GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קריאה: צו אלוף.
מירי רגב: אלא שהאלוף עסוק בדברים אחרים.
מירי רגב: זה לא סוד שאני חושבת שהם לא צריכים לנהל את הנושא של המינהל האזרחי.
מירי רגב: זאת לא פעם ראשונה שאני אומרת את זה וזה לא סוד.
מירי רגב: הם צריכים להילחם בטרור ולא לטפל באזרחים כי כשהם מטפלים באזרחים, זה מה שקורה, האזרחים חולים.
באסל גטאס: צריך לספח אותם.
מירי רגב: צריך להחיל את הריבונות על כל שטחי מדינת ישראל.
באסל גטאס: להפוך למדינה אחת, למדינת כל אזרחיה, למדינה דמוקרטית.
מירי רגב: מדינת הלאום של העם היהודי שתמיד תיתן כבוד לאזרחים שחיים בה.
מירי רגב: על אפך ועל חמתך היא תישאר מדינת העם היהודי כאשר ירושלים המאוחדת היא בירתנו לנצח נצחים.
מירי רגב: תבין את זה פעם אחת ולתמיד.
מירי רגב: עכשיו נעבור לנושא עליו אנחנו דנים.
באסל גטאס: צריך להיות על אפך ועל חמתך.
מירי רגב: על אפך ועל חמתך גם יהודים יעלו להר הבית.
מירי רגב: יש כאן מדינה, יש כאן ריבונות, יש כאן חוק ולא אתה ולא אני מעל החוק.
באסל גטאס: אל תהפכי את העניין של המשפחות לנושא הזה.
מירי רגב: אתה התחלת עם זה.
מירי רגב: זה לא קשור לעניין שלכם אבל הוא הרים לי להנחתה.
באסל גטאס: מה קשור הר הבית לעניין?
<ניר סהר: אני חושב שמיצית אותה בצורה מאוד יפה ומאוד ברורה.
<ניר סהר: יש חוקים.
<ניר סהר: אנחנו מדינת חוק ונדרש לתת מענה לחקלאים.
מירי רגב: אותי לא מעניינים החקלאים.
מירי רגב: לא שהם לא מעניינים, הם חשובים לי מאוד, אבל אותי כרגע לא מעניין למי נדרש לתת פתרון.
מירי רגב: כרגע המשרדים הרלוונטיים צריכים לבצע את החוק ולאכוף אותו.
מירי רגב: באמצעות האכיפה הם צריכים למצוא פתרונות אחרים.
מירי רגב: זה לא קשור אם זה החקלאים או התעשיינים או התושבים.
מירי רגב: יש חוק במדינת ישראל, יש צו אלוף וצריך לוודא איך הדבר הזה מגיע לידי מימוש.
מירי רגב: אנחנו לא בשיטת השקשוקה.
מירי רגב: תודה לך, ניר.
חנא סוייד: גברתי, אני אתחיל מהסוף.
חנא סוייד: תארו לעצמכם מצב שבו אכן כל הצעדים שאתם מדברים עליהם יינקטו ויצליחו וגזם מהחקלאים מישראל לא יגיע לאותן מפחמות.
חנא סוייד: נניח שאותם עובדים במפחמות יביאו עצים וגזם ממקומות אחרים, וזה יתכן מאוד.
חנא סוייד: יכול להיות שבגלל הקרבה הגיאוגרפית הם לוקחים את הגזם משטחי ישראל, אבל אם יתאמצו קצת, ייקחו את הגזם מיריחו וממקומות אחרים.
מירי רגב: שייקחו.
חנא סוייד: זאת אמירה טיפשית.
חנא סוייד: תסלחו לי, עם כל הסימפטיה, אני רוצה קודם כל להראות סימפטיה לגברת שדיברה כאן, לילדים ולחולים, אבל האמירה הזאת שייקחו, זאת טיפשות, זאת קנטרנות וגם גזענות.
חנא סוייד: מהאמירה הזאת נראה כאילו זה דווקא בגלל שהם פלשתינים וערבים.
חנא סוייד: בזה אני יכול לסכם את הדברים, אם זה באמת מה שאתם אומרים, שייקחו.
חנא סוייד: איך זה יכול להיות?
חנא סוייד: זאת בעיה שלא פותרים כאן.
חנא סוייד: זאת בעיה שצריך לפתור בשיתוף פעולה של המינהל האזרחי עם הרשות הפלשתינית.
<קריאה: שמונה שנים אין שיתוף פעולה.
<קריאה: שישים אחוזים מהגזם מגיע משטח מדינת ישראל.
חנא סוייד: אני אומר לך שאם לא יגיע ממדינת ישראל, יגיע ממקומות אחרים.
מירי רגב: צריך גם לטפל באותם מפעלים ובאותן מפחמות שיעברו למקום אחר.
חנא סוייד: פחם לתחנת הכוח בחדרה לא מגיע מישראל אלא מגיע מאוסטרליה אבל הוא יוצר בעיה כאן.
חנא סוייד: יכול להיות שגזם מישראל לא יגיע למפחמות אבל הוא יגיע ממקומות אחרים ויגרום לך את אותה בעיה.
חנא סוייד: אתה רוצה להיות גזען ולהגיד לי שבגלל הפלשתינים זה קורה.
חנא סוייד: אני אומר שזאת בעיה שלא פותרים כך ולא כאן.
חנא סוייד: אדוני, אתה היית שר ואתה יודע איך עושים קשר עם הרשות הפלשתינית ואיך מטפלים בבעיות.
