GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל רוזין: כאשר בכל הזמן הזה אף אחד מהממשלה – לא שר הפנים, לא יושבת ראש ועדת הפנים ובטח לא היועץ המשפטי לממשלה שבעיני נכשלו בענק והם צריכים להיות כאן בבושת פנים, גם בפניכם כי הם נכשלו בענק והם ידעו שהם ייכשלו שוב בבית המשפט, אם הם לא הציעו במשך השנים האלה שום פתרון מעבר לפתרונות האלה לענות את הגר, ואם אתם מדברים על שורשים יהודיים, אז בואו נדבר על גר - - -
מירי רגב: את מדברת כבר ארבע דקות.
מירי רגב: בבקשה סיימי את דבריך.
מיכל רוזין: כאשר בזמן הזה, באותו זמן שכולאים אנשים בחולות, לא נותנים שום פתרונות, לא מקצים עוד תקציבים לדרום תל אביב, לא יוצרים פיזור אוכלוסייה, לא יוצרים פתרונות נוספים, מסמאים את עיניכם, אתם לא רואים, אתם לא באים בטענות וזאת הטענה שלי כלפיכם.
<קריאה: מתי היית בפעם האחרונה בדרום תל אביב?
מיכל רוזין: אני הרבה בדרום תל אביב.
מיכל רוזין: הרבה מאוד.
<עובד חוג'י: ההבדל הוא בין לבוא או לגור עם הילדים ועם המשפחה.
<עובד חוג'י: יש הבדל.
<עובד חוג'י: לעבור ולהסתכל ואחר כך לחזור לבית שלך.
מיכל רוזין: אני נלחמת.
<עובד חוג'י: אני מזמין אותך אלי ואחר כך תדברי.
מירי רגב: תודה רבה על הדברים של מיכל רוזין.
מירי רגב: עידן, בבקשה.
מירי רגב: לאחר מכן חבר הכנסת נחמן שי.
<עידן אבוהב: אני מייצג כאן את הפורום המשפטי למען ישראל.
<עידן אבוהב: אני רוצה לומר משפט אחד לגבי הסכנה האורבת לפתחנו ואחר כך אני אומר מה אפשר לעשות ולא רק נהי ובכי.
<עידן אבוהב: מדובר כאן על הגירת עמים ולא על מהגרי עבודה.
<עידן אבוהב: הגירת עמים היא תופעה היסטורית שקרתה כבר כמה פעמים בהיסטוריה ושינתה את פני העולם.
<עידן אבוהב: אנחנו ניצבים בפני תופעה כזאת מחדש.
<עידן אבוהב: רק מאריתריאה יוצאים בכל חודש, לפי נציבות האו"מ לפליטים – מידע שפורסם ביוני 2014 – 4,000 אנשים בחודש.
<עידן אבוהב: לגבי הסכנה האורבת לפתחנו.
<עידן אבוהב: כבוד השר, הייתי שמח מאוד היית שומע אותי.
<עידן אבוהב: מה יקרה אם מחר מגיעים פליטים סוריים לרמת הגולן?
<עידן אבוהב: האם מישהו מבין את המשמעות?
<עידן אבוהב: למדינת ישראל היום, לאור ביטול החוק, אין שום כלי להתמודד עם כיבוש רמת הגולן בידי עשרות אלפי פליטים סוריים שיגיעו לכאן.
מירי רגב: שופטי בג"ץ יעשו את זה.
<עידן אבוהב: חשוב להבין שהסכנה היא לא רק על דרום תל אביב אלא על כלל מדינת ישראל.
<עידן אבוהב: מה מציע הפורום המשפטי לעשות.
<עידן אבוהב: אדוני השר, אני הייתי זה שבדיון הקודם ביקש ממך להופיע בבג"ץ מתוך הבנה ומתוך ניתוח מדויק של חשיבות הופעתך שם כנציג הרשות המבצעת כי אנחנו ידענו מה יקרה.
<עידן אבוהב: ההחלטה הזאת בבג"ץ היא לא הייתה רק נגד החלטת הבית הזה ונגד ממשלת ישראל אלא היא הייתה אפילו גם נגד הנשיא היוצא גרוניס כאשר כמו בלהקת האריות, מגרשים את האריה הזקן ואומרים לו שמעכשיו אנחנו מכתיבים את הכללים.
<עידן אבוהב: מי שקורא את הדברים של גרוניס, הוא כמעט מתחנן בפניהם שלא יזרקו פצצת אטום על היחסים של הרשות המבצעת והמחוקקת עם בית המשפט העליון.
<עידן אבוהב: הוא כותב את זה במלים ברורות והם בכל זאת בחרו לעשות ולהראות לו לא, אנחנו עכשיו נכתיב.
מירי רגב: לכן הם יקבלו חקיקה על הראש.
<עידן אבוהב: יפה.
<עידן אבוהב: לעניין החקיקה.
<עידן אבוהב: הפורום המשפטי למען ישראל מאגד מאחוריו הרבה מאוד משפטנים בכירים מרמה של פרופסורים ומרצים שמאוד רוצים לפגוש אותך ומאוד רוצים לתת לך את הגב ולכל חבר כנסת בבית הזה שירצה לקדם חקיקה דמוקרטית לחלוטין שתצמצם את כוחו של בג"ץ ולא רק בנושא פסקת ההתגברות אלא שינוי חוק יסוד השפיטה על ידי יצירת דיאלוג בין הכנסת לבג"ץ.
