GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: הוא ייסע לאחור, חס וחלילה יהרוג ילד ערבי, יתחילו להיות שם מהומות, מה יהיה?
מירי רגב: מה נסביר?
מירי רגב: יש כאן היבט ביטחוני.
מירי רגב: עם כל הכבוד לראש העיר, יש כאן היבט ביטחוני.
<מאיר טל: המאבטח נאלץ לעבור לחלון האחורי כדי לכוון את הנהג.
<מאיר טל: אני אציין שמאז שהתחלנו לעבוד עם הרכב הזה נפגעו המון רכבים.
<מאיר טל: הסכנה הבטיחותית, מעבר לסכנה הביטחונית, היא לא נורמלית.
<מאיר טל: תפעיל את הסרט, אני רוצה שיראו מה שנעשה כאן.
<מאיר טל: מביאים רעולי פנים, מטווח אפס ומפוצצים את הרכב שנקנה בכספים רבים.
<מאיר טל: בעצם הרכב חשוף משני הצדדים ונאלץ 500 מטר לנסוע ברוורס.
<מאיר טל: זו נקודה ראשונה.
<מאיר טל: תעבור לשקף הבא, הנקודה השנייה זה זמני הפיזור.
<מאיר טל: זה סרט מאתמול בצהריים.
<מאיר טל: פיזור מבתי ספר, נקודות זמן ומרחב ידועות.
<מאיר טל: מדי יום תושבים נוספים.
<מאיר טל: זה קורה בכפר השילוח, זה קורה בצירים לקדמת ציון, בעיקר באזור בתי הספר.
<מאיר טל: בא-טור, כמו שהוזכר, הבעיה הזאת הרבה פחות מורגשת.
<מאיר טל: נושא של בקבוקי תבערה על המתחמים.
<מאיר טל: זה סרטון, שוב פעם, מאתמול בערב.
<מאיר טל: הסרטון הזה, יש לי אותו במחשב כאן - - -
מירי רגב: איפה פה כוחות המשטרה?
<מאיר טל: הכוחות יגיעו בהמשך.
מירי רגב: אחרי שהאירוע ייגמר?
<מאיר טל: שוב, זה אירוע שקרה בשבוע האחרון, אתמול, שלשום, לפני כן, כל יום באותה שעה פחות או יותר.
<מאיר טל: המצלמות לא מספיק איכותיות כדי שאני אדע אם זה אותם אנשים, אבל ההערכה היא שאלה אותם נערים.
<מאיר טל: זה קורה באבו טור, זה קורה בעוד מתחמים.
<מאיר טל: נעבור לשקף הבא, נראה את זה בבית מיוחס.
<מאיר טל: לפני כשבוע, קצת יותר, נפגע תושב בית מיוחס, הרב עמוס כהן, במוצאי שבת לפני 10 ימים.
<מאיר טל: הוא נפגע באירוע מהסוג הזה שקוראים לו החוצה השכנים, 'עמוס, עמוס, צא החוצה', והוא חוטף בקבוק תבערה שפוגע בו בראש.
<מאיר טל: רוב פניו מכוסות בכוויות היום כתוצאה מהאירוע הזה.
<מאיר טל: אנחנו רואים שזה נשק קטלני, זה דבר שהוא ידוע לכולם.
מירי רגב: לא, זו מציאות בלתי אפשרית, זה פשוט לא יאומן.
<מאיר טל: שוב, גם כן, יום שני, עולים לנו לבית, על אחד המתחמים בעיר העתיקה, במהלך הלוויה שהתקיימה במזרח ירושלים, תולשים דגלים ושורפים אותם בסמוך למתחם.
<מאיר טל: הנושא של תהלוכות יומיות, אני אשמח שתפעיל את הסרטון, זו בעיה שמאוד מאוד מטרידה אותנו.
מירי רגב: הם בטח לא מקבלים אישור מהמשטרה על זה.
<מאיר טל: הם מקבלים אישור, העניין הוא שהם חותמים שהם לא יקראו קריאות לאומניות וקריאות הסתה ולא יניפו דגלים שאסור להניף ובפועל אתם שומעים 'לא רוצים יהודים', קריאות הרבה יותר חמורות מלא רוצים יהודים, מדובר בהמון, לכן זה מטריד אותנו.
<מאיר טל: זה כבר לא השבאב.
<מאיר טל: כשהתופעה הזו התחילה לפני שנה וחצי זה היה שבאב שוליים, היום זה מבוגרים.
<מאיר טל: יש לי עוד הרבה סרטונים בתקריב, אפשר לראות שמדובר באנשים מבוגרים ברחוב ששינה את פניו.
מירי רגב: מה הם צועקים שם?
<מאיר טל: מוחמד דף.
<מאיר טל: חייבר חייבר יא יאהוד.
מירי רגב: מה עושה לדוגמה המשטרה כשיש כזה אירוע והם צועקים אִטבח אל יהוד?
<מאיר טל: המשטרה, במצב כזה, להיכנס, להכניס עכשיו 20 יס"מניקים ולפזר את הפעילות הלא חוקית הזאת, המשמעות היא הרבה פצועים והמשטרה עושה את השיקול שלה.
מירי רגב: זה נכון, אבל יש אופציה לא לאשר יותר את ההפגנות, נכון, הממ"ז?
<מאיר טל: זו הבקשה, מראש לא לאשר.
