GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<בני אלבז: אתה יודע מה זה להחרים משאית למשך חודש אחד?
<בני אלבז: אתה יודע איזו פגיעה זאת?
<קריאה: הם מקבלים את המשאיות בחזרה.
מירי רגב: אתה טועה בגדול.
מירי רגב: התקנה צריכה להיות תקנה שלכם משותפת עם משרד החקלאות.
מירי רגב: הרי אין לנו יכולת לשים פקחים במשך 24 שעות ביממה, למרות שהלוואי והיינו יכולים לעשות זאת כי אז גם היינו מונעים כניסת שב"חים והרבה מאוד דברים אחרים שהם גם אירועים ביטחוניים וכרגע אנחנו מתעסקים גם אתם.
מירי רגב: מאחר ואין לנו יכולת כזאת, טוב עשה השר בכך שהגדיל את מספר הפקחים אבל גם היא לא תיתן מענה וטוב עשיתם שאתם הולכים ומתרכזים בשני אזורים מיוחדים כשאתם יודעים ששם זה עובר.
מירי רגב: הדבר היותר חשוב לעשות ושייכנס גם הוא לתוך התקנות זה שמשאית שנתפסת, מוחרמת לחלוטין ולא חוזרת לקבלן יותר.
<בני אלבז: זה צו אלוף.
<בני אלבז: זאת בעיה קשה.
מירי רגב: שצו אלוף יעשה את זה.
<בני אלבז: אני יכול להגיד לך שאם משאית נתפסת שלוש פעמים, אני מחרים אותה.
מירי רגב: למה זה לא צו אלוף?
<בני אלבז: אני מעלה את זה להחלטת אלוף.
מירי רגב: אז אתה כן צריך צו אלוף בעניין הזה.
מירי רגב: אני רוצה להבין מדוע צו אלוף לא יכול לאפשר שבמקרה של תפיסת משאית של קבלן, המשאית תוחרם ולא תוחזר לו.
עפו אגבאריה: מה עושים עם החומר?
עפו אגבאריה: מצטבר כל כך הרבה חומר.
עפו אגבאריה: אתם שורפים אותו?
<קריאה: ממחזרים.
עפו אגבאריה: אתם ממחזרים במפעלי נייר או שמישהו אחר עושה את זה בדרך אחרת?
מירי רגב: לא, הם עושים את זה במקום מסודר.
מירי רגב: יש אתרי מחזור.
<בני אלבז: אנחנו לא עושים פחם.
עפו אגבאריה: אני יודע שאתה לא עושה פחם אבל יש קבלני משנה.
עפו אגבאריה: אולי יש מישהו מאחורי הגב.
עפו אגבאריה: בסופו של דבר מישהו מרוויח.
מירי רגב: אותי לא מעניין מה אתם עושים עם החומרים.
עפו אגבאריה: מעניין מי מרוויח מזה.
עפו אגבאריה: המשאית, בסדר, אבל החומר שנשאר אצלכם, מישהו אחר אחרי כן מרוויח ממנו.
עפו אגבאריה: אני שואל מי מרוויח מזה.
עפו אגבאריה: למי אתם מוכרים את החומר הזה?
מירי רגב: בניגוד להנחיות אלוף, תפסו משאית בדרך.
מירי רגב: דלת מסתובבת?
<קריאה: מחזירים אותה.
<סבסטיאן אוסובסקי: אני אסביר.
<סבסטיאן אוסובסקי: קודם כל, כן.
מירי רגב: למי מחזירים אותה?
<סבסטיאן אוסובסקי: מחזירים אותה לבעלים.
מירי רגב: זאת הטעות.
<סבסטיאן אוסובסקי: יכול להיות.
<סבסטיאן אוסובסקי: אחת הבעיות שיש לנו מבחינת האכיפה היא שהסמכויות שאנחנו מפעילים הן סמכויות מינהליות.
<סבסטיאן אוסובסקי: בסופו של יום מדובר בישראלים שעוברים – אנחנו לא מגישים כתבי אישום נגד ישראלים בערכאות האזור כמדיניות של מדינת ישראל - ולכן המינהל האזרחי, אפילו לא האלוף, יכול.
<סבסטיאן אוסובסקי: אנחנו כמדיניות לא מעמידים ישראלים לדין בערכאות שיפוטיות.
מירי רגב: אתה בעצם אומר שאתה כצו אלוף יכול למנוע את ההעברה אבל מרגע שזה נכנס לתוך שטח מדינת ישראל, אנחנו צריכים להביא תקנה.
מירי רגב: המשרדים הרלוונטיים, הנרדמים, אלה שהם עם התושבים, צריכים להביא תקנה שאומרת שישראלי שנתפס במעבר עם המשאית, המשאית מוחרמת ולא חוזרת לבעליה.
<קריאה: וקנס.
מירי רגב: וקנס.
מירי רגב: אז אתה תראה שאותו קבלן יחשוב ארבע פעמים לפני שתתפוס אותו.
עפו אגבאריה: אי אפשר למנוע את זה.
עפו אגבאריה: בואי נראה איזה קנסות מצפים לו.
מירי רגב: היועץ המשפטי לוועדה, אני מבקשת לדעת איזה משרד אמור להוציא את התקנה שמשאית שנתפסת במעברים, שבעצם מנסה לפעול בניגוד לחוק הישראלי, בניגוד להנחיה הישראלית ובניגוד לצו אלוף, תוחרם.
