GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלון דוידי: קודם כל נדבר על העבר, שדרות, לצערי, בשנים האחרונות, גם מהרגע שהוקמו התאגידים ולמעשה שדרות לא נכנסה לנושא של התאגידים וגם לפני כן, לא הושקעו בשדרות ברמה של התשתיות של העיר, ביוב ומים.
<אלון דוידי: אנחנו נמצאים פה, וראינו את זה בנפילה של הטיל באזור התעשייה, הצנרת פה של המים היא צנרת של סלאח שבתי, 30 שנה, 40 שנה?
מירי רגב: היא מהצנרת שעוברת בכל העיר?
<אלון דוידי: בחלק מהמקומות היא לא קיימת.
<קריאה: השפכים זורמים בנחל.
מירי רגב: זה נושא שצריך לטפל בו, איך זה קשור עכשיו לנזקי האירועים האחרונים?
<אלון דוידי: אני אגיד לך איך זה קשור, כי המערכות שלנו למעשה קורסות יום אחרי יום.
<אלון דוידי: אל תשכחי ששדרות, מעבר לנפילה של הקסאמים, כל המיגון שנעשה פה, עברו פה משאיות ועברו פה כלים ששוקלים טונות על גבי טונות, כל הפרויקט של המיגון יצר גם מצב של הרבה מאוד ועדי בתים שמתלוננים על זה שמערכות לא חוברו כמו שצריך בדרך אחר כך.
<אלון דוידי: באזור התעשייה מערכת הביוב קרסה.
<אלון דוידי: כל זה נופל עלינו כשאנחנו לא בתאגיד.
<אלון דוידי: אני אתן לך לדוגמה, יצרנו עכשיו - - -
מירי רגב: אתה צריך לשמוח בזה שאתה לא בתאגיד.
<אלון דוידי: רגע, רגע, אני שמח שאני לא בתאגיד, אבל - - -
מירי רגב: אנחנו הולכים לבטל את התאגידים, אתה רוצה להיות בתאגיד?
<אלון דוידי: אבל רגע, אני אומר עוד הפעם - - -
<קריאה: צריך שיהיה מענה גם כשאין תאגיד.
<אלון דוידי: צריך להיות מענה.
<אלון דוידי: אני אתן לך לדוגמה, אני חתום בתכנית ההבראה שאני צריך לחכות עד נובמבר, שאף אחד לא יהיה מוכן לתאגד אותי כדי לקבל 6.5 מיליון שהשגנו אותם מהאוצר.
<אלון דוידי: אנחנו צריכים לקבל את הצרכים שלנו באופן מיידי.
<אלון דוידי: כשגיא בא ורואה את הדברים האלה, אין לי תשובות לתת לו, למה?
<אלון דוידי: כי הכסף לא נמצא אצלי, הכסף נמצא עכשיו בתאגיד אשקלון, בתאגידים שהם צריכים לקבל החלטה איזה תאגיד, להוציא את המכרז, לעשות תיאום איתנו.
<אלון דוידי: אז מעבר לזה שאין לי מספיק כסף, יש לנו 20 מיליון שקל לטפל בביוב ומים בשנת 2014-2015.
<אלון דוידי: ופה אני אומר, אין לי בעיה, אני בעד לא לעשות תאגיד ואני לא רוצה שיהיה לי תאגיד, אבל מכיוון שאני לא רוצה שיהיה לי תאגיד, מכיוון שאנחנו לא מתואגדים, מכיוון שהנושא תקוע בלי שום קשר אם אני רוצה או לא רוצה, ברוב הערים הושקעו תשתיות בעשרות מיליונים בשנים האחרונות.
<אלון דוידי: לכו לרחובות, לכו לנתיבות, לכו לבאר שבע, לכו לאשקלון, והדבר הזה שאנחנו תקועים באמצע הוא לא מאפשר לנו לחיות בצורה הזו.
<אלון דוידי: אני לא מדבר על כל מיני דברים שהמחוז מדבר, על נושא של פחים מוטמנים ו - - - אלה דברים שאנחנו יודעים לעבוד מולם וכו', אבל הנושא של תשתיות ומים, ועכשיו אני שואל אותך שאלה.