<מאיר טל: הקריאה האחרונה ששמענו זו קריאה - - -
<יוסי פריינטה: מדובר בלוויה של הנער שנהרג בוואדי ג'וז מהירי וזה נמצא כרגע בחקירת מח"ש.
<יוסי פריינטה: הייתה לוויה של 1,000 איש, לוויה קשה, היו בלוויה הזו מאות שוטרים שאבטחנו ואף יהודי לא נפגע בלוויה הזאת ופיזרנו את הלוויה והשתמשנו באמצעים ועצרנו אנשים.
<יוסי פריינטה: רבותיי, מה שאתם רואים פה, יש לי עוד אלף סרטים כאלה דומים אצלנו במחוז וזו המציאות בחודשיים האחרונים בירושלים.
<יוסי פריינטה: צריך להגיד ולא להסתיר וזו המציאות שאנחנו מתמודדים איתה במשטרת ישראל על כוחותיה.
<יוסי פריינטה: ויש לי עוד הרבה סרטים - - -
<מאיר טל: תעבור ל - - -
מירי רגב: אנחנו גמרנו להראות סרטונים.
מירי רגב: מאיר, לא, אני רוצה לעבור לדיון.
<מאיר טל: נתונים.
מירי רגב: אני מבינה, יש עלייה.
מירי רגב: אמר את זה כבר מיכאל.
<מאיר טל: חשוב לי להגיד, יש שלוש משפחות שפינינו לבית חולים בעקבות פיגועי זיקוקין, אני קורא לזה.
<מאיר טל: זרקו להם זיקוקין לתוך הבית.
<מאיר טל: המשפחות האלה נפגעו ברמה שהיינו צריכים לפנות אותם.
<מאיר טל: התופעה של הזיקוקין, אנחנו גם בקשר עם המשטרה, גם עם אגף החקירות במשטרה וגם לנושא הזה צריך לשים סוף.
<מאיר טל: זה נשק לכל דבר.
<מאיר טל: הרבה שוטרים גם במהלך הלחימה האחרונה נפצעו מהנשק הזה.
<מאיר טל: ברוך ה' תושבים רק נפגעי חרדה.
<מאיר טל: זה נושא שחייבים לתת עליו את הדעת גם כן.
מירי רגב: חבר הכנסת דוד אזולאי בבקשה ולאחר מכן גיא יפרח, סגן ממלא מקום בני כשריאל ממעלה אדומים.
דוד אזולאי: אני רוצה קודם כל להודות לך על ההתמדה ועל העקביות לקיים את הדיון הזה.
דוד אזולאי: אני יודע שהדיון הזה נדחה אין ספור פעמים ואני מודה שבשלב מסוים חשבתי שאת תתייאשי ולא תקיימי את הדיון הזה, אבל - - -
מירי רגב: אתה מכיר אותי כאחת שמתייאשת?
דוד אזולאי: בדיוק בעניין הזה אני רוצה להגיד לך יישר כוח.
דוד אזולאי: אני רוצה להודות גם למפקד המחוז עם כל הצוות שלו, שמצא לנכון להתפנות מכל העיסוקים ולהצטרף לסיור שהיה סיור חשוב מאוד.
דוד אזולאי: אני רוצה להגיד לך, גברתי היושבת ראש, סיור כזה כמעט קיימתי לפני שלוש שנים, כמעט אותו מסלול ואי אפשר להגיד שדברים לא זזים.
דוד אזולאי: אני אומר את הדברים האלה לא חס ושלום כדי להתגאות פה בפניכם, אלא כשמתקיימים דיונים בוועדה בסופו של יום יש תוצאות.
דוד אזולאי: אם את שומעת היום על מה שנקרא מרחב קדם, זו אחת התוצאות.
דוד אזולאי: אם אנחנו שומעים מנציג משרד הבינוי והשיכון על אבטחה ועל ליווי, זו אחת התוצאות של אותם דיונים של ועדת הפנים.
דוד אזולאי: יש פה מספר אנשים שהשתתפו באותם סיורים.
דוד אזולאי: מצד אחד אני באמת מברך ומחזק את המשטרה, אין ספק, אתם עושים פה עבודה קשה מאוד, אין ספק שזה מקום קשה עם בעיות קשות ביותר, איך אומרים?
דוד אזולאי: עיני עם ישראל עליכם ולא עושים לכם הנחות.
דוד אזולאי: אבל אם אני לוקח את הסיור שאז עשינו והיום, רבותיי, עד לפני שלוש שנים לא הייתה כזאת אבטחה כמו היום.
דוד אזולאי: אנחנו, חברי הכנסת, נסענו ברכבים רגילים, אנחנו חברי הכנסת לא היינו מאובטחים, לא היה שטח סטרילי.
דוד אזולאי: אנחנו נסענו ברכבים רגילים והגענו לאן שרצינו.
דוד אזולאי: לצערי הרב היום הייתי המום מכך שבאמת עם כוחות אבטחה, ואני מאוד מודה לכם ואני מאוד מעריך את מה שעשיתם, אבל אני חושב שמשהו צריך - - - מצד אחד פותחים מרחבים חדשים, כמו מרחב קדם, עם ארבע נקודות, כשביקרנו בשלוש נקודות, מצד שני משלחת של הכנסת, ועדת הכנסת מגיעה ותסתכלו, סגירת כבישים, אני הסתכלתי, לאורך כל הדרך היו שוטרים בצמתים, לאורך כל הדרך.