חנא סוייד: אתה תשתוק כשאני מדבר כי אתה אומר דברים טיפשיים ואני אומר דברים כי אני רוצה לפתור את הבעיה כי אני מכיר בסבל שלך.
חנא סוייד: בבעיות סביבתיות אין גבולות, גם אם כובשים וגם אם מספחים.
חנא סוייד: הבעיה תישאר אותה בעיה.
חנא סוייד: זאת טיפשות לחשוב על הדברים האלו בצורה הזאת.
חנא סוייד: צריך להידבר, לא יודע מה.
חנא סוייד: יש אולי פתרונות.
מירי רגב: אני מקבלת את מה שאתה אומר, אבל צריך גם התייחסות.
חנא סוייד: דבר שני.
חנא סוייד: הוודאות הזאת שהסימפטומים האלו מהמקור הזה, אני קצת יודע בדברים האלה ואני אומר לכם שהיא לא מוחלטת והיא לא ודאית.
חנא סוייד: זה כמו שנאמר שהראש כואב בגלל הכור בדימונה.
חנא סוייד: אני יכול לטעון את זה ובוא תוכיח ההפך.
מירי רגב: תלך לבג"ץ ואם בג"ץ יאשר את מה שאתה אומר.
חנא סוייד: בג"ץ לא אישר כלום.
חנא סוייד: בג"ץ לא אמר שזה בגלל זה.
חנא סוייד: בג"ץ אמר שיש אולי מעבר לא חוקי של סחורות אבל לא שזה גורם לזה.
חנא סוייד: חבר'ה, תהיו רציונאליים.
חנא סוייד: אתם רוצים לפתור את הבעיה?
חנא סוייד: תהיו רציונאליים.
מירי רגב: חנא, הבנתי את מה שאתה אומר ואני אסכם גם בהיבט הזה.
חנא סוייד: אני אומר לך משהו וזאת אינפורמציה.
חנא סוייד: בעיות של זיהום בוואדי ערה ובחדרה היו עוד לפני המפחמות, מאז שהוקמה תחנת הכוח עם הפחם, עם המשטר האטמוספרי שם, עם משטר הרוחות, עם האינוורסיות שיש שם.
חנא סוייד: אני מכיר כחוקר את הדברים האלו לפני שדיברו על מפחמות.
חנא סוייד: אל תשימו את יהבכם רק במפחמות האלו.
חנא סוייד: זה חלק מהבעיה.
חנא סוייד: אכן במאה אחוזים צריך פתרון אבל אל תתלהמו.
מירי רגב: אני עוברת לעוד שני דוברים ולאחר מכן עוברים למשרדים שהם החתנים העיקריים.
באסל גטאס: גברתי היושבת ראש, רק לסבר את האוזן.
באסל גטאס: אפילו חיילי צה"ל, הצוללנים, שם הייתה שכיחות גבוהה יותר של סרטן, ועדה רשמית בראשות שופט לשעבר קבעה מה שקבעה.
מירי רגב: אתה לא רוצה שאני אספר את כל השתלשלות הקישון.
באסל גטאס: אפידמיולוגית קשה מאוד מאוד לקשור בין זיהום לבין תחלואה.
<טלי מאס: באוכלוסייה שלנו יש מחלות ברמה של פי שלוש.
<טלי מאס: איך אתה מסביר את זה?
<טלי מאס: פי שלוש מחלות נשימה.
חנא סוייד: אולי מחדרה.
חנא סוייד: את צודקת אבל אני אומר לך אולי מחדרה, אולי מתחנת הכוח.
<טלי מאס: איך תחנת הכוח?
<טלי מאס: ישוב מצפה אילן נמצא ליד המפחמות.
<טלי מאס: מתוך 48 משפחות, לשלושים משפחות יש ילד חולה אסטמה.
<טלי מאס: מה הקשר לחדרה?
<טלי מאס: הם לא גרים ליד חדרה.
חנא סוייד: תבדקו מה המרחק משם עד חדרה.
<טלי מאס: עשו את הבדיקה.
<טלי מאס: מדובר בחומרים שונים.
מירי רגב: שמרית, בבקשה.
<שמרית נתיב: שלום ותודה רבה על כינוס הדיון.
<שמרית נתיב: אני תושבת כרכור ובין הפעילים המובילים במאבק הציבורי של התושבים.
<שמרית נתיב: מעבר לזה שיש חומר של מומחים, של רופאים ופרופסורים שבדקו והראו איזה חלקיקים נמצאים באוויר – ואנחנו העברנו לכל המשתתפים בישיבה את כל החומר הזה לפני כן - כל מה שאומרים כאן חברי הכנסת, שאין קשר, שאולי זה מחדרה, אלה אמירות מופרכות.
<שמרית נתיב: הדברים האלה נבדקו והוכחו.
<שמרית נתיב: הקשר הוא מוכח והוא בדוק.
<שמרית נתיב: הסטטיסטיקות מדברות בעד עצמן.
<שמרית נתיב: בישובים מצר ומצפה אילן אנשים חולים והאחוזים מדברים בעד עצמם.
<שמרית נתיב: מתוך 48 משפחות במצפה אילן, לשלושים משפחות יש ילד חולה אסטמה.
<שמרית נתיב: הישוב הזה לא קרוב בכלל לחדרה ואין שום קשר לחדרה, שזאת בעיה גדולה בפני עצמה.
<שמרית נתיב: אני תושבת כרכור ואנחנו כבר חודשיים וחצי כל לילה סוגרים את כל החלונות בבית.