<אלון דוידי: את שואלת מה הקשר?
<אלון דוידי: הקשר הוא שבן אדם שנופל לו קסאם ביום שישי בלילה, אז ביום שבת הוא צריך להתמודד עם זה.
<אלון דוידי: עם כל הכבוד, יש לי 120 מיליון שקל גירעון, אני מחויב בתכנית הבראה, אני לא יכול לזוז שקל ימינה שמאלה.
<אלון דוידי: אם כסף לא נכנס אני לא יודע להוציא אותו, גם לא יאשרו לי להוציא אותו.
<אלון דוידי: ואני חושב שפה צריך התערבות שלכם לנושא של - - - איך קוראים לתאגידים?
<אלון דוידי: רשות המים.
<אלון דוידי: לבדוק את כל הכסף שיש להם בקרנות השיקום, אולי להקצות תקציב מסוים לשדרות, וכמו שבעבר, אנחנו הולכים להחלטת ממשלה בספטמבר, אולי לפני, אנחנו מבקשים שיבינו.
<אלון דוידי: זה לא איזה קצפת.
<אלון דוידי: כל ראשי הערים, הם יגידו לך, 'עזבי, לא מעניין אותי בכלל', או כשהוא מדבר איתך, הוא יגיד לך שהוא רוצה שלא יהיה, אם תיסעי לבאר שבע הוא יגיד לך 'אני לא רוצה שיהיה תאגיד מים', אבל בינינו בסוף הוא יושב בשקט בלשכה, למה?
<אלון דוידי: כי אין לו בעיות ביוב, אין לו בעיות מים, ואנחנו תקועים.
<אלון דוידי: אני מקבל דוחות כל הזמן, ובצדק, לא יודע אם בצדק או לא בצדק, מקבל 6,000 שקל דוח כל פעם, כל יום, אבל אין לי דרך להתמודד עם זה.
<מרדכי כהן: 11 מתוך ה-38 רשויות הלא מתואגדות באותו מצב.
מירי רגב: אני יודעת, אנחנו דיברנו על זה, שכרגע האוצר מתנה - - -
<מרדכי כהן: כרגע מתנים את החוזר עד שזה יסתיים.
מירי רגב: זה יסתיים בחודשיים הקרובים.
<מרדכי כהן: עד נובמבר זה יסתיים?
<אלון דוידי: יסתיים לאיזה כיוון?
מירי רגב: אלון, אתה רוצה לשמוע קצת התייחסויות של חברי כנסת לפני שאתה יוצא?
<אלון דוידי: בוודאי.
מירי רגב: אז, דוד צור, התייחסות שלך, לאחר מכן שי חג'ג', לאחר מכן תמר זנדברג, נעבור למשרדים וכמובן פייגלין.
דוד צור: אז קודם כל ראשית אנחנו מאוד מעריכים את יכולת העמידה של היישוב.
דוד צור: אני חושב ששדרות בעניין הזה, גם היסטורית וגם בימים האחרונים, היא בסך הכול סמן ימני לעניין הזה, כולם סובלים.
דוד צור: אנחנו כן התרשמנו שיש פה גם היערכות מבחינת המיגון וגם מבחינת העורף והשילוב של המשטרהף זמני התגובה פה הם קצרים מאוד.
דוד צור: דיברת על חזרה לשגרה, שזה חשוב מאוד גם לשדר את זה, אבל שמענו ממך כמה נקודות שאני חושב אולי שאנחנו נוכל לסייע, פחות בנושאים הביטחוניים, יותר בנושאים האזרחיים.
דוד צור: אני הבנתי שגם שר החינוך היה פה בבוקר.
דוד צור: יכול להיות שצריך להתארגן פה, בעיקר במה שקשור, זה חופש גדול, בפעולות של סיוע, למשל אם צריך ידיים עובדות במקומות מסוימים שבהם כתוצאה מהאירועים חסר.
דוד צור: אני יודע שעסקים נפגעים, שזה נושא שהוא תמיד מאוד מטריד, כי אני משוכנע שמה שמטריד את התושבים יותר זה העסקים דווקא שימשיכו לפעול ופחות הטיל שייפול עליהם, כי עם זה המדינה צריכה להתמודד.
