GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יהושוע ישי: תגיד: אסור לך לחנות באדום לבן, אסור לך למכור חוטים, אסור לך להסתובב ולמכור מרכולת בבית העלמין ללא רישיון.
דוד צור: תודה, הצעתך נרשמה.
<חנניה שחור: קודם כל, אני מודה על החוק.
<חנניה שחור: הוא טוב, הוא עוזר לחברות קדישא, הוא מצוין.
<חנניה שחור: אני מראה דוגמה של חברות קדישא, שכבר שמות על עצמן שלט עם השם של חברה קדישא, שם העובד.
<חנניה שחור: זה קיים אצלנו וזה קיים בחיפה.
<חנניה שחור: לפני חודש אירע לנו בדיוק כזה מקרה.
<חנניה שחור: אדם נכנס לגבות כספים ממשפחה שבאה לאזכרה.
<חנניה שחור: האיש שלנו אמר לו לצאת החוצה ולא להטריד את המשפחה.
<חנניה שחור: למחרת קיבלנו צו הרחקה מבית המשפט לגבי העובד שלנו שהטריד את הקבצן.
<חנניה שחור: רצנו מהר למשטרה - - -
דוד צור: בגלל חופש העיסוק?
<חנניה שחור: כן.
<חנניה שחור: לא רק זה, השטח הוא שטח פתוח והוא לא שטח שלי.
<חנניה שחור: כשאני צריך להגיש היתר בנייה אני צריך לרוץ לעיריית ירושלים או לחברה לפיתוח ירושלים, הם הבעלים של השטח לא אני.
<חנניה שחור: אני מחזיק בו, זה נכון.
פנינה תמנו: אז החוק פותר לך את זה.
<חנניה שחור: אני רוצה לספר לכם את הסיפור עד הסוף.
<חנניה שחור: רצתי להגיש תלונה במשטרה נגד אותו אדם - - -
דוד צור: גלגלו אותך למוקד 100.
<חנניה שחור: לא משנה, עזוב את מוקד 100.
<חנניה שחור: רצתי פיזית למשטרה.
<חנניה שחור: קודם כל המשטרה רוצה שאני אוכיח אישור בעלות על השטח הזה.
דוד צור: למשטרת ישראל יש עוד דבר או שניים לטפל.
<חנניה שחור: אמנם כתוב פה "לנקוט אמצעים".
<חנניה שחור: אני בהחלט אנקוט אמצעים ואמשיך להודיע למשטרה ואמשיך להודיע למשטרה ואמשיך להגיש התנגדות לבית המשפט אבל זאת פארסה.
<חנניה שחור: בסוף בית המשפט הוציא נגדו צו הרחקה נגד העובד שלי וגם לעובד שלי נגד העובד שלו וכלום לא יצא מזה.
דוד צור: אדוני, אנחנו אנשים פשוטים.
דוד צור: בשורה התחתונה, החוק הזה טוב או רע?
<חנניה שחור: החוק מצוין, תגידו לי איך להשתמש בו.
דוד צור: הוא מזיק מהמצב הקיים או מטיב את המצב הקיים.
<חנניה שחור: מטיב את המצב הקיים.
<יצחק ישי: אני מנהל אגף קבורה במשרד לשירותי דת.
<יצחק ישי: יש היום כ-600 גופי קבורה ב-1,200 בתי עלמין.
<יצחק ישי: אם אתה לוקח את הר המנוחות בירושלים אז אין שם שערים.
<יצחק ישי: יש שם המון פתחים, יש המון אנשים שבאים לבקר.
<יצחק ישי: רוב הסמכות שם היא של העירייה.
<יצחק ישי: מי שצריך לעשות את הפיקוח בבית העלמין, זאת העירייה כי גם המתים שילמו ארנונה.
<יצחק ישי: העיריות מאוד עוצמות עיניים בנושא של בתי עלמין.
<קריאה: זה עבר אישור ממשלה ועבר ועדת שרים.
<יצחק ישי: תעשו מה שאתם רוצים.
<יצחק ישי: אני מכבד חוק.
<יצחק ישי: אני מנהל אגף קבורה ואני מדבר מהשטח.
<יצחק ישי: החוק הזה הוא מצוין - - -
דוד צור: רק לא בבית ספרנו.
<יצחק ישי: אי-אפשר להפוך את חברה קדישא ליד הארוכה של משרד הפנים.
<יצחק ישי: עם כל הכבוד, בית העלמין הוא לא - - -
דוד צור: מר ישי, אתם מנהלים את בית הקברות.
<יצחק ישי: אם מישהו בונה עכשיו בבית הקברות, מי צריך לטפל בו?
דוד צור: קודם כל אתם צריכים להתריע על זה.
<יצחק ישי: אנחנו מעבירים את זה לעירייה והיא לא עושה כלום.
<יצחק ישי: מעבירים למשטרה, הם לא עושים כלום.
פנינה תמנו: כשיהיה לכם חוק, יהיה לכם יותר קל לפעול מבחינת הסמכות.
<יצחק ישי: יש היום חוק שאסור לקבור בלי רישיון.
<יצחק ישי: בהר המנוחות יש חברות שקוברות.
<יצחק ישי: התקשרו למשטרה, אמרון להם שאין עניין ציבורי.
דוד צור: אתה רוצה להכניס את רבני צוהר גם לדיון הזה בדלת האחורית?
<יצחק ישי: אי-אפשר לפתור את כל הבעיות.