<שמרית נתיב: הילד שלי ישן עם מטהר אוויר שפועל בחדר שלו במשך כל הלילה.
<שמרית נתיב: אנחנו לא יכולים לנשום.
<שמרית נתיב: אנשים מדווחים על בעיות בנשימה.
<שמרית נתיב: השאלה כאן היא לא אם יש בעיה ומה הגורם אלא איך אנחנו פותרים את זה ובאופן הכי מידי.
<שמרית נתיב: התשובות של המינהל האזרחי, של משרד החקלאות ושל המשרד להגנת הסביבה מדברות על פתרונות לטווח ארוך.
<שמרית נתיב: מדברים על זה כבר שנים וזה לא מה שיפתור לנו את הבעיות.
<שמרית נתיב: גזם, כמו שכבר נאמר כאן, יכול באופן מידי בעניין של החלטה להיות מפונה למקום אחר והעניין הזה יכול להיות באכיפה.
<שמרית נתיב: שום פתרון לטווח ארוך לא יפתור לנו את הבעיות היום יומיות הבריאותיות מהן אנחנו סובלים וגם של איכות החיים שלנו באופן כללי.
מירי רגב: יעוז.
<יעוז פרידמן: שלום.
<יעוז פרידמן: אני תושב זיכרון יעקב.
<יעוז פרידמן: אני נמצא במאבק הזה בזוועה הזאת שנקראת זיהום אוויר מהמפחמות כבר מספר שנים.
<יעוז פרידמן: אני חייב להגיד, אגב, שהזיהום הזה מגיע לפרקים גם לזיכרון יעקב.
<יעוז פרידמן: גם זיכרון יעקב סופגת את הזיהום הזה לפרקים, אמנם בתדירות נמוכה מאשר פרדס חנה-כרכור, אבל בהחלט סופגת את הזיהום הזה.
<יעוז פרידמן: לגבי הטענות שנשמעו כאן על חדרה וכדומה.
<יעוז פרידמן: אין ספק שתחנת החשמל בחדרה היא בעיה בפני עצמה וצריך לטפל בה אבל הטיפול בה נדחה במשך שנים רבות וזה נושא לדיון בפני עצמו, לטפל בתחנת החשמל בחדרה.
<יעוז פרידמן: כאן אין לי ויכוח.
<יעוז פרידמן: אין ספק שהבעיה שחדרה מאפיינת מצב שבו משטר הרוחות אכן מגיע משם.
<יעוז פרידמן: בלילות משטר הרוחות, אם בודקים את זה, הוא בעיקרו מזרחי ודרום-מזרחי.
<יעוז פרידמן: אגב, הריחות שונים לחלוטין.
<יעוז פרידמן: זה ריח אחד של תחנת החשמל שאני מכיר אותו וריח אחד של המפחמות שגם אותו אני מכיר.
<יעוז פרידמן: ריחות שונים לחלוטין.
<יעוז פרידמן: כשאני מריח, זה אומר שיש גם זיהום אוויר.
<יעוז פרידמן: זה גורם לצריבות בעיניים, חבל על הזמן.
<יעוז פרידמן: זה גורם לבעיות נשימתיות.
<יעוז פרידמן: הילדות שלי סובלות מבעיות נשימתיות, שתיהן מיום לידתן.
<יעוז פרידמן: אני רוצה לבקש ולומר שהמאבק הזה קיים כבר הרבה שנים ואנחנו שומעים את אותם דברים מהמשרדים השונים במשך שנים.
<יעוז פרידמן: הפתרון הטכנולוגי, כבודו במקומו מונח.
<יעוז פרידמן: הוא נמשך יותר מדי זמן.
<יעוז פרידמן: אנחנו דורשים לחלק את הפתרון לשניים: פתרון קצר טווח ומידי שימנע את העברת הגזם לשטחים, שימנע את העשן הזה.
<יעוז פרידמן: האמת היא שאני לא מומחה לגזם.
<יעוז פרידמן: אם אתה אומר שיש גורמים נוספים מהם ניתן לקחת, גם בזה המדינה צריכה לטפל כדי שלא יגיע אליהם גזם גם ממקומות אחרים.
<יעוז פרידמן: מבחינתי זאת בעיה ביטחונית לכל דבר.
<יעוז פרידמן: יש כאן טרור, טרור ביולוגי וכימי.
<יעוז פרידמן: נקודה.
<יעוז פרידמן: יש כאן מאתיים אלף תושבים שחוטפים את הדבר הזה מדי לילה.
<יעוז פרידמן: הבוקר אספתי את החברים מפרדס חנה-כרכור, רק פתחתי את הדלת של המכונית, איזה חנק.
<יעוז פרידמן: פשוט מזעזע.
<יעוז פרידמן: עברתי ליד מצר בכביש 6, אי אפשר לנשום שם.
<יעוז פרידמן: אני מבקש שיהיה פתרון קצר טווח ומבחינתי שיהיה גם פתרון ארוך טווח, אבל בפתרון הקצר טווח צריך לחוקק באופן מידי תקנה שתמנע מהחקלאים שלנו להרעיל אותנו.
מירי רגב: רוני, בבקשה, מנכ"ל אור.
<רוני אהרן פלמר: לפני הכול, מירי, תודה רבה.
<רוני אהרן פלמר: אני יודע שהדיון מתקיים במהירות למרות שאנחנו כבר שמונה שנים בסיפור הזה.