מירי רגב: מי המשרד שיכול להוציא את התקנה שאותו אחד שנתפס עם המשאית, לא תוחזר לו המשאית אלא תוחרם ובנוסף הוא גם יוענש כספית.
<לירון אדלר: אני חושבת שיש כל מיני חוקים שיכולים לתת מענה לדבר הזה.
<לירון אדלר: צריך לבחון את העניין.
מירי רגב: שאלתי איזה משרד.
<לירון אדלר: המשרד להגנת הסביבה יכול להיות אחראי בעניין של שמירת הניקיון.
<לירון אדלר: משרד החקלאות יכול להיות אחראי מהכיוון של כריתה של עצים ופעולות יערנות.
<לירון אדלר: הממשק בין צו אלוף לבין המשרדים, זה ממשק שהוא פחות - - -
מירי רגב: אבל איזה משרד רלוונטי ואמור לעשות את זה?
<לירון אדלר: צריך לבחון את זה יותר אבל צריך לראות איך עושים את ההשלמה הזאת.
מירי רגב: אם למשרד להגנת הסביבה יש אחריות על המעברים, אז למשרד להגנת הסביבה צריכה להיות אחריות להוציא תקנה שמשאיות שמגיעות, מוחרמות.
<לירון אדלר: צו אלוף היום אוסר על העברת פסולת וגזם.
<לירון אדלר: לכן בעצם שני המשרדים רלוונטיים לעניין הזה.
<סבסטיאן אוסובסקי: ברמת העיקרון, לדעתי זה משהו שאולי צריך לבחון יותר, אפשר להעמיד במדינת ישראל על העבירות שמבוצעות נגד הביטחון.
<סבסטיאן אוסובסקי: הדבר היחיד שאוסר בעצם את העברת הגזם – ואגב, כבר לא הפסולת כי בית המשפט למשל באחד מהמקרים שתפסנו וביקשו את המשאית בחזרה, אמר שלדעתו זה לא עובר בדיוק למפחמות ואתם לא הוכחתם שהוא רוצה להגיע למפחמות אלא יכול להיות שזה היה מיועד לאיזו מאפיה באזור ולכן שחררנו אפילו בלי אפשרות שלנו לדרוש הוצאות.
<סבסטיאן אוסובסקי: אני רוצה להתמקד בנושא ההוצאות.
<סבסטיאן אוסובסקי: כל משאית שאנחנו תופסים, אנחנו לא משחררים אותה עד לכיסוי מלא של ההוצאות ואנחנו מדברים על בסביבות 15 אלף שקלים, 13 אלף שקלים וזה כאשר אפילו במדינת ישראל אין קנסות כאלה.
<סבסטיאן אוסובסקי: בכל מה שקשור לחקיקה סביבתית, יכול להיות שיש צורך לשנות את הסוויצ' גם במדינת ישראל, אבל בעבירות הסביבתיות במדינת ישראל, אין סכומים כאלה.
<סבסטיאן אוסובסקי: זאת אומרת, גם אם את אומרת שנעמיד את אותו בן אדם לדין, סביר להניח שלא ייקחו לו את המשאית אלא ייתנו לו קנס שהוא הרבה יותר קטן מההוצאות שאנחנו דורשים היום מבחינת הגישה היום.
מירי רגב: לכן זאת ועדת הפנים והגנת הסביבה ואנחנו נטפל בזה.
<סבסטיאן אוסובסקי: ברור.
<סבסטיאן אוסובסקי: אני נותן לך את הנתונים.
עפו אגבאריה: אם מדובר בפלשתינאים, אפשר לקנוס בסכום גבוה יותר.
מירי רגב: אלה לא פלשתינאים.
מירי רגב: אלה ישראלים.
עפו אגבאריה: הקבלן הוא יהודי אבל העובדים הם פלשתינאים.
<קריאה: הקבלן הוא פלשתינאי והמקור הוא יהודי.
<סבסטיאן אוסובסקי: אנחנו תופסים אותם כשהם עוברים את הקו הירוק מישראל ולכן אלה לא פלשתינאים.
<סבסטיאן אוסובסקי: דבר שני שכן רציתי לומר.
<סבסטיאן אוסובסקי: יש אפשרות מבחינת ההלכה, הלכת דוד וכולי, להעמיד על עבירות שבוצעו באזור במדינת ישראל אבל לשם כך צריך לנהל חקירה שבעצם מגיעה להוכחה פלילית כי זאת חקיקה פלילית.
מירי רגב: לא תצטרך חקירה כי תהיה לך תקנה שאין להעביר גזם של עצים מסוימים אלא עצים שהם לטובת מפחמות ואין לעבור את צו אלוף.
מירי רגב: זאת אומרת, אם יש לך צו אלוף שאין לעבור לשטח ויש לך את התקנה הזאת שאין להעביר את הגזם של עצים מסוימים, אז לא תהיה לך בעיה להעמיד אותם לדין עם חקיקה שלישית ונוספת שאומרת שמי שנתפס על הגבול הזה עם עצים כאלה ובניגוד לצו אלוף ובניגוד לתקנה, מחרימים לו את המשאית.
<קריאה: קלעת בול.