דוד צור: אתה רוצה להכניס את רבני צוהר לדיון הזה?
גרנר: אני מנהל אגף רישוי עסקים.
גרנר: ראשית, לנציגי הממשלה.
גרנר: רבותיי, יש החלטת ממשלה.
גרנר: הם מאמצים את החוק הזה, הם מאשרים ולכן זה קצת מוזר לי שאתם כנציגי ממשלה תוקפים את החוק הזה.
גרנר: זה מאוד מוזר לי.
גרנר: מבחינתי, ברגע שמשרד המשפטים אישר את זה, אנחנו מתיישרים לעניין הזה.
דוד צור: יש לכם הצעה לנוסח החוק?
גרנר: אנחנו מבחינתנו תומכים.
גרנר: צריך להבין שבהיבט הזה של ההתראה, צריך באמת לעשות שילוט כמו שצריך.
גרנר: לא יעלה על דעתי שמי שנכנס אלי לבית אני אגיד לו, אסור לך תצא.
גרנר: היות והחברות האלו פועלות מטעם רישיון של המשרד לשירותי דת, לצורך העניין הם אלה שנמצאים בשטח וצריכים להתריע.
גרנר: בסך-הכול החקיקה בעניין הזה יותר אינפורמטיבית ואומרת מה לא לעשות.
דוד צור: לא הגדרנו פה הוראת פתיחה באש לשטחים הפתוחים של בית הקברות.
גרנר: אגב, זה לא מוגדר כרוכלות.
גרנר: כשבא מישהו ונותן סרט אדום, מים מקודשים או ברכה, זה לא מוגדר כרוכלות ולכן אתה לא יכול להכניס את זה בהיבט של אכיפה של רוכלות.
גרנר: אגב, מה שמחוץ לבית העלמין, אם מישהו מוכר פרחים או נרות, כמובן שהוא צריך רישיון.
גרנר: בכל הדברים הללו אנחנו מחייבים אותו ברישיון עסק.
דוד צור: זה מה שרציתי לשאול.
דוד צור: אתם מחייבים רישיון עסק לאותם דוכנים בבית הקברות ומעבירים לחברה קדישא?
גרנר: זה אצל הרשות המקומית.
גרנר: בתוך בית העלמין אין דוכנים אלא רק מחוץ וזה טעון רישוי.
<אסתר ביסוור: יש אנשים שמוכרים שירותים בתוך שטח בית העלמין, למשל, שירותי הסעות.
גרנר: לצורך העניין, זה לא טעון רישוי.
גרנר: לכן זה אצל מי שמנהל את בית הקברות ואנחנו תומכים בזה.
<איגי פז: באמת ההסכמות שהגענו אליהן עם המציע זה שהנוסח יעלה בלי הסעיף הפלילי כי אנחנו חושבים שהיקף התופעה אינו כזה רחב ולכן חשבנו שבשלב ראשון יהיה נכון להגיד את האיסור במפורש בחוק ולעשות חובת הצבת שלט ולבחון מה יהיו ההשלכות של זה.
<איגי פז: זה בשלב הראשון.
<איגי פז: לגבי סעיף קטן ג', אני חייב להגיד שהגענו להסכמה שזה יהיה בחוזר מנכ"ל ולא בחקיקה ראשית.
אברהם מיכאלי: זה מה ששאלתי בדיוק.
אברהם מיכאלי: בשביל מה צריך את זה בחקיקה ראשית?
<איגי פז: הגענו להסכמה וסגן השר לשירותי דת הסכים שזה יהיה בחוזר מנכ"ל.
<איגי פז: השאלה, האם ההסכמה הזאת שנאמרת פה בפרוטוקול של הדיון מבחינת
<איגי פז: כם היא מספקת, שזה יהיה בחוזר מנכ"ל?
<רוני טיסר: מה יהיה בחוזר מנכ"ל?
<איגי פז: ההוראות האלה, כל סעיף קטן ג' יהיה בחוזר מנכ"ל.
<אילנה מזרחי: בסופו של דבר, אנחנו מבינים מהמציעים וזה גם מה שהיה בדיון אצל תומר, שהסכמנו שחברות קדישא יציבו שלטים בכניסה.
<אילנה מזרחי: לגבי התגים סגן השר אמר שהוא צריך לבחון את הדבר.
<אילנה מזרחי: לגבי הבקשה של מי שנמצא בחברה קדישא ורואה שיש פעילות כזאת, לבקש מהאדם להתפנות ולדווח לרשויות המוסמכות לאכוף, אלה דברים שהסכמנו לקחת על עצמנו והסכמנו שזה יהיה בחוזר מנכ"ל.
<אילנה מזרחי: באה היועצת המשפטית של הוועדה ואומרת עכשיו שאין - - -
<רוני טיסר: שלחתי לכם את זה לפני שבועיים.
<אילנה מזרחי: בסדר, לא משנה.
<אילנה מזרחי: לא חשוב, אני מסכימה עם הדברים, אני לא מערערת.
<אילנה מזרחי: היועצת המשפטית אומרת שאם זה לא יהיה בחקיקה, אז לכאורה החברה לענייני קבורה בכלל לא תהיה מוסמכת לגשת לאותו אדם שמוכר בשטחה ולהוציא אותו החוצה, אז הנה עכשיו רוצים לעגן את זה והאיסור בסדר.
