על זה.
מירי רגב: אל תדאגי, לא ייקחו לשב"כ את התפקידים.
דוד צור: אני לא יודע למה זה עניינו של השב"כ.
מירי רגב: זה לא עניינו של השב"כ.
דוד צור: משנת 1996 הם רק זרקו את האחריות על משטרת ישראל.
מירי רגב: הם צברו ביטחון ביום הרצח של רבין.
פנינה תמנו: אם מאבטח בסוף יפגע באזרח?
מירי רגב: אנחנו נקיים על זה דיון אבל דווקא היום, ביום הירצחו של רבין, השב"כ רוצה להחזיר אליו יותר סמכויות.
<ע.ר.ג.: השב"כ לא רוצה להחזיר אליו סמכויות.
<עידו בן יצחק: מהותית זה נכון.
<עידו בן יצחק: תפקידו של השב"כ הוא קצת שונה מאשר עיסוק ב - - -
פנינה תמנו: יש להם את הסיבות שלהם.
מירי רגב: אני לא רוצה לפתוח את הדיון על הסמכויות כי זה לא הדיון.
דוד צור: אני מציע שהשב"כ יהיה חלק מהדיונים שלנו גם בנושא של היתרים לנשק לאזרחים וכדומה.
מירי רגב: באיסוף הנשק במגזר הערבי.
פנינה תמנו: אני ממליצה לך לומר שאת לא חושפת את המניעים.
מירי רגב: איסוף הנשק במגזר הערבי לדוגמה.
מירי רגב: יש כמה מקומות שנשמח שהשב"כ יהיה יותר דומיננטי.
<ע.ר.ג.: המניעים לא סודיים.
מירי רגב: משרד הפנים, הייעוץ המשפטי של הוועדה והקראה.
מירי רגב: משרד הפנים, נא להתייחס לתקציב.
<אורית מלמד: ברשותך, אני מבקשת קודם הבהרה.
<אורית מלמד: אנחנו לא מדברים כאן על צו שהמטרה שלו להחיל את כל החוק על הסדרת הביטחון ברשויות המקומיות.
<אורית מלמד: אנחנו מדברים רק על האפשרות לתת את הסמכויות בעת ליווי.
<אורית מלמד: למעשה אין צורך להחיל את כל החוק על הרשויות המקומיות וזה לא נדרש כי יש את סעיף 341א שממשיך לחול והכול כפוף לסעיף הזה, לכל התנאים שכתובים בו לרבות הדרישה בדבר כיסוי תקציבי.
<אורית מלמד: הצורך שהתעורר היה בדבר מתן סמכות הליווי וזאת מטרת הצו.
<אורית מלמד: זה מקובל על כל המשרדים.
מירי רגב: מה עם התקציב?
<איתי קורן: לגבי התקציב.
<איתי קורן: יש חוזר מנכ"ל שמסדיר את העניין מפברואר 2008 והוא מדבר בנושא שנקרא מינהל השלטון המקומי, משרד הפנים.
<איתי קורן: אנחנו משפים רשויות עם סוציו אקונומי אחד עד שש לפי מפתחות של סוציו אקונומי.
<איתי קורן: כלומר, רשות שהיא סוציו אקונומי אחד עד שתיים, משופה בתשעים אחוזים מסל האבטחה.
<איתי קורן: מצב סוציו אקונומי שלוש עד ארבע, 85 אחוזים.
<איתי קורן: סוציו אקונומי חמש עד שש – שבעים אחוזים.
<איתי קורן: אני יכול לומר שלפחות בשנת 2013, וגם לגבי שנת 2014, התקציב גדל מעשרה מיליון שקלים ל-15 מיליון שקלים.
<איתי קורן: על פי הדיווחים שמגיעים אלי, אני יכול להגיד לכם שהרשויות בסוציו אקונומי אחד עד שש שופו אפילו קרוב למאה אחוזים מהעלויות שלהן.
<איתי קורן: למשל בעכו וטוראן, העלויות הגיעו למיליון שקלים והם שופו בסכומים נכבדים.
<איתי קורן: לכן נושא התקציב, גם הוא הוסדר.
<עידו בן יצחק: לפני כן שתי הערות.
<עידו בן יצחק: מאחר שאני יודע שמרכז שלטון מקומי היה מוטרד, אני רק רוצה להבהיר.
<עידו בן יצחק: הוא כבר לא מוטרד אבל אני רוצה להבהיר לפרוטוקול.
<עידו בן יצחק: הצו הזה לא מוסיף חובות חדשות על הרשות המקומית מעבר למה שקיים היום לפי פקודת העיריות ולפי חוק להסדרת הביטחון.
