GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תומר רוזנר: ההערה המרכזית שלנו היא שהאשרה שמבקשים לתת כאן היא אשרה לישיבת ביקור.
<תומר רוזנר: החוק מכיר שני סוגים של אשרה לישיבת ביקור: אשרה רגילה לישיבת ביקור, שתוקפה יכול להגיע עד 27 חודשים ותו לא.
<תומר רוזנר: אי אפשר להאריך אשרה לישיבת ביקור יותר מ-27 חודשים.
<תומר רוזנר: הסוג השני הוא אשרה לישיבת ביקור של עובד זר, שאותה ניתן להאריך לתקופה מקסימאלית מרבית כוללת של 63 חודשים, לא יותר.
<תומר רוזנר: במקרה של נסיבות חריגות, מיוחדות ובאישור 3 שרים של אותו עובד זר, יש אפשרות להאריך את זה מעבר ל-63 חודשים.
<תומר רוזנר: האשרה הזאת אינה מתאימה, כפי שאמרנו, למשקיע שאיננו עובד.
<תומר רוזנר: אשרה לעובד זר מותנת בכך שאותו אדם שמדובר בו הוא עובד.
<תומר רוזנר: האשרה ניתנת לאדם שהוא עובד.
<תומר רוזנר: כאן מדובר באדם שאיננו עובד, הוא משקיע, בין אם הוא בעל מניות, בעל שליטה, דירקטור.
<תומר רוזנר: הוא לא עובד של המיזם העסקי, אלא משקיע.
<תומר רוזנר: אין מי שמעסיק אותו.
<תומר רוזנר: הוא בא להשקיע כאן.
<תומר רוזנר: הוא איננו עובד זר.
<תומר רוזנר: שימוש באשרת ביקור של עובד זר אינה אלא עשיית החוק פלסטר במובן הזה שמשתמשים באשרה שניתנת לעובד למי שאיננו עובד.
<תומר רוזנר: יש פתרון או פתרונות אחרים במסגרת החוק הקיים שאפשר לתת את האשרה לאותו משקיע, גם אם הוא לא יוגדר כעובד זר.
מירי רגב: איזה פתרון?
<תומר רוזנר: הפתרון הוא באשרה שנקראת "אשרה לישיבת ארעי", שהיא אשרה שאפשר לתת לתקופה של עד 5 שנים ולהאריך כל פעם לשנתיים נוספות.
<תומר רוזנר: גם בארצות הברית האשרה שניתנת היא אשרה שאיננה מוגבלת בזמן.
<תומר רוזנר: היא נבדקת מידי מספר שנים.
<תומר רוזנר: זאת אשרה מקבילה לזאת שניתנת בארצות הברית.
<תומר רוזנר: האשרה שם ניתנת ללא הגבלת זמן.
<תומר רוזנר: נבדק כמובן העניין שהאדם משקיע, שהאדם מקיים את התנאים.
<תומר רוזנר: זה נבדק מידי מספר שנים.
מירי רגב: אחד, סוג האשרה.
<תומר רוזנר: סוג האשרה זאת ההערה המרכזית.
<תומר רוזנר: הערה נוספת שלנו היא שלא צוין כאן בתקנות תנאי ההדדיות כפי שצוין בארצות הברית.
<תומר רוזנר: אנחנו חושבים שנכון לציין שהתנאי שאנחנו ניתן את האשרות האלה הוא שגם המדינה שמוגדרת בצד השני תיתן, כלומר, כל עוד היא נותנת גם אנחנו ניתן, ולהיפך.
<תומר רוזנר: זה מצב שמופיע, כפי שציין מר ארבל, בחוק האמריקני.
<תומר רוזנר: אני חושב שנכון שזה יופיע בחוק שלנו.
<תומר רוזנר: גם מבחינת שמירה של ריבונות המדינה וכבודה ראוי שזה יהיה עיקרון שיחייב הדדיות.
<תומר רוזנר: הערה שלישית מתייחסת לשאלה מי יהיה מוסמך לתת את האשרות.
<תומר רוזנר: לפי חוק הכניסה לישראל, הסמכות לתת אשרות, להאריך אותן ולשנות היא סמכות שניתנת בידי שר הפנים.
<תומר רוזנר: הוא ולא אחר.
<תומר רוזנר: כאן מבקשים לתת את הסמכות הזאת בידי גורם שהוא מנהל רשות האוכלוסין.
<תומר רוזנר: כמובן ששר הפנים, במסגרת סמכויותיו לפי חוק יסוד הממשלה, רשאי לאצול מסמכותו תמיד.
מירי רגב: בתקנות צריך להיות כתוב השר או מי שהשר הסמיך.
<תומר רוזנר: זו הגדרה של השר.
<תומר רוזנר: גם בתקנות הקיימות שמדברות על האשרות הסמכות היא בדרך כלל של השר, הוא יכול להסמיך.
<תומר רוזנר: אני אתייחס שנייה לתקנת משנה (ג), שמדברת על התנאים המוקדמים.
<תומר רוזנר: כתוב כאן שהמשקיעים צריכים להוכיח את התקיימות התנאים המוקדמים.
<תומר רוזנר: כפי שמציעה הממשלה, המבקש הוא לא בהכרח המשקיע, לכן אני לא בטוח שהמבקש הוא זה שצריך להוכיח את התנאים.
<תומר רוזנר: המבקש הוא זה שצריך להוכיח את התנאים המוקדמים לגביו.
