GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שורוק: אנחנו יודעים שהתלמידים נתנו בנו אמון רב והגיעו לבית הספר במספרים גדולים ובאיכויות מאוד טובות, אנחנו רוצים לשמר את ההצלחה שלו.
שורוק: אנחנו מעריכים מאוד שהגעתם לכאן, אבל אנחנו שילמנו מחיר מאוד כבד, לא רוצים לעבור על זה כאילו שקרה מקרה וזהו.
שורוק: המחיר הכבד הזה ששילמנו, אנחנו רוצים שיהיה לו הד וההשפעה שלו תהיה השפעה חיובית על כולנו.
שורוק: תעשו מה שאפשר לעשות על מנת למגר את התופעה הזאת של האלימות, של הזלזול באנשים, בחיי בני אדם, להיכנס למקום כל כך קדוש ומקודש, אנחנו חשבנו שאנחנו כאן נמצאים בסביבה בטוחה, שאנחנו באמצע עבודה, באמצע עשייה, ונרצח אדם כשהוא באמצע עבודתו.
שורוק: זה דבר שאסור לעבור עליו בשקט.
שורוק: צריך להמשיך בכל המהלכים הדרושים על מנת שהרצח הזה לא יהיה לשווא, שהמחיר הכבד ששילמנו לא יילך עם הזמן ויעבור כאילו ששום דבר לא קרה.
שורוק: אנחנו מאוד מעריכים את הביקורים שלכם, מאוד מעריכים את הליווי שלנו לבית הספר, אבל תמשיכו, עד שתשיגו את המטרה, עד שכולנו נשיג את המטרה לדורות הבאים, שהרצח הזה יועיל לנו, שניקח ממנו את הדברים הטובים, שהדור הבא בטייבה, הצעירים, בני הנוער, לא יחוו עוד פעם דברים דומים.
שורוק: ואתם תדעו מה צריך לעשות, אני בטוחה שיש לכם את היכולת ואת כל האמצעים להשיג את המטרה, אנחנו סומכים עליכם, אל תאכזבו, לא אותנו ולא את התלמידים.
מירי רגב: מישהו מחברי הוועדה רוצה להגיד משהו בפורום הזה?
שורוק: אני רכזת פדגוגית בבית הספר 15 שנה.
דוד אזולאי: אני מבין שכל הצוות שהיה כאן עבר טראומה קשה.
דוד אזולאי: היה לכם קשר עם הצוות הפסיכולוגי?
שורוק: כן, הם ביקרו אותנו בבתים, וגם השירות הפסיכולוגי.
דוד אזולאי: היו לכם שיחות אישיות?
שורוק: היו לנו ואנחנו עדיין לא מוכנים, אנחנו צריכים עוד, אנחנו זקוקים לעוד.
דוד אזולאי: התלמידים הגיעו כולם לבית הספר?
שורוק: כן, התלמידים הגיעו כולם.
דוד אזולאי: את יכולה לדבר על 100%?