מירי רגב: הוא גם לא אמר מילה, דוד, על כל סוגיית הפיצויים.
מירי רגב: נמצא פה נציג האוצר, אז גם פה אני הייתי רוצה לשמוע איפה עומדים הפיצויים והשיפויים לנזקים מסוימים.
דוד צור: היינו רוצים לשמוע אולי קצת מהעורף, איך ההיערכות פה, תמונת נוף או דברים שכן אפשר לספר עליהם בהקשר של - - -
<אלון דוידי: אני שמח שאתה מעלה את זה, כי זה אבסורד.
<אלון דוידי: נכון לעכשיו אנחנו מוגדרים עם צו רגיל.
<אלון דוידי: כלומר כל השבוע הזה, שאנחנו מדברים עכשיו נגיד עם רשות המיסים ומס רכוש וכל זה, אז גם בעל המפעל למעשה רוצה שהעובדים שלו יגיעו, אין פה מצב מיוחד, אין פה מצב מיוחד בעורף, אין שום דבר.
<אלון דוידי: עוד פעם אני אומר, מילא היו אומרים לנו 'בואו, עוד יומיים יוצאים למבצע', וכו', אבל גם השיטה פה היא היום שאנחנו למעשה במה שנקרא העברת זמן, עד שיתארגנו מדינית, אז אנחנו מבקשים שבנושאים האלה - - -
<קריאה: אנחנו לא מוגדרים כישות ספר.
<אלון דוידי: לדוגמה, הבריכה, פתחנו אותה בעמל רב.
<אלון דוידי: בשבת הבריכה הייתה פתוחה, יום שישי היא לא הייתה פתוחה, יום חמישי - - -
דוד צור: אתה רוצה להסתבך עם גדעון סער?
דוד צור: דווקא החלטת לפתוח בשבת את הבריכה?
מירי רגב: לא, כי שם הם לא מוכרים כלום.
<אלון דוידי: אני אגיד לך למה.
<אלון דוידי: יש לנו סטטוס קוו, עסקים לא פתוחים בשדרות בשבת, הבריכה הייתה פתוחה כל השנים וככה - - -
דוד צור: שלא תבין, אני בעד, לא נגד.
<אלון דוידי: בריכה עירונית, היא מופעלת על ידי תרומה ייחודית של הקרן שסייעה, הקרן לידידות של הרב אקשטיין.
<אלון דוידי: הוא גם מסייע לנו רבות בהרבה דברים.
<אלון דוידי: אני רק רוצה להגיד, לדוגמה פה, יש שם עובדים, אף אחד לא יפצה אותם.
דוד צור: מירי, כזכור לך, אחת ההמלצות של תת הוועדה שלי - - -
מירי רגב: בנושא הר הבית.
דוד צור: לא, זו ועדה אחרת.
<קריאה: היא הולכת לישון עם הר הבית, קמה עם הר הבית.
מירי רגב: כן, לא יעזור כלום.
דוד צור: עזבו את הר הבית רגע.
דוד צור: בנושא של השלג והמצב הזה שנתקעו כולם - - -
משה זלמן פייגלין: אפשר לעזוב את הר הבית, אבל הבית רודף אחרינו לוואדי ערה, רודף אחרינו למשולש וגם לשדרות הר הבית - - -
דוד צור: הייתה המלצה שהאוצר ומשרד הפנים והמשרדים האחרים צריכים להתחשב במצבים שהם מצבי ביניים.
דוד צור: בין הכרזה על מצב חירום לבין מצב שגרה יש מצבי ביניים, כשלמצבים האלה יש משמעות מסוימת, שהיא בעיקר נאמר שיקול כלכלי.
דוד צור: בהיעדר הכרזה על מצב חירום הרבה מאוד דברים - - - כשמכריזים על מצב חירום אז משק לשעת חירום, יש מערכת שלמה שפועלת.
דוד צור: יצירה של מדרגת ביניים שלא צריכה להפעיל את כל המערכות האלה, אלא חלק מהן, וגם כוללת פיצוי אזרחי וגם כמה דברים - - -
<אלון דוידי: יש הגדרה לזה, שהצבא אמר לנו.