<תומר רוזנר: אם הוא עובד, הוא צריך להוכיח שהוא עובד חיוני וכו'.
<תומר רוזנר: מי שמבקש את האשרה הוא זה שצריך להוכיח שמתקיימים בו התנאים לקבלת אותה אשרה.
<תומר רוזנר: הדבר הנוסף שהוועדה צריכה לדעת הוא שישראל מבקשת להגביל כאן
<תומר רוזנר: את האשרה רק למיזם עסקי שהוא תאגיד.
<תומר רוזנר: בארצות הברית הדרישה הזאת לא קיימת.
<תומר רוזנר: המיזם העסקי יכול להיות מיזם שאיננו תאגיד.
<תומר רוזנר: זאת דרישה שמגבילה.
<תומר רוזנר: היא לגיטימית, אבל הוועדה צריכה לדעת שיש שוני בעניין הזה.
<תומר רוזנר: יש שוני נוסף שקיים בין התנאים שמציבים בארצות הברית בעניין הזה לעומת התנאים שמציבים כאן.
<תומר רוזנר: כאן מבקשים שהעסק שבו מבקשים להשקיע יהיה עסק פעיל.
<תומר רוזנר: בארצות הברית הדרישה היא לכך שיהיה תהליך של השקעה בעסק, לאו דווקא עסק שהוא כבר פעיל ועומד.
<תומר רוזנר: כאן הדרישה מחמירה הרבה יותר במובן זה שהעסק צריך להיות עסק פעיל, לא רק עסק שהוא בתהליך השקעה.
מירי רגב: מה שחשוב לי לשמוע זה על סוג האשרה, על תנאי ההדדיות כך שגם אזרח ישראלי יוכל לקבל את אותם תנאים בארצות הברית, למרות שאני מעדיפה שישקיעו בארץ ולא בארצות הברית.
מירי רגב: הדבר השלישי זה הגורם המאשר.
מירי רגב: אני חושבת ששר הפנים צריך להיות הסמכות המאשרת, עם יכולת להאציל סמכות כלפי מישהו אחר.
תמר זנדברג: אני רוצה להעיר לשתי ההערות האחרונות של הייעוץ המשפטי לנושא התאגיד ולעסק שקיים בפועל.
תמר זנדברג: אני מבינה את הרציונל של הדבר הזה וכו'.
תמר זנדברג: אנחנו מסתכלים על זה מהמקום של ההדדי מבחינת יחסי החוץ ומבחינת האינטרס הישראלי, הכלכלי עסקי.
תמר זנדברג: אנחנו רוצים לפתח, אנחנו רוצים ליצור מקומות עבודה, אנחנו רוצים לתרום למשק וכו'.
תמר זנדברג: נשאלת השאלה אם משרד הכלכלה, משרד החוץ נתנו את הדעת למי זה יהיה מכוון.
תמר זנדברג: מי הוא אותו משקיע שאנחנו רואים בסוף הדרך?
תמר זנדברג: האם זה הטייקון הגדול, התאגיד שכבר מבוסס ויודע למצוא את מקלטי המס, את התכנון הנכון - יש סימן שאלה אם המשק הישראלי ירוויח מזה במקומות עבודה, בהשקעות, בפיתוח אצלנו - או שמדובר בסטארט-אפים, באנשים שמתעניינים בטכנולוגיה הישראלית?
תמר זנדברג: למי זה מיועד?
תמר זנדברג: האם זה מיועד לטייקון האמריקני, זה שבא לכאן ליהנות מכל היתרונות ולאו דווקא לתרום למשק, או שאנחנו רואים פה את טובת המשק הישראלי?
תמר זנדברג: איך אנחנו דואגים לזה?
תמר זנדברג: איפה זה בא לידי ביטוי בתקנות?
מירי רגב: אני מציעה שמשרד הכלכלה יענה בעניין של טובת המשק.
מירי רגב: לי, בשונה מתמי, אין בעיה עם מי שבא לפה כדי להרוויח, העיקר שגם אנחנו נרוויח.
תמר זנדברג: לא אמרתי שלא ירוויח.
תמר זנדברג: כל אחד מרוויח.
תמר זנדברג: השאלה אם רק הוא מרוויח בגלל איזה שהוא תכנון מס, בגלל טעמים פוליטיים כאלה או אחרים, או שגם אנחנו רואים רווח ברור.
מירי רגב: ברור שצריכה להיות פה השקעה למשק.
מירי רגב: כתוב את זה כאן בצורה מאוד ברורה.
<עודד דיסטל: אני שמח שהסוגיה הזאת עלתה.
<עודד דיסטל: המוטיבציה העיקרית שלנו בסיפור הזה היא הנושא של פיתוח הכלכלה והמשק הישראלי, יצירת מקומות תעסוקה.
<עודד דיסטל: אם שמתם לב, יש בדברים גם אפשרות לוועדה לתת משקל לכל מיני השקעות שאנחנו נחשוב שהן השקעות שמקדמות סקטורים מיוחדים או מביאות יכולות שאינן קיימות בישראל ותורמות לכלכלה ולמשק.
<עודד דיסטל: בהתייחסות למי זה, האם זה הטייקון או סטארט אפ, אנחנו פונים לכל הקהלים ומאפשרים הרבה מרווח ושיקול דעת לוועדה לחשוב האם ההשקעה הזאת היא השקעה שתורמת לכלכלה הישראלית.
<עודד דיסטל: אין פה כוונה ליצור מצב שבו כל מיני עשירי תבל יבואו משיקולי מס וכדומה.