<רוני אהרן פלמר: אני מקווה שזה באמת מה שישים קץ לדבר המטורף הזה.
<רוני אהרן פלמר: אני חייב להגיד שבחדר הזה ובמועצות הארציות לתכנון ובנייה, הדברים הרבה יותר פשוטים וקשורים לאיכות סביבה, להגנת הסביבה ולאזרחים.
<רוני אהרן פלמר: עושים עליהם חוקים, גזרות, אכיפות לא נורמליות, משיתים על האזרח הקטן הפשוט ועל כל מכולה שהוא רוצה להוציא מאתר בנייה הוא צריך לשלם והוא צריך להביא את הפתק שמראה שהוא משלם.
<רוני אהרן פלמר: פתאום כאן, כשזה מגיע למגזר שלם שהוא מגזר עסקי שיש לו את ההון, פתאום כאן אנחנו עיוורים, פתאום אין הגנת סביבה, פתאום אין זיהום, מאתיים אלף אנשים – ולא משנה עכשיו אם הם יהודים או ערבים, אם הם חיילי צה"ל או תינוקות – הסיפור הזה נוגע לכולם.
<רוני אהרן פלמר: מדברים על שדה בריר אבל שדה בריר זה אבק.
<רוני אהרן פלמר: כאן מדובר על רעל שעובר באוויר.
<רוני אהרן פלמר: יש כאן משהו שהוא מטורף.
<רוני אהרן פלמר: הוא ברור לכולם ואין עליו מחלוקות.
<רוני אהרן פלמר: צריך לעשות דבר פשוט.
<רוני אהרן פלמר: אם זה יהיה חוק או תקנה, אני לא יודע אבל בסופו של יום צריכה לצאת תקנת הגזם שאומרת שכל חקלאי במדינת ישראל שכורת עץ – בדיוק כמו שאני צריך לשים אותו בפח האשפה – הוא צריך להביא את הקבלה.
מירי רגב: תקנות ואכיפה של המינהל האזרחי שנרדם.
<רוני אהרן פלמר: בדיוק.
<רוני אהרן פלמר: משרד הביטחון חייב לטפל, גם אם זה עובר דרך השערים והצ'ק פוינטים המסודרים וגם אם זה עובר דרך המקומות ואנחנו יודעים שהיום את הגדר עוברים גם לא במקומות מסודרים.
<רוני אהרן פלמר: לדבר הזה חייבים לשים סוף, כולל מערכת של אכיפה של קנסות שצריכה לקום אולי במשרד החקלאות, מערכת של בקרה, איזושהי סיירת כמו שהם יודעים לעשות בדברים אחרים ולראות שהדבר הזה עבר מן העולם.
<רוני אהרן פלמר: עוד דבר והוא בנושא חריש.
מירי רגב: זה גם עלה כאן.
מירי רגב: זה אותו סיפור.
מירי רגב: איצ'ה, מנכ"ל איגוד ערים.
<יצחק איצ'ה מאיר: קודם כל, אלה לא שמונה שנים.
<יצחק איצ'ה מאיר: אני לפחות 25 שנים מעורב בנזקים שנגרמים מהמפחמות.
<יצחק איצ'ה מאיר: בצפון השומרון יש קבוצה גדולה של ישובים – ריחן, מבוא דותן, חרמש, חיננית, שקד – ומחנות צה"ל ופלשתינאים כמו ביעבד שסובלים.
<יצחק איצ'ה מאיר: נעשו מדידות.
<יצחק איצ'ה מאיר: במבוא דותן ביצענו מדידות וזה חד משמעי ואין שאלה אם זה גורם או לא גורם.
<יצחק איצ'ה מאיר: זה גורם.
<יצחק איצ'ה מאיר: התבקשתי לקצר ולכן אומר שיש פתרונות מידיים ויש פתרונות לטווח ארוך.
<יצחק איצ'ה מאיר: הפתרונות המידיים הם סגירה של המעברים להכנסת עצים באופן מידית.
<יצחק איצ'ה מאיר: תכף נשמע על אמצעים טכנולוגיים חלופיים אבל זה לוקח זמן.
<יצחק איצ'ה מאיר: הסגירה היא מידית וחיסול המפחמות.
<יצחק איצ'ה מאיר: אני אומר שוב, שלא יהיו כאן כאלה שיחשבו שזאת פגיעה בפלשתינאים.
<יצחק איצ'ה מאיר: רוב הציבור הפלשתינאי בצפון השומרון יברך אתכם אם תסגרו את המפחמות.
מירי רגב: גם הם פנו אלינו אבל לא הגיעו נציגים.
<יצחק איצ'ה מאיר: הם לא יכולים להגיע.
עפו אגבאריה: הייתה תאונת דרכים ולכן הם לא יכלו להגיע.
<יצחק איצ'ה מאיר: מדובר כאן בסביבה חוצה גבולות.
<יצחק איצ'ה מאיר: יש בעיה כללית שאין למדינת ישראל מדיניות של סביבה חוצה גבולות שזה נושא כללי בו חייבים לטפל.
<יצחק איצ'ה מאיר: לדוגמה, הבוקר הביוב של אל בירה סגר את ואדי קלט, את השמורה כי כל הביוב של אל בירה זורם אל השמורה ומדינת ישראל עומדת חסרת אונים.
<יצחק איצ'ה מאיר: יש כאן נושא כבד של סביבה חוצת גבולות ועל זה נדבר בפעם אחרת.
מירי רגב: חנא דיבר על כך קודם, על כל מה שקשור לסביבה חוצת גבולות.