דוד צור: שגרת חירום?
<אלון דוידי: ישב פה יחיאל זוהר, למשל, הוא דיבר על כל הדיסקוטקים.
<אלון דוידי: לדיסקוטקים בנתיבות ביום חמישי בלילה מגיעים אלפים, סוגרים או לא סוגרים?
<אלון דוידי: עסקים, בעלי עסקים, סוגרים או לא סוגרים?
<אלון דוידי: לדבר הזה אין לנו תשובה ואנחנו נשמח להתערבות שלכם.
דוד צור: לעניין המדיני, לא נדבר על זה, אני חושב שאנחנו צריכים לתת לממשלה לטפל במה שהיא צריכה לטפל.
דוד צור: יש לנו גם ראש ממשלה אחראי בעניין הזה, הוא לא מהמפלגה שלי ואני עדיין אומר את זה, שצריך לראות איך דואגים למטה לאזרחים ופחות ברמת המדיניות.
תמר זנדברג: יש פה שניים שלא מסכימים איתך.
מירי רגב: שי, בבקשה.
<שי חג'ג': למי שלא מכיר, אני ראש מועצה אזורית מרחבים.
<שי חג'ג': אני קודם כל שמח שיישובי העוטף קיבלו מענקים וזה מצוין ובאמת מגיע להם.
<שי חג'ג': אני בא לתת פה איזה שהיא נקודת מבט של מועצה שהיא 100 מטר מעבר ל-7 קילומטרים.
<שי חג'ג': אצלנו כמעט כל בתי המגורים, כיוון שהם נבנו בשנות ה-60 וה-70 הם לא ממוגנים בכלל.
<שי חג'ג': לשמחתנו בוצעה פעולה בשנתיים האחרונות לגבי מוסדות חינוך ורובם מוגנו למעט מספר קטן, אבל מה שתוקע את המשך המיגון של מוסדות החינוך זה ועדות התכנון לבנייה שקושרות בין ההיתר לממ"ד להיתר למבנה הישן.
<שי חג'ג': אלה מבנים ישנים שנבנו מזמן ולא מצליחים לאתר את ההיתרים המקוריים ולכן צריך לקבל פה החלטה שמקלים בנושא של בניית ממ"דים, בוודאי ובוודאי במוסדות ציבור ובמוסדות חינוך ונותנים היתר אך ורק לממ"ד בלי להתחשב במבנה הישן.
מירי רגב: זה נראה גם הגיוני, לא?
מירי רגב: למה תקוע דבר כזה?
מירי רגב: ידוע לנו, חס וחלילה יהיה שם אירוע, ימותו שם ילדים, אז מיד נמצא את אותו כלי חוקתי שיאפשר לבנות את הממ"דים, אז למה לא ללכת עכשיו ולראות באמת באזור הזה, כשכל האזור הזה הוא אזור בעייתי ונפיץ גם כך, לטפל בו בשגרה?
<אבי הלר: נבחן את זה.
<שי חג'ג': דבר נוסף, כמו שאמר ראש העיר פה, כל מבנה המועצה, אין לו אפילו ממ"ד אחד.
<שי חג'ג': זאת אומרת אם אני צריך להעסיק את האנשים שלי בשעת חירום, באופן עקרוני שומעים אזעקה כולם נעלמים לי כמו ברווזים ב - - -
מירי רגב: אין לכם חדר מצב?
מירי רגב: דרך אגב, לי אין בעיה עם זה שהעירייה לא ממוגנת, גם בצבא לא הכול ממוגן.
מירי רגב: יש אירוע, יורדים כולם לבור, מה קרה?
<אלון דוידי: אבל אין לנו בור.
מירי רגב: אבל יש לך את זה.
<שי חג'ג': זה נכון, בתנאי שיש לי בור.
<שי חג'ג': אין בור ב - - -
מירי רגב: אבל יש לך חדר מצב כזה.
<שי חג'ג': אין, חדר המצב ממוקם - - -
<אלון דוידי: אז אני אגיד לך, תלכי לאשדוד בבניין העירייה, יש חדר של 300-400 מטר, שאפשר לעשות את הדברים.