<עידו בן יצחק: הדלתה של הצו הזה היא אותה תוספת של הסמכת המאבטחים לפעול בליווי ומחוץ לבניין הרשות המקומית.
<עידו בן יצחק: הערה טכנית.
<עידו בן יצחק: מאחר שהצו הזה הוא צו של השר לביטחון הפנים בהתייעצות עם שר הפנים ובאישור הוועדה, ושר הפנים שאתו התקיימה ההתייעצות כבר איננו מכהן, תידרש לאחר מכן היוועצות נוספת עם השר החדש.
<עידו בן יצחק: נאשר את זה בכפוף לכך שבאמת ההתייעצות הזאת תתקיים.
מירי רגב: נא להקריא.
<עידו בן יצחק: צו להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים (שינוי התוספת השלישית לחוק), התשע"ד-2014 בתוקף סמכותי לפי סעיף 18(א) לחוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים, התשנ"ח-1988 (להלן – החוק), בהתייעצות עם שר הפנים ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה, אני מצווה לאמור: שינוי התוספת השלישית לחוק בתוספת השלישית לחוק, בסופה יבוא: "6.
<עידו בן יצחק: רשויות מקומיות לעניין "אבטחת אישיות מאוימת" לפי סעיף 341א לפקודת העיריות".
<עידו בן יצחק: תחילה תחילתו של צו זה שלושים ימים מיום פרסומו.
מירי רגב: במשך שלושים הימים האלה צריך המשרד לביטחון פנים להתייעץ עם שר הפנים.
<עידו בן יצחק: עוד לפני הפרסום.
מירי רגב: עוד לפני הפרסום.
מירי רגב: מיום ראשון אתה כבר יכול לעשות את זה.
מירי רגב: ניתן לשר החדש לנשום יומיים.
מירי רגב: מי בעד אישור צו להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים (שינוי התוספת השלישית לחוק), התשע"ד-2014?
מירי רגב: הצו אושר פה אחד.
מירי רגב: אני פותחת את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בדיון בסוגיית המפחמות.
מירי רגב: הדיון הזה נובע כתוצאה מפנייה אלי של שלושה ראשי ערים – געש, יעקב אדרי וראש מועצת חריש.
מירי רגב: שלושת ראשי הערים פנו אלי בעקבות הקשיים של התושבים שלהם וזיהום האוויר אותו הם חווים.
מירי רגב: מפגעים קשים גם בסוגיית זיהום האוויר וגם בסוגיית ריחות.
מירי רגב: בהמשך פנו אלי גם מספר חברי כנסת וביקשו דיון מהיר.
מירי רגב: אמרתי להם שלא יבקשו דיון מהיר כי בכל מקרה אני מביאה את הנושא לדיון בוועדה.
באסל גטאס: הלוואי עלינו.
מירי רגב: לא טיפלנו בנושאים אותם העליתם?
מירי רגב: אני לא זוכרת שטיפלנו בטייבה בדיון מהיר, אבל נעזוב את זה.
מירי רגב: נמצאים כאן גם רוני מעמותת אור, שפועל גם בסוגיות נוספות ופנה אלי בנושא הזה, שוקי אוחנה ותושבים נוספים רבים.
מירי רגב: קראתי את החומרים ודיברתי עם האנשים.
מירי רגב: דיברתי עם אדרי, דיברתי עם געש ותכף אתם גם תציגו את עמדתכם בצורה ברורה.
מירי רגב: מי שרוצה להתבטא בדיון, שיירשם אצל מנהלת הוועדה.
מירי רגב: מדובר כאן בהחלטה – מעבר לסוגיות הבריאותיות, מעבר למפגעים הזיהומיים – של בג"ץ שנתנה הנחיה להעביר את המפחמות משטחי C, שאלה השטחים שלנו, לשטחי הרשות.
באסל גטאס: מה זה שטחים שלנו?
<קריאה: נהרסו המפחמות.
מירי רגב: והן הועברו לשטחי A ו-B.
<קריאה: הועברו אבל לא בהנחיית בג"ץ.
מירי רגב: הוטעיתי.
<טל מרים קבין כהן: ההנחיה הייתה להפסיק את הזיהום.
<טל מרים קבין כהן: זאת הייתה ההנחיה של בג"ץ.
מירי רגב: הנחיית בג"ץ הייתה להפסיק את הזיהום וכתוצאה מהנחיית בג"ץ להפסיק את הזיהום, הרסו את המפחמות.
<קריאה: גלעד ארדן כשר להגנת הסביבה.