<אילנה מזרחי: אבל, לגבי הפרקטיקה, איך מיישמים את זה ומה החברה לענייני קבורה מתבקשת בפועל לעשות, אלה דברים שאני לא רואה איך אפשר לעשות אותם בחוזר מנכ"ל.
דוד צור: לגבי סעיף ג', מה ההצעה שלכם?
<אילנה מזרחי: חובת שלט וכל כללי היישום יצטרכו להתקבל בחוזר מנכ"ל.
דוד צור: אני לא מכיר מקום בחוק שבו כתוב שהמנכ"ל יוציא חוזר.
דוד צור: מדובר פה על השר.
דוד צור: אם השר יסמיך את המנכ"ל, אז המנכ"ל יוציא.
דוד צור: מה לא בסדר בסעיף ג'?
דוד צור: סעיף ג' אומר שהשר יורה לכל אדם.
דוד צור: זה נותן לכם את האפשרות להציב שלט.
<איגי פז: לא צריך את ההסמכה בחקיקה בשביל זה.
<איגי פז: אמר סגן השר שהוא מסכים לבצע את זה בחוזר מנכ"ל.
דוד צור: אם כך, למה השר לא עשה את זה עד היום?
פנינה תמנו: אתם רוצים להשאיר את החוק סתום.
עפר שלח: היום יש שר כזה ומנכל כזה ומחר יש חוזר כזה וחוזר אחר.
עפר שלח: גם כך אנחנו הולכים על חוק שאין איתו סנקציה ואכיפה של סנקציה ברורה ברמה הפלילית, אז שלפחות שהדבר הזה יהיה מעוגן.
<אילנה מזרחי: כדי לדעת איזה תקנות לתקן אחרי שהחוק הזה יעבור, הייתי שמחה לשמוע מה היית מצפה שיקרה?
<אילנה מזרחי: איזה הוראות היית מצפה - - -
דוד צור: שיהיו כתובות בשלט?
פנינה תמנו: אתם תיתנו את ההוראות.
<אילנה מזרחי: אני יודעת שאנחנו קובעים את ההוראות.
פנינה תמנו: יפה, אז תחשבו.
פנינה תמנו: אתם מכירים את השטח יותר טוב.
דוד צור: מה השאלה?
<אילנה מזרחי: זאת לא שאלה, זאת הערה.
<אילנה מזרחי: אני לא מצליחה להבין איזה הוראות אנחנו צריכים לקבוע כדי שזה באמת ייושם.
<אילנה מזרחי: אין כלי אכיפה שנתונים בידי החברה לענייני קבורה כדי שיבטיחו – אין להם סמכויות.
דוד צור: לגבי אכיפה, זה לא נכון, יש.
דוד צור: את אומרת סנקציות, אין סנקציות אבל כלי אכיפה יש.
דוד צור: הציפייה היא שמנהל בית העלמין יפעיל את כל סמכותו.
דוד צור: הוא יפעל באופן מדתי.
דוד צור: הוא יפנה קודם כל לאנשים.
דוד צור: היה ויגידו לו לחפש את החברים שלו, אז הוא ילך לחפש את הרשויות.
דוד צור: הוא יפנה לרשות המקומית, יפנה למשטרה.
דוד צור: יכול להיות שהוא עושה את זה ביום יום אבל כנראה שלא, כי התופעה הזאת אנחנו מכירים אותה והיא נפוצה.
<יצחק ישי: הוא עושה את זה ביום יום לגבי קבלני מצבות.
<יצחק ישי: מה אתה עושה עם קבלני מצבות?
<יצחק ישי: המשטרה בורחת מהם.
דוד צור: רבותיי, זה שלא נאכף חוק אחד - - -
<יצחק ישי: המשטרה בורחת מקבלני מצבות.
דוד צור: אני לא מבין כלום בענייני משטרה.
דוד צור: בבקשה, אל תדבר איתי על המשטרה.
דוד צור: משטרה בשבילי זה נעלם.
דוד צור: עכשיו אני מדבר על הצעת החוק.
דוד צור: החוק מאוד פשוט.
דוד צור: אתם שואלים איך ליישם אותו?
דוד צור: יש הרבה מאוד חוקים שנושא אכיפתם הוא נושא מורכב עד כדי אפסי.
דוד צור: חוק שעבר פה בקריאה שנייה ושלישית של איסור עישון במגרשים.
דוד צור: הצבענו עליו בראש חוצות.
דוד צור: אני הייתי מצפה שמשטרת ישראל תיכנס בעוצמה רבה בפמיליה שמעשנים ביציע המזרחי, למרות שאמרתי שאני לא מבין כלום במשטרה.
דוד צור: זה יקרה?
דוד צור: כנראה שלא אבל אני מקווה שכן.
עפר שלח: אבל יהיה להם חוק להסתמך עליו.
דוד צור: החוק הזה מבטיח - - -
<אילנה מזרחי: יש סמכות בלי יכולת לבצע אותה.
דוד צור: זה נותן מענה למה שנאמר כאן, מתוקף איזו סמכות בכלל ניגשים לאדם ואומרים לו לא להציע שירותים בבית העלמין.
עפר שלח: כביכול, אם אין לך את הסמכות הזאת, אתה לא יכול להפריע לחופש העיסוק שלו.
<אילנה מזרחי: אבל החוק לכאורה מבקש שהשר יורה למנהל הוראות אשר יבטיחו את יישומן.
<אילנה מזרחי: ההוראות בהן אנחנו יכולים להנחות את החברות לענייני קבורה היא לרדוף אחרי הגורם שבאמת יכול לבצע אכיפה.