מירי רגב: כשהדברים ברורים, קולעים בול.
מירי רגב: כשהם לא ברורים, זה בעייתי.
<טל מרים קבין כהן: אם זה יוגבל רק לעצים האלה, תהיה בעיה.
<טל מרים קבין כהן: אני חייבת להעיר הערה.
<טל מרים קבין כהן: היום אלה הדרים ואבוקדו ומחר זה יכול להיות דברים אחרים.
<טל מרים קבין כהן: אם אלה רק הדרים ואבוקדו, עצים אחרים יעברו לשטחים.
<טל מרים קבין כהן: צריך להפסיק את הסחר בכלל, באופן טוטלי ולא למכור גזם.
<סבסטיאן אוסובסקי: מבחינת החקיקה באזור, זה מוגדר כגזם.
<בני אלבז: הניצולת היא רק של אבוקדו והדרים.
<בני אלבז: כל דבר אחר לא שווה כלום למפחמה.
עפו אגבאריה: כאשר קראתי את כותרת הדיון וראיתי שהמפחמות מפריעות לכרכור ופרדס חנה, חשבתי שהשתנו חוקי הפיזיקה בעולם.
עפו אגבאריה: פתאום העשן יורד מלמעלה למטה.
מירי רגב: זה אמור גם לגבי ואדי ערה.
עפו אגבאריה: אני מאום אל פאחם ואני יודע שאום אל פאחם נקרא אום אל פאחם כי באזור הזה התחילו לעשות את הפחם.
עפו אגבאריה: התחילו לעשות את הפחם באותו אזור, באום אל פאחם.
עפו אגבאריה: אום אל פאחם נמצאת 570 מטרים מעל פני הים, יעבד נמצאת 420 מטרים מעל פני הים, כרכור ופרדס חנה נמצאות ארבעים מטרים מעל פני הים.
עפו אגבאריה: איך זה שהעשן יורד מלמעלה למטה?
<קריאה: יש רוח.
עפו אגבאריה: עם הרוח זה מגיע יותר מרידינג, מתחנת הכוח בחדרה.
עפו אגבאריה: גם אנחנו סובלים מזה, מתחנת החשמל.
<קריאה: גם מהמפחמות.
עפו אגבאריה: אבל לא רק מהמפחמות.
עפו אגבאריה: אין לי בעיה עם המפחמות.
עפו אגבאריה: זה יכול להיות גורם מזהם סביבה?
עפו אגבאריה: אתם יודעים כמה משפחות מתפרנסות מהמפחמות האלה?
<עמית נצר: כמה?
עפו אגבאריה: המון.
עפו אגבאריה: 10,000.
עפו אגבאריה: 5,000.
<עמית נצר: ומתים אחרי ארבעים שנים?
<עמית נצר: זה לא נכון?
<עמית נצר: תבדוק.
עפו אגבאריה: אני יודע יותר טוב ממך.
עפו אגבאריה: אני רופא ואני עבדתי באזור.
עפו אגבאריה: אני מכיר אותם.
<עמית נצר: תבדוק מה שיעור התחלואה אצלך.
עפו אגבאריה: בדקתי.
עפו אגבאריה: כשאני מדבר, אתה תשתוק.
מירי רגב: אני מבקשת לתת לחבר הכנסת לדבר בשקט.
עפו אגבאריה: אני חושב שיש דברים שנעשים לא בתום לב.
עפו אגבאריה: אני לא חושב שמישהו חושב שלא יהיה פחם במדינת ישראל ושלא יעשו מנגל במדינת ישראל.
עפו אגבאריה: אני פוחד שהעניין הוא שמאחורי הקלעים יהיה אוליגרך אחד גדול שרוצה לשווק פחם במקום הפחמים האלה.
<שמרית נתיב: מה זה השטויות האלה?
עפו אגבאריה: מי אומר שאלה שטויות?
<שמרית נתיב: אני אמרתי שאלה שטויות.
<שמרית נתיב: אנחנו התושבים.
עפו אגבאריה: אני חושב שאת צריכה לסתום את הפה.
עפו אגבאריה: את לא יכולה להגיד לי את זה.
מירי רגב: אני צריכה לסכם את הדיון.
מירי רגב: עוד מילה אחת שלכם, אני מסיימת את הדיון כי יש לי דיון אחר ואז לא נסכם אותו.
עפו אגבאריה: אם יש אפשרות, נגיד שנקנוס, אבל צריך לתת אלטרנטיבה.
עפו אגבאריה: למה לא להעביר את זה למקום אחר, שם זה לא מפריע לאנשים?
מירי רגב: צריך לעשות גם וגם.
מירי רגב: הדיון הזה בעיני הוא דיון שנוצר עקב הירדמות ואוזלת יד של משרד החקלאות והמשרד להגנת הסביבה ביחד.
מירי רגב: אל תגיד לי לא.
<בני אלבז: אני חושב שהמשרד להגנת הסביבה השקיע 53 מיליון שקלים רק בתחום הזה.
מירי רגב: זאת אוזלת יד של שני המשרדים האלה.
<בני אלבז: עשינו הרבה דברים.
<בני אלבז: הפקחים שלי עובדים תוך סיכון חיים במשך 24 שעות ביממה.
<קריאה: והתושבים ממשיכים לסבול.
<בני אלבז: אין שום קשר.