<עודד דיסטל: לא מעניין את הכלכלה הישראלית שמישהו יבוא וישב פה.
<עודד דיסטל: מעניין אותנו שתהיה לו תרומה משמעותית למשק.
מירי רגב: אחד התנאים שהוועדה תבחן הוא במה המשק הישראלי יוצא מרוויח מההשקעה הזאת.
מירי רגב: זאת לא חייבת להיות השקעה רק בהייטק, זו יכולה להיות גם השקעה בחקלאות, נכון?
<עודד דיסטל: לגמרי.
מירי רגב: העיקר שתהיה השקעה שהמשק הישראלי יגיד שזה חשוב לו, שזה טוב לו, שזה יוצר מקומות עבודה ותורם.
<עודד דיסטל: כל העולם רץ היום ומחפש את היזמים והמשקיעים האלה.
<עודד דיסטל: יש תחרות גלובאלית על האנשים האלה.
<עודד דיסטל: אנחנו יוצרים פה כלי שיאפשר למדינת ישראל להרוויח ולהתפתח כתוצאה מהשקעות זרות.
<עודד דיסטל: כרגע אין לנו את הכלי הזה לתת לאותם אנשים.
<עמוס ארבל: כל השאלות וההערות שעלו כאן הן לגיטימיות.
<עמוס ארבל: זה בסדר גמור.
<עמוס ארבל: אני מכיר את עבודת הוועדה מצוין.
<עמוס ארבל: אין שאלה אחת שלא נשאלה תוך כדי הדיונים בוועדה.
<עמוס ארבל: יש גם שאלות שנעשו עליהן דיונים שלמים.
<עמוס ארבל: היו אצלנו עשרות דיונים.
<עמוס ארבל: לא הסתפקנו רק בחברים הקבועים, אלא שיתפנו כל מי שיכול באותו משרד ממשלתי כדי לעזור, לתמוך ולסייע בקידום הנוהל הזה, בקידום הסוגיה הזאת.
<עמוס ארבל: זה מאוד מבושל בהחלטת הממשלה.
<עמוס ארבל: אין ספק שהנושא הוא חדש למדינת ישראל.
<עמוס ארבל: ארצות הברית היא הראשונה בעניין הזה.
<עמוס ארבל: אולי נלמד חלק מהדברים תוך כדי עשייה ותוך כדי פעילות.
<עמוס ארבל: אין ספק שממד הזמן, שנתיים וחצי כמעט מהחלטת הנשיא, זה לרועץ למדינת ישראל, לממשלה ישראל.
<עמוס ארבל: אני פקיד ממשלתי.
<עמוס ארבל: זה נראה רע, זה נראה לא טוב בעניין הזה.
<עמוס ארבל: האם הכל סגור, הכל תפור מאה אחוז?
<עמוס ארבל: האם הוא עובד, לא עובד, תושב או לא תושב?
<עמוס ארבל: זה משהו באמצע.
<עמוס ארבל: איך תקרא למשקיע שבא לשים פה מיליון דולר?
<עמוס ארבל: הוא לא מקבל שכר?
<עמוס ארבל: הוא מקבל שכר.
<עמוס ארבל: אני לא עושה איתך עכשיו דיון.
<תומר רוזנר: אתה עושה דיון, כי זה הדיון.
<עמוס ארבל: נכון שזה הדיון, אבל אי אפשר לקחת את כל עבודת הוועדה ולהציג אותה ב-5 דקות.
<עמוס ארבל: אני אומר לך שמאות שעות של דיונים היו במסגרת הוועדה.
<עמוס ארבל: הסוגיות האלו עלו.
<עמוס ארבל: יש לפעמים אי הסכמות.
<עמוס ארבל: זה לא מתמטיקה, זה לא שחור לבן.
<עמוס ארבל: בעניין הזה היינו חייבים למצוא איזה שהן תובנות.
<עמוס ארבל: גם ממד הזמן בעניין הזה הוא קריטי וחשוב.
<עמוס ארבל: אם היינו רוצים להיכנס לתיקוני חקיקה ראשית ולהוביל מהלכים שהם הרבה יותר דרסטיים ומשמעותיים, היינו גומרים את זה בעוד 6 שנים.
<עמוס ארבל: אנחנו רוצים לגמור את זה נכון ומהר.
מירי רגב: כרגע האשרה היא - -
<עמוס ארבל: ב/5.
מירי רגב: למה אתם לא מקבלים את ההצעה של הייעוץ המשפטי של הוועדה?
<עמוס ארבל: כי הוא לא תושב.
<עמוס ארבל: אין כאן עניין של תושבות.
<עמוס ארבל: יש כאן עניין של עבודה.
<עמוס ארבל: אורלי תוכל אולי להוסיף בעניין הזה.
<עמוס ארבל: זאת לא סוגיה משפטית, זאת סוגיה מינהלתית.
<אורלי דהן: אני חושבת שצריך לקחת בחשבון שלכל הסוגיה מתלוות המון זכויות סוציאליות.
<אורלי דהן: אם מדברים על האמריקנים, אז אלה לא התנאים הסוציאליים שעובד ישראלי שהולך לארצות הברית הולך לקבל.
<אורלי דהן: מכיוון שארצות הברית היא המדינה הראשונה שמופיעה - מדברים על כך שיהיו מדינות נוספות - אנחנו צריכים לחשוב טוב לפני שאנחנו - -
מירי רגב: מה משרד המשפטים אומר על זה?