<עידן אבוהב: אדוני, בעניין הזה יש לנו הרבה משפטנים שלא יודעים איך להגיע אליך ורוצים לתת לך את הגב המשפטי מול כל עמדה משפטית שהושמעה כאן על ידי נציגת היועץ המשפטי לממשלה.
<עידן אבוהב: דבר נוסף וחשוב מאוד.
<עידן אבוהב: הפורום המשפטי אתמול העביר פנייה דחופה למר אמנון בן-עמי, מנכ"ל רשות האוכלוסין וההגירה.
<עידן אבוהב: יש לנו מידע שממשיכים להגיע לכאן אריתריאים והם באים לכאן בטיסות, בעיקר נשים.
<עידן אבוהב: המצב הוא כזה שלמעשה הם מצליחים לעקוף בכמויות של מאות בחודש את הגדר ואת החוק על ידי כניסה לכאן ועל ידי הכנסת נשים כדי להגביר כאן נישואין וילודה.
<עידן אבוהב: זה מצב שמדינת ישראל חייבת לשים עליו את הדגש.
<עידן אבוהב: אנחנו ביקשנו נתונים מרשות ההגירה.
<עידן אבוהב: האם קיבלתם את המכתב שלנו?
גדעון סער: אני אתייחס לנושא הזה.
<עידן אבוהב: הצעתנו היא לעצור מיד קבלת אשרות כניסה בצורה חופשית.
גדעון סער: קודם כל צריך לבדוק שמה שאמרת הוא נכון ואחרי כן צריך לשקול אם לעשות.
<עידן אבוהב: גברתי, דבר אחד אחרון בנושא העבודה.
<עידן אבוהב: הבית הזה יכול לצמצם את תעסוקתם.
<עידן אבוהב: שלא יספרו סיפורים.
<עידן אבוהב: גם רשות האוכלוסין שינתה באתר האינטרנט שלה, בעקבות פנייה אליה של הפורום המשפטי למען ישראל, את נוסח ההודעה.
<עידן אבוהב: אסור להעסיק מסתננים מכיוון שהם לא מועסקים כאן
<עידן אבוהב: דרך חוק עובדים זרים.
<עידן אבוהב: זאת עבירת מס.
<עידן אבוהב: זאת עבירה על חוקי העבודה.
מיכל רוזין: אתה מטעה את הציבור.
<עידן אבוהב: תתווכחי אתי.
<עידן אבוהב: את מטעה כאן את הבית.
<עידן אבוהב: מכוח חוקי העבודה ומכוח פקודת מס הכנסה אסור גם לדווח עליהם.
מירי רגב: חבר הכנסת נחמן שי ואחרונת הדוברים לפני התייחסות השר והסיכון, שפי.
נחמן שי: אדוני השר וגברתי יושבת הראש.
נחמן שי: אני חושב שהמטרה להוציא מכאן את המסתננים או את מחפשי העבודה.
נחמן שי: אני מתנגד לכך שהם יישארו בתחומי מדינת ישראל.
נחמן שי: מי שרוצה לשמור על אופייה היהודי של מדינת ישראל ועל הרוב היהודי המוצק, הוא לא מוצק ויש סכנה גדולה – לצערי אפילו השר שותף ליוזמות האלה – לשינוי פניה של מדינת ישראל וזה רק מוסיף קורטוב לסכנה הרבה יותר גדולה שבסופו של דבר לא תהיה כאן מדינה יהודית ובהמשך גם לא תהיה מדינה דמוקרטית.
נחמן שי: לכן צריך למצוא דרכים ראויות לפתוח בפניהם את הגבול אבל בכיוון אחד בלבד וצריך לעשות את זה.
נחמן שי: אבל הדבר הזה – בו תמכתי גם בעבר – צריך להיעשות על פי חוקיה של מדינת ישראל והדבר נעשה שלא על פי חוקיה של מדינת ישראל וכך אמר בית המשפט.
נחמן שי: השר בא לכאן והכנסת תמכה.
נחמן שי: היועץ המשפטי לממשלה תמך והוא היה בעד החוק הזה.
נחמן שי: אנחנו אמרנו להם, חברים, זה לא יעמוד בסופו של דבר במבחן הנוסף שהוא בג"ץ ולכן תחשבו על דרכים אחרות.
נחמן שי: אולי הן לא פשוטות, אולי הן לא ראויות, אולי הן יותר ראויות, אבל תחשבו.
נחמן שי: הלכו במסלול הזה והמסלול הזה נכשל.
נחמן שי: כאן אני מתייחס לאופי הדמוקרטי של מדינת ישראל.
נחמן שי: אנחנו צריכים את בג"ץ.
נחמן שי: עובד, היום אתה נגד בג"ץ ומחר אתה תהיה בעדו.
נחמן שי: אתה צריך לשמור עליו, גם על כבודם של השופטים וגם על כבודו של בג"ץ.
נחמן שי: אם תמצא הממשלה דרך לבוא עכשיו לבג"ץ, אני לא בעד לאתגר אותו בדרך הזאת שהצעת אדוני השר, אני לא בעד זה.
נחמן שי: הם קוראים לזה נשק יום הדין, שמעתי שראש הממשלה קשוב לדברים האלה, אבל בוא ניזהר.
נחמן שי: נשמור על בג"ץ.
נחמן שי: פעם הוא אומר דברים שאנחנו אוהבים ופעם הוא אומר דברים שאנחנו לא אוהבים אבל בואו נשמור עליו כי אנחנו צריכים אותו.