מירי רגב: הרס את המפחמות בשטחי C ואז נבנו מפחמות חדשות בשטחי A ן-B.
מירי רגב: בעצם המפחמות באזור שהוא באחריות איו"ש.
באסל גטאס: גם C הוא לא שטח מדינת ישראל.
מירי רגב: אנחנו מדברים על החקיקה.
באסל גטאס: C הוא גם בחקיקה ישראלית?
מירי רגב: המציאות היא שהחקלאים ממשיכים להעביר את הגזם באופן לא חוקי, בצורת הברחה כך שבעצם יש כאן עבריינים שמבריחים גזם משום שזה לא עולה להם והם יכולים להרוויח קצת על חשבון זה שכמה תושבים יחלו.
מירי רגב: הם פועלים באופן לא תקין ומעבירים גזם למפחמות, במקום להעביר את זה לאתר מורשה שנמצא בתוך שטח מדינת ישראל, שם יש לנו פיקוח על התהליך והדבר נעשה באופן מסודר ומפוקח גם על ידי המשרד להגנת הסביבה וגם על ידי משרד הבריאות וכל הגורמים הרלוונטיים.
מירי רגב: אני מבינה שמשרד החקלאות והמשרד להגנת הסביבה מכירים את התופעה כבר שמונה שנים.
מירי רגב: לקח לכם שמונה שנים עד רגע זה כדי לנסות למצוא פתרון ולא הצלחתם למצוא פתרון מול העבריינים.
מירי רגב: זאת אומרת, לקח לכם זמן למצוא פתרון ועד עכשיו לא מצאתם.
מירי רגב: החקלאים משטח מדינת ישראל מעבירים את הגזם למפחמות כי כך הם מרוויחים כסף.
מירי רגב: הקבלנים מרוויחים מכך שהם מוכרים את הגזם לבעלי המפחמות ובעצם יש כאן וין-וין סיטיואשן מבחינת בעלי העסק שכולם מרוויחים.
מירי רגב: בעלי העסק הם מצד אחד החקלאים, הקבלנים שמתווכים בין החקלאים לבעלי המפחמות ובעלי המפחמות.
באסל גטאס: גם מי שעומד ליד המנגל.
מירי רגב: אין כמו על האש עם פחמים אבל לא נדבר על זה עכשיו.
מירי רגב: התושבים ממשיכים לסבול מזיהום אוויר, מבעיות בריאות, מריחות ונמצאים כאן התושבים שיציגו את בעיות הבריאות שלהם.
מירי רגב: אני מודה להם על כך שהם הגיעו לישיבה והחליטו להיחשף, דבר שהוא לא ברור מאליו.
מירי רגב: ממשלת ישראל לא עושה כלום.
מירי רגב: המינהל האזרחי ומשרד הביטחון עוסקים רק בטרור ולא מתעסקים בבעיות האזרחים.
מירי רגב: באתם לכאן כדי להגיד לנו מה אתם עושים.
מירי רגב: לפני שתגידו מה אתם עושים, כי בוודאי יש לכם תשובות ברורות, אנחנו נשמע קודם כל את הפונים, את ראשי העיריות שפנו ואני מבקשת לפתוח עם געש ולאחר מכן אדרי.
<חיים געש: תודה רבה ליושבת ראש על הדיון המהיר שאת מקיימת.
<חיים געש: אנחנו כאן כי נגמר לנו האוויר הנקי.
<חיים געש: אוכלוסייה בסדר גודל של 300 או 400 אלף תושבים – ואדי ערה, מועצה אזורית מנשה, שכונות מזרחיות של חדרה, פרדס חנה-כרכור ובתקופות של רוח חזקה גם מעבר לזה – חמישה חודשים מדי שנה לא יכולים לנשום אוויר ואני כבר לא מדבר על כך שצריכים לכבס פעמיים את הכביסות בגלל גרגרי הפחם.
<חיים געש: יש תשובות חוקיות אלא שהחוק לא מתקיים וזה בשני מובנים.
<חיים געש: האחד, המינהל האזרחי, על פי צו אלוף, יכול למנוע את העברת הגזם או השימוש בגזם בתוך שטחי C בוודאי וגם בשטחי A ו-B, ומשרד החקלאות אמור היה להתקין תקנות שימנעו מהחקלאים למכור את הגזם ולוודא שהגזם הזה עובר לאתרי טיפול בגזם בישראל, קרי, ריסוק והעברתו.
מירי רגב: בקיצור, אתר מורשה על פי התהליך.
<חיים געש: יש בעיות רפואיות שמתרכזות במעגלים שונים, ושוב, לפי עוצמת הרוחות, גם בישובים של ואדי ערה וגם בישובים של מועצה אזורית מנשה, מצפה אילן ומערבה.