<אביטל שטרנברג: אנחנו תומכים בעמדה של משרד הפנים.
<אביטל שטרנברג: הגעתי לכאן היום, כי הייתי מאוד מוטרדת מהעניין של המרת האשרה מאשרת ביקור לאשרה של תושב ארעי.
<אביטל שטרנברג: אני אלך צעד אחורה ואסביר מה היא אשרת תושב ארעי.
<אביטל שטרנברג: זה מספר תעודת זהות, ביטוח לאומי, ביטוח בריאות.
<אביטל שטרנברג: 2א לחוק הביטוח הלאומי מאפשר.
<תומר רוזנר: גברתי מכירה את אשרת ארעי א/3?
<אביטל שטרנברג: מקובל עלינו בתפישה המשפטית שבן אדם שנמצא במדינת ישראל פרק זמן ארוך באשרת תושב ארעי, קונה מעין זכות להשתדרג.
<אביטל שטרנברג: הוא בעצם עם רגל בדלת לתהליך של השתקעות.
<אביטל שטרנברג: זאת לא הכוונה כאן.
<אביטל שטרנברג: מבחינה משפטית אנחנו לא רואים שום מניעה לבנות על המודל של עובד זר בחוק הכניסה לישראל.
<אביטל שטרנברג: אנחנו מדברים על פרשנות תכליתית של החוק.
<אביטל שטרנברג: נכון, המשקיע עצמו, לא העובדים שלו, הוא לא עובד מבחינת דיני העבודה.
<אביטל שטרנברג: יכול להיות שהוא עובד של תאגיד זר.
<אביטל שטרנברג: עדיין אנחנו מדברים על מודל של העסקה.
מירי רגב: אני מקבלת את התשובה שלכם.
<תומר רוזנר: השאלה לגבי בן זוג, ילד שמתלווים למשקיע.
<עמוס ארבל: הוא מקבל א/2 תלמיד, ב/2 או ב/52.
<תומר רוזנר: איך תאריכו לו אחרי 5 שנים?
<עמוס ארבל: כתבנו בנוהל שאחרי 5 שנים צריך אישור של שר הפנים, שר הכלכלה והמלצת שר אוצר.
<תומר רוזנר: אבל הוא לא עובד זר.
<אביטל שטרנברג: תומר, אלה דקדוקים שאני לא חושבת שמשרתים תכלית כלשהי.
מירי רגב: אני לא חושבת שהוא צריך לקבל תושב ארעי.
<עמוס ארבל: איזו תושבות יש פה?
<תומר רוזנר: רק שזה בניגוד לחוק.
<אביטל שטרנברג: תומר, אנחנו מדברים פה על משהו שמשפטית הוא בהחלט אפשרי.
<אביטל שטרנברג: אני מפנה לסעיף 3א(ג)(1) לחוק הכניסה לישראל.
<אביטל שטרנברג: זאת פרשנות תכליתית שמשרתת את ההסדר שמוצע כאן.
<אביטל שטרנברג: לטעמי, ההקניה של אשרה של תושב ארעי לא משרתת את ההסדר.
<אביטל שטרנברג: היא משרתת, אולי, איזה שהוא ניקיון דעת משפטי, אבל ממש לא מעבר לזה.
<תומר רוזנר: חוות דעתנו המשפטית היא שמתן אשרה לישיבת ביקור של עובד זר למשקיע, לילדו בן ה-3 - -
<עמוס ארבל: ילדו יכול להיות גם ב/2 וגם א/2.
<עמוס ארבל: אין שום רלוונטיות לעניין הזה.
<תומר רוזנר: זה מה שאתם מציעים.
<גלעד קרן: אחרי 5 שנים אתם מציעים שאפשר יהיה להאריך לו את זה כעובד זר.
<עמוס ארבל: מעל ל-5 שנים זה באישור של 3 שרים.
<גלעד קרן: החוק אומר שרק לעובד זר אפשר להאריך מעל ל-5 שנים.
<עמוס ארבל: יהיו לנו 5 שנים לתקן חקיקה ראשית.
<עמוס ארבל: עוד לא הגענו ל-63 חודש.
<עמוס ארבל: כשיהיה הראשון אחרי 63 חודש, נתעסק איתו.
<עמוס ארבל: אי אפשר להתחכם ולהמציא פה את הגלגל.
<אורלי דהן: יש פה גוש משפחתי שהגיע יחד.
<אורלי דהן: הם התרומה הכלכלית.
מירי רגב: מה שמעיר פה היועץ המשפטי של הוועדה היא הערה נכונה.
מירי רגב: אני מבינה את מה שאומר עמוס והמערכת המשפטית.
מירי רגב: ב-5 השנים הקרובות התקנה הזאת בסדר.
מירי רגב: אחרי 5 שנים תהיה כאן בעיה.
מירי רגב: התפקיד שלכם הוא לוודא שב-5 השנים האלה תמצאו פתרון.
<עמוס ארבל: גברתי היושבת-ראש, אפשר ממחר בבוקר להתחיל לפעול.
<דרור גרניט: גברתי היושבת-ראש, הפתרון קיים בדין הקיים.
<דרור גרניט: סעיף מס' 4 לחוק הכניסה לישראל מסמיך את שר הפנים לשדרג את סוגי רישיונות הישיבה שניתנים לאדם.
<דרור גרניט: יש לו שיקול דעת מאוד רחב בסוגיה הזאת, כמו בכל ההפעלה של חוק הכניסה לישראל.