נחמן שי: בבקשה תכינו הצעת חוק חדשה שתאפשר לכם לנו – אני לא אומר לכם אלא לנו, למדינת ישראל – לסיים את הפרק העגום הזה.
נחמן שי: אני לא יודע אם אתם מראיינים, אם אתם בודקים מי פליט ומי לא פליט, אבל תפרידו ומי שבא לחפש עבודה, יצטרך לעזוב את הארץ.
מירי רגב: אחרונת הדוברים, שפי.
<שפי פז: אני רוצה שתסתכלו עלי.
<שפי פז: אני אדם ללא זכויות אזרח, ללא זכויות אדם ובעיקר מוסת.
<שפי פז: הם נורא אוהבים להשתמש בזה.
<שפי פז: אנחנו כל הזמן מוסתים.
<שפי פז: אין לנו שכל, אין לנו דעה עצמאית, אנחנו לא מסוגלים לחשוב כי מה?
<שפי פז: כי אנחנו תושבי השכונות?
<שפי פז: אני רוצה להגיד לכם משהו.
<שפי פז: אני הייתי חברת מרצ כמעט ארבעים שנים.
<שפי פז: אני הייתי חברת מרצ ואני שילמתי מסים ל-מרצ, האמנתי ב-מרצ, האמנתי באידיאולוגיה של מרצ אבל היום אני לא אתקרב אליכם משום שאתם יושבים כאן ומדברים על זכויות אדם, על זכויות של תושבי הדרום, אבל כשאני כתבתי פעמיים תגובות בדף של מיכל רוזין, מישהו חסם אותי.
<שפי פז: ואני לא מקללת.
<שפי פז: אני לא רואה כאן אדם אחד שיכול להיות שאני מקללת או מגדפת.
<שפי פז: אני מדברת יפה.
מיכל רוזין: את רק מגישה כתבי אישום נגד אנשים והאנשים שלך כותבים לנו דברי נאצה שפחד אלוהים לקרוא אותם.
מיכל רוזין: אני לא חוסמת כלום.
מיכל רוזין: הימין הוא זה שחוסם.
<שפי פז: תורידי לי את הזמן שהיא מדברת.
<שפי פז: אני את מיכל רוזין ראיתי בדרום תל אביב כמה פעמים אבל בכל הפעמים האלה היא עמדה בראש הפגנות של המסתננים.
<שפי פז: היא בחיים לא באה לדבר אתי.
<שפי פז: אני מייצגת די הרבה אנשים.
<שפי פז: אני מייצגת קבוצה לא של ימין קיצוני, לא של כהניסטים, אני מייצגת תושבים ובחיים היא לא באה לדבר אתי אלא רק חסמו אותי בפייסבוק כי אני אמרתי דברים קשים.
<שפי פז: חבר'ה, אנחנו לא אנשים מוסתים, אנחנו לא מטומטמים, יש לנו זכויות.
<שפי פז: הזכויות שלי לחופש תנועה, לחיים ללא פחד, לזה שאני לא אצטרך לחכות בתחנת אוטובוס לבן שלי בן ה-16 כשהוא חוזר ב-10 או ב-11 מבילוי כי אני לא מוכנה שהוא ילך לבד הביתה.
<שפי פז: הזכות הזאת היא זכות אדם בסיסית ואין מצב שיבוא שופט – ואני לא נכנסת כאן לשום מחלוקת חוקתית ויש לי הערכה לבג"ץ - ויגיד לי שזכותו של מסתנן למצוא תחביבים ולמצוא בת זוג עולה על זכותו של הילד שלי שנולד בשכונת שפירא להסתובב חופשי ברחובות.
<שפי פז: אין מצב כזה.
<שפי פז: אני רוצה להגיד משהו גם לכם, אם מותר לי.
<שפי פז: מדברים כאן המון על החוק וגם לזה לא אכנס יותר מדי.
<שפי פז: שוב, זה עניין של חקיקה ויש כאן משפטנים ומלומדים.
<שפי פז: חבר'ה, טפלו בחוק אבל תתחילו לטפל בדרום תל אביב.
<שפי פז: השכונות האלה מרוסקות, האנשים מרוסקים, האנשים שבורים, לאנשים כבר אין כוח.
<שפי פז: תתחילו למצוא פתרונות זמניים להוציא אותם מהשכונות.
<שפי פז: אנחנו רוצים לחיות ותתחילו לשקם אותם.
<שפי פז: אנחנו כמו החייגל של צונאמי.
<שפי פז: עברו עלינו שבע שנים רעות של צונאמי ואני חושבת שהגיע הזמן להתחיל את שבע השנים הטובות.
<שפי פז: דבר ראשון, תמיינו, תסווגו, תבדקו בקשת מקלט אבל תוציאו אותם החוצה.
<שפי פז: תושיבו אותם באיזשהו מקלט, תבנו להם עיר לא סוהרים.
<שפי פז: אני לא צריכה סוהרים.
<שפי פז: שימו להם עיר אוהלים, לא יודעת מה, אבל תוציאו לנו אותם מהבית.
<שפי פז: אנחנו רוצים לחיות.
<שפי פז: אנחנו חנוקים.
<שפי פז: תודה רבה.
<פסח האוספטר: אני מבקש לשאול שאלה.
<פסח האוספטר: אני יושב ראש הוועד למאבק ברצח עם.