<חיים געש: אני לא יודע אם יש סקר אפידמיולוגי שיודע להגיד בדיוק באיזה שנה כי לשם כך צריך לעשות מחקר אורך, אבל יש משפחות במצפה אילן ויש כוונה של ראש המועצה האזורית מנשה לבקש משרת הבריאות צו פינוי לאנשי מצפה אילן כי הם חיים תחת איום מתמיד כל הזמן.
<חיים געש: מאחר והעניין בידינו ולא דורש כיבוש מחדש של הגדה, אני חושב שצריכה לצאת מכאן הנחיה ברורה ולתת לה שיניים, גם למינהל האזרחי לממש את סמכותו וגם למשרד החקלאות להתקין את התקנות שתמנע את העניין הזה.
<חיים געש: אני יודע שיש חמישים מיליון שקלים בשנה סביב הענף המסחרי הזה.
<חיים געש: אפשר למצוא לו מוצא אחר כמו העברת הגזם לריסוק ושימוש בהכנת אנרגיה חלופית.
מירי רגב: יעקב אדרי, חבר כנסת לשעבר, השר לשעבר וראש עיריית אור עקיבא.
<יעקב אדרי: אני רוצה להודות לך על הדיון המהיר.
<יעקב אדרי: הנושא הוא מאוד מאוד חשוב.
<יעקב אדרי: כאן מדובר בבריאות של ילדים ושל תושבים בפרדס חנה, מועצה אזורית מנשה, אזור ואדי ערה שנפגע כאשר יש רוחות.
מירי רגב: לא נמצא כאן נציג ואדי ערה.
<יעקב אדרי: אנחנו מייצגים אותם.
באסל גטאס: הם לא פנו.
באסל גטאס: פנו אלי נגד.
<יעקב אדרי: אני גם יושב ראש לאיכות הסביבה ואני מרגיש שאני מייצג את כולם בעניין הזה.
<יעקב אדרי: זה נושא בריאותי ואין כאן צד זה או אחר.
<יעקב אדרי: אני חושב שהפתרון, כפי שאמר ידידי חיים, נמצא בשני משרדים: משרד הביטחון, ושר הביטחון היה אצלי לפני חודש והעליתי את הנושא בפניו, המינהל האזרחי, ומשרד החקלאות.
<יעקב אדרי: משרד החקלאות יכול לפתור את הבעיה הזאת בפתרון פשוט.
<יעקב אדרי: הוא יכול לקנות את הגזם.
<יעקב אדרי: יש לו אפשרויות לקנות ולמכור אותו בתוך שטחי מדינת ישראל.
<יעקב אדרי: אני חושב שזה הפתרון.
<יעקב אדרי: המינהל האזרחי צריך לאכוף את זה.
<יעקב אדרי: לא חשוב אם מדובר בשטחי A, B או C ובג"ץ התייחס לכך.
<יעקב אדרי: צריך למנוע את הזיהום.
<יעקב אדרי: מדובר על ילדים ועל מבוגרים.
<יעקב אדרי: ביקרתי בכמה קיבוצים ובכמה ישובים והזיהום הוא איום ונורא.
<יעקב אדרי: אף אחד לא ירצה לחיות בסביבה הזאת.
<יעקב אדרי: מירי, כפי שאני מכיר אותך, את יכולה כאן לגמור את העניין, להוציא החלטה מסודרת ולאכוף את הנושא הזה על משרד החקלאות ועל המינהל האזרחי.
<יעקב אדרי: תודה.
<אילן שדה: ראש מועצה אזורית מנשה.
<אילן שדה: יישובי מועצה אזורית מנשה הם הסובלים העיקריים, שם זה צף כבר לפני מספר שנים.
<אילן שדה: היינו בבג"ץ הקודם על שטחי C והבג"ץ קיבל את עמדתנו, קיבל את עמדת הגורמים המקצועיים – וזה הדבר הקובע – שקובעים שהעשן המיוחד הזה גורם לסרטן, פוגע בנשים, פוגע בעוברים, הוא פוגע בילדים.
<אילן שדה: אלה שחולים, זה פוגע בהם.
<אילן שדה: הוא מביא בסופו של דבר לקיצור החיים וצריך לומר את זה.
<אילן שדה: אני לא יודע אם צפיתם בכתבה ביום שישי בערוץ הראשון.
<אילן שדה: הדברים האלה הופיעו בכתבה הזאת וראינו את הילדים שכל הזמן הם עם משאפים בקיבוץ מצר ומצפה אילן, כתוצאה מאותו עשן.