דוד אזולאי: רבותיי, זאת ירושלים המאוחדת?
דוד אזולאי: שאלה.
דוד אזולאי: לא יודע.
דוד אזולאי: לגבי הר הזיתים, גברתי היושבת בראש.
דוד אזולאי: הר הזיתים הוא מקום חשוב לכולם, גם לאלה שנקראים מסורתיים, הם רוצים להגיע לקברי יקיריהם והייתה תקופה שאי אפשר היה להגיע לשם.
דוד אזולאי: כאן אני רוצה באמת לציין את האבטחה של משרד הבינוי והשיכון ואני מציע לך לבדוק את הנושא הזה, הם עומדים בצורה יוצאת מן הכלל, אזרחים מן השורה מטלפנים, אומרים 'היום, מחר, בשעה איקס, אנחנו צריכים לעלות להר הזיתים' והם מקבלים את כל הסיוע הדרוש כדי להגיע למקום.
דוד אזולאי: רבותיי, זה נשמע כדבר מובן מאליו, זה לא מה שהיה לפני כמה שנים.
דוד אזולאי: אנשים לא יכלו להגיע להר הזיתים, לא להילולות, לא לאזכרות ולא לשום דבר.
דוד אזולאי: אנשים פחדו לעלות להר הזיתים.
דוד אזולאי: אני חושב שגם על הנושא הזה אני רוצה להודות לכם, יש שיפור לא רגיל בעניין הזה.
דוד אזולאי: וגם בטלפונים.
דוד אזולאי: בדקתי אתכם, תאמין לי, ושלחתי אנשים והייתה היענות יוצאת מן הכלל בנושא הזה.
דוד אזולאי: לגבי הנושא של צווי הריסה בעיסאוויה, שאנשים הזכירו אותם.
דוד אזולאי: אני רוצה להגיד לך, גברתי היושבת ראש, לי אין טענות למשטרה בעניין הזה, יש לי טענות לגורם המדיני שהוא הגורם שקובע מדיניות, מתי להרוס ומתי לא להרוס.
דוד אזולאי: אם צריך לפנות למישהו בעניין הזה זה קודם כל בראש ובראשונה לממשלת ישראל.
דוד אזולאי: היא שצריכה לקבוע מדיניות, האם אוכפים את צווי ההריסה שבית המשפט הוציא או לא.
דוד אזולאי: ברגע שהגורם המדיני יורה על ביצוע ההריסה אני בטוח שהמשטרה תוכל לעמוד במשימה, אין דבר כזה שהמשטרה לא תעמוד בזה.
דוד אזולאי: גם במה שאני שומע פה, האם בסופו של יום המשטרה באה במגע עם אותם פורעים, אני מציע לך, גברתי היושבת בראש, תבדקי גם את הנושא הזה, האם אין כאן הנחיה מלמעלה להתנהל כפי שמתנהלים.
דוד אזולאי: אנשי המשטרה שנמצאים במקום הזה רוצים לעשות את מלאכתם, לא תמיד נותנים להם לעשות את המלאכה - - -
מירי רגב: נמצא פה ממ"ז, תשאל אותו.
מירי רגב: הממ"ז תיכף יענה תשובה, האם יש לך הנחיה מלמעלה לא לטפל בבעיות הביטחון במזרח ירושלים כפי שצריך?
<יוסי פריינטה: חד משמעית אין שום הנחיה כזאת.
דוד אזולאי: אני מודה לך, אדוני, על ההבהרה, אם ככה אני שמח לשמוע שהגורם המדיני לא מגביל אתכם בשום פעולה.
דוד אזולאי: אם כך יש פה שאלה, בכל זאת יש בעיה, יש בעיה של הביטחון האישי של כלל הציבור.
דוד אזולאי: אני ביקרתי באותה הזדמנות שדיברתי עליה, לפני שלוש שנים, לא בעיסאוויה, אלא בשכונה שעל יד עיסאוויה, שכונה יהודית, ואתם יודעים מה היו הטענות של האזרחים שם, למה הגענו לשם, מפני שהתושבים טענו להטרדות של תושבי עיסאוויה, בבתי הקפה, בפיצריות, בכל מיני מקומות.
דוד אזולאי: היום על מה אנחנו מקיימים סיור?
דוד אזולאי: על כך שזורקים בקבוקי תבערה לתוך השכונות היהודיות, על כך שמטרידים את הסטודנטיות היהודיות ופה זאת הבעיה.
דוד אזולאי: רבותיי, יש פה החמרה, אי אפשר לעבור לסדר היום.
דוד אזולאי: אז אם אין פה מדיניות, רבותיי, צריך להיות בדק בית במשטרה.
דוד אזולאי: פה אתם צריכים לקבל את ההחלטה.
דוד אזולאי: אני יודע שזה קשה, אני יודע שזה לא קל, אבל אתם צריכים לדעת שזה המקום שהציבור דורש מכם 'תנו לנו להגיע', אחרת, אם להתרשם על פי מה שראיתי היום, מי שאומר שירושלים מאוחדת, צר לי להגיד לכם שזאת לא ירושלים המאוחדת.
דוד אזולאי: אם אזרח לא יכול להגיע בבטחה לכל פינה ולכל מקום בירושלים אנחנו בבעיה בעניין הזה.
מירי רגב: גיא יפרח, בבקשה.