מירי רגב: שוקי ממטה אזרחי נגב וגליל.
מירי רגב: לאחר מכן חבר הכנסת עפו אגבאריה ושני המשרדים הרלוונטיים.
<שוקי אוחנה: קודם כל אני רוצה להודות לך על הדיון המהיר.
<שוקי אוחנה: אני רוצה לחזק את הנושאים.
<שוקי אוחנה: קודם כל, אנחנו חייבים לצאת עם פתרון מידי.
<שוקי אוחנה: שמונה שנים של סבל.
<שוקי אוחנה: אנחנו רואים כאן את הנזק.
<שוקי אוחנה: אני חושב שהדבר הזה מחייב אותנו לתת פתרון למאתיים אלף התושבים באופן מידי ושהדבר הזה יקבל מינוף מבחינת הוועדה.
<שוקי אוחנה: חוות הדעת של הפרופסור שקיבלנו אותה מוכיחה את הדברים.
<שוקי אוחנה: מספיק שמדברים כאן על מצב בו שלושים ילדים עם בעיות אסטמה.
<שוקי אוחנה: זה מחייב פתרון מידי שייתן לנו את ההמשך.
<שוקי אוחנה: תודה.
מירי רגב: עפו, אתה רוצה להגיד משהו עכשיו לפני שהמשרדים מדברים או אחרי?
עפו אגבאריה: אחר כך כי אני לא יודע מה היה קודם.
מירי רגב: אני אתן למשרדים לדבר ואם תרצה לומר משהו, אתה תדבר לפני הסיכום שלי.
מירי רגב: אני רוצה קודם כל לשמוע את משרד החקלאות ולהבין מדוע נרדמתם בשמירה כל כך הרבה זמן ומדוע לא הבאתם תקנות ברורות שלא מאפשרות העברת גזם משטח מדינת ישראל למפחמות האלה.
<ענת לוינגרט: בוקר טוב.
<ענת לוינגרט: תודה ליושבת הראש.
<ענת לוינגרט: אני אפתח קודם כל באמירה והיא לא רק לשם שפתיים.
<ענת לוינגרט: משרד החקלאות מכיר ומודע למטרדים ולהשלכות הבריאותיות של נושא המפחמות ולעוצמתן.
<קריאה: שנים הוא מודע לזה.
מירי רגב: חברים, אתם רוצים שנצא מכאן עם סיכומים או עם הערות ציניות?
מירי רגב: הבנתי שאתם מודעים.
מירי רגב: עכשיו תגידי מה אתם עושים.
<ענת לוינגרט: עוד הערה.
<ענת לוינגרט: הנושא הזה הוא על שולחן השר והמנכ"ל גם הנוכחיים וגם הקודמים.
<ענת לוינגרט: אני רוצה כאן לחדד מעט את הגבולות.
<ענת לוינגרט: נאמר שהחקלאים מעבירים את הגזם לשטחים או לרשות.
<ענת לוינגרט: החקלאי מוכר את הגזם – במקרה הזה זה מוכר – ורוב הנוטעים בכלל לא מוכרים.
<ענת לוינגרט: אנחנו מדברים כאן על אזור מסוים שקרוב לקו התפר, באזור המרכז, ויש עוד הרבה מטעים אחרים בצפון ובדרום שם זה מתנהל בצורה שונה.
<קריאה: גם שם מגיעים.
<קריאה: אנחנו תפסנו עכשיו שתי משאיות שמגיעות משם.
<ענת לוינגרט: אני אשמח עם בני יתייחס לזה.
<ענת לוינגרט: בכל אופן, החקלאי עצמו לא מעביר את הגזמים ואנחנו מדברים כאן על גדמי עצים ולא על גזם רגיל במטע חקלאי, שם כבר יש פתרון בר קיימא והוא עובד עד קצה התהליך.
<ענת לוינגרט: בכל אופן, קבלני הכריתה הם אלה שמעבירים את הגזם ולא החקלאים.
מירי רגב: הקבלנים הם לא אזרחי המדינה?
<ענת לוינגרט: לא החקלאי מעביר.
מירי רגב: שאלתי אם הקבלנים הם לא אזרחי המדינה.
<ענת לוינגרט: הם אזרחי המדינה.
מירי רגב: יפה, ומי אחראי על קבלני הגזם האלה?
<קריאה: החקלאי מוכר להם את הגזם.
<ענת לוינגרט: הקבלן הוא עוסק עצמאי.
מירי רגב: הוצאתם תקנות שאין להעביר גזם מהארץ לשם או לא?
<ענת לוינגרט: ברשותך היושבת ראש, יש רגולציה ויש אכיפה שהם לא בידי משרד החקלאות.
<ענת לוינגרט: הרגולציה, הוזכר כאן, צו אלוף.
מירי רגב: עזבי לרגע את צו האלוף שתכף נדבר עליו.
מירי רגב: שאלתי אם יש תקנות שאוסרות להעביר את הגזם מהשטח הישראלי.
<ענת לוינגרט: יש צו אלוף.
<יצחק איצ'ה מאיר: היא מדברת על הפרדסנים שיכולים למכור.
<קריאה: אין תקנות.
<בני אלבז: הפרדסנים היום מוכרים את זה.
<ענת לוינגרט: אם הפרדסן עוקר מטע, הוא קורא לקבלן שכורת את העצים.