<אילן שדה: כביסה בכלל לא תולים בחוץ אבל כביסה לעומת בריאות זה שום דבר.
<אילן שדה: אני שואל.
<אילן שדה: היה נופל טיל כימי באזור, מה היה עושה משרד הבריאות?
<אילן שדה: היה מפנה את התושבים.
<אילן שדה: חברים, אנחנו תחת טיל כימי אבל הוא בא מהמפחמות.
<אילן שדה: אני כבר לא מדבר על הוצאות כי זה הדבר הקטן.
<אילן שדה: זה גורם למחלות, לסרטן, למחלות של ילדים.
<אילן שדה: יש לנו כאן חוות דעת של פרופסור ריכטר שעמד בראש הפקולטה לבריאות הציבור באוניברסיטה העברית וחד משמעית הוא אומר שזה לא עניין של זהירות מונעת, כן או לא.
מירי רגב: אני מתפלאת ששר החקלאות לא התערב בזה.
<אילן שדה: חד משמעית.
מירי רגב: כמי שמכירה גם את השר וגם את מנכ"ל משרדו, אני המומה מכך שהשר לא התייחס לעניין הזה.
<אילן שדה: שרת החקלאות הקודמת והמנכ"ל שלה היו אצלי בסיור במצפה אילן ושמעו, ראו וחוו את מה שזה גורם.
<אילן שדה: הם אמרו לנו לאחר מכן שמצאו את הדרך לאכוף את זה על החקלאים.
מירי רגב: מה הדרך?
<אילן שדה: בטוב וברע, גם לתגמל אבל גם מי שעובר על החוק, להיענש.
מירי רגב: אבל הם לא עשו עם זה כלום.
<אילן שדה: לא שלא עשו כלום אלא היו בחירות והם כבר לא שם.
<אילן שדה: דיברתי עם שר החקלאות החדש שהיה אצלי בסיור עם המנכ"ל שלו והוא אמר שאנחנו בבג"ץ ולכן לא רצה להתייחס.
<אילן שדה: יש לי כאן מכתב לשרת הבריאות שאתן לך העתק ממנו.
<אילן שדה: אם היא לא נוקטת בשום אמצעים, היא יודעת על זה, שתוציא צו לפינוי הישובים שלנו.
מירי רגב: תכף נשמע גם את עמדת משרד הבריאות.
<אילן שדה: אומר לך עוד דבר לסיכום כי אני עובר לישיבת ועדת הכלכלה בנושא שדה התעופה.
<אילן שדה: לא היינו נמצאים כאן במקום הזה אם לא היינו יודעים שהפתרון קיים.
<אילן שדה: הפתרון קיים.
<אילן שדה: אצלי משפצים עכשיו בית ולוקחים מכולות ומפנים את הפסולת לאתר מורשה כי הקבלן אומר לי שאם הוא לא מפנה, הוא מקבל קנס בסך 150 אלף שקלים מהמשרד להגנת הסביבה.
<אילן שדה: כך צריך לעשות גם לחקלאים ואני חקלאי וכך גם הקיבוץ שלי.
<אילן שדה: זה בידיים שלנו ושלכם.
<אילן שדה: תעשו את זה.
מירי רגב: חברי הכנסת, אתם רוצים להתייחס עכשיו או אחרי שנשמע עוד כמה תושבים שרוצים לדבר?
באסל גטאס: אני רוצה לשמוע קודם לגבי מה שנעשה.
באסל גטאס: אני אתייחס.
באסל גטאס: אני במקצועי מהנדס וטיפלתי בבעיות רבות ובמפגעים גם של ריח וגם של זיהום אוויר.
באסל גטאס: אני חושב שמצד אחד צריך לקיים את החוק ולאכוף אותו באופן מסודר ולא על פי האינדיקציה הראשונית.
באסל גטאס: מה האינדיקציה הראשונית כאן?
באסל גטאס: הריח.
באסל גטאס: קראתי שנעשה סקר זיהום אוויר באזור דווקא בימים בהם אנשים התלוננו אבל אין ממצאים.
באסל גטאס: אל תגיד לי לא נכון.
באסל גטאס: מה עם זיהום רקע?
באסל גטאס: אתם נמצאים בטווח של תחנת כוח חדרה עם רמת הדיוקסינים שאתם לא מרגישים בה.
<קריאה: הרוח לא מתאימה לתיאוריה שלך.
<קריאה: רוח דרום-מזרחית ומזרחית לא מגיעה לחדרה.
באסל גטאס: הרוח משתנה.
באסל גטאס: אל תספר לי סיפורים.
מירי רגב: אתה אומר שאין בעיה?