מירי רגב: עוד הערה שלכם ואני נועלת את הדיון ושולחת סיכום כתוב.
מירי רגב: הירדמות של שני משרדים שלא פעלו כראוי ולא ניסו לפתור בעיה אמיתית שיש לאזרחים במדינה הזאת.
מירי רגב: זאת לא בעיה שאנחנו מדברים על בעיות פרנסה ועל בעיות חברתיות, אלא זאת בעיית חיים.
מירי רגב: אנשים מתים.
מירי רגב: אנשים חולים.
עפו אגבאריה: גם בקריות מתים בגלל המפעלים.
עפו אגבאריה: תני פתרון גם לאנשים שמתפרנסים מזה.
מירי רגב: צריך לתת לזה פתרון כולל.
מירי רגב: פתרון אחד יש, של צו אלוף, אבל הוא נורא קטן והוא נורא מכוון לאזור מסוים והוא לא יכול לתת פתרון למשרד החקלאות ולמשרד להגנת הסביבה.
מירי רגב: הפתרון צריך להיות פתרון משלים והפתרון המשלים הוא כזה: האחד, תקנות של משרד החקלאות שאינן מאשרות סחר בגזם.
מירי רגב: השני, תקנות של משרד החקלאות שאינן מאפשרות העברת גזם של העצים הרלוונטיים האלה לקבלנים אלא רק לאתרים מסודרים שם אפשר לבצע את הריסוק ואת הטיפול בגזם הזה.
מירי רגב: השלישי, מציאת פתרון לחקלאים.
מירי רגב: צריך למצוא פתרון לחקלאים.
מירי רגב: כשאין לאנשים אוכל, הם גונבים כי הם רעבים.
מירי רגב: מה את אומרת לי נכון?
מירי רגב: מה עשית עד עכשיו?
מירי רגב: אחרי שמונה שנים את אומרת לי נכון?
מירי רגב: באת לכאן כדי להגיד לי נכון?
מירי רגב: היית צריכה למצוא לזה פתרונות.
מירי רגב: היה צריך למצוא פתרון לגזם אבל לא מצאתם פתרון לגזם.
מירי רגב: הרביעי, צריכה להיות תקנה של המשרד להגנת הסביבה בשיתוף משרד החקלאות שכל משאית שנתפסת על הקו עם גזם, היא פועלת בניגוד לחוק.
<בני אלבז: מעולה.
מירי רגב: עכשיו זה כן אתם.
מירי רגב: תקנה האומרת שאותן משאיות פועלות בניגוד לחוק ולכן גם קונסים אותן וגם מחרימים את המשאיות.
מירי רגב: נראה איך התקנות האלה יהיו.
מירי רגב: זאת תקנה שצריך להעביר המשרד להגנת הסביבה.
מירי רגב: התקנה הזאת תבוא לכאן.
<קריאה: גם משרד הביטחון.
<קריאה: צריך להגיש כתב אישום.
מירי רגב: יכול להיות שנחשוב גם על פן פלילי.
מירי רגב: הגשת כתב אישום.
מירי רגב: כמו שעל ראשי ערים יש כתב אישום על כל מיני דברים, נטיל את זה גם על הקבלנים וגם על החקלאים.
מירי רגב: מי שמוכר גזם לקבלנים מסוג מסוים והוא לטובת מפחמות שלא עוברות את ההליך הנכון, יהיה כתב אישום פלילי גם לקבלן וגם לחקלאי.
מירי רגב: אני מבקשת שהיועצת המשפטית של הוועדה תכין לנו הצעת תקנה מטעמנו.
מירי רגב: אם צריך, אני אביא את זה כהצעת חוק פרטית על הראש של השרים.
מירי רגב: אני מבקשת שמשרד הביטחון יחד עם המשרד להגנת הסביבה ימצא מקום אחר למפחמות האלה.
מירי רגב: אני כן רוצה למצוא פתרון לתעסוקת אותם פלשתינאים.
עפו אגבאריה: עד שהפתרון הזה יגיע, צריך לתת להם מקום חלופי.
מירי רגב: אנחנו נקיים כאן דיון עם המינהל האזרחי.
מירי רגב: שלא ישלחו לי יועצים משפטיים אלא שישלחו לי את המפקדים.
מירי רגב: אנחנו נקיים דיון עם ראש המינהל האזרחי ובדיון זה הוא יסביר להיכן הוא חושב שאפשר להעביר כרגע את המפחמות עד שיהיו המפחמות שלא מזהמות.
מירי רגב: דרוש פתרון לאותם מקומות של המפחמות, כי בסך הכול אנחנו לא רוצים להפריע לפרנסתם אבל אנחנו רוצים שאנשים לא ימותו.
<קריאה: שם לא מתים.
<קריאה: הם מתים בגיל צעיר.
<קריאה: נעשתה עבודה.
<קריאה: הם מתים צעירים.
עפו אגבאריה: לידיעתך, גם הערבי במדינת ישראל שהוא אזרח מדינת ישראל, תוחלת החיים שלו פחות שלוש או ארבע שנים משל האזרח היהודי.
עפו אגבאריה: מי אחראי לזה?
מירי רגב: עפו, לא הערתי לך פעם ראשונה, אבל אני מבקשת ממך.
מירי רגב: הגעת באמצע הדיון .