<ענת לוינגרט: באותה מידה העץ שנכרת מגיע - - -
מירי רגב: היא אומרת שהקבלנים קונים את הגזם מהחקלאים – קבלנים ישראלים – והם קונים אותו לא רק מהחקלאים האלה אלא מכל החקלאים במדינת ישראל.
<ענת לוינגרט: נכון.
מירי רגב: והם מעבירים אותו.
מירי רגב: זאת אומרת, הבעיה היא לא עם החקלאי.
<קריאה: ודאי שעם החקלאי.
<בני אלבז: החקלאי לא צריך למכור את זה אלא להעביר את זה למחזור ואז לקבל כסף ממדינת ישראל.
מירי רגב: מרגע זה, שקט כאן.
מירי רגב: אני רוצה להבין את התהליך.
מירי רגב: מה אמור לעשות חקלאי על פי הדין בשטח מדינת ישראל?
<בני אלבז: החקלאי רוצה להרוויח כסף.
<בני אלבז: הוא אמור להעביר את העצים למחזור.
<בני אלבז: אין חובה.
<בני אלבז: אני אומר שהוא אמור.
<קריאה: זה בדיוק מה שחסר היום בחוק.
<בני אלבז: לא אמרתי שיש חובה.
<בני אלבז: אמרתי שהוא אמור לא למכור את העצים האלה לכל נושא אחר אלא רק למתקני מחזור, לקומפוסט וכולי.
עפו אגבאריה: מה עם אלה שיש להם אח בבית?
עפו אגבאריה: הם קונים עצים.
<בני אלבז: העצים למפחמות הם רק משני סוגים – עץ הדר ועץ אבוקדו בלבד.
<בני אלבז: אלה העצים שיש להם ניצולת למפחמות בלבד.
<בני אלבז: שאר העצים הם לא רלוונטיים ואפשר לשים אותם בצד.
מירי רגב: העצים שאמורים להגיע למפחמות הם עצים מסוימים, כמו שהגדרת אותם כרגע, ולגבי העצים האלה בעצם צריכה להיות תקנה ברורה של משרד החקלאות שאומרת שהעצים האלה שמיועדים להגיע למפחמות – לא כמו שאמר עפו, לאח בבית או לכל מיני צרכים אחרים – צריכה להיות תקנה שהם לא יכולים ללכת לקבלן אלא הם אמורים להגיע למחזור.
מירי רגב: זה הנוהל?
מירי רגב: עכשיו תעני לי בבקשה.
<ענת לוינגרט: חקלאי שיוצר קשר עם קבלן - - -
מירי רגב: לא, לא את זה שאלתי.
מירי רגב: תעני לי לשאלה.
מירי רגב: אנחנו לא באקדמיה.
מירי רגב: שאלתי אותך שאלה ותעני לי עליה.
עפו אגבאריה: מה רע באקדמיה?
מירי רגב: דבר טוב, אבל אנחנו כרגע לא שם.
מירי רגב: נגיע לאקדמיה, נדבר באקדמיה.
באסל גטאס: אני מבין שיותר לא יהיו פחמים.
<קריאה: לא יהיה מנגל.
מירי רגב: אני שואלת את משרד החקלאות האם יש תקנות ברורות לחקלאים שגזם שמיועד למפחמות אמור לעבור מחזור?
<ענת לוינגרט: יש נהלים שאסור לשרוף גזם בשדה החקלאי או במטע.
<ענת לוינגרט: לשם כך ביחד עם המשרד להגנת הסביבה יש כלי ריסוק שהחקלאי מרסק את הגזם שלו, משאיר אותו במטע וזה נקרא מחזור.
<ענת לוינגרט: כאשר נעקר מטע, פתרונות הקצה האלה הם לא רלוונטיים.
<ענת לוינגרט: חשוב לי כאן לומר, ויש כאן שותפים – איגוד ערים חדרה – וביחד אתכם בדקנו את כל האפשרויות כדי שלחקלאי תהיה אפשרות מה לעשות עם הגזם הזה של הגדמים, כולל האנרגיה במחוז שלכם.
<ענת לוינגרט: האנרגיה זה משפט מאוד יפה, מחזור לאנרגיה וכל מיני פתרונות, אבל מה לעשות, השוק לא עובד כך.
מירי רגב: את מדברת על כסף ואני מדברת על חיים.
מירי רגב: אני עכשיו רוצה להבין רק את הקטע בין המשרדים.
מירי רגב: מה צריך להיות?
מירי רגב: מה צריכה להיות התקנה?
מירי רגב: איזה משרד צריך להוציא אותה?
מירי רגב: תקנה שתמנע העברת גזם לטובת פחם.
<בני אלבז: משרד החקלאות אמור לתת אכיפה על הפרדסנים.
<בני אלבז: תקנה לא למכור את זה אלא להעביר את זה לאתרי מחזור.
<ענת לוינגרט: אני רוצה לציין שלגבי רגולציה, יש צו אלוף.
מירי רגב: עזבי אותי עכשיו מצו אלוף.
מירי רגב: האם יש תקנה?
מירי רגב: הבנתי את האכיפה.
מירי רגב: האכיפה היא רק באזורים מסוימים ולגבי אנשים מסוימים.
מירי רגב: האם יש תקנה שמונעת מחקלאים למכור גזם למפחמות אלא להעביר אותו לאתר מורשה לטובת פחם?
<ענת לוינגרט: לא.
<ענת לוינגרט: אבל איך הקבלן יודע שהגזם הולך למפחמות?
<בני אלבז: הוא יודע ועוד איך יודע.
מירי רגב: ניידע אותו.