באסל גטאס: אני מדבר על הסיבה לתלונה והקושי שאני מבין אותו לחלוטין.
באסל גטאס: גרתי שלוש שנים בשכונה בשפרעם שבלילות מסוימים אתה ממש בורח מהבית בגלל החזיריות של עבלין.
באסל גטאס: עיר שלמה עם 35-40 אלף תושבים נמצאת בטווח של פחות משני קילומטרים מצחנה שאי אפשר לחיות אתה.
באסל גטאס: יש לילות שאתה לא יכול להישאר שם.
באסל גטאס: אני מדבר על ריח שהוא מפגע ומכל הבחינות גורם לסבל, אבל זה גורם לשימוש במשאפים.
באסל גטאס: מה שגורם לשימוש במשאפים ולמחלות נשימה, זה משהו אחר וזה זיהום אוויר.
באסל גטאס: אני טיפלתי גם ביהודים וגם בערבים בגליל במעבר של מפעל פניציה למקום אליו הועבר.
באסל גטאס: עברו שנים עד שסגרתי מחצבה של כינרת שהיו מחזיקים את ראש הממשלה עד אחרון הפקידים אתם יודעים היכן.
באסל גטאס: סגרנו אותה.
באסל גטאס: אתם מדברים על סקר אפידמיולוגי אבל אתם יודעים מה זה סקר אפידמיולוגי?
באסל גטאס: הוא צריך להוכיח רלוונטיות וקואורלציה ישירה בין זיהום ממקור נקודתי לבין מחלה מסוימת וזה לא קל.
באסל גטאס: שלוש שנים מחקר אפידמיולוגי בו הוכחנו שיש שכיחות גבוהה של מחלות נשימה בערב אל הב ובביר אל מכסור בהשוואה לקבוצות ביקורת אחרות וזה עזר לנו בבג"ץ לסגור את המחצבה.
באסל גטאס: אתם יודעים כמה מחצבות הועברו מישראל לתחום הרשות?
מירי רגב: מה אתה מציע בעניין הזה?
באסל גטאס: רגע.
באסל גטאס: תחום הרשות הפך לדמפינג סייד של ישראל, מקום בו אפשר לזרוק הכול.
מירי רגב: מה אתה מציע עכשיו לטובת הדיון?
באסל גטאס: אני רוצה להגיד שהשד לא נראה כמו שהוא מבחינה בריאותית.
באסל גטאס: השד הוא גדול מבחינת ריחות ומבחינת סבל של התושבים.
באסל גטאס: צריך לזכור – ואני מציע את זה – שיש מה שנקרא בעולם לא רק צדק כללי אלא יש מה שנקרא צדק סביבתי.
באסל גטאס: צדק סביבתי מדבר גם על יחס בין אנשים, התעסוקה של האנשים, רמת החיים של האנשים לבין המפגעים הסביבתיים.
באסל גטאס: כלומר, אם אתה עכשיו הולך וסוגר מפעל מסוים בגלל שהוא מזהם ואתה גורם לסילוקם ואבטלתם של 10,000 עובדים, כאן יש שיקול.
<קריאה: לא עובדים.
מירי רגב: חברים, הבנו.
<עמית נצר: תלך לכפר ותדבר עם הציבור שלך שרובו ככולו סובל.
<עמית נצר: תפתח את האינטרנט ותראה סרטים ותראה מה קורה.
<עמית נצר: לך לכפר מייסר אצלנו במועצה, תלך לאום אל קוטוב ותראה מה קורה שם.
<עמית נצר: אתה לא מחובר לציבור.
<עמית נצר: תראה איך הם סובלים אבל הם לא מעזים לדבר.
<עמית נצר: הם סובלים הרבה יותר מאתנו.
באסל גטאס: זאת תשובה למה?
<עמית נצר: זאת תשובה לזה שאתה אומר שצריך לדאוג לפרנסה.
<עמית נצר: עם כל הכבוד לפרנסה של אנשים, תדאגו להם.
<עמית נצר: יש כאן מאות אלפי תושבים.
מירי רגב: חבר הכנסת באסל, אנא סכם את דבריך.
באסל גטאס: מי שרוצה לסגור עסק שמתפרנסים ממנו אנשים בגלל שהוא מזהם – ובצדק צריך לפתור את הבעיה של הזיהום ואת סבל האנשים – באותו זמן צריך לקחת בחשבון ובשיקול הדעת שזה מביא לפגיעה בפרנסתם של אלפי משפחות וצריך למצוא פתרון גם לזה.
מירי רגב: רוחה שער, בבקשה.