<דרור גרניט: כאשר נגיע לגשר נהיה מוכנים לחצות אותו.
מירי רגב: תוך 5 שנים אתם צריכים להביא לנו פתרון לעניין הזה.
<דרור גרניט: הפתרון קיים היום בסעיף 4 לחוק.
<דרור גרניט: אם נידרש לזה, יש פתרון גם באשרה א/2 שהיא אשרת תלמיד שקיימת גם היום בתקנות הראשיות.
<דרור גרניט: יש את הסמכות לעשות המרה של רישיונות הישיבה ולהתאים את הדברים.
<דרור גרניט: זה מוקדם מידי בשלב שבו אנחנו מצויים.
<תומר רוזנר: אם חוק הביטוח הלאומי לא יתוקן, העובדים, האנשים האלה, המשקיעים האלה יקבלו זכויות של ביטוח לאומי וביטוח בריאות, לכן ממילא נדרש פה תיקון חקיקה.
<תומר רוזנר: מכיוון שאין אני מניח שרוצים לתת להם זכויות סוציאליות של ביטוח לאומי וביטוח בריאות, יהיה צורך לתקן את החוקים האלה.
מירי רגב: אני מבקשת ממשרד המשפטים להתייחס להערות שאמר כאן היועץ המשפטי לוועדה.
מירי רגב: אנחנו מכירים את זה שבסוף יבוא לפה משקיע ויגיש בג"ץ על כך שהוא לא מקבל את הזכויות שלו.
מירי רגב: אנחנו נאשר את התקנות האלו רק בגלל שסגן שר החוץ נוסע לארצות הברית.
מירי רגב: לא עשיתם פה עבודה יסודית.
מירי רגב: הייתם צריכים להביא לפה את התיקון והנגזרות של העניין הזה.
מירי רגב: כדאי שתעשו את לפני שיהיה בג"ץ של אותו משקיע שיבוא לארץ ויגיד שאין לו את הביטוח.
מירי רגב: המהירות פה יכולה להיות - -
<דרור גרניט: גברתי, אם יותר לי להפנות את תשומת ליבך להחלטת הממשלה שעיגנה את עבודת הצוות והייתה הבסיס לתיקון התקנות המוצעות פה.
<דרור גרניט: סעיף 5 להחלטת הממשלה מתייחס לכל תיקוני החקיקה הדרושים.
מירי רגב: מתי תעשו את זה?
מירי רגב: לקח לכם שנתיים וחצי.
מירי רגב: אתם רוצים שבחצי שעה נאשר את זה בלי שיש אפילו תזכיר.
<דרור גרניט: רוב תיקוני החקיקה הם תיקונים של תקנות.
<דרור גרניט: רוב תיקוני התקנות הדרושים נמצאים כבר בטיוטות מתקדמות.
<דרור גרניט: תיקון החקיקה הראשי שנדרש יובא במסגרת חוק ההסדרים.
מירי רגב: מה לגבי ההדדיות?
<דרור גרניט: בעניין ההדדיות אני רוצה להעמיד דברים על דיוקם ולתקן.
<דרור גרניט: אנחנו לא מדברים על הדדיות.
<דרור גרניט: הדרישה האמריקנית בחוק האמריקני והאיגרת הדיפלומטית ששלחה שגרירות ארצות הברית בישראל למשרד החוץ מדברות על similar treatment or similar terms , לא על הדדיות מלאה.
<דרור גרניט: ברור לגמרי שבגלל שיש הבדלים בדין בכלל ובדיני ההגירה בפרט, התנאים לא יכולים להיות אחד לאחד, על כן ההסדר הוא הסדר של תנאים דומים.
<דרור גרניט: לעניין דרישת ההדדיות.
<דרור גרניט: אנחנו סבורים שההסדר הנוכחי תואם במידה מאוד מאוד רבה, ככל שהתיר לנו החוק הישראלי להתיישב, עם ההסדר האמריקני.
<דרור גרניט: בעניין הזה אני רוצה להשיב ליועץ המשפטי של הוועדה.
<דרור גרניט: הטענה על זה שהאשרות האמריקניות אינן מוגבלות אינה מדויקת.
<דרור גרניט: בדקנו את עצמנו שוב.
<דרור גרניט: אני אוכל להראות את אתר האינטרנט של מחלקת המדינה האמריקנית.
<דרור גרניט: אשרת E2 ניתנת מלכתחילה לשנתיים ימיים, כאשר ניתן להאריך אותה פעם אחר פעם.
<תומר רוזנר: בדיוק כמו תושב ארעי.
<דרור גרניט: בדיוק כפי שמוצע במסגרת הנוהל לעניין ישומן של תקנות אלו.
<תומר רוזנר: אתה תיתן 3 חודשים, כי אתה לא יכול לתת יותר.
<דרור גרניט: את ה-3 חודשים אני אתן בארצות הברית.
<דרור גרניט: ברגע שהוא יגיע הוא יקבל את האשרה פה.
<דרור גרניט: זה יוארך.
<דרור גרניט: אני לא רואה בסיס לטענה, עם כל הכבוד.
<דרור גרניט: אנחנו מכוסים.
מירי רגב: כתוב כאן שהחלטת הממשלה לקבוע כי הסדרים לפי החלטה זו, ובכלל זה תיקוני חקיקה, ייעשו על בסיס הדדי עם ההסדרים של ארצות הברית.