מירי רגב: את יודעת מה עושה המשרד להגנת הסביבה?
מירי רגב: הוא בא אלי עם חוק בשבוע הבא, חוק השקיות.
מירי רגב: כולם ידעו על השקיות.
מירי רגב: כל הקבלנים וכל היצרנים.
מירי רגב: רק אצלכם לא יודעים כי למה לעבוד יותר מדי?
<ענת לוינגרט: ברשותך, אני בכל זאת רוצה להתייחס.
מירי רגב: לא, אני לא רוצה שתתייחסי לכלום.
מירי רגב: אני רוצה שתתייחסי רק לדבר אחד.
מירי רגב: בעצם שמונה שנים, למרות שאתם יודעים שיש בעיה, לא ניסיתם לפתור אותה בדבר מאוד פשוט והוא להביא תקנה, אם בוודאי אתם יודעים איזה עצים הולכים למפחמות.
מירי רגב: אני לא בקיאה בזה אבל אחרי שתי דקות בדיון אני מבינה שיש עצים ברורים שהולכים למפחמות.
מירי רגב: צריך להוציא תקנה לחקלאים ולקבלני הגזם האלה כדי שידעו שאם הם ימכרו את הגזם הזה לטובת מפחמות לקבלנים, גם תהיה עליהם ענישה כלכלית, גם תהיה להם תקנה מסודרת לאן הם יכולים להעביר אותו ובזה נפתור את הבעיה.
<קריאה: אבל לא רק את העצים האלה.
מירי רגב: אני לא צריכה עזרה.
מירי רגב: שמונה שנים ניסיתם.
מירי רגב: תנו לי עכשיו בדיון אחד לנסות לפתור את הבעיה.
<בני אלבז: אני מייצג את המשרד להגנת הסביבה ואת המינהל האזרחי.
<בני אלבז: אני קמ"ט איכות סביבה, מנהל מחוז איו"ש עזה והמעברים ביהודה ושומרון.
מירי רגב: אתה בעצם אמור ליישם את ההנחיה.
<בני אלבז: אני אמור לטפל בכל הנושא גם מבחינת בג"ץ.
מירי רגב: אני שואלת האם אתה אמור גם לוודא שצו אלוף נאכף.
<בני אלבז: יש רקע לנושא הזה.
מירי רגב: לא, אל תיתן לי רקע.
מירי רגב: אני לא רוצה רקע אלא אני רוצה חידוד.
<בני אלבז: חידוד.
<בני אלבז: הכול חידודים.
מירי רגב: האם אתם עושים אכיפה על קבלנים שמעבירים גזם למפחמות בניגוד לצו אלוף?
<בני אלבז: גם על זה אני אתן לך חידוד.
<בני אלבז: קודם כל, התושבים כאן, אני בקשר קבוע אתם וכל מה שהם אמרו, הם צודקים.
<בני אלבז: הכול, כולל מה שהם לא ציינו, שיש סדינים שהם שחורים וכשאתה תולה כביסה בחוץ, אתה מקבל את הצבע השחור וזה באמת האפקט המידי שרואים של זיהום.
<בני אלבז: אני מלווה אותם הרבה שנים בנושא.
<בני אלבז: המינהל האזרחי והמשרד להגנת הסביבה, פנו אלינו בזמנו ואנחנו ביצענו הריסה של כל המפחמות בשטח הסמכות שלנו.
מירי רגב: שאפו.
מירי רגב: תדליקו את המשואה ביום העצמאות.
מירי רגב: עכשיו הלאה.
<בני אלבז: אגב, זאת המשואה.
<בני אלבז: במקביל, השר להגנת הסביבה, עם כניסתו לתפקיד, וראש המינהל האזרחי, עם כניסתו לתפקיד בתחילת השנה, רואים את הנושא הזה כצדק סביבתי וצדק חברתי.
<בני אלבז: הם השקיעו מיליוני שקלים בנושא הזה.
<בני אלבז: הוקמה יחידה שקוראים לה יחידת דוד תחת פיקודי שבעצם אחראית על כל המעברים ביהודה ושומרון.
<קריאה: הם לא עובדים 24 שעות ביממה.
<בני אלבז: אני אתך לחלוטין.
<בני אלבז: אני נותן את הרקע.
<בני אלבז: אני לא נגדך.
מירי רגב: מתי הוקמה היחידה הזאת?
<בני אלבז: בינואר השנה.
<בני אלבז: מאז קום המדינה לא היה דבר כזה כאשר הוחרמו מעל 180 משאיות שהכניסו פסולת לתחומי יהודה ושומרון.
<בני אלבז: רק בשבועיים האחרונים הוחרמו חמש משאיות דאבל של עצי מפחמות שנכנסו לכיוון יהודה ושומרון.
<קריאה: איפה המשאיות עכשיו?
<קריאה: החזרתם אותן בחזרה.
<בני אלבז: אני לא הפרעתי לכם.
<בני אלבז: שמעתי את כולכם ואני אתכם.
<בני אלבז: חבל שלא תשמעו אותי עד הסוף.
<בני אלבז: אני מודה לכם.
<בני אלבז: אני אתכם 24 שעות.
מירי רגב: אל תענה להם עכשיו.
מירי רגב: אתם מפריעים לי לדיון.
<בני אלבז: הוחרמו מעל 180 משאיות שנכנסו לתחומי יהודה ושומרון.
<בני אלבז: היחידה מונה 12 פקחים.