מירי רגב: נכון, ראיתי את זה.
<אלון דוידי: אנחנו לא נמצאים במציאות הזאת.
<שי חג'ג': מירי, אני אסביר.
<שי חג'ג': חדר המצב שלנו נמצא 6 קילומטרים מבניין המועצה, שזה משהו לא נורמלי.
<שי חג'ג': זה גם עלה מול משרד הפנים והמשרד להגנת העורף והוסכם שצריך לבנות חמ"ל מסודר במועצה אזורית מרחבים, בפועל התקציבים לא מגיעים.
<שי חג'ג': זאת אומרת התקבלה החלטה, יש פרוטוקולים בעניין ובפועל לא קורה כלום.
<שי חג'ג': אני כן מבקש לזרז את העניין.
<שי חג'ג': ברור לי שאי אפשר למגן את המועצה האזורית לדעת או בכלל את הנגב לדעת - - -
מירי רגב: גם לא נכון לעשות את זה.
<שי חג'ג': אבל בנושא מקלטים ציבוריים במושבים, זה נותן איזה שהיא הרגשת ביטחון.
מירי רגב: אין מקלטים במושבים?
<שי חג'ג': יש מקלטים ציבוריים מאוד מאוד ישנים שצריכים לעבור שיפוץ.
מירי רגב: זה הנושא שדיברת עליו קודם.
<שי חג'ג': לא, דיברתי על מבנה המועצה, קודם כל כמבנה המועצה.
מירי רגב: לא, אבל על המקלטים שוועדות מחוזיות צריכות - - -
<שי חג'ג': לא, זו בנייה חדשה.
<שי חג'ג': אני מדבר על שיפוץ של מקלטים ציבוריים ישנים במושבים שאמורים לתת מענה לאוכלוסייה המבוגרת, לפחות בשקט הנפשי, במיוחד במצבים שיש הרבה זמן של מצב ביטחוני מורכב ולכן אנשים עוברים לגור במקלטים האלה.
<שי חג'ג': אבל המצב שלהם הוא רע מאוד, צריכה להיות תכנית מסודרת - - -
דוד צור: זה לא באחריות
דוד צור: כם בשיתוף פעולה עם משרד הביטחון ופיקוד העורף?
<שי חג'ג': כן, אבל אין תקציב ייעודי לדבר הזה.
<שי חג'ג': אני הכנתי פה תכנית, 3.7 מיליון, אני לא יכול להוציא את זה מתקציב שוטף, אין לי אותם.
<שי חג'ג': לכן צריך להיות פה איזה שהוא איגום משאבים של המשרד להגנת העורף, משרד הביטחון, משרד הפנים.
דוד צור: המשרד להגנת העורף כבר לא קיים.
<שי חג'ג': משרד הביטחון ומשרד הפנים.
<שי חג'ג': יש להם תקציבים לדבר הזה וצריך לנסות לקדם את העניין הזה.
<שי חג'ג': זה לא כסף גדול, אבל בהחלט ייתן מענה ושקט לתושבים האלה.
מירי רגב: אוקיי, נתייחס לזה.
<שי חג'ג': זה בגדול מה שבאמת מפריע.
<שי חג'ג': אני גם קורא מפה, אנחנו מגבים את הדרג המדיני, בטח את חיילי צה"ל.
מירי רגב: מבחינת משטרה, כב"א, איך אתם?
מירי רגב: מי במשטרה אחראי באזור שלך?
<שי חג'ג': זה משטרת אופקים ומשטרת נתיבות.
<שי חג'ג': זה אזור גדול, מועצה אזורית מרחבים פרושה על 580,000 דונם, שטח מאוד מאוד גדול.
<שי חג'ג': הדבר שחסר לנו מאוד זה מתן מענה לתמיכה נפשית לתושבים.
<שי חג'ג': אין לנו דבר כזה.
<שי חג'ג': התמיכה שמציעים לנו זה נתיבות-אופקים ושם אנחנו לא מקבלים מענה בכלל.
<שי חג'ג': אם היה אפשר ליצור איזה שהוא - - -
מירי רגב: המענה הנפשי לא קשור למשטרה, זה קשור לרווחה.