<רוחה ועקנין שער: אני חייבת להגיד שמעולם לא דיברתי על המחלה שלי בפורום כזה אבל בגלל החשיבות אני עושה זאת.
<רוחה ועקנין שער: תסלחו לי אם אני אתבלבל.
<רוחה ועקנין שער: אני רוצה לבקש ממך שתסתכל לילדים שלי בעיניים ותגיד להם שהם מקריבים את אימא שלהם בגלל פרנסה של אנשים אחרים.
באסל גטאס: חס וחלילה.
באסל גטאס: תתווכחי אתי באופן אובייקטיבי ולא רגשי.
מירי רגב: את דבריך אמרת ושמענו אותם.
<רוחה ועקנין שער: הדברים שאני אומר הם אובייקטיביים לחלוטין.
<רוחה ועקנין שער: אני חולה בסרטן כבר שנתיים וחצי.
<רוחה ועקנין שער: הגעתי למצפה אילן לפני עשר שנים בן אדם בריא.
<רוחה ועקנין שער: בבית יש לי ארבעה ילדים.
<רוחה ועקנין שער: במשך שמונה גרנו בבנימינה, במרחק מאוד קרוב לתחנת הכוח בחדרה, עם ארבעה ילדים בריאים.
<רוחה ועקנין שער: כשהגענו למצפה אילן, הצעצוע הזה נכנס אלי הביתה כי תינוק בן חודש לא יכול לנשום בלי הדבר הזה.
<רוחה ועקנין שער: קוראים לזה ארו צ'מבר.
<רוחה ועקנין שער: כל עוד זה היה ברמת אסטמה – וארבעה ילדים עם אסטמה – היה אפשר להתמודד עם זה.
<רוחה ועקנין שער: לפני שנתיים וחצי גילו אצלי סרטן בבלוטת הלימפה.
<רוחה ועקנין שער: אפשר להגיד שאני החולה הראשונה ואני מקווה שהאחרונה במצפה אילן.
מירי רגב: בעזרת השם בריאות טובה.
<רוחה ועקנין שער: תודה.
<רוחה ועקנין שער: אני לא יודעת עוד כמה זמן נשאר לי להיות כאן.
<רוחה ועקנין שער: אני באמת יושבת כאן כי אני חושבת שבירוקרטיה זה דבר שאנחנו חיים אתו ואין מה לעשות, אנחנו כנראה גם צריכים להתמודד אתו, אבל היה לי חשוב להגיע ולהסתכל לכם בעיניים ולהגיד שאין יותר זמן.
<רוחה ועקנין שער: שעון החול אוזל.
<רוחה ועקנין שער: לשבת שוב ושוב, שנה אחרי שנה, במשך שמונה שנים ולדבר על כך שהפתרון יגיע, זה יפה אבל בריאות זה משהו שכל יום משפיע על האנשים.
<רוחה ועקנין שער: נכון שאף רופא לא יגיע לכאן ויגיד שיש קשר ישיר, אבל בחדרי חדרים הרופאים יודעים להגיד לי לעבור דירה, לומר לי שלעצמי כבר הרסתי את החיים אבל אני מסכנת את הילדים שלי.
<רוחה ועקנין שער: אני לא יודעת אם אני אשאר במצפה אילן.
<רוחה ועקנין שער: אני מאוד אוהבת את המקום, אנחנו הגענו לשם כדי לבנות, אבל ברגע שאתה מגיע להתמודדות מהסוג הזה, אתה אומר זהו, אני לא מוכן להתמודד עם זה יותר.
<רוחה ועקנין שער: אני אומרת שוב, אני נמצאת כאן כדי שהשכנים שלי אחר כך לא יחלו.
<רוחה ועקנין שער: אני כבר מתמודדת אבל אני מבקשת מכם לצאת מכאן ומחר בבוקר לשים לזה סוף כי זה בלתי אפשרי.
<רוחה ועקנין שער: זה לא רק ברמת אני יוצא החוצה ולא יכול לנשום אלא זה הרבה מעבר לזה.
מירי רגב: תודה רבה לך על הדברים המרגשים והמאוד ענייניים שאת אומרת כאן.
מירי רגב: נתפלל כולנו שתצאי מזה בעזרת השם.
מירי רגב: טלי מקיבוץ מצר, בבקשה.
<טלי מאס: חבל שחבר הכנסת יצא כי אני רוצה שיסתכל על התינוקת הזאת שהיא בת שנה שלא יכולה לנשום בלי תרופות.