<דרור גרניט: לעניין ההדדיות אני רוצה להגיד עוד דבר.
<דרור גרניט: מציע היועץ המשפטי לוועדה שנקבע את ההדדיות במסגרת התקנות.
<דרור גרניט: אנחנו סבורים שכלל כמו הדדיות הוא עניין של מדיניות חוץ.
<דרור גרניט: הוא צריך להיות נתון לשיקול דעתה הרחב של הרשות המבצעת שאמונה על יחסי החוץ.
<דרור גרניט: אם נתייחס ספציפית לסוגית האשרות מול ארצות הברית, אז אזרחים ישראלים נדרשים היום לאשרה מול ארצות הברית כתיירים, אפילו כמבקרים.
<דרור גרניט: את האמריקנים פטרנו.
<דרור גרניט: כשהם רוצים לבוא לפה כתיירים הם לא נדרשים לעבור בקונסוליה הישראלית או בשגרירות הישראלית בארצות הברית.
<דרור גרניט: הם יכולים פשוט לבוא ולקבל את הרישיון לישיבת ביקור, את האשרה שלהם פה בנתב"ג.
<דרור גרניט: אנחנו, מטעמים של מדיניות חוץ, לא תמיד דורשים הדדיות כי יש לנו אינטרס מדיני, דיפלומטי של יחסי החוץ.
מירי רגב: בהחלטת הממשלה כן מבקשים הדדיות.
<דרור גרניט: נכון.
<דרור גרניט: העניין הזה צריך להיות ברמה של החלטות ממשלה, לא ברמה של חקיקה.
<דרור גרניט: הוא צריך להיות בהסכמים בינלאומיים, בהסכמות בינלאומיות בעל פה או בכתב, לא במסגרת עיגון חיקוק.
מירי רגב: אתה לא חייב ליישם את התקנות אם אין הדדיות.
<דרור גרניט: בדיוק.
מירי רגב: אתה מאשר את התקנות ברמה העקרונית.
מירי רגב: אם אין הדדיות, יוכל השר לא לאשר את התקנות.
<דרור גרניט: יכולים להיות מצבים שבהם, כעניין של מדיניות חוץ - -
מירי רגב: למה לא שר הפנים מאשר את חוק הכניסה?
<דרור גרניט: אני מבקש להתייחס לעניין ההסמכה.
<דרור גרניט: אפשר לבנות את זה כפי שהציע היועץ המשפטי לוועדה, אבל לטעמנו זה פחות נכון.
<דרור גרניט: אני אסביר מדוע.
<דרור גרניט: נכון שהסמכות בחוק מסורה לשר, אבל התקנות הקיימות הגדירו שזה השר או מי שהוא הסמיך לכך.
<דרור גרניט: ההסמכה הזאת אפשרית מבחינת חוק יסוד הממשלה וגם בסעיף ספציפי של הסמכה ספציפית בחוק הכניסה לישראל שמסמיך את שר הפנים.
מירי רגב: מה הבעיה לכתוב את שר הפנים או מי מטעמו?
<דרור גרניט: הסיבה לזה, גברתי, היא - -
מירי רגב: אני לא מקבלת את עמדתכם.
מירי רגב: עמדת הוועדה מקובלת עלי.
מירי רגב: מה בנושא התאגיד?
<דרור גרניט: אני חושב שהיועץ המשפטי לוועדה טועה לגבי העניין הזה בדין האמריקני.
<דרור גרניט: אני מבקש להפנות לתקנות האמריקניות שבמקרה אני מחזיק אותן פה.
<דרור גרניט: קיבלנו אותן מהשגרירות האמריקנית.
<דרור גרניט: מוגדר שם במפורש שהמעסיק צריך להיות (1) a person having a nationality (2) an organization as least 50% own by person.
<דרור גרניט: גם הדין האמריקני מכיר באפשרות שהמשקיע הוא בעצם תאגיד.
<דרור גרניט: כך אנחנו בונים את זה באופן תואם ומדויק לדין האמריקני.
<דרור גרניט: זה הגיוני.
<דרור גרניט: אם אפל, לשם הדוגמה, רוצה להקים את אפל ישראל, תאגיד בת, והתאגיד בת הזה ירצה להעסיק עובדים אמריקנים, אנחנו - -
מירי רגב: אתה מתייחס לטענה אחרת.
<תומר רוזנר: הטענה שציינו היא שההגבלה שמוטלת בהצעת התקנות כאן היא שהמשקיע - -
מירי רגב: יותר מחמירה מארצות הברית.
מירי רגב: פה אנחנו מבקשים פעיל, לא רק מתחיל בהשקעה.
<תומר רוזנר: אנחנו גם אומרים פה שההשקעה חייבת להיות בתאגיד.
<תומר רוזנר: המיזם העסקי שבו משקיעים לפי הבקשה של הממשלה כאן חייב להיות תאגיד, בעוד שבארצות הברית המיזם העסקי שבו משקיעים איננו חייב להיות תאגיד.
מירי רגב: משרד החוץ, אני רוצה את התשובה שלכם לזה.
<שמעון בן שושן: אני מקבל את מה שגברתי אמרה.
<שמעון בן שושן: יש כאן את הרעיון הדקלרטיבי.
<שמעון בן שושן: אמר את זה גם דרור.
<שמעון בן שושן: אני לא רואה הבדל.
<שמעון בן שושן: הנושא הזה עלה.
<שמעון בן שושן: האמריקנים לא רואים את זה אחד לאחד.