עפו אגבאריה: הגעתי באמצע הדיון בגלל התאונה.
מירי רגב: אבל אני מבקשת ממך.
מירי רגב: אמרת את הדברים ותן לי עכשיו לסכם.
מירי רגב: מיד אחרי חוק ההסדרים, בינואר, נקיים כאן דיון עם התקנות של משרד החקלאות.
מירי רגב: אני אדבר על זה גם עם שמיר.
מירי רגב: הפקידים שלו, כולם, שיעבדו חוץ מהשעות 8:00-5:00.
מירי רגב: תקנות של משרד החקלאות, תקנות של המשרד להגנת הסביבה בעניין המשאית במעברים, תקנות שאנחנו נביא או הצעת חוק פרטית שהייעוץ המשפטי של הוועדה יכין בעניין ההיבט הפלילי, משרד החקלאות יציג כאן את פתרונות הגזם לטובת החקלאים, ראש המינהל האזרחי בכבודו ובעצמו יגיע לכאן ויאמר לנו כיצד הוא דואג לכך שיימצא פתרון חלופי כרגע למיקום המפחמות.
<בני אלבז: זה לא בשטח שלו.
מירי רגב: אם זה בסמכותך, תבוא אתה עם תשובות.
מירי רגב: אם זה בסמכותו, הוא יבוא עם התשובות.
עפו אגבאריה: מישהו צריך לתת תשובה.
<בני אלבז: זה בסמכות מדינת ישראל.
מירי רגב: אם זה בסמכות מדינת ישראל, יבוא המשרד להגנת הסביבה עם פתרון יחד עם המינהל האזרחי, אתו או בלעדיו, ויסביר לנו מה הוא עושה בהיבט הניסויי ויאמר עד שההיבט הניסויי הזה יבוא לידי ביטוי, כיצד כרגע הוא מתכוון לפתור את הבעיה של המפחמות שיועברו משם.
מירי רגב: מבחינתי חשוב שמשרד החקלאות יעבוד מהר על תקנות לחקלאים והמשרד להגנת הסביבה יעבוד מהר על התקנות לגבי המשאיות שמגיעות לשם.
מירי רגב: תאמין לי, כשנוגעים בכיס, הדברים מסתדרים.
<בני אלבז: עשית עבודת קודש, מירי.
מירי רגב: תקנות פליליות.
מירי רגב: זה מה שיעשה את השינוי.
מירי רגב: כל התושבים.
מירי רגב: אם אתם חושבים שזה יסתיים לכם כאן הדבר הזה, זה לא כך.
מירי רגב: יש את השר להגנת הסביבה ואתם יודעים היכן הוא גר, יש את שרת המשפטים ואתם יודעים היכן היא גרה.
מירי רגב: תעשו את מה שאתם צריכים לעשות במלחמה הציבורית שלכם.
מירי רגב: על סדר-היום: הצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון - הבטחת נכסי בעלי דירות בעסקאות מסוג של התחדשות עירונית), התשע"ד-2014.
מירי רגב: פ/1669, הצעת חוק פרטית של חברי הכנסת מאיר שטרית, שמעון אוחיון, עליזה לביא, איציק שמולי, ניצן הורוביץ, דב חנין, נסים זאב, רינה פרנקל ואורי מקלב.
מירי רגב: הצעת החוק הזאת, שמוביל אותה כאן חבר הכנסת שטרית – יכול להיות ששבוע הבא השר שטרית, אני יודעת?
מירי רגב: שתהיה לך הצלחה – כוונת הצעת החוק הזאת, לתמרץ עסקאות בכל הקשור להתחדשות עירונית.
מירי רגב: סוגיית התחדשות עירונית היא סוגיה חשובה, נושא חשוב.
מירי רגב: אנחנו מביאים את הרשות להתחדשות עירונית בקרוב בחוק ההסדרים.
מירי רגב: יבוא גם בעז"ה בקרוב לדיון פה אצלנו בוועדת הפנים.
מירי רגב: אני חושבת שזה שילוב אינטרסים נכון גם של הממשלה, גם של התושבים, גם של היזמים.
מירי רגב: יש פה ווין-ווין של כולם כדי להביא לשינוי גם חברתי באותם מתחמים שאנחנו מכירים אותם, שהם מתחמים של שיקום שכונות, של עמידר, של עמיגור, מתחמים ישנים, שיש בזה הרבה מאוד בעיות חברתיות, עוני חברתי.
מירי רגב: הכוונה שלנו, לחזק את המקום הזה, וגם לבנות שם על הגובה יותר בתים כדי שזה יוסיף גם ארנונה לעיר, גם ירוויח אוכלוסייה יותר חזקה, וגם נצליח להביא למרקם חברתי שונה באותו אזור.
מירי רגב: אני מבינה שהצעת החוק הזאת רוצה לאפשר את אותה ערבות בנקאית שקיימת בהשקעות של רוכשי דירות גם למתחמים או לעסקאות של פינוי-בינוי.
מירי רגב: האם הבנתי נכון את הרעיון העיקרי של ההצעה?
מירי רגב: אני מבינה שקיימת, תומר, היועץ המשפטי של הוועדה, מספר דיונים ארוך בעניין הזה עם הממשלה.
מירי רגב: יש כל מיני שינויים מהקריאה הטרומית.