פנינה תמנו: זה לא הכול.
פנינה תמנו: אני חושבת שאם צריך את יכולה להציב מפתח.
<אילנה מזרחי: איפה מפתח?
פנינה תמנו: בבית העלמין.
פנינה תמנו: מה כל-כך מופרך בזה?
דוד צור: בית העלמין ירקון סגור משעה 17:00 או 18:00 סגור.
פנינה תמנו: אתם מדברים כאילו אתם אימפוטנטים.
<אילנה מזרחי: אני מזמינה אותך לסיור בבתי העלמין.
דוד צור: לכניסה לרכב הוא סגור?
דוד צור: אז למה אתה אומר לא?
<יהושע ישי: אתה לא בא למנוע את הכניסה לבית העלמין.
<יהושע ישי: אני בעד החוק הזה.
<יהושע ישי: להיפך, אני שמח שהמחוקק העלה את החוק הזה.
<יהושע ישי: המלחמה שלי היא לא נגד אלה שמוכרים את החוטים, כי הוא נכנס מהשער הזה ויוצא מהשני.
<יהושע ישי: בואו נטפל בכל הקיוסקים הפיראטיים שנמצאים בבית עלמין ירקון.
<יהושע ישי: יש לך 6 כאלה.
דוד צור: לזה יש חוק רישוי עסקים.
<יהושע ישי: אין חוק.
דוד צור: מה זאת אומרת שאין חוק?
<יהושע ישי: תמשיך איתי רגע, דקה.
דוד צור: אתה רוצה לנהל לי את הזמנים.
<אילנה מזרחי: זה לא פותר את הבעיה.
דוד צור: חוק רישוי עסקים קיים.
דוד צור: החוק הזה הוא חוק רך, הוא חוק דקלרטיבי.
דוד צור: הוא חוק שבגדול אומר למשרד לשירותי דת – אני חייב לומר שכל פעם שאני נתקל במשרד שלכם, תסלחו לי שאני עושה הכללה, אני מנסה להיות עדין עם העניין הזה.
דוד צור: הסמכויות לכאורה אצלכם הן רבות.
דוד צור: אני רוצה לתת דוגמה בעניין הר הבית.
דוד צור: על העלייה משער המוגרבים ביקשתי לעשות 3-4 נקודות בידוק כי יש נקודת בידוק אחת בלבד שאליה מתנקזים מאות אם לא אלפים של מבקרים ביום והם ממתינים 3 שעות בשמש הקופחת.
דוד צור: משרד הדתות, שאמון על שירותי הדת, מגלגל את זה למשרד התיירות, למשרד לביטחון פנים, חזרה ללשכת ראש הממשלה.
דוד צור: אני בא בטענות לממשלה.
דוד צור: אני אומר: תתאמו ביניכם.
דוד צור: אנחנו לא הממשלה, אנחנו הכנסת.
דוד צור: יש פה הצעת חוק פרטית שאומרת בגדול – יכולה הצעת החוק לבוא ולומר שמי שלא יעשה כן דינו חצי שנה מאסר.
דוד צור: לא סביר.
דוד צור: באה הכנסת ומציעה הצעת חוק פרטית מאוד מינורית שאומרת לכם בגדול שתחליטו אתם מה יהיה כתוב שם ותראו שעושים סדר בסוגיה מאוד מפריעה.
<אילנה מזרחי: יושב כאן נציג רישוי עסקים שכל עוד זה בשטח בית העלמין אז רישוי עסקים לא מתערב.
גרנר: את כנראה לא הבנת אותי.
גרנר: יש סוגי רוכלות.
גרנר: הוא דיבר על קיוסק.
גרנר: מבחינתנו קיוסק, לא משנה איפה הוא יהיה, אם הוא בתחום השטח המוניציפאלי של הרשות כולל בית העלמין, הקיוסק הזה ייסגר אם אין לו רישיון עסק.
גרנר: היות ואני מכיר את רישוי עסקים טוב יותר, אני מודיע לך שבפתח תקווה עושים מצוין.
גרנר: אם יש משהו שהם לא יודעים תעביר אלי.
אברהם מיכאלי: מתי ביקרת שם פעם אחרונה?
גרנר: אתמול.
אברהם מיכאלי: הקיוסק הזה פתוח כבר שנים.
גרנר: יפה.
אברהם מיכאלי: אומרים לכם שזאת חקיקה שאין שום כלי לאכוף אותה.
אברהם מיכאלי: אנחנו רוצים לחזק את החקיקה של עפר אבל בואו ניתן לו כלים.
דוד צור: חצי שנה מאסר?
אברהם מיכאלי: אמרת קודם תזה שבכנסת זה לא כל-כך מקובל.
גרנר: קמעות זה לא רוכלות, אני מצטער.
אברהם מיכאלי: אנחנו בכנסת לא מחוקקים חוקים שאין מאחוריהם אכיפה.
אברהם מיכאלי: אם נחוקק חוק כזה, אנחנו בכנסת נהיה רשלניים.
אברהם מיכאלי: אני לא חושב שצריך לתת לזה יד.
דוד צור: אז אתה מתנגד לחוק בכלל.
עפר שלח: החקיקה הזאת דורשת מאנשי חברה קדישא לעשות עוד משהו בנוסף למה שהם עושים עכשיו.
אברהם מיכאלי: אין להם את הכלים.