<גיא יפרח: אני מודה מאוד לגברתי היושבת ראש, חברת הכנסת רגב, על האפשרות לדון בנושא הזה.
<גיא יפרח: זה נושא שבמעלה אדומים אנחנו חווים אותו הרבה מאוד זמן.
<גיא יפרח: בחודשיים האחרונים זה מקבל תהודה תקשורתית וירושלים נכנסה לתמונה אז עכשיו יש תחושה שרוצים יותר - - -
מירי רגב: מה אתם חווים במעלה אדומים?
מירי רגב: זריקות אבנים?
<גיא יפרח: זריקות אבנים, אבל אנחנו חווים את זה כל הזמן, זה מה שאני מנסה לומר.
<גיא יפרח: זו לא הסלמה של החודשיים האחרונים.
<גיא יפרח: בדרך לכאן, כשהגענו לדיון, אני והקב"ט העירוני וסגן ראש העיר בוריס, אנחנו מקבלים הודעה על עוד שני אוטובוסים נוספים שנרגמו באבנים.
<גיא יפרח: אני ממש עכשיו מקריא מההודעה האחרונה שקיבלנו לפני כמה דקות, 'אוטובוס 174 ניזוק', 'אוטובוס 176 ניזוק'.
<גיא יפרח: הם זורקים את זה כדי לפצוע את הנהגים של האוטובוס, הנהגים של האוטובוס כבר חוששים לנסוע בציר הזה וזה קורה שנה וחצי.
<גיא יפרח: אנחנו מדברים בוועדה ירושלים, אבל אוטוטו זה יגיע לתל אביב, רק אז אולי נטפל.
<גיא יפרח: חבר'ה, מעלה אדומים סופגת את זה כבר שנה וחצי ומעלה והדברים לא משתנים, זה רק הולך ומחמיר.
<גיא יפרח: אתם צריכים לראות את הפייסבוק של התושבים כשהם מדברים על תחושת הביטחון.
<גיא יפרח: בהתחלה חשבנו שזה יהיה רק מצוקי עיסאוויה, אבל החבר'ה למדו אז הם זורקים את זה גם מהציר השני, ממנהלת הר הצופים, זאת אומרת כל צירי ההגעה למעלה אדומים נרגמים היום באבנים.
מירי רגב: צריך לבקש התייחסות מהממ"ז גם על הנושא הזה.
<גיא יפרח: רק מילה אחת אחרונה.
<גיא יפרח: אני חושב שהפתרון הוא, מעבר לזה שמכניסים כוחות, ואני באמת מעריך את כוחות המשטרה, אני הייתי קצין בצבא רוב שנותיי הבוגרות, אני יודע שעושים שם עבודה טובה, אבל אני חושב שההצעה של חבר הכנסת פייגלין, לשים שם פילבוקס, או עמדות נייחות, או מצלמות שאנחנו מוכנים שיהיו מחוברות אלינו למוקד העירוני ושאנחנו נטייב וכו', או כל דבר בסגנון הזה של ציוד נייח, הוא זה שיוכל לסייע יותר בנושא הזה של זריקת אבנים.
<גיא יפרח: אם תוכלי לתת משפט אחד גם לסגן ראש העיר בוריס גרוסמן אני אשמח.
<בוריס גרוסמן: ממש כמה מילים.
<בוריס גרוסמן: מה שאני רוצה להגיד, אני מטפל בזה יותר משנה והיינו עם הממ"ז אצל השר לביטחון פנים והיו החלטות שם ולא מומשו ההחלטות האלה.
<בוריס גרוסמן: היום נפגעו, כמו שגיא אמר, ארבעה אוטובוסים, היום, רק היום.
<בוריס גרוסמן: כל שעה וחצי, איפה הייתה משטרה, למה משטרה לא הגיעה.
<בוריס גרוסמן: התושבים רוצים לקחת את החוק בידיים ואנחנו לא רוצים שזה יקרה, אבל זה מה שיהיה.
<בוריס גרוסמן: כל יום נפצעים אנשים, כל יום, יום יום, מה שמדברים פה לפני חודש-חודשיים, פה זה חמישה-שישה חודשים כל יום.
<בוריס גרוסמן: אגד תעבורה הודיע לנו שהם לא רוצים להגיע למעלה אדומים, אתם מבינים על מה מדובר?
<בוריס גרוסמן: זה פחד מוות במעלה אדומים, אנחנו לא יכולים לסבול את זה.
<הלל הורוביץ: כבר אמרתי, בהר הזיתים יש לנו שיתוף פעולה עם המשטרה.
<הלל הורוביץ: צריך לציין את זה, לא תמיד זה עובד.
<הלל הורוביץ: אני גם כן מאוד משבח את הפעילות של משרד השיכון, ההזמנות, הטלפונים, זה מתקתק, אבל זה לא נורמלי שיהודי שצריך לבוא לארץ צריך לקבל ליווי.
<הלל הורוביץ: כל התפיסה היא לא נכונה.
<הלל הורוביץ: אני אמרתי את זה לחבר הכנסת פייגלין, אני חושב שצריך להתמקד בזה, בואו ניקח ניסיון של שנה, להעמיד מספר עמדות נייחות, עמדה אחת בכיכר ראס אל עמוד, שתיים-שלוש עמדות בציר א-טור ובוא נראה.