<פסח האוספטר: נרשמתי לדבר אבל לא נתת לי רשות דיבור.
<פסח האוספטר: שאלה לשר הפנים.
<פסח האוספטר: מדוע מדינת ישראל איננה מבטלת את ההגנה הקבוצתית שאתה אחראי לה על האריתריאים?
<פסח האוספטר: מדוע אינכם מבטלים את ההגנה הקבוצתית על האריתריאים?
מירי רגב: רשמתי את השאלה.
<עמנואל דודאי: אני לא באתי כדי שאני לא אדבר.
<עמנואל דודאי: אני איש זקן בשכונת התקווה.
<עמנואל דודאי: אני נרשמתי.
<עמנואל דודאי: לא נמצאים כאן נציגים שלי.
<עמנואל דודאי: הנציגות שלהם הסתכמה בזה שהביאו אותי באוטובוס לכאן.
<עמנואל דודאי: אני באתי לפני תשע שנים לשכונת התקווה כדי להיטיב עם הקהילה.
<עמנואל דודאי: היום אני פוחד ללכת בלילה, אני לא מביא את הנכדים שלי כי תקפו אותם כשהם היו בגן התקווה.
<עמנואל דודאי: אני הולך עם גז מדמיע בכיס – לא עכשיו.
<עמנואל דודאי: אל תהיי מודאגת, לא עכשיו, בדקו אותי.
מירי רגב: אני אף פעם לא מודאגת ממך.
<עמנואל דודאי: אני יודע שאת לא מודאגת ממני אבל אני מודאג ממך כי לא נתת לי לדבר.
<עמנואל דודאי: יש כאן משהו אבל לא אגלה לך.
<עמנואל דודאי: לא יתכן שזקני שכונת התקווה – אני זקן, מה לעשות, אני בן 76, זאת זקנה צעירה – לא יכולים ללכת בערב ברחוב.
<עמנואל דודאי: לא יכולים.
<עמנואל דודאי: את יודעת מה?
<עמנואל דודאי: תבואי פעם אחת ותראי שבשעה 2:00 בצהרים ברחוב המושיע – יופי של רחוב ומי שקבע את שם הרחוב, לא ידע שזאת הגדרה לישו, אבל לא משנה – משתחררים ילדים מבתי הספר, בית ספר הירדן וצופר גדים, וכל הרחוב שחור, לא שחור מהצבע אלא שחור מילדים קטנים בני מהגרים, בני חמש, בני שש, כולם דוברי עברית.
<עמנואל דודאי: זה הגיס החמישי של המהגרים והם הולכים למעונות אבל מעונות שממומנים על ידי כנסיות ותושבי שכונת התקווה, מתוך תאוות בצע, משכירים להם כל חדר וכל פינה.
<עמנואל דודאי: הבעיה היא שלכם כי אם יהיה מיסוי של שלושים אחוזים, של ארבעים אחוזים, על מי שמשכיר דירה למהגרים מעבר לדירת מגורים, הסיפור יהיה אחר.
<עמנואל דודאי: ההשקעה הכי טובה היום היא לקנות דירה בשכונת התקווה, לחלק אותה לעשרה חדרים ולהשכיר לשבט.
<עמנואל דודאי: פנו אותם ואני אביא לשם סטודנטים.
<עמנואל דודאי: משפחות צעירות רוצות לגור שם אבל אין היכן.
<עמנואל דודאי: יש לנו בשכונת התקווה גרעין צעיר שגר בכל מיני דירות קטנות.
<עמנואל דודאי: אפשר למלא את שכונת התקווה במאות צעירים ובזוגות צעירים, אבל אין היכן כי במקום לקחת 2,500 שקלים לדירת חדר וחצר, הם מקבלים 10,000 שקלים.
<עמנואל דודאי: המתווכים הפכו למיליונרים.
גדעון סער: אני מבקש להתייחס לדברים שנאמרו ולתת מענה לנקודות שלפי דעתי ראויות למענה.
גדעון סער: נשים את הדברים על דיוקם.
גדעון סער: קודם כל, המחלוקת שיש לי עם משרד המשפטים, העמדה שהציגה המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, הביעה תקווה שבפעם הבאה התוצאה תהיה שונה.
גדעון סער: אני חושב שבנסיבות הנוכחיות לא ניתן להסתמך על תקווה.
גדעון סער: בינתיים נקבעות עובדות בשטח וככל שהזמן חולף ואותם מסתננים מעמיקים את השורשים כאן במדינת ישראל, צריך להבין את התהליך הזה.
גדעון סער: אגב, במהלך החיים הציבוריים שלי בכל התפקידים תמיד הגנתי על המערכת המשפטית וגם על המערכת השיפוטית.
גדעון סער: אני אומר שחשוב לשמור על בית המשפט אבל חשוב לשמור על המדינה.
גדעון סער: מה שעומד כאן זה עתיד המדינה וצביון המדינה וזה לפי דעתי הדבר הקובע.
גדעון סער: אני רוצה להתייחס לדברים שאמרו חברות הכנסת מיכאלי ורוזין.
גדעון סער: אמרו שחולות הוא פתרון רק ל-3,300 אנשים ומה עשתה הממשלה.
גדעון סער: קודם כל, יש לנו יכולת והשקעה מסוימת להכפיל את ההיקף של חולות.
גדעון סער: גם היום אנחנו לא מכסים את כל התכולה של חולות אבל זה דבר דינמי.