עפר שלח: יש להם.
עפר שלח: אולי ניסיוני בעניין הוא קטן יותר מרוב היושבים פה אבל בסופו של דבר אני יוצא מתוך הנחה שדווקא באווירה של כניסה לבית קברות, אם יהיה שם שלט מאיר עיניים ויראו אותו המשפחות שנכנסות פנימה, יבוא אדם מטעם חברה קדישא ויגיד: את זה לא עושים פה.
עפר שלח: לא צריך חצי שנה מאסר ולא חטיבת הצנחנים.
דוד צור: הוא נותן סמכות אבל לא נותן סנקציה בצד העניין.
פנינה תמנו: אבל חסרה פה שורה של הרשות המקומית שצריכה לפעול כדי ליישם את ההוראות.
דוד צור: זה בדיוק הרעיון.
דוד צור: לרשות המקומית יש לא מעט סמכויות.
דוד צור: הרעיון של החוק הוא בעצם להטיל אחריות על מנהל בית העלמין, דרך המשרד לשירותי דת.
דוד צור: אם נשאיר את זה לפתחה של הרשות המקומית, אז אשר אומר שזה לא רישוי עסקים.
גרנר: תפילה לא טעונה רישוי.
<קריאה: איך הוא מטפל ברוכלים?
דוד צור: רוכלים זה סיפור אחד, אבל לא מדברים על רוכלים.
דוד צור: אם אתה רוצה למשוך אותי לנושא של טיפול ברישוי עסקים ורוכלות, אז אני יכול לתת לך הרצאה.
דוד צור: למשל, אני נתתי הנחייה שבכל הצמתים בעליות מאיילון, לקחת את כל הרוכלים ולאסור אותם.
דוד צור: אמרו לי שאין לי סמכות.
דוד צור: מה זאת אומרת אין לי סמכות?
דוד צור: יש לי סמכות.
דוד צור: זאת הפרעה לציבור, הפרעה לתנועה.
דוד צור: עשינו שניים שלושה מבצעים כאלה.
דוד צור: זה לא חזר על עצמו?
דוד צור: זה חזר.
דוד צור: בתקופתי הקפדתי על זה ובדקתי וזה נעשה כי הרוכלות הזאת הפריעה מאוד לציבור.
דוד צור: להגיד לך שבכל נקודת זמן משטרת ישראל או הרשות המקומית תטפל בנושא?
דוד צור: התשובה היא לא.
דוד צור: לכן ספציפית הצעת החוק של עפר שלח באה לטפל בנושא מאוד נקודתי.
דוד צור: לכן אני שואל.
דוד צור: הרב מיכאלי, יש לך זכות הצבעה?
דוד צור: למרות שעפר שלח יכול להחליף את חברת הכנסת פנינה תמנו שאטה.
דוד צור: לכן אני שואל מי בעד הצעת החוק?
דוד צור: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הצעת חוק לתיקון פקודת היערות (מס' 6), התשע"ד-2014, הצעת חוק ממשלתית.
דוד צור: אנחנו בהכנה לקראת קריאה שנייה ושלישית.
דוד צור: זה דיון ראשון בהצעה.
דוד צור: אני מבקש להירשם אצל מנהלת הוועדה אם רוצים להביע עמדות ולדבר.
דוד צור: נפתח עם מציעי הצעת החוק במשרד החקלאות.
דוד צור: מי יציג את הרציונל של הצעת החוק?
<חגי שניר: אני פקיד היערות במשרד החקלאות.
<חגי שניר: הכנתי מצגת ונציג את זה בתמצית.
<חגי שניר: בגדול, אנחנו נמצאים פה בעקבות החלטות של קבינט הדיור מ-3 ביוני 2013.
<חגי שניר: תמצית ההחלטות היא כדלהלן: ההחלטה הראשונה, תיקון הגדרת עץ בוגר תעשה הבחנה בין עצים בוגרים בשטחים בייעוד מגורים לשטחים אחרים.
<חגי שניר: אחר-כך אסביר.
<חגי שניר: ההחלטה השנייה, הוספת שיקולי עלות-תועלת לשיקולים למתן רישיון.
<חגי שניר: ההחלטה השלישית, פטור או הנחה מנטיעה חליפית במקרים קבועים מראש.
<חגי שניר: אלה שלוש ההחלטות שנוגעות לתיקון פקודת היערות שאנחנו דנים עליו היום.
<חגי שניר: החלטה רביעית היתה ביטול חובת ההתייעצות עם פקיד היערות בשלב התוכנית, למעט מקרים שייקבעו מראש.
<חגי שניר: היא תוקנה במסגרת תיקון מספר 101 לחוק התכנון והבנייה.
<חגי שניר: החלטה ראשונה: תיקון הגדרת עץ בוגר.
<חגי שניר: אציג את הנקודות שמצביעות על הרציונל.
<חגי שניר: התיקון בעצם בא לאפשר לנו להבחין בין שטחים בייעוד מגורים לשטחים אחרים ולאפשר גמישות לבעלי בתים פרטיים ומשותפים בכל הנוגע לשטח המגורים שלהם, לגינה שלהם, תוך התחשבות ושמירה עדיין על האינטרס הציבורי בעצים גדולים ביותר.