<הלל הורוביץ: יכול להיות שיתברר - - - כי העמדות האלה זה מחייב נוכחות 24 שעות 7 ימים, זה להביא להם אוכל, אספקה - - -
דוד אזולאי: אז תוותר על האבטחה של משרד השיכון?
<הלל הורוביץ: לא, במקביל.
<הלל הורוביץ: אני מדבר על המשטרה כרגע.
<הלל הורוביץ: זה מצוין.
<הלל הורוביץ: והרעיון שאמרת, לשים שוטר.
<הלל הורוביץ: כבר יש ניידת, לשים שוטר איתם ביחד.
<הלל הורוביץ: שוטר, לחסוך את הכלים של המשטרה, לא צריך כלי, להביא עוד עשרה שוטרים בלי ניידות, לצרף אותם לניידות של מיכה.
<הלל הורוביץ: מירי, ברשותך, להתמקד ולעבוד בזה מול המשרד לביטחון פנים, משרד המשפטים, עמדות נייחות.
<הלל הורוביץ: זה ריבונות, זו נוכחות וזה הרתעה וזה נותן תחושת ביטחון גם למי שלא הזמין ליווי.
<הלל הורוביץ: ולא כולם מזמינים, לא כולם יודעים, וגם אני, אני נוסע כל יום, אני לא מזמין ליווי, כי זו עבודה שלי, אני נוסע לשם.
<הלל הורוביץ: הרבה אנשים באים, הולכים, חוזרים.
<הלל הורוביץ: זו נוכחות, הרתעה ותחושת ביטחון.
משה זלמן פייגלין: קודם כל אני מבקש להודות לחבר הכנסת דוד אזולאי שנגע בנקודה.
משה זלמן פייגלין: מעבר לברכות, לקצר, תיכף נגיע לכל הברכות לכל העוסקים במלאכה, על אף כל הביקורת יישר כוח מגיע להם.
משה זלמן פייגלין: אבל דוד חברי נגע בנקודה המרכזית ואני רק אחזק את דבריו בראשית דבריי.
משה זלמן פייגלין: ישנו שינוי אסטרטגי לרעה, אנחנו, רבותיי הקצינים והשוטרים, רודפים כל הזמן אחרי העלים ולא מבינים שכיוון הרוח השתנה.
משה זלמן פייגלין: אנחנו במצב אסטרטגי חדש, אני צועק את זה מרגע שהתחלנו את הסיור.
משה זלמן פייגלין: אנחנו במצב אסטרטגי חדש ולא יכול להיות שכל הזמן נתעסק פה באיפה נעמיד שוטר ואיפה תעבור הניידת ולא נבין שאנחנו באינתיפאדה חדשה ולאור זאת צריך לטפל בעניין בצורה מערכתית.
משה זלמן פייגלין: כאן אני רוצה לומר מילה לפרקליטות.
משה זלמן פייגלין: אני מחזיק בידיי את חוקי פלורידה לגבי זריקת אבנים ובקבוקי תבערה, רבותיי.
משה זלמן פייגלין: בפלורידה מי שזורק אבן או חפץ שעלול להזיק לרכב מקבל 15 שנות מאסר, בארץ הוא מקבל 3 חודשים בממוצע.
מירי רגב: לכן אנחנו נשנה את החוק עכשיו.
משה זלמן פייגלין: אחרי שיוסי משקיע בו את ה-1,000 שוטרים שלו במידה שהוא נתפס.
משה זלמן פייגלין: אז מה אתם רוצים?
משה זלמן פייגלין: ואם זה בקבוק תבערה זה 30 שנה.
משה זלמן פייגלין: אז האחריות היא קודם כל שלכם, של הפרקליטות, להבין שאתם חלק מהמדינה הזאת וחלק מהמאמץ לגרש אותנו מירושלים.
משה זלמן פייגלין: זה קודם כל מתחיל בכם ורק אחר כך במשטרה.
משה זלמן פייגלין: זה לא היה לכם נציג בכלל בסיור הזה זה שורש העניין.
מירי רגב: יפעת הייתה.
משה זלמן פייגלין: נציג בכיר.
משה זלמן פייגלין: זה לגבי הנושא הזה.
משה זלמן פייגלין: עמדות נייחות, אמרתי.
משה זלמן פייגלין: ושוב, לא רק בגלל היקף הביטחון השונה שתיתן עמדה נייחת, אלא בגלל שעמדה נייחת מקרינה 'אני פה ואני לא זמני פה ואני לא הולך מפה'.
משה זלמן פייגלין: הזמניות של כל הפעילות המשטרתית והפעילות המדינית וההתייחסות של מדינת ישראל למה שאפילו חדר לשפה המשטרתית, כבר לא קוראים לזה ירושלים, זה כפרים.
משה זלמן פייגלין: שמענו את ידידנו הממ"ז מדבר על כפרים.
משה זלמן פייגלין: אני מסתכל, אני רואה רבי קומות בתוך המרחב העירוני של ירושלים, הם לא ירושלים, הם כפרים.
משה זלמן פייגלין: כלומר זה לא שייך לי באמת, זה כפר.
משה זלמן פייגלין: רבותיי, זה מתחיל ונגמר בתודעה שלנו.
משה זלמן פייגלין: אם מפקד המחוז והקצונה הבכירה מתייחסת לירושלים כאל כפר, לא כאל ירושלים - - -
מירי רגב: הוא תיקן את עצמו, הוא אמר אחר כך שכונה.