גדעון סער: זה לא דבר שהוא קודם כל עומד בפני עצמו בלבד אלא יש כאן עוד סט של מענים.
גדעון סער: דבר שני, אי אפשר להתעלם מההצלחה שהייתה ליציאה ממרכזי הערים וליציאה ממדינת ישראל.
גדעון סער: הרי בסופו של דבר אמרתם שזה לא יביא לזה.
גדעון סער: אם מאיר יצחק הלוי היה נותן נתונים לגבי מה שקרה באילת, הייתם שומעים.
גדעון סער: אמרת שהיו 6,000 וכמה יש היום?
מאיר יצחק הלוי: 5,000.
גדעון סער: זאת אומרת, חל שינוי מסוים עם הבלימה שקיבלנו כתוצאה מההליך השיפוטי ובעולם שבו – לא ככלי יחידי – עם התמריץ הכספי, אני מזכיר מה הרציונל.
גדעון סער: מי שמוזמן, לא רק מי שמגיע, כבר לא יכול לעבוד והעבודה היא הדבר שהוא מהווה תמריץ להישארות במדינת ישראל.
גדעון סער: לכן בואו נשים את הדברים בצורה המדויקת.
גדעון סער: אתם נאבקים שהם לא יצאו מכאן, אתם נאבקים שהם יישארו כאן, מעולם לא הצגתם כלי שבא ואומר איך נתמודד.
מירי רגב: הם הציגו.
מירי רגב: הם אומרים שהם יעבדו בארץ.
מירי רגב: זה מה שהם הציגו.
גדעון סער: אתם אומרים, בואו נפזר אותם בצורה מסוימת, בואו נחלק אותם בין הרשויות בצורה מסוימת, אתם נאבקים, אתם הלובי הפרלמנטרי של המסתננים, ואתם עובדים כדי שהם לעולם לא יצאו מכאן.
גדעון סער: היום אתם כבר יודעים כי כבר הוכחנו שהם יכולים לצאת מרצון ובית המשפט בשופטי המיעוט עמד על כך שאם הם יוצאים מרצון, זאת העדות הטובה ביותר לכך שהם לא פליטים אלא מהגרי עבודה.
מרב מיכאלי: אבל אנחנו בעד להפריד בין פליטים למהגרי עבודה.
גדעון סער: הרוב המכריע, למעלה מתשעים אחוזים, בכלל לא הגישו בקשות מקלט.
מרב מיכאלי: משום שעד 2012 אתם לא בדקתם אותם.
גדעון סער: אנחנו בודקים כל בקשה.
גדעון סער: אתם משקרים באופן רציף ואני עומד על הביטוי הזה.
מיכל רוזין: אנחנו משקרים?
מיכל רוזין: אתה נתת להם הגנה זמנית כי לא רצית לבדוק את בקשות המקלט שלהם.
מיכל רוזין: להגיד שאנחנו משקרים כאשר אתה יושב ומרמה ושוב ושוב משקר לציבור.
מיכל רוזין: תדבר עובדות.
מיכל רוזין: כשאתה אומר עובדות, אנחנו לא יוצאים נגדך.
גדעון סער: אתם משתמשים בטרמינולוגיה שקרית, אתם קוראים להם מבקשי מקלט.
מיכל רוזין: בגלל שאסור להם לעבוד?
מירי רגב: מיכל, אני לא רוצה להוציא אותך מהדיון.
מיכל רוזין: אולי תגיד עובדות?
מיכל רוזין: אולי תגיד אמת?
מירי רגב: אף אחד לא הפריע לך כשדיברת ואמרת את הדברים.
מיכל רוזין: לא, לא הפריעו.
מירי רגב: תני בבקשה לשר לענות.
מירי רגב: לך לא הפריעו לדבר.
מירי רגב: דיברת ושמענו כולנו בהתרגשות גדולה את ההצעות הגדולות שלך.
מיכל רוזין: אם היית מקשיבה לי בעבר, אולי לא היית מגיעה למצב הזה.
גדעון סער: אתם משתמשים במודע בטרמינולוגיה שקרית.
גדעון סער: אתם יודעים היטב שהרוב המכריע של אותם מסתננים אפילו לא הגישו בקשות מקלט.
גדעון סער: אתם יודעים היטב שהבקשות שלהם נבדקות.
גדעון סער: יכול להיות שיש לכם טענות אבל הבקשות האלה נבדקות היטב, מראיינים אותם, והבקשות האלה מוגשות אל יכול להיות שאתם הייתם רוצים שאחוז יותר גדול מאלה שמבקשים יקבל מעמד של פליטות אבל כל בקשה נבדקת, כל בקשה תוכרע ובכלל, אצלנו הן מוגשות הרבה זמן אחרי מכפי שמדינות מערביות נותנות פרק זמן של שנה מאפשרות את זה.
גדעון סער: זה לא מפריע לכם להוציא את דיבת הארץ רעה.
גדעון סער: אתם בכל דבר מוציאים את דיבת הארץ רעה.
מירי רגב: מיכל, אני לא רוצה להוציא אותך.
מיכל רוזין: את יכולה להוציא אותי, ממילא אני מפריעה לדיון.
מיכל רוזין: את כל הזמן אומרת הלוואי שלא הייתי בכנסת.
מירי רגב: אני מבקשת לתת לשר לדבר.
תמר זנדברג: מה עם התשובה לשאלה של פסח?
גדעון סער: אני אענה לכל אחד.