<חגי שניר: עשינו הבחנה כזאת, שגם מקובלת בהרבה מאוד ארצות ברחבי העולם, בצפון אמריקה ובאירופה, בין השטח הפרטי לשטח הציבורי, כאשר אנחנו ממשיכים להגן על עצים בשטח הפרטי מעל קוטר גזע של 20 סנטימטר, בניגוד לשאר השטחים, ששם אנחנו ממשיכים להיצמד להגדרת "עץ בוגר" שעל-פיה קוטר הגזע הוא 10 סנטימטר ומעלה.
<חגי שניר: התיקון הזה בא גם לשרת את הקבלנים ובוני הבתים ולתת הקלה מסוימת בשטחים בייעוד מגורים לעניין עצים קטנים ובינוניים, כפי שאמרתי קודם, שקוטר גזעם קטן מ-20 סנטימטרים.
<חגי שניר: הוא בעצם בא לאפשר לנו להתמקד יותר סביב העצים הגדולים יותר ולהוריד לפעמים נטל, שאנחנו רואים בו נטל בירוקרטי, מכיוון שלא תמיד אנחנו רואים תועלת בהתחשבות בעצים האלה בהשוואה להתחשבות בעצים אחרים הרבה יותר גדולים ובוגרים שעליהם אנחנו עדיין ממשיכים לשמור בכל עיר.
תמר זנדברג: לְמה אתה קורא נטל בירוקרטי?
תמר זנדברג: לצורך לפנות לפקיד היערות, או לצורך להגן על העץ?
תמר זנדברג: כשאמרת "נטל בירוקרטי" משתמע שאנחנו לא רואים צורך להתחשב בעצים.
תמר זנדברג: אולי אתם לא רואים, אבל אנחנו כן רואים צורך להתחשב בעצים.
<חגי שניר: כאשר אדם עושה שינוי בחצר שלו, מוסיף חדר, סוגר מרפסת, מוסיף בנייה, משנה, ויש לו מספר עצים בחצר, מטבע הדברים לפעמים הוא צריך לכרות חלק מהם.
<חגי שניר: אנחנו רוצים לאפשר לו לא לפנות אלינו לגבי עצים עד 20 סנטימטר, שהם עצים שהגיל שלהם צעיר יחסית.
<חגי שניר: אם זה עצים מושקים ועצים בגינון הם עצים שגילם יכול להגיע ל-10-15 שנים לכל היותר.
<חגי שניר: לעומת עצים גדולים יותר, ששם אנחנו חושבים שאפילו שהם נמצאים אצלו בחצר- - -
תמר זנדברג: עצם הפנייה אליכם לקבלת האישור, במה היא מעכבת או מהווה נטל בירוקרטי?
<חגי שניר: זה תהליך ככל תהליך של קבלת רישיון.
תמר זנדברג: זה תהליך שעד כמה שידוע לנו הוא לא תהליך מסורבל או מעוכב במיוחד.
תמר זנדברג: הוא פשוט שומר על אינטרס ציבורי, שגם אם אולי אותו בעל בית חושב שהעץ הוא ערך חשוב מאוד הוא עדיין חושב שהחדר לדירה שלו הוא ערך חשוב יותר, וזה מובן, אבל יש אינטרס ציבורי מנגד שצריך לאזן אותו.
תמר זנדברג: ואז נשאלת השאלה – תיכף נתייחס לעצם העניין, האם העץ ראוי להגנה או לא – אבל אני רוצה שתתמקד בנטל הבירוקרטי, שתתאר לנו כמה זה מוסיף.
תמר זנדברג: נניח שאנחנו בכל זאת חושבים שלמען האינטרס הציבורי צריך להוסיף עוד את השלב הזה.
תמר זנדברג: השלב הזה מבחינה בירוקרטית, איזה עול הוא מטיל?
תמר זנדברג: במה זה כרוך?
תמר זנדברג: בכמה זמן?
תמר זנדברג: בכמה אישורים זה כרוך?
תמר זנדברג: סבר את אוזנינו במה דברים אמורים מבחינת הנטל הבירוקרטי.
<חגי שניר: אנחנו מטפלים בממוצע בכ-10,000 בקשות בשנה לכריתות עצים, מתוכן לא מעטות, ולאחרונה המספר הולך וגדל, בקשות בשטחי מגורים פרטיים.
<חגי שניר: גם בבית משותף, לצורך העניין, מדובר בשטח פרטי למגורים.
דוד צור: כמה פקידים מטפלים בזה?
<חגי שניר: יש היום בארץ 18 פקידי יערות בפרישה ארצית, רובם של הקרן הקיימת לישראל.
<חגי שניר: חלקם בערים מסוימות, ששם הסמכנו פקידים עירוניים, וחלקם של רשות הטבע והגנים.
דוד צור: הם לא יכולים לטפל בכ-500 בקשות לכריתת עצים בממוצע?
<חגי שניר: לא, אין ממוצע.
<חגי שניר: בצפון זה פחות.
<חגי שניר: במרכז, באזורי הביקוש ובאזורים שבהם בונים הרבה פקידי היערות מטפלים בכמה אלפים, ב-2,000-3,000 בקשות בשנה.
דוד צור: שואלת חברת הכנסת זנדברג, כמה זמן בממוצע לוקח מרגע הבקשה עד להיתר או להנחיה?
<חגי שניר: זה משתנה לפי מספר העצים וסוג הבקשה, אבל זה יכול לקחת בין שבועיים לחודשיים.
<אמיר הלר: בין 3-6 חודשים באזור המרכז – רעננה, השרון, מקומות כאלה.
<חגי שניר: יש בקשות שמאושרות מהר יותר.