מירי רגב: אני שואלת אותך מבחינת משטרה, אתם מקבלים מענה טוב?
<שי חג'ג': כן, מקבלים מענה טוב.
מירי רגב: גם מבחינת כב"א ומד"א?
<שי חג'ג': כן, מקבלים מענה טוב, יש - - -
מירי רגב: מבחינת רווחה יש לך בעיה.
<שי חג'ג': מבחינת רווחה יש לי בעיה, אין פתרון, אין לנו שום מענה נפשי.
<שי חג'ג': עוד פעם, בגלל שאנחנו לא מוגדרים יישובי עוטף עזה אנחנו לא נכללים בשום מתכונת, אבל מצד שני חוטפים טילים כל הזמן ולא ממוגנים.
<שי חג'ג': הייתה לי שיחה עם ראש העיר פה בבוקר, במפגש שנפגשנו, אמרתי לו 'תשמע, עדיף להיות בשדרות בימים האלה מאשר להיות אצלנו, כי פה לפחות הרוב ממוגן'.
<אלון דוידי: תגיע עם התקציב שיש לכם ו - - -
מירי רגב: תיכף הוא ייקח ממך גם הוא, לא רק אופקים.
<שי חג'ג': עוד פעם, עיני לא צרה בעוטף עזה, להיפך, אני מברך על זה, מגיע להם ובאמת אנחנו פה גם כדי לסייע בכל מה שאפשר.
<אלון דוידי: בעוטף, יש פה דגם יפה של ראשי מועצות וערים שעובדים בשיתוף פעולה מלא ונפגשים כמעט פעם בשבוע-שבועיים.
<אלון דוידי: דואגים לנו, החמאס, כל פעם עם קסאמים.
מירי רגב: תודה רבה, שי.
מירי רגב: חברת הכנסת תמר זנדברג, ולאחר מכן ראשון המתייחסים, משרד הפנים.
מירי רגב: מרדכי, גם בהיבט של הסיוע למועצות, וגם הלר, בכל ההיבט של ועדות תכנון, גם מד"א וכב"א בשדרות וגם מה שהוא אמר לגבי המקלטים.
תמר זנדברג: קודם כל אני רוצה להביע הזדהות והשתתפות, גם לכם ולתושבי שדרות וגם לתושבי כל המועצות בעוטף, ועכשיו אנחנו שומעים גם מחוץ לעוטף וגם מועצות אחרות שאנחנו שומעים.
תמר זנדברג: אני יודעת שלפעמים זה נראה שמאצלנו, מתל אביב, מירושלים, מאי שם, זה קשה להרגיש, קשה להזדהות, אני רוצה לספר לכם שהיום בבוקר אני הורדתי לטלפון שלי את האפליקציה של צבע אדום כדי שאני אדע לפחות ואקבל לסלולרי כל פעם שיש, וכבר מהבוקר קיבלתי כמה וכמה.
תמר זנדברג: אני גם מכירה את הנושא הזה, עד לפני שנבחרתי לכנסת לימדתי בשדרות, הייתי מרצה שם 9 שנים והיו את השנים שלימדנו רק בחדרים למטה, היו קומות שלמות, שתי הקומות העליונות, שהושבתו לחלוטין.
תמר זנדברג: אחר כך נבנו המבנים החדשים שהם ממוגנים.
תמר זנדברג: התחושה היא, גם במהלך סוף השבוע קיבלתי טלפונים, גם מתושבי שדרות, מחברים מתל אביב שיש להם משפחה בשדרות ובכל יישובי העוטף, בכל המועצות האזוריות, קיבוצים ומושבים, והתחושה, אין ספק שהיא קשה.
תמר זנדברג: אני כן רוצה להעביר מסר, שאולי יש כאן איזה שהיא תחושה בשולחן כאילו כל מה שצריך לעשות והקריאה לממשלה, כפי שנשמעה גם מראש העיר, ממש בפתח הדברים שלו, ועברה ככה כאילו לסדר היום, היא לא משותפת לכל התושבים.