גדעון סער: כרגע אני מתייחס לשקרים שלכם.
גדעון סער: עוד לא הגעתי לפסח.
גדעון סער: פסח שאל שאלה.
מיכל רוזין: נדמה לי שבוועדה בכנסת אסור למחוא כפיים.
מירי רגב: כשאתן מדברות צריך לתת מחיאות כפיים?
מיכל רוזין: בשום ועדה לא מוחאים כפיים.
מיכל רוזין: רק כאן זה קרקס.
מיכל רוזין: תלכי לוועדות אחרות ותלמדי איך הן מתנהלות.
מירי רגב: אפילו לא קנית כרטיס לקרקס.
תמר זנדברג: השר פשוט התבלבל.
תמר זנדברג: הוא חושב שאנחנו בממשלה ולא הוא.
גדעון סער: אתם הלובי של המסתננים בכנסת.
גדעון סער: אתם השדולה למען המסתננים.
תמר זנדברג: אדוני השר, איפה הכסף לתכנית חירום לאומית לדרום תל אביב בתקציב 2015?
תמר זנדברג: בוא נדבר על הדברים החשובים.
מירי רגב: זה לא נושא הדיון.
תמר זנדברג: אתה משקר להם.
מירי רגב: חברים, מרגע זה, מי שידבר – אני אוציא אותו החוצה.
גדעון סער: אתם רגילים להוציא את דיבת הארץ רעה.
גדעון סער: כשיש מלחמה עם החמאס, אתם מוציאים את דיבת הארץ רעה.
גדעון סער: כשיש התמודדות עם המסתננים, אתם מוציאים את דיבת הארץ רעה.
גדעון סער: בזה אתם עובדים.
תמר זנדברג: שר בממשלה צריך להסית נגד נציגי ציבור.
מירי רגב: להגיד את האמת.
תמר זנדברג: עם כל הכוח שיש לך, זה מה שאתה עושה?
תמר זנדברג: פשוט עלוב.
מיכל רוזין: אני לא עושה כמוך פרובוקציות.
מירי רגב: את היחידה שמחפשת.
תמר זנדברג: גם אנחנו מייצגות את הציבור שיש לו דעות שלא צריך לעשות להן דה-לגיטימציה.
תמר זנדברג: הדברים שאתה אומר חמורים מאוד.
תמר זנדברג: יש כאן שר שאחראי על מדיניות וזה התפקיד שלנו, גם לבקר את המדיניות הזאת.
תמר זנדברג: להסית נגד נבחרות ציבור, זה דבר חמור מאוד.
מירי רגב: שמענו אותך.
גדעון סער: בהחלט עמדו על כך חברות הכנסת שהן חברות באופוזיציה ואין ספק שלפי עמדותיהן הן יישארו באופוזיציה במשך שנים רבות.
תמר זנדברג: זה מאוד ייתכן אבל גם ייתכן שלא.
תמר זנדברג: זה לא בידיך.
מיכל רוזין: הציבור יקבע.
מיכל רוזין: תעשו משהו למען אלה שבוחרים בכך.
מירי רגב: לא חיכינו לך שתבואי לומר לנו מה לעשות.
מיכל רוזין: אתם ממשיכים להשאיר אותם במצב בו הם נמצאים.
<קריאה: אולי הם לא עושים, אבל הם לא עושים לנו כמוכם.
מירי רגב: כשיש סוסים טרויאנים בכנסת, זה מה שקורה.
גדעון סער: לדבריו של חבר הכנסת נחמן שי.
גדעון סער: אני אביא רק חוק שנותן למדינה כלים.
גדעון סער: אני לא אביא חוק שאין לו משמעות אפקטיבית.
גדעון סער: אני אביא רק חוק שיש לו משמעות ושיכול להביא לתוצאות.
גדעון סער: אנחנו יחד עם הדרג המקצועי ניתחנו את הדברים והגענו למסקנה מה אנחנו חייבים שיהיה בחקיקה.
גדעון סער: המחויבות שלי היא מחויבות לאזרחי המדינה ולאינטרסים של מדינת ישראל.
גדעון סער: לדברים שנטענו על ידי הדוברים שהתייחסו לכניסה של אריתריאים עם אשרת תייר.
גדעון סער: אתמול ביקשתי את הנתונים ממנכ"ל רשות האוכלוסין.
גדעון סער: הנתונים שקיבלתי ביחס לשנת 2014 הם שהגיעו 280 תיירים מאריתריאה במסגרת קבוצות תייר, צליינים, וכולם יצאו.
גדעון סער: 54 תיירים סורבו כניסה.
גדעון סער: כלומר, לפי הנתונים שנמסרו לי, אני יכול רק להתבסס על הנתונים שנמסרו לי, אין לישראל זליגה של אריתריאים דרך אשרת תייר.
גדעון סער: ביקשתי אתמול שני דברים כי גם אני שמעתי מה שנאמר כאן ושמעתי זאת ממקור שאני די סומך עליו.
גדעון סער: הדבר הראשון שביקשתי היה לבדוק גם שנים אחורה ולא רק את 2014, והדבר השני היה שהנחיתי להדק את הפיקוח כדי למנוע את זה.
גדעון סער: על כל פנים, כמו שאתם רואים, כל כניסה או כל האשרות אלה מספרים מאוד מצומצמים ואין שום בעיה לקיים פיקוח אפקטיבי ולמנוע את זה.