דוד צור: הרציונל של הצעת החוק בא להגיד: אנחנו רוצים לקצר את המהלכים.
<חגי שניר: הרציונל של הצעת החוק בא להגיד: אנחנו כן רוצים לשמור על העצים.
דוד צור: אעשה הבחנה בין העצים הגדולים והעצים הקטנים, שפעם יהיו גדולים.
<חגי שניר: רק בשטח המגורים, לא בשטחים הציבוריים, לא בחניונים, לא בפארקים, לא במרחבים, לא ברחובות, ששם אנחנו עדיין שומרים על העצים מקוטר 10 סנטימטר.
דוד צור: תמר זנדברג, קיבלת הסבר?
דוד צור: את לא חייבת להסכים אתו כמובן אבל קיבלת הסבר.
<חגי שניר: זה התיקון הראשון.
<חגי שניר: התיקון השני הוא הוספת שיקולי עלות-תועלת בקבלת ההחלטה.
<חגי שניר: זה למעשה בא לאפשר לפקיד היערות שיקול דעת שכולל גם את סיבת הבקשה ואת התועלת שתתקבל מכריתה או העתקה של העץ מול שימור שלו.
<חגי שניר: בעצם מדובר בתיקון טכני יחסית, מכיוון שבפקודה היום פקיד היערות צריך לשקול רק את שיקולי העץ.
<חגי שניר: התוספת כאן באה להגיד מול מה הוא צריך לשקול אותם.
<חגי שניר: אם סתם העץ הזה מפריע לבן אדם – זה סיבה אחת, ואם העץ מפריע לסלילת כביש – זה סיבה אחרת, ואם העץ גורם לאלרגיה – זה סיבה אחרת, ואם העץ מסוכן – זה סיבה אחרת.
<חגי שניר: כל התכליות האלה לא כתובות כרגע כשיקול שפקיד היערות צריך לשקול ולכן אנחנו מוסיפים את זה.
<חגי שניר: מבחינתנו אין בזה שום שינוי מהעבודה היום.
<חגי שניר: הנקודה השלישית העקרונית היא מתן אפשרות לפטור מנטיעה חליפית.
<חגי שניר: אקדים ואומר, היום בחוק על כל רישיון כריתה לעץ שפקיד היערות נותן הוא חייב לחייב את כורת העץ בנטיעה של מספר עצים.
דוד צור: לא משנה הגודל?
<חגי שניר: משנה, בהתאם לגודל העץ שכורתים מחושב מספר העצים שצריך לנטוע.
<חגי שניר: זה לא עץ תמורת עץ.
<חגי שניר: על עץ גדול נוטעים יותר עצים מאשר על עץ קטן.
<חגי שניר: למעשה היום ההנחיה בחוק גורפת.
<חגי שניר: האפשרות לפטור או להנחה מנטיעה חליפית באה לשמש אותנו במקרים שבהם אנחנו לא רואים צורך ציבורי בנטיעה כזאת.
דוד צור: אתה יכול לתת לנו נתון, פחות או יותר, מתוך 10,000 מקרים, כמה מהם נוגעים לעצים גדולים וכמה לקטנים?
דוד צור: בכמה יפטור אתכם החוק בעיסוק הבירוקרטי?
<חגי שניר: אתה חוזר לנושא הקוטר?
דוד צור: כן, כי זה קשור גם לנושא החלופה לנטיעה.
<חגי שניר: זה לא כל-כך קשור.
דוד צור: בכל זאת תענה לי.
<חגי שניר: אין לי סטטיסטיקה מפורטת.
דוד צור: 50%?
דוד צור: הפניות רובן נוגעות ל עצים גדולים?
<חגי שניר: הרוב הם עצים גדולים אבל עדיין זה חלק משמעותי.
<חגי שניר: זה יכול להיות 30% או 25% מהעצים בבקשות שמתייחסות לעצים בגדלים בינוניים וקטנים.
<חגי שניר: אם אני מתמקד באזור מגורים אני חושב שזה יהיה קצת פחות, אבל בגדול אלה המספרים.
<חגי שניר: נושא הפטור מנטיעה חליפית, כתבתי פה כמה דוגמאות: כריתת עצים מסוכנים.
<חגי שניר: אם יש עץ מסוכן ואנחנו מעוניינים בכריתתו כדי להפחית את הסיכון או להסיר את הסכנה אנחנו רוצים לתת איזו הפחתה מהנטיעה החליפית.
<חגי שניר: אזורי חיץ מאש – מאוד פופולרי היום כל נושא מניעת שריפות.
<חגי שניר: אנחנו משיתים על הרשות המקומית, ביחד עם שירותי הכיבוי, חובה לדלל עצים בקרבת השכונות ושטחי המגורים.
<חגי שניר: אנחנו לא רוצים לחייב אותן גם בנטיעת עצים אחרים, במיוחד שבאזור הזה צריך להפחית את כמות החומר הדליק ולא להוסיף עליו.
<חגי שניר: קל וחומר במינים פולשים – מינים שאנחנו לא רוצים שיהיו פה ולכן אנחנו נותנים רישיון ומעודדים את הכריתה שלהם.
<חגי שניר: אני לא רוצה להטיל גם חובה לנטיעה חליפית בגינם.
<חגי שניר: וכן בממשק יערני שוטף, שזה בעצם כריתות עצים שמבצעים הקרן הקיימת לישראל ורשות הטבע והגנים בתוך היערות כדי שהיער יהיה יותר בריא.