מירי רגב: זה אומר שיש מדיניות כללית של הדדיות.
<שמעון בן שושן: מדיניות כללית.
<שמעון בן שושן: הסביר את זה דרור בצורה מסודרת.
<שמעון בן שושן: לא צריך להיכנס לזה.
<שמעון בן שושן: אין לי בעיה עם מה שתומר הגדיר.
<שמעון בן שושן: הוא התייחס להדדיות בנושא של מתן אשרות.
<שמעון בן שושן: זה בסדר.
<שמעון בן שושן: אם זה יהיה במסגרת הזאת, אין שום בעיה, אפשר להכניס את זה לתקנות.
<שמעון בן שושן: אם לא, להשאיר את זה כפי שגברתי אמרה שזה מופיע בהחלטת הממשלה שהביאה לידי ביטוי את ההסכמות.
מירי רגב: מה לגבי התאגיד?
<שמעון בן שושן: לאורך כל עבודת הוועדה דיברנו על אדם פרטי ועל - -
<תומר רוזנר: ההשקעה בארץ.
מירי רגב: ההשקעה בארץ היא רק בתאגיד?
<דרור גרניט: כן.
מירי רגב: למה המשקיע מארצות הברית משקיע פה רק בתאגיד, לא גם בעסק פרטי?
<עודד דיסטל: העמדה של היושבת ראש היא הגיונית.
<עודד דיסטל: מה שחשוב מבחינתנו היא שההשקעה היא השקעה משמעותית, מהותית, שמייצרת את הדברים שאנחנו רוצים להשיג.
מירי רגב: המשקיע יכול להיות חברה או יחיד, אבל המיזם שבארץ, גם אם הוא יחיד וגם אם הוא חברה, צריך להיות רק בתאגיד.
מירי רגב: השאלה שלי היא למה המיזם פה הוא רק תאגיד.
מירי רגב: למה אי אפשר להגיד שהמיזם יכול להיות תאגיד וגם לא תאגיד?
מירי רגב: הוא רוצה להשקיע במשהו פרטי.
<שמעון בן שושן: הוא אשר אמרתי.
<שמעון בן שושן: זה מה שרצינו.
<שמעון בן שושן: לאורך כל הדרך - -
מירי רגב: זאת לא ההצעה שכאן.
מירי רגב: זה שרציתם זה יופי, אבל זה הולך בשני קווים מקבילים.
<שמעון בן שושן: היינו צריכים להתפשר.
<שמעון בן שושן: חלפו שנתיים ורבע.
<שמעון בן שושן: היינו ממשיכים עם זה עוד 10 שנים.
<שמעון בן שושן: אנחנו ניסינו ללכת ברוח הדברים של האמריקנים.
<שמעון בן שושן: כפי שגברתי רואה, יש פה שתי החמרות.
<שמעון בן שושן: זה ממש לא הדדי למה שהאמריקנים נותנים.
<דרור גרניט: הבסיס של כל הדיון הזה הוא שההשקעה היא השקעה משמעותית.
<דרור גרניט: כפי שציינה חברת הכנסת תמר זנדברג, המטרה של הדבר הזה היא שתהיה תרומה משמעותית בכלכלה.
<דרור גרניט: אין מדובר בעסק של מכולת.
<דרור גרניט: מדובר בעסקים שיש להם היקף פעילות משמעותי.
<דרור גרניט: מאחורי עסקים כאלה אין ולא יכול להיות שלא יהיה תאגיד ישראלי.
<תומר רוזנר: מדוע אין ולא יכול להיות?
<דרור גרניט: בגלל מושכלות יסוד של דיני התאגידים, בגלל הצורך להפריד את האישיות המשפטית שמבצעת פעילות עסקית משמעותית מהמשקיע הישיר.
<תומר רוזנר: אם אני מוכן להשקיע ולסכן את הוני, אני יכול להיות או לא יכול להיות?
<דרור גרניט: זאת לא ציפייה סבירה - -
<עמוס ארבל: האם יש ציפייה שעבודה של כמעט שנתיים של עשרות אנשים - -?
מירי רגב: אין בעיה, אני אפתח את זה לדיון יום שלם.
מירי רגב: אם אתם חושבים שאני חותמת גומי שלכם, אתם טועים.
<עמוס ארבל: לא חשבתי.
מירי רגב: אל תבוא אלינו עם אקדח לרקה.
מירי רגב: גם ככה אנחנו עושים פה מהלך - -
<עמוס ארבל: אני לא בא עם שום אקדח.
מירי רגב: כל פעם הממשלה באה עם איזה חוק שעובדים עליו במשרד המשפטים 100 שנים, כאשר אנחנו הם אלה שצריכים לעשות את זה הכי מהר בעולם.
מירי רגב: מעירים הערות שמשרד המשפטים נרדם לגביהן בשמירה.
מירי רגב: אחר כך אנחנו צריכים להסביר.
<אביטל שטרנברג: ממש לא.
מירי רגב: וחצי כן.
מירי רגב: אני לא אגיד לך על איזה חוקים עבדנו פה אחרי שעבדתם עליהם - החל מהזנה כפויה, כלה בדברים אחרים.
מירי רגב: בוא לא נפתח את זה פה.
<עמוס ארבל: אני לא פותח למקרים אחרים.
<אביטל שטרנברג: לא במקרה הזה.
מירי רגב: לא במקרה הזה, אבל כששואלים אתכם שאלה, אל תגידו את המילים "עם כל הכבוד", אלא תענו תשובה ברורה.