גדעון סער: הנתונים שנמסרו לי ל-2014 מלמדים על אפס כניסה בדרך הזאת.
<קריאה: אז אין שם רצח עם?
<קריאה: הם נוסעים, טסים וחוזרים?
גדעון סער: לשאלה של פסח.
גדעון סער: המגבלה של אי גירוש כפוי של אריתריאים היא מגבלה שיסודה בחוות דעת של היועץ המשפטי לממשלה שמקורה בסוגיית מצב זכויות האדם באריתריאה.
גדעון סער: יש מדינות מערביות נוספות שכך הן נוהגות.
גדעון סער: אני מתווה את קו ההבחנה על פי הייעוץ המשפטי והיועץ המשפטי לממשלה הוא על פי הפסיקה הפרשן המוסמך של הדין עבורנו, עבור הרשות המבצעת, בין גירוש כפוי לבין יציאה מרצון.
גדעון סער: הדרך בה אנחנו פועלים היא דרך שבהחלט מעודדת יציאה מרצון והיא עומדת בחוות הדעת של הייעוץ המשפטי.
גדעון סער: שאלת מה מקור העניין ואני אומר שמקור העניין הוא בחוות דעת משפטית.
מירי רגב: תודה רבה כבוד השר.
<פסח האוספטר: אנחנו נעתור נגד זה לבג"ץ.
מירי רגב: תעתרו לבג"ץ.
גדעון סער: אני רוצה להוסיף עוד משפט אחד שאני חושב שהוא חשוב.
<עידן אבוהב: אדוני, לא יכול להיות שבכנסת ישראל כל ארגון יאיים בבג"ץ על שר בממשלת ישראל.
מירי רגב: שהוא ילך לבג"ץ.
מירי רגב: מותר לו ללכת לבג"ץ.
<עידן אבוהב: זה בלתי נתפס מה שקורה כאן.
<עידן אבוהב: יש כאן שתי ממשלות.
גדעון סער: אני רוצה לומר דבר אחד.
גדעון סער: הביקור הראשון שלי כשר הפנים היה בשכונות הדרום.
גדעון סער: אני מכיר את המצוקה, אני מכיר את הכאב, אני יודע מה עובר על התושבים.
גדעון סער: אגב, אני רוצה להגיד לכם משהו.
גדעון סער: מי שחושב שזה רק בדרום תל אביב, זה לא נכון.
גדעון סער: היום בפרדס כץ ובבני ברק, במרכז העיר בפתח תקווה, באשקלון, בנתניה, בחדרה.
מירי רגב: ברעננה.
מירי רגב: זאת נקראת תופעה שמתרחבת.
גדעון סער: זה דבר מאוד מאוד כואב וקשה.
גדעון סער: אנחנו נפעל כדי להחזיר את אותם כלים בצורה כזאת או בצורה אחרת אבל אותן דרכים שמאפשרות לנו לתת את המענה לסוגיה הזאת.
גדעון סער: אני חושב שחשוב מאוד לעשות את זה, כמה שהדבר קשה, בהרגעת הרוחות.
גדעון סער: בהתלהמות אנחנו לא משיגים שום דבר.
גדעון סער: אנחנו חייבים לתת את המענה.
גדעון סער: הממשלה והכנסת חייבות את זה לציבור, חייבות את זה לאזרחים, אבל לתת לנו את האפשרות להתמודד עם הפסיקה.
גדעון סער: אני אעמוד על זה שחוק שיובא, יהיה חוק שנותן כלים ולא חוק שאין לו שיניים.
מירי רגב: קודם כל, אני רוצה להודות לך כבוד השר שהגעת ולכל הגורמים שהגיעו לכאן היום.
מירי רגב: אחרי הדברים ששמענו, אני מבינה גם מהשר וגם מנציגת היועץ המשפטי לממשלה שמתכוונים להביא לכנסת תזכיר חוק באמצעות שר הפנים, הצעת חוק שתיתן כלים לממשלת ישראל להתמודד עם הגירה.
מירי רגב: לא יתכן שבעקבות החלטת בג"ץ ממשלת ישראל נשארה ללא כלים כדי לאכוף את מדיניות ההגירה.
מירי רגב: כל מדינה זכאית ומחובתה לקבוע ולגבש מדיניות הגירה אותה נוכל לממש ונוכל לאכוף אותה.
מירי רגב: המציאות היום היא בלתי אפשרית ולכן אנחנו, הכנסת – ואני אומרת לכם את זה כיושבת ראש ועדת הפנים – נביא את הצעת החוק הזאת.
מירי רגב: שר הפנים, כמי שמכירה אותך לא מאתמול, אני מאמינה שעוד לפני שתסיים את תפקידך אתה תביא תזכיר חוק שיעבור את הממשלה, יונח על שולחן הכנסת ואנחנו נצליח לקדם אותו.
מירי רגב: תזכיר החוק גם ייתן כלים אמיתיים לממשלה, גם יכבד את אותם אריתריאים שבאו לכאן רק כדי לחפש עבודה ולא לחפש שום דבר אחר.
מירי רגב: אני אומרת כאן ביטוי – שלא תהיה בעיה – והוא שאנחנו לא נכשיר את השרץ.
מירי רגב: זה ביטוי.
מירי רגב: לא קראתי לאף אחד שרץ.
מירי רגב: אנחנו לא רוצים להביא לכאן ולאפשר לאותם מסתננים לעבוד כאן כי אם הם יעבדו כאן, יגיעו נוספים ואת המצב הזה אנחנו רוצים למנוע.