<יוסי פריינטה: אבל תהיה הוגן, תגיד שתיקנתי את עצמי מיד.
משה זלמן פייגלין: אני אומר את הדברים כביקורת בונה - - -
מירי רגב: לא, אין בעיה, אני רוצה לתת לך לסיים - - -
משה זלמן פייגלין: מירי, זה לב העניין.
מירי רגב: משה, אני אתן לך לדבר.
משה זלמן פייגלין: סליחה, זה לב העניין.
מירי רגב: אבל צריך להודות שהוא תיקן את עצמו.
משה זלמן פייגלין: אנחנו מתקשקשים פה על פרטים טכניים שוליים.
משה זלמן פייגלין: זה לב העניין, כיצד אנחנו מתייחסים לירושלים.
משה זלמן פייגלין: אם אנחנו מתייחסים לירושלים כאל כפר שהוא לא ירושלים, אנחנו נחטוף אבנים, אנחנו נחטוף בקבוקי תבערה, אנחנו נחטוף את האלימות הזאת בהמשך בתל אביב.
מירי רגב: שלום, ראש העיר.
מירי רגב: תגיד עוד פעם את מה שאמרת על הבתים הבלתי חוקיים.
משה זלמן פייגלין: המשמעות המבצעית של מה שאני אומר עכשיו זאת בדיוק הדרישה הזאת, זה לעבור מאותם סיורים שמשדרים ארעיות, או משידור ארעיות כולל לשידור של אנחנו כאן כדי להישאר וזה אומר נקודות נייחות.
משה זלמן פייגלין: והדבר האחרון שאני רוצה לומר, שהוא אולי החשוב ביותר, אחרון אחרון חשוב, ראשון ואחרון.
משה זלמן פייגלין: רבותיי, הכול מתחיל ונגמר בנקודה אחת ואתם יודעים בדיוק למה אני מתכוון.
משה זלמן פייגלין: הכול מתחיל ונגמר בהר הבית.
משה זלמן פייגלין: אם מישהו חושב שבהר הבית, לב ליבה של ירושלים, המפתח של הריבונות בכל ארץ ישראל כולה, אפשר למסור את הריבונות בפועל לידי ירדן, או לידי חמאס ולידי דאעש ולאפשר שם הנפת דגלים של כל גוף מוסלמי אחר ולאפשר שם את ההתלהמות המוסלמית ואפילו לפרק גשר שמוביל אל שער המוגרבים מחוץ להר הבית, כי כך דרשה ממשלת ירדן, ואחר כך לבסס ריבונות בכל מקום אחר בירושלים ובארץ ישראל כולה הוא טועה.
משה זלמן פייגלין: לכן אני קורא לכם, שוטרי משטרת ישראל שעושים את עבודת הקודש, להבין שאכיפת הריבונות הישראלית והשקט המוחלט והאפשרות לאפשר ליהודים לעלות ולבקר ולהתפלל בהר הבית, היא זו שמשליכה באופן ישיר על היכולת שלכם לשלוט ולתת אבטחה וביטחון בעיר כולה.
מירי רגב: אני מקבלת בברכה את ראש עיריית ירושלים, תודה רבה לך שהגעת למזרח ירושלים, לדיון שאנחנו עושים פה, שהוא חלק מירושלים.
מירי רגב: תיכף נסכם, לפני שתתייחס לכמה נושאים שמחייבים את התייחסות העירייה.
מירי רגב: אני מבקשת מאריה קינג, חבר המועצה שליווה אותנו בסיור, ביקשת לדבר, זכות הדיבור שלך, לאחר מכן אביתר כהן מרשות הטבע והגנים וחבר הכנסת יוגב אחריו.
<אריה קינג: יושבת הראש וחברי הוועדה וגם כל השוטרים פה.
<אריה קינג: אני מדבר פה קודם כל כתושב הר הזיתים, הראשון כנראה בהיסטוריה, מהוותיקים שנמצאים היום במזרח ירושלים ובהר הזיתים ספציפית.
<אריה קינג: אני יכול לומר היום, ממרומי 17 השנה האלה, שלא הייתה תקופה כזו נוראה בירושלים ובהר הזיתים.
<אריה קינג: בהר הזיתים לא הייתה תקופה נוראה כמו התקופה שאנחנו עוברים בחודשיים האחרונים.
<אריה קינג: כשאני אומר תקופה קשה זה אומר באינטנסיביות של האירועים ובמשך הזמן.
<אריה קינג: היו כבר אירועי ירי, אירועי דקירות, אצלנו באזור, אבל זה היה אירוע ספורדי פה ושם.
<אריה קינג: מה שקורה.
<אריה קינג: ואף אחד שלא יגיד שזה בגלל הרצח של הבחור בשועפט ולא בגלל צוק איתן וגם לא בגלל הרמדאן, כי מי שיסתכל על עקומת האירועים בשנה, ותשוו את השנה שעברה ללפני שנתיים, ושנתיים ללפני שלוש, יראה שבסופו של דבר העקומה היא במגמה שלילית, כלומר האירועים גוברים, העוצמה שלהם, ואולי הדבר הכי חמור, ואני מסתכל עכשיו לא כתושב הר הזיתים, הם התפשטו לאזורים שבעבר לא היו.
<אריה קינג: אני מדבר בשם תושבי רחוב שלמה בן יוסף בארמון הנציב, תושבי רחוב מאיר נקר בארמון הנציב.
מירי רגב: והגבעה הצרפתית.