<דרור גרניט: יש תשובה ברורה.
<דרור גרניט: לתשובה הברורה יש שני רכיבים.
<דרור גרניט: לא הגעתי לרכיב השני.
<דרור גרניט: הרכיב הראשון והמשמעותי הוא שהיקף הפעילות צריך להיות היקף משמעותי.
<דרור גרניט: אנחנו לא רואים בעולם - -
מירי רגב: אין פעילות משמעותית שהיא לא תאגיד?
<דרור גרניט: לא באופן שבו אנחנו - -
מירי רגב: משרד הכלכלה, האם יש פעילות כלכלית שתורמת למשק לא באמצעות תאגיד?
<עודד דיסטל: בדרך כלל הפעילות היא באמצעות תאגיד.
מירי רגב: רוב הפעילויות במשק הן באמצעות תאגיד?
<עודד דיסטל: כן.
מירי רגב: למה משרד הכלכלה, שדואג למשק הישראלי, לא חושב שזה יכול להיות גם לא תאגיד?
<עודד דיסטל: רוב הפעילות שתתבצע תהיה באמצעות השקעות בתאגיד.
<עודד דיסטל: אני חושב שאנחנו צריכים לאפשר לתת את הכללים, אבל לאפשר לוועדה את מרחב התמרון.
מירי רגב: איך אתה מיישם את ההחלטה המדינית, הרעיונית שאומרת שאנחנו רוצים להשקיע במשק באמצעות תאגיד וגם לא באמצעות תאגיד?
מירי רגב: הרי לא מדברים על אופציה שתאפשר לאדם להשקיע בסופר מרקט, חס וחלילה, או בפריפריה.
מירי רגב: זה הרי יהיה רק בתל אביב.
<דרור גרניט: ממש לא.
מירי רגב: אני סתם אומרת הערות עכשיו.
מירי רגב: סתם זרקתי את זה.
מירי רגב: אני לא מתכוונת לכל מה שאני אומרת.
מירי רגב: אני זורקת את זה לחלל האוויר.
מירי רגב: איך אתה נותן אופציה באמצעות התקנות האלו שיושקע לא רק בתאגיד כשזה תורם למשק?
<דרור גרניט: אם המשקיע רוצה להקים תאגיד ישראלי, זה כלום בשבילו.
<דרור גרניט: המשמעות של זה היא כלום.
מירי רגב: אני לא רוצה להקים תאגיד.
<דרור גרניט: אנחנו לא מכירים פעילות בהיקף משמעותי - -
מירי רגב: מה אנחנו יכולים להכניס לתוך התקנות שיאפשר גם לאדם - -?
<תומר רוזנר: צריך להשמיט את הדרישה שזה יהיה רק תאגיד.
פנינה תמנו: צריך שהדרישה תהיה השקעה רצינית, לאו דווקא תאגיד.
<דרור גרניט: מה זה "לאו דווקא תאגיד"?
<דרור גרניט: אפשר להסביר לי את הרעיון הזה?
מירי רגב: הייתם צריכים לדבר על זה לפני.
<דרור גרניט: דיברנו על זה.
מירי רגב: קיבלתי עכשיו תשובות לשני נושאים שהיועץ המשפטי העלה.
מירי רגב: אני לא מקבלת את עניין התאגיד.
מירי רגב: איך אנחנו יכולים לנסח את זה?
<תומר רוזנר: בהגדרת "מיזם עסקי" בעמוד 2 למעלה.
מירי רגב: מה אנחנו אומרים במקום המילה "תאגיד"?
<תומר רוזנר: עסק.
מירי רגב: עסק שהוקם בישראל, ואשר השליטה והניהול בו מופעלים בישראל, לצורך פעילות עסקית, תעשייתית, מסחרית או יזמית.
מירי רגב: מה ההתנגדות שלכם למהלך הזה?
<דרור גרניט: יש שתי משמעויות לסיפור של המיזם העסקי בתאגיד.
<דרור גרניט: אחד, לקיים פעילות כלכלית משמעותית.
פנינה תמנו: גם לא התנגדנו לזה.
מירי רגב: אני לא מתנגדת לזה.
מירי רגב: התנאי הזה קיים.
<דרור גרניט: הדבר הזה מחייב תאגיד.
<דרור גרניט: הנקודה השנייה היא נקודת המיסוי.
<דרור גרניט: ביקשנו, וזאת הייתה דרישה שעמדה על השולחן ונדונה ארוכות במסגרת עבודת הצוות, שהשליטה והניהול בתאגיד הזה יהיו בישראל.
<דרור גרניט: זה חלק בלתי נפרד.
מירי רגב: גם העסק בישראל.
<דרור גרניט: עכשיו אני אשיב לעניין התאגיד והעסק.
<דרור גרניט: אנחנו לא מדברים פה על חנות מכולת שמעסיקה, לכן החרגנו – בטח ראיתם בהמשך התקנות- מיזם שולי.
<דרור גרניט: מיזם צריך להיות בהיקף פעילות - -
מירי רגב: עזוב את זה כרגע.
מירי רגב: דיברת על מיסוי.
מירי רגב: האם המיסוי שונה בין תאגיד לעסק?
<דרור גרניט: אלה שני מישורים שונים.
פנינה תמנו: האם כדי שיהיה היקף פעילות משמעותי אתה חייב להיות תאגיד?
<דרור גרניט: לטעמנו, כן.