מירי רגב: אני מציעה שמאיר יציג את החוק, מאיר יציג את השינויים, נשמע אם הממשלה מקבלת את זה או לא, ואם כן, אפשר לעבור להצבעה.
מאיר שטרית: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.
מאיר שטרית: קודם כל אני מבקש לציין שהצעת החוק הזאת על-ידי נוסחה ונעשתה בעקבות פנייה של עו"ד ללום, שמתעסק בנושא הזה במשרד עמית, פולק, מטלון ושות' עורכי דין.
מאיר שטרית: הוא פנה אליי בעניין הזה מלשכת עורכי הדין, שחשבנו שיש בעיה בעניין.
מאיר שטרית: ישבתי אתם והתרשמתי שהדבר הזה הוא נכון.
מאיר שטרית: והאמת היא שאין היגיון בכך שאדם קונה דירה, אם עושים פינוי-בינוי, והקבלן בונה בניין, וכאשר הוא אמור לתת דירה לכל דייר שהוא מפנה את הבית שלו, ובונה נגיד עוד שתי קומות בתמ"א 38, שאדם שקונה דירה חדשה אצל הקבלן יקבל ערבות בנקאית.
מאיר שטרית: לעומת זאת, אדם שנותן את הדירה שלו, לא מקבל שום ערבות.
מאיר שטרית: התוצאה היא שהאדם הזה יכול להישאר בסוף בלי כלום – הוא מסר את את הקרקע שלו לקבלן, פינה את הבית שלו וגר באיזה בית בשכירות – זה חלק מהתהליכים ומהפרוצדורה שעושים הקבלנים, ומחר הקבלן הזה, נגיד, פושט רגל או הבניין לא נגמר, האיש נשאר בחוץ בלי דירה, בלי נכס ובלי כסף.
מאיר שטרית: ככה לפחות אנחנו מבטיחים את זכויותיו לפי ערך הדירה החדשה שהוא אמור לקבל.
מאיר שטרית: התוצאה תהיה שיש לו ערבות, שאם חלילה קורה משהו לקבלן בדרך, הוא יכול תמיד לקחת את הכסף הזה ולקנות דירה אחרת.
מאיר שטרית: ברור לי שזה יכול לסייע מאוד-מאוד לדעתי בשכנוע הדיירים אכן לחתום חוזים לפינוי-בינוי.
מאיר שטרית: היום אחת הבעיות הקשות ביותר, ואני מכיר את זה גם כשר שיכון, בתוכניות פינוי-בינוי, זו עובדה שהדיירים לא מאמינים לקבלנים.
מאיר שטרית: יש להם המון חששות וספקות.
מאיר שטרית: נורא קשה לשכנע אנשים לחתום לוותר על הדירה שלהם.
מאיר שטרית: כשהייתי שר השיכון, וסיפרתי את זה היום לעינת גנון, שגם אז עבדה במשרד השיכון - חשבתי שהמשרד צריך להקים רשות לאומית, כלומר חברה ממשלתית תחת משרד השיכון, שהיא תעשה פינוי-בינוי.
מאיר שטרית: התוצאה שלה היתה משמעותית מאוד, כי אז אנשים במשרד השיכון יחתמו, כי הם יודעים שהמדינה לא פושטת רגל.
מאיר שטרית: תמיד תהיה להם בסוף דירה - הדיירים, כמובן.
מאיר שטרית: הדיירים יסמכו על משרד השיכון, הוא לא יפשוט רגל, ולכן היו הרבה יותר חותמים על החוזים.
מאיר שטרית: מול הקבלנים יש להם בעיה.
מאיר שטרית: אני עכשיו שומע ששר האוצר רוצה להקים רשות כזו לפינוי-בינוי.
מאיר שטרית: אני מקווה שהוא ילך בקו הזה.
מאיר שטרית: אני חושב שזה הקו הנכון, לעשות את זה, אבל בינתיים אנחנו צריכים לדאוג לזכויות הדיירים.
מאיר שטרית: הפוטנציאל, כשאני רואה את בעיות הדיור בארץ, ואני מצטער על כך שזה מגיע למחירים מטורפים כאלה, שאין להם שום הצדקה בעיניי, והפתרונות לזה אגב הם מאוד פשוטים, שלצערי הממשלה לא רוצה להקשיב.
מאיר שטרית: ישבתי גם עם ראש הממשלה, גם עם מנכ"ל משרדו, גם עם שר האוצר, והסברתי איך אפשר לפתור את הבעיה בקלות, בלי חקיקה, רק עם שכל ישר, להוריד את מחירי הדירות לפחות בחצי.
מירי רגב: אז אולי תסביר גם לי אחר כך.
מאיר שטרית: אשמח להסביר לוועדה, לעשות לכם מצגת, כפי שעשיתי לראש הממשלה.
מאיר שטרית: אמרתי: תתקפו אותי, והם ניסו לתקוף אותי, הוא והמנכ"ל שלו.
מירי רגב: אגב, יש לנו יום הדיור, שהמנכ"ל של השיכון אמור להיות כאן.
מאיר שטרית: אשמח לבוא, להסביר את הרעיון.
מאיר שטרית: ראש הממשלה ומנכ"ל משרדו מר לוקר ניסו לתקוף את הרעיון בכל מיני שיטות.