<מתי הרכבי: זה בכל ייעוד קרקע או רק במגורים?
<מתי הרכבי: אני יושבת-ראש ועדת סביבה וקיימוּת במרכז המועצות האזוריות וראש המועצה האזורית יואב.
דוד צור: ניתן לו רק להשלים ואחרי זה תירשמי.
<חגי שניר: זה במקרים שאנחנו נגבש בתקנות.
<חגי שניר: החקיקה הראשית לא מונה את המקרים אלא אומרת שיש אפשרות לפטור.
<חגי שניר: נושא הבנייה למגורים לא נמצא פה ברשימה כי אנחנו לא רואים בו איזה שיקול.
<חגי שניר: להיפך, כאשר כורתים עצים באזור אורבני לצורך בנייה האמונה שלנו היא שצריך לטעת עצים חדשים בתמורה, לפחות בשווי של העצים שנכרתים.
<חגי שניר: זאת בעצם התכלית של הנטיעה החליפית, להחזיר לסביבה ולדורות הבאים מספר עצים שיפצה על הכריתה של העצים הוותיקים והבוגרים שאנחנו כורתים.
דוד צור: קודם כול אני שמח מאוד שראש המועצה האזורית יואב נמצאת אתנו.
דוד צור: הייתי צריך אולי לפתוח בכך שאפילו בימים טרופים אלה, כשליבנו, מחשבותינו ונשמתנו נמצאים עם הלוחמים בעזה ועם האירועים הקשים שהיממה האחרונה מעבירה אותנו, אנחנו עדיין ממשיכים בשגרת יומנו, מחבקים את המשפחות, בטח מאחלים החלמה לפצועים, ועדיין ראש המועצה, שהיא אחת המועצות היותר מטווחות, באה לכאן להגן בחירוף נפש גם על הטבע, אז אנחנו מכבדים את זה מאוד.
<חגי שניר: אלה שלושת התיקונים המשמעותיים, שהם, כפי שאמרתי בהתחלה, תוצר של החלטות קבינט הדיור.
דוד צור: תעדכן אותי בעניין פקיד היערות.
דוד צור: בציר האישורים, באיזו מוועדות התכנון והבנייה הוא נוכח, אם בכלל?
<חגי שניר: היום הוא לא נוכח, אבל הוא חלק מן התהליך.
<חגי שניר: כלומר, היום ועדה מקומית לא יכולה לתת היתר בנייה – זה כתוב בתקנות התכנון והבנייה – מבלי שיציגו לפניה רישיונות לכריתה או להעתקה של עצים כנדרש.
<חגי שניר: כלומר, זה תנאי להיתר בנייה.
<חגי שניר: במסגרת הרפורמה, תיקון 101, החל מ-2016 פקיד היערות ייכנס לתוך תהליך הרישוי של היתרי הבנייה בוועדה המקומית, ייכנס לתוך נושא מכון הבקרה וישולב בתוך התהליך כבר בשלב המקדמי של הגשת בקשה להיתר.
דוד צור: אבל הוא לא נוכח.
<תומר רוזנר: הוא לא נכנס לתהליך.
דוד צור: לא, אבל כללנו שנציג המשרד להגנת הסביבה אמור לכאורה לתכלל גם את פקיד היערות, או שהתהליך הזה לא מתבצע?
<חגי שניר: לא, אין בוועדה המקומית נציגות לפקיד היערות.
<חגי שניר: פקיד היערות הוא אקסטרני.
דוד צור: יש נציג למשרד להגנת הסביבה?
<ליאורה עופרי: הנציג של המשרד להגנת הסביבה בוועדה המקומית הוא משקיף, הוא אך ורק נותן חוות דעת.
דוד צור: אני זוכר את הפשרה הזאת.
<ליאורה עופרי: בוועדה המקומית הוא משקיף בלבד.
<ליאורה עופרי: בוועדה המחוזית ובארצית יש נציג חבר.
<תומר רוזנר: במכון הבקרה יהיה בקר מורשה שיקבל את סמכויות המשרד להגנת הסביבה והוא ייתן את האישורים במקומו של המשרד להגנת הסביבה.
<תומר רוזנר: כפי שאמר פקיד היערות, זה החל משנת 2016.
<ליאורה עופרי: זה במסגרת התיקונים של חוק התכנון והבנייה?
<חגי שניר: אבל הוא לא קשור אלינו.
<תומר רוזנר: הוא לא קשור.
<תומר רוזנר: התנאי שקיים היום בתקנות לגבי פקיד היערות יישאר בעינו.
<תומר רוזנר: פקיד היערות יצטרך לתת את הרישיון כתנאי מוקדם למתן היתר.
דוד צור: עכשיו אני מנסה כן לקשור את העניין.
דוד צור: הנציג של המשרד להגנת הסביבה, בשבתו בוועדות המחוזיות והארצית, עושה הרי איזו עבודה מכינה ומתכלל מספר נושאים.
<חגי שניר: בוועדות המחוזיות יש גם נציג למשרד החקלאות ויש נציג לקרן הקיימת לישראל והעבודה נעשית על-ידם.
דוד צור: כלומר, הוא מתכלל את ההערות של פקיד היערות?
<חגי שניר: בוועדות המחוזיות הוא ייצג, כן.
<חגי שניר: מאחר ובוטלה חובת ההתייעצות בחלק גדול מן הסוגים אז הוא ייצג.