<אריה קינג: תושבי אליהו מרידור בפסגת זאב שמזה חודש פעמיים ירי של צלף לתוך בתים של יהודים בפסגת זאב.
<אריה קינג: מי מדבר בכלל על אבנים בדרך להר הזיתים?
<אריה קינג: ירי של נשק ארוך בתוך ירושלים.
<אריה קינג: הדבר הזה גם לא ייגמר.
<אריה קינג: אני אמרתי, ביום שהוצתה התחנה, התראיינתי בכמה מקומות, אמרתי שהיום יהיה פיגוע.
<אריה קינג: גם היום, מירי, אני חותם לך על כל דבר שאת רוצה, היום יהיו פיגועים בירושלים.
<אריה קינג: כי בחודשיים שלושה האחרונים הממוצע של פיגועים בירושלים הוא מעל שלושה פיגועים ביום.
<אריה קינג: ואם לא קרה עד היום יקרה עד סוף היום שלושה פיגועים.
מירי רגב: אוקיי, מה אתה ממליץ?
<אריה קינג: אני רוצה לקשור את זה למה שאמרתי קודם לגבי אי אכיפת חוקי התכנון והבנייה במזרח ירושלים, שזה מתקיים בירושלים בלבד, באופן סלקטיבי נגד יהודים ולא נגד הערבים במזרח העיר.
<אריה קינג: זה לא רק איכות הסביבה, זה לא רק בנייה, זה נושא של נוכחות קבועה, זה נושא של גביית מיסים, זה נושא של איך שהם נוסעים ברכבים שלהם, איך הם מסכנים את הולכי הרגל, ואם אני אקח את הדבר הפשוט ביותר זה הנושא של התחבורה הציבורית שלנו.
<אריה קינג: הרכבת הקלה, שליש מהרכבות הקלות בירושלים מושבתות.
<אריה קינג: שליש.
<אריה קינג: זה אומר ששגרת החיים של תושבי פסגת זאב ונווה יעקב, שהם בסדר גודל של 60,000-70,000 איש, היא משתבשת כל פעם שבא לאיזה פספוס בן 18 או בן 7 להרים אבן.
<אריה קינג: במקום שתהיה נוכחות קבועה בצמתים ואם צריך גם לכל אורך הרכבת, במשך 24 שעות, במקום זה נותנים להם לפגוע ואז עוצרים.
<אריה קינג: אני חושב שהמסקנה שצריכה להיות, ואני מציע פה לוועדה לקבל, להקים צוות אכיפה משולב, תחת אחריות שלכם כוועדה, שמדי חודש יבואו וייתנו לכם דין וחשבון משטרה, רשות העתיקות, רשות הטבע והגנים, עירייה, מה שלא יהיה, כל גורמי האכיפה, כי בסופו של דבר, מירי, הבעיה היא שכל גוף חושב שהוא יכול להסתדר בכוחות עצמו, כולם בסופו של דבר צריכים אחד את השני וכשמבקשים את הנתונים, כל אחד מציג את הנתונים איך שבא לו.
<אריה קינג: אני חושב שלכם יש את היכולת לבוא ולדרוש את התשובות ונחוצה פה בדיקה איפה צוואר הבקבוק פה, למה אין אכיפה של דברים פשוטים, לאו דווקא תכנון ובנייה, הדברים הכי פשוטים.
<אביתר כהן: לרשות הטבע והגנים יש במרחב הזה של אגן העיר העתיקה כמות גדולה מאוד של גנים שהחשיבות שלהם היא כלל עולמית.
<אביתר כהן: לא רק למדינה, סובב חומות ירושלים עומד בראשם.
<אביתר כהן: הסמכויות שלנו הן סמכויות של פקחים, חובתנו להגן על מבקרים, על ערכים ולהיות שם.
<אביתר כהן: זו הסיבה שאנחנו יושבים כאן, זו הסיבה שאנחנו עובדים פה בשילוב עם הרבה מאוד מהזרועות האלה.
<אביתר כהן: אני חושב שקודם כל אני רוצה להגיד תודה לאנשי המשטרה.
<אביתר כהן: אם יש ויכוחים הם מקצועיים, אבל אסור לשפוך את המשטרה עם המים, אני מרגיש שאנחנו עלולים בסוף לשרוט אותם במקום לעבוד כמו שצריך.
<אביתר כהן: יש חוסר סנכרון של כלל מערכות האכיפה של המדינה.
<אביתר כהן: אני כנציג רשות טבע וגנים אחראי על דברים מסוימים בשטחים מסוימים והעירייה בשטחיה ובסמכויותיה, רשות העתיקות, אבל יש מיסים ותחבורה וניקיון ומים וחשמל, וכמות העבירות הקיימת בשטח שמשמעותה בסוף היא אנרכיה היא עצומה.
<אביתר כהן: אם לא יהיו כולם מחוברים ויעבדו ביחד על מנת לשרת את אותה משימת מדינה אז כולנו לקויים והבלגן הוא אטומי.
<אביתר כהן: אני נותן דוגמה אחת שכולם עברו בה היום ולצערי או לשמחתי לא הרגשנו בה.
<אביתר כהן: כשנסענו מנקודת המפגש נסענו למצפור בראש הר הזיתים עברנו את צומת א-טור.
<אביתר כהן: צומת א-טור, הפקחים שלי קוראים לו 'הצומת של אבא שלך', כי כל אחד עושה שם מה שבא לו.