מאיר שטרית: לא הצליחו בשום צורה.
מאיר שטרית: בסוף אמרו: זה רעיון טוב.
מאיר שטרית: אמרתי: אז תעשה.
מאיר שטרית: אני לא שר השיכון.
מאיר שטרית: בכל מקרה, על רקע המצוקה הגדולה של הדיור יש פוטנציאל ענק לדעתי בפינוי-בינוי של מאות-אלפי דירות.
מאיר שטרית: המדינה בנתה בשנות ה-50, ה-60 וה-70 אפילו שכונות בכל מיני מקומות בארץ בלי להתחשב בכלל בקרקע.
מאיר שטרית: זה לא היה בכלל פוטנציאל.
מאיר שטרית: לא בדקו אם יש הצדקה, אין הצדקה לבנות בגובה כזה או אחר.
מאיר שטרית: בנו.
מאיר שטרית: אני מכיר את זה גם כראש עיר – היה שולף תוכניות מהמגירה, תוכנית נגיד למרכז מסחרי, הוא בונה אותו מרכז בקריית גת, ביבנה, בקריית מלאכי, בכל ערי הפיתוח.
מאיר שטרית: אותו פיתוח.
מאיר שטרית: אני מדבר על שנות ה-50, 60.
מאיר שטרית: דירות – אותו דבר.
מירי רגב: אבל אנחנו מדברים פה על עסקאות כרגע, על ערבות בנקאית.
מאיר שטרית: אני מגיע לשם.
מאיר שטרית: כלומר היום יש פוטנציאל ענק כי להמון קרקעות יש בנייה מאוד נמוכה, מפושטת על השטח, בתוכניות פינוי-בינוי, שישדרג מאוד את חיי התושבים, ליצור בתים ברמה הרבה יותר גבוהה, לפתור את בעיות החניה והגינון וכל הבלגאן שיש היום, ולתת תשובה אמתית לתושבים.
מאיר שטרית: לכן החוק הזה מאוד חשוב לקדם את הרעיון הזה, כי זה יכול לעזור לאנשים לקדם.
מאיר שטרית: רעיון החוק, כמו שהיושבת-ראש אמרה, מאוד פשוט: שאדם שחותם על הסכם פינוי-בינוי, יקבל ערבות בנקאית על ערך הנכס, על דרך הדירה החדשה שהוא אמור לקבל.
מאיר שטרית: זה מבטיח במאה אחוז שהאינטרס של הדייר אכן יישמר ולא ייפגע.
מאיר שטרית: אני אומר מראש שאני מסכים לכל השינויים שנעשו בעקבות הדיונים עם היועץ המשפטי של הוועדה ומשרדי הממשלה.
מאיר שטרית: היום הבנתי מעינת גנון שמבקשים עוד שינוי באחד הסעיפים.
מאיר שטרית: גם הוא מוסכם על הכנסת, גם לזה אני מסכים.
מאיר שטרית: אני חושב שאפשר ללכת, מבחינתי, לפחות, לקריאה ראשונה.
מאיר שטרית: אני מבין שהיום עלתה בעיה עם הבנקים, שבטח יציגו אותה.
מאיר שטרית: הצעתי היא ללכת לקריאה ראשונה, לבדוק את הסוגיה הזאת בין הקריאה הראשונה לשנייה-שלישית, ולקראת הדיון בקריאה השלישית נחשוב אם יש מקום לדיון או לדרך ביניים כפי שהציע פה עורך הדין שדיבר כאחד שמתעסק בזה, אז נעשה את זה לקראת הקריאה השנייה והשלישית.
מאיר שטרית: בזה נוכל לקצר את העסק.
מירי רגב: בהחלט חוק חשוב.
<תומר רוזנר: רק אסביר פחות או יותר את התפישה שעמדה מאחורי הדיונים.
<תומר רוזנר: למרות שזאת נראית חקיקה פשוטה, היא חקיקה שמעוררת בעיות משפטיות לא פשוטות מבחינת הצורך להשוות בין העסקה הזאת לעסקה רגילה של מכר דירה מקבלן.
<תומר רוזנר: ניסינו לעשות כאן השוואה ככל הניתן בהסדרים בין העסקה הזו לבין עסקה רגילה, כאשר לעסקה הזו יש מאפיינים מאוד ייחודיים שבה הדייר הוא גם מוכר וגם קונה.
<תומר רוזנר: הוא מוכר את זכויותיו בדירה קיימת, ומקבל דירה חדשה.
<תומר רוזנר: הוא לא משלם כסף מכיסו, ולכן אין פה כספים שעובדים בין הדייר לקבלן, להבדיל מעסקה רגילה.
<תומר רוזנר: לכן סוגי הערבויות או סוגי האפשרויות שמחייבים את המוכר לתת במקרה הזה הם מצומצמים יותר מאלה שאפשר בעסקה רגילה.
<תומר רוזנר: בחוק הקיים בעסקה רגילה קיימות 5 אפשרויות למתן בטוחה, בין היתר שיעבוד, מתן הדירה עצמה או דברים כאלה, שאינם רלוונטיים כאן; כאן רלוונטיות שתי חלופות בלבד, והן הערבות הבנקאית או התחייבות של חברת ביטוח.
<תומר רוזנר: לכן, כפי שתראו בנוסח, אנחנו מתייחסים רק לשתי החלופות הללו.