<בני אלבז: אי אפשר ביחידה כזאת קטנה לבצע פעילות אכיפה על כל יהודה ושומרון במשך 24 שעות ביממה.
<בני אלבז: לכן השר להגנת הסביבה אישר עוד 16 מיליון שקלים לגייס עוד 12 פקחים.
<בני אלבז: הפקחים יגויסו בהליך מידי כדי ליצור אכיפה דרך שני מעברים – חוצ"ש ותאנים – 24 שעות ביממה, כדי שמשם לא ייכנסו כי אלה המקומות הפרוצים.
<בני אלבז: במקביל תפסנו בשבוע שעבר שגם דרך הצפון מגיעות משאיות ותפסתי אותן באזור חברון.
<בני אלבז: בגלל האכיפה המרובה והלחץ האדיר שיש במעברים, גם שם תפסנו משאית דאבל של עצים מהכיוון ההוא.
<קריאה: גם בבקעת הירדן.
מירי רגב: הבנתי את העניין, הוספתם תקציב וזה יפה, אתם עושים את האכיפה ולא מצליחים לעשות אותה במאה אחוזים.
<בני אלבז: לא מצליחים כי את יודעת שגדר הביטחון לא הסתיימה כולה.
<בני אלבז: יש 660 קילומטרים – אני גם ממונה מטעם המשרד והרפרנט של זה – וברגע שהגדר הזאת תסתיים בנייתה, גדר הביטחון, לא יהיה מעבר של אף מוצר החוצה לתחומי יהודה ושומרון.
מירי רגב: הבנתי את העניין של האכיפה.
מירי רגב: מה כרגע לדעתך צריך לעשות בחוק הישראלי, בתקנות הישראליות, כדי לצמצם את כמות הגזם שמגיעה למפחמות האלה.
<בני אלבז: הייתה פגישה בין מנכ"ל משרד החקלאות ומנכ"ל המשרד להגנת הסביבה.
<בני אלבז: הוקצבו ארבעים מיליון שקלים עבור מקצצות גדולות שיטפלו בגזם בתוך הפרדסים.
<בני אלבז: צריכה להיות תקנה שהפרדסן לא צריך למכור את החומר.
מירי רגב: כרגע אין תקנה ואין ענישה על אותו חקלאי.
<קריאה: תגיד את זה.
<בני אלבז: אמרתי מה צריך להיות.
<בני אלבז: במקביל, לטווח הארוך, אנחנו פיתחנו מפחמה ניסיונית לא מזהמת אבל היא לא הצליחה כי הניצולת שלה הייתה עשרים אחוזים.
<בני אלבז: יש לנו כאן מפחמה שמבוצעת בשיתוף פלשתינאים וישראלים והיא יוצאת לדרך.
<בני אלבז: היא כבר בבנייה.
<בני אלבז: זאת מפחמה לא מזהמת שעברה את כל המומחים של המשרד להגנת הסביבה כאשר המטרה היא שהבנק העולמי יממן כ-400 מפחמות לא מזהמות עבור הפלשתינאים.
מירי רגב: מה האופציה כרגע לעשות את שני הדברים?
מירי רגב: לגבי התקנות, הבנתי ואני אנחה לגביהן.
מירי רגב: אמר כאן חנא דבר נכון.
מירי רגב: מה האופציה להעביר את המפחמות מהאזור הזה לאזור אחר בתיאום שלנו מול הפלשתינאים?
<בני אלבז: יש לנו קשר מול הפלשתינאים.
<בני אלבז: כמו שאתם יודעים, יש שם בעיה כלכלית.
<בני אלבז: מתפרנסים שם מעל 10,000 אנשים עם מפגעים קשים לכל האוכלוסיות באזור.
מירי רגב: כולם סובלים, יהודים וערבים כאחד וגם פלשתינאים.
<בני אלבז: זה מפגע כבד מאוד.
<בני אלבז: עקב הלחץ של מדינת ישראל ושלנו הם זרמו לציר זבדה-יעבה שזה בשטח B ואתם יודעים שבשנת 1995 הסמכויות שלי, של קמ"ט איכות הסביבה, הועברו לשטחי B ו-A, לידי הרשות הפלשתינאית והם לא בידי המינהל האזרחי.
<בני אלבז: אנחנו אחראים ביטחונית ואזרחית בשטחי C ושטחי B ו-A אזרחית היא לא שלנו.
<בני אלבז: אגב, אני רוצה להגיד שהדיון הזה נמצא בבג"ץ.
<בני אלבז: יש כאן בג"ץ של התושבים נגד כל המהלך הזה.
מירי רגב: אנחנו גם נעביר את סיכום הדיון שלנו.
מירי רגב: לא פעם בג"ץ התייחס להחלטות ועדת הפנים של הכנסת.
מירי רגב: אנחנו נעביר את הסיכום שלנו גם לבג"ץ והם יוכלו להשתמש בו.
<בני אלבז: בדיוק.
<בני אלבז: חשוב למנף את זה גם לבג"ץ.
מירי רגב: שאלה נוספת.
מירי רגב: המשאיות שנתפסות, מה קורה אתן?
<בני אלבז: המשאיות מוחרמות.
<בני אלבז: החומר מוחרם.
<בני אלבז: אתם יכולים לבוא אלינו ולראות הררי חומר.
<בני אלבז: אצלנו, בבית אל.
<בני אלבז: אתם יכולים לבוא ולראות את החומרים.
<קריאה: לכמה זמן המשאיות מוחרמות?
מירי רגב: ומתי החומר מוחזר לקבלן?