<אביתר כהן: זה הצומת שלך.
<אביתר כהן: אני חזרתי משם, לא הייתי איתכם לאורך כל הסיור ועמדתי 10 דקות בפקק לקראת הצומת.
<אביתר כהן: מי שעומד שם בפקק, ולפקחים שלי זה קורה פעם בשבוע, אזרחים, כל הזמן, חוטף אבנים.
<אביתר כהן: אם בצומת הזה אין הכוונת תחבורה מלשון הכוונת תחבורה ואין עליה פיקוח - - -
מירי רגב: ואין שם משטרה בצומת הזה.
<אביתר כהן: המשטרה לא יכולה להיות שם 24 שעות ביממה, אבל אם אין עליו הכוונת תחבורה ואם אין בה מנהג ריבונות של בני אדם ושל בני תרבות אז מהבלגן התחבורתי - - -
מירי רגב: גם פיקוח עירוני אין שם?
<אביתר כהן: אני עכשיו לא רוצה להגיד - - -
<אביתר כהן: כן, אין, אין שם אף אחד.
מירי רגב: אני עכשיו שואלת שאלה, משטרה אין שם ופיקוח עירוני אין שם.
<אביתר כהן: באופן קבוע לא ובימי שישי עומדים שם אנשי הוואקף עם וסטים צהובים ותופסים אחריות, והם תופסים אחריות לא כדי לפתור את הבעיות, הם תופסים כדי להכריז ריבונות.
<אביתר כהן: אז אנחנו יוצאים לקויים עוד יותר.
<אביתר כהן: רחוב בן עדיה שיורד משם לכיוון רוקפלר, אגן העיר העתיקה, תחתית הר הזיתים, עיר דוד, עובר ליד גן לאומי עמק צורים, רחוק בן עדיה נראה בשעות הבוקר, אמרתי לך, ואם הגזמתי התנצלותי, מזכיר לי את התמונות שמגיעות מרצועת עזה.
<אביתר כהן: הרחוב בבוקר זרוע בסלעים וצמיגים, מכולות אשפה של העירייה שנשרפו בלילה מוסטות למרכז הכביש.
<אביתר כהן: אני עושה שם סיור של פתיחת ציר בבוקר ואני מגלה שהכביש חצי חסום והתחבורה, בעיקר ערבית בשעה הזאת, אחר כך התיירות, נתקעת.
<אביתר כהן: אם היא נתקעת זה תאונה, אם היא נתקעת זו גם הזדמנות לתקוע אבן בשמשה.
<אביתר כהן: זו בעיה משולבת, זה לא בעייתו רק של הסיור המשטרתי.
<אביתר כהן: הדברים האלה מוכרים, הגרף הזה עולה בצורה נוראית באגן העיר העתיקה.
<אביתר כהן: אנחנו מדברים על אכיפת חוקי התכנון והבנייה ואני לא רוצה לנתח את מה שאמרו אחרים, חצי שנה מראש על לוח השנה כולנו מנועים מלעשות את חובתנו, כי זה שבתות, חגים, סופי שבוע, חגי ישראל, חגי הערבים, חגי הנוצרים, ביקורו של עוד אחד חשוב, ואנחנו מוצאים שיותר מחצי שנה אי אפשר לעשות כלום.
<אביתר כהן: המועדים האלה מנוצלים.
<אביתר כהן: אם לא תיקבע הטכניקה שכלל גופי האכיפה מחויבים לעבודה ודוחפים אותם לעבודה על רצף השנה אנחנו לא עומדים בקצב מול הפרת החוק ומול אובדן השטח.
<אביתר כהן: מקום שיש בו בית נהיית שכונה, מגרש לגרוטאות, משם עפים בקבוקי התבערה.
<אביתר כהן: מי שעובר במצוקי עסאוויה, במצוקי גן לאומי במורדות הר הצופים, מזהה איך האורווה הופכת למחסן - - -
מירי רגב: מי אמור לפקח, משרד המשפטים, על וידוא אכיפת חוקי בית המשפט על בנייה בלתי חוקית, כשראש עיר לא מבצע את זה?
<יפעת רווה: אני לא הבנתי את השאלה.
מירי רגב: יש החלטות בית משפט לאכיפה ולהריסת בתים בלתי חוקיים, זה לא נעשה בירושלים, מה שנעשה במרץ רב בגבעת עמל בתל אביב.
<אביתר כהן: זה לא ראש העיר.
מירי רגב: תרשמי את זה, אני מבקשת תשובה.
מירי רגב: אם את יכולה לבדוק תוך כדי דיון עם רז נזרי, אני אשמח.
<אביתר כהן: סליחה, את ממש התפרצת לדלת הנכונה, אבל זה לא ניר, זה לא ראש העיר.
<אביתר כהן: אני אנסה לפרט לך, כי אנחנו מתעסקים בעניין הזה בשטחים שהם באחריותנו.
<אביתר כהן: הקצב בין התהליכים המחויבים מתוקף חוק לבוא לשים צו, האם אתה בכלל מצליח להיכנס, כי זה יום רגיש ויש מהומות - - -
מירי רגב: עזוב אותי עכשיו יום רגיש, אנחנו במדינת ישראל.
מירי רגב: אנחנו בירושלים, זה חלק ממדינת ישראל, אלא אם כן הוציאו אותה ממדינת ישראל.