<תומר רוזנר: להבדיל מעסקה רגילה, שבה אי-אפשר לתת אחוז מסוים מהתשלומים שהקונה משלם, לא ניתן להעביר יותר מאחוז מסוים, אלא אם כן ניתנת הערבות, כאן אין לנו המדד הזה של אחוז מהסכומים.
<תומר רוזנר: לכן ההצעה היא להתנות את מסירת הדירה הקיימת או את שיעבוד הזכויות של הדייר בקרקע בבניין הקיים בכך שתינתן ערבות כנגד אותה היפרדות של הדייר מזכויותיו בדירה או בקרקע.
<תומר רוזנר: אני מציע שרוני תקריא את ההצעה.
<תומר רוזנר: אוסיף שניסינו להחיל את כל ההסדרים שקיימים בחוק המכר הקיים לגבי חובת הדיווח לדייר בזמן ההתקשרות על מתן הערבות, החובה להודיע לו על זכותו לקבל ערבות.
<תומר רוזנר: ההסדרים הפליליים שחלים על מוכר, במקרה זה היזם, שלא ייתן את הערבויות וכל ההסדרים עם הדיווח לממונה במשרד השיכון וכל יתר ההסדרים שנקבעו בחוק המכר, בעצם יחולו בשינויים כפי שתראו בהצעה עצמה.
רוני טיסר: הצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון - הבטחת נכסי בעלי דירות בעסקאות מסוג של התחדשות עירונית), התשע"ד-2014.
רוני טיסר: תיקון סעיף 1.
רוני טיסר: 1.
רוני טיסר: בחוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות), התשל"ה–1974 (להלן החוק העיקרי), בסעיף 1 – (1) לפני ההגדרה "דירה" יבוא: "בעל דירה" – כהגדרתו בסעיף 52 לחוק המקרקעין, שהתקשר בעסקה להתחדשות עירונית.
רוני טיסר: (2) אחרי ההגדרה "הלוואה לרכישת דירה" יבוא: "יזם" - כל אחד מאלה: (1) מי שלצורך פינוי מתחם פינוי ובינוי רוכש דירות באותו המתחם; (2) מי שלצורך חיזוק בניין בדרך של הריסה, בהתאם לתכנית חיזוק בדרך של הריסה, רוכש דירות באותו בניין.
רוני טיסר: (3) אחרי ההגדרה "מימון לפרויקט בנייה" יבוא: ""עסקה מסוג של התחדשות עירונית " – עסקה שהיא אחת מאלה: (1) עסקת פינוי ובינוי כהגדרתה בחוק פינוי ובינוי (פיצויים) אשר בה נמכרו ליזם כל הזכויות שיש בדירה הקיימת; (2) עסקה ליישום תכנית החיזוק בדרך של הריסה אשר בה נמכרו ליזם כל הזכויות שיש בדירה הקיימת.
<תומר רוזנר: אני רוצה להדגיש פה שאנחנו מחילים את ההסדר הזה על שלושת המסלולים המקובלים היום לנושא התחדשות עירונית - זה המסלול של רשויות מקומיות, שנעשה באמצעות חוק התכנון והבנייה, מסלול המיסוי, שנעשה באמצעות חוק מס שבח, מקרקעין, ומסלול תוכניות החיזוק, תמ"א 38, 2, מה שנקרא, שזה הריסת בניין והקמת בניין אחר במקומו.
<תומר רוזנר: יש לשים לב שכאן יש הגבלה מסוימת שבה שאנחנו מדברים על כך שהדייר צריך למכור את כל זכויותיו בדירה הקיימת לקבלן.
<תומר רוזנר: יש עסקאות פינוי-בינוי, אמנם מעטות יחסית, שבהן לא נמכרות כל הזכויות, אלא הדייר משמר בידיו מסוימות, אבל עסקאות כאלה הן הרבה יותר סבוכות.
<תומר רוזנר: הן לא נהנות בדרך כלל מפטור במיסוי, וחשבנו שלא נכון להחיל את ההסדר הזה גם עליהן.
<תומר רוזנר: ללכת למסלולים המקובלים בשוק הזה, לאותם מקרים שבהם נמכרות כל הזכויות.
רוני טיסר: (4) אחרי ההגדרה "ממונה" יבוא: ""מתחם פינוי ובינוי"- כהגדרתו בחוק פינוי ובינוי (פיצויים), התשס"ו–2006 (להלן – חוק פינוי ובינוי (פיצויים);".
רוני טיסר: (5) אחרי ההגדרה "תאגיד בנקאי מלווה" יבוא: "תכנית החיזוק בדרך של הריסה"- תוכנית החיזוק בדרך של הריסה כמשמעותה – ופה יש תיקון בהפניה - בחוק המקרקעין (חיזוק בתים משותפים מפני רעידות אדמה), תשס"ח-2008;".
רוני טיסר: הוספת סעיף 2א2.
רוני טיסר: 2.
רוני טיסר: אחרי סעיף 2א1 לחוק העיקרי יבוא: 2א2.
רוני טיסר: "הבטחת נכסי בעלי דירות בעסקאות מסוג של התחדשות עירונית.
רוני טיסר: (א).
רוני טיסר: כאן יש תיקון מהנוסח שמונח לפניכם.