מירי רגב: לכן, מי שמסתנן ובא לכאן כדי לעבוד, יוחזר לארץ מוצאו או למדינה שלישית.
מירי רגב: מי שבא לכאן כפליט, נקלוט אותו בכל מקום בארץ.
מירי רגב: אני מאמינה שהכנסת תעביר חוק נוסף במקביל לאותה פסיקת התגברות בה אני תומכת ומצטרפת לחוק הזה יחד עם חברתי איילת שקד כי גם בג"ץ צריך לדעת את מקומו.
מירי רגב: תשעה אנשים לא יכולים לקבוע מדיניות שלמה של ממשלה נבחרת.
נחמן שי: אלה לא תשעה אנשים.
נחמן שי: זה בג"ץ.
מירי רגב: בג"ץ, אלה אנשים ואלה תשעה אנשים.
מירי רגב: תשעה אנשים שקיבלו החלטה נגד אזרחי המדינה הזאת.
מירי רגב: חברים, אנחנו נביא פתרון חוקתי ומידתי.
מירי רגב: אל תאבדו את התקווה.
מירי רגב: באופן עקרוני המקום הזה מרושת מבחינת מצלמות?
קריאה: המקום הזה מרושת, כמעט כל טייבה, כל מקום, הבתים פה - - -אני לא יודע למה - - - אבל זה לא היה בלימודים ואני לא יודע לענות.
קריאה: החקירה נמצאת בחיסיון, אני לא יכול להגיד שום דבר שהוא מעבר למה שאמרתי, אבל יש כיוון.
מירי רגב: משרד החינוך גם שותף למינוי של המנהל.
אריק ברמי: בטח.
אריק ברמי: בוקר טוב לכולם.
אריק ברמי: ועדת הפנים של הכנסת הגיעה לכאן מתוך רצון לעסוק בדבר הכי בוער היום, שאנחנו סבלנו ממנו עכשיו, סבלנו פגיעה קשה מאוד והוא בעיית האלימות במגזר הערבי.
אריק ברמי: אני מודה לחברת הכנסת מירי רגב שלקחה על עצמה להוביל בתחום הזה.
אריק ברמי: אנחנו לא מתעכבים פה, כי הם באו לראות את העיר ולדבר איתכם מעט ואחרי זה להיות גם במשפחה המתאבלת, לכן אני מבקש שניתן לאחד מכם לדבר, לא לכולם ולמנהל.
אריק ברמי: בבקשה, תתחיל אתה.
עאזם עדואן: כמו ששמעתם, מקרה מזעזע, מקרה שלמעשה רמס את כולנו כאן בבית הספר, כי זה שהוא נכנס ולפני מורים וכאילו שום דבר לא קרה, הוא יצא בקלות כזאת, כאילו שהוא לא עשה כלום.
עאזם עדואן: זה ממש מזעזע.
עאזם עדואן: שתי מילים אני אומר על המנוח, שהוא היה איש ממש כריזמטי, שהניף את בית הספר, שהעלה את אחוז הזכאים, מספר התלמידים הגיע ל-1,400, לפני שהוא בא זה היה 600 בערך, את הסביבה ואת המעבדות.
עאזם עדואן: אני לא רוצה לדבר על הכול, אבל למעשה הוא הפך את הכול.
עאזם עדואן: הוא הוביל את בית הספר ממקום למקום אחר בכלל.
עאזם עדואן: אנחנו בשבוע הראשון ניסינו להתארגן ולהתחיל ולפי דעתי הצלחנו, לאחר טיפול בכל הנפגעים, גם בתלמידים וגם במורים ואני חושב שאנחנו הולכים בכיוון של לצאת מזה.
עאזם עדואן: זה קשה מאוד, במיוחד למורים שהיו מאוד קרובים אליו, לי במיוחד, הייתי גם חבר, אבל הדרך היא לצאת מזה.
אריק ברמי: תודה רבה.
אריק ברמי: יש מישהו שאתה רוצה שהוא יגיד דברים?
מירי רגב: מהצוות?
עאזם עדואן: שורוק.
עאזם עדואן: שורוק הייתה בתוך הישיבה בשעה שהוא נרצח.
שורוק: אני, מוחמד ועוולה היינו בתוך חדר המנהל בזמן שהאירוע התרחש.
שורוק: אנחנו היינו לקראת הכנה לפתיחת שנת הלימודים עם דלת סגורה.
שורוק: אתם רואים שיש לנו כאן שיפוצים ובנייה, ניסינו לשבץ את הכיתות וגם המעבדות על מנת לפתוח את השנה ולא להפריע לתחילת שנת הלימודים ובבת אחת הדלת נפתחה והמנהל נרצח מול עינינו.
שורוק: מבחינה נפשית אני לא רוצה לדבר על זה, כי כולכם יודעים שאנחנו עברנו טראומה מאוד קשה, ומעבר לזה ההפסד הוא הפסד גדול, לא רק לבית הספר, אלא לעיר כולה, כי המנהל היה איש חינוך ידוע שעשה שינויים גדולים, שהוביל תהליכים חינוכיים מאוד חשובים.
שורוק: אני לא רוצה להגזים ולומר שאין הרבה כמוהו, לא יודעת אם יש.
שורוק: אנחנו מנסים בכל כוחנו להמשיך ולהמשיך בעשייה החינוכית שלנו.