<טלי מאס: אני רוצה שמישהו יסתכל לי בעיניים ויגיד לי איך יכול להיות – כמו שרוחה אמרה, הרופאים אומרים – במצב בו אין לנו רקע משפחתי, אין לנו בעיות בהיסטוריה המשפחתית, לא מהצד שלי ולא מהצד של בעלי, אבל בשביל שהיא תוכל לנשום, כבר למעלה מחצי שנה היא מקבלת כל לילה תרופות סטרואודים.
<טלי מאס: אלה בעיות בהתפתחות.
<טלי מאס: תסתכלו איך נראית ילדה בת שנה.
<טלי מאס: כך לא נראית ילדה רגילה בת שנה.
<טלי מאס: אני אגיד לך את האמת, לנו אין אפשרות כלכלית לעזוב כי אם הייתה לי אפשרות היום לעזוב את הבית שלי ולקנות במקום אחר, הייתי עושה את זה כי הילדים שלי נחנקים.
<טלי מאס: אנחנו לא מצליחים לנשום.
<טלי מאס: אנחנו נחנקים.
<טלי מאס: זה לא מפגע סביבתי, זה לא ריח, זאת לא הכביסה שלי שדיברו עליה כאן אלא אלה החיים שלנו, אלה החיים של הילדים שלנו.
<טלי מאס: אנחנו מתחננים כאן שתעזרו לנו, תעזרו לנו לנשום.
<טלי מאס: זה לא מותרות.
<טלי מאס: תעזרו לנו לנשום.
מירי רגב: מנכ"ל איגוד ערים, ניר.
<ניר סהר: שלום ותודה על כך שהזמנתם אותנו.
<ניר סהר: אני נמצא כאן עם מנהלת אגף אוויר שמתמחה בתחום הזה במשך העשור האחרון.
<ניר סהר: אנחנו מסתכלים על זה בצורה אחרת.
<ניר סהר: כמובן נענים לכל קריאה ויחד עם חברי המועצה שלנו מנסים לתת לזה פתרון והפתרון העיקרי שעשינו בשנים האחרונות הוא באמת סגירה של אותן מפחמות בשטחי C.
<ניר סהר: הבעיה כרגע עברה לשטחי A ו-B.
<ניר סהר: אני מסתכל על זה כמפעל.
<ניר סהר: יש לנו בעצם פרדסן, יש לו מטע ויש לו פסולת.
<ניר סהר: מה אנחנו עושים למפעל שיש לו פסולת?
<ניר סהר: שואלים אותו לאן הוא פינה את הפסולת, את החומרים המסוכנים, את השפכים שלו.
<ניר סהר: לכל דבר ועניין אנחנו מתייחסים לזה בצורה עניינית כמו במדינה מתוקנת.
<ניר סהר: בא הפרדסן, יש לו את מפעל הייצור שלו והוא מוכר את הסחורה שלו אבל גם לו יש פסולת אבל אף אחד לא נתן את דעתו בעניין.
<ניר סהר: זאת פסולת.
<ניר סהר: יש פתרון במדינת ישראל.
<ניר סהר: יש מפעלים שמבקשים ורוצים את אותו גזם.
<ניר סהר: אני בקשר עם מפעל שמבקש ואומר שהוא מוכן לקבל שישים אלף טון בשנה אבל לא במחיר הזה שהרשות הפלשתינית משלמת.
<ניר סהר: הראייה צריכה להיות ראייה רחבה של המשרדים.
מירי רגב: אין כאן עניין של כסף.
מירי רגב: אני חייבת להגיד לך שלא מעניין אותי בכמה הוא קונה ובכמה הוא מוכר.
מירי רגב: יש כאן עניין של חוקים ותקנות.
<ניר סהר: נכון.
<ניר סהר: אני מסכים אתך.
מירי רגב: יש כאן שניים או שלושה משרדים שנרדמו בשמירה כי הם לא גרים שם.
מירי רגב: הם חיים להם באיזשהו מקום עם אוויר טוב, הם לא מבינים את המצוקות ויש להם זמן.
מירי רגב: שלושה משרדים שנרדמו כאן בשמירה בזמן שאחרים מאבדים את החיים שלהם.
<ניר סהר: מסכים לגמרי.
מירי רגב: זה לא קשור לכסף, בכמה הוא מוכר וכמה הוא משלם.
מירי רגב: זה בכלל לא מעניין.
מירי רגב: יש חוקים במדינת ישראל ואף אחד לא מעל החוק, לא האלוף, לא השר ולא הפקיד.
באסל גטאס: מה אומר החוק?
מירי רגב: החוק אומר שאתה לא יכול להעביר את הגזם.
מירי רגב: יש הנחיה.
מירי רגב: אסור לך להעביר את הגזם ואת זה צריך ליישם.