תמר זנדברג: אני באה לכאן מפגישה עם קהילה שנקראת קהילת 'קול אחר', שהם גם תושבי שדרות וגם יישובים ומושבים רבים בכל העוטף, והתחושה שם היא תחושה של חוסר תוחלת, היא תחושה שסבבי האלימות החוזרים ונשנים, לא הם שיביאו פתרון, היא תחושה ש - - -
מירי רגב: - - - כניסה לעזה תביא פתרון.
תמר זנדברג: אני לא יודעת, ואת יודעת מה, בתור מי ששייכת למפלגת השלטון ולמפלגה שבעצם אחראית על הדברים האלה, אני רוצה להגיד לך כאזרחית, שאני לא בטוחה מה הרצון של הממשלה עצמה, האם בכלל יש רצון מה לעשות עם החמאס, ואם כן, האם יש לזה תוחלת והאם לא יבוא במקומו עוד תחליף אחר, או שהחמאס עצמו, במה זה כרוך מבחינת מחיר לנו, לאזרחי ישראל ולאזרחי האזור הזה, מה יקרה.
תמר זנדברג: אני כן יכולה להגיד לך, וזה מסר שאפילו התבקשתי להעביר על ידי תושבים כאן בעוטף ובשדרות עצמה, שיש כאן תקווה והייחול הכי גבוה שהתושבים מייחלים לו זה להפסקת אש.
תמר זנדברג: כשהם שמעו ביום שישי שיש איזה שהוא סיכוי להפסקת אש, כולם מחזיקים אצבעות.
תמר זנדברג: כששומעים שזה לא הולך לקרות, אז תושבים מתחילים לעזוב את האזור עם הילדים או לא יודעים מה קורה ותחושת חוסר הוודאות, תחושת הברווזים במטווח, תחושה שרק סבב יגרור סבב יגרור סבב, והאזור הזה שנים, אתה אמרת 14 שנה, 13 שנה - - -
<אלון דוידי: האזור הזה שנים נמצא במציאות הזאת מכיוון שממשלת ישראל לדורותיה לא מצאה פתרון .
<אלון דוידי: אני עוד פעם אומר לך, תפרידי בין שני הדברים - - -
מירי רגב: הפתרון הוא לא הפסקת אש, עם כל הכבוד.
<אלון דוידי: אני אומר לך את זה כראש עיר וגם כאבא, אני רוצה להגיד לך משהו, תזיזי רגע את הפוליטיקה, ימין שמאל וכל השטויות האלה, אני מדבר איתך עכשיו פנים אל פנים, המציאות הזאת של טרור לא תעזור לשום דבר.
<אלון דוידי: אני מלמד את הילדים שלי בבוקר, כשאני יושב איתם, וגם כשאני הולך לבתי הספר, ספריית פיג'מה, לימודים, היסטוריה וכו', מכיוון שאנחנו כל הזמן עוסקים בטוב.
<אלון דוידי: הדברים שאנחנו אומרים הם משותפים לכולנו, את יכולה להביא את אלון שוסטר ואיך האמרה שלנו תמיד אומרת?
<אלון דוידי: קודם כל נחסל את הטרור, אחרי זה נעשה שלום.
<אלון דוידי: אם את חושבת שהמילים שלי הן מילים של חוסר שלום את טועה, אני ישבתי פה וראיתי את החברים שלי נזרקים מגוש קטיף, ואני אומר לך, כאב לי וליוויתי אותם, ובסוף בסוף בסוף אמרתי 'הלוואי', הלוואי הלוואי הלוואי.
<אלון דוידי: אבל עד ששם בעזה לא יתחילו ללמד את הילדים דברים רציניים, כמו לדבר על שלום ולדבר על תקווה ושימחקו שם את כל הגרפיטי של הג'יהאד האלה וכל האנשים, כי בסוף בסוף בסוף אתמול ושלשום ולפני שלשום ולפני שלשום ולפני עוד יום פוגעים ויורים עליי ועל הילדים שלי, יורים על כולנו.
<אלון דוידי: אני גם מייחל להפסקת אש, אבל אני מייחל להפסקת אש - - -
מירי רגב: לא, לא ממקום של חולשה, ממקום של עוצמה, מהמקום של להוריד לחמאס את הראש.
<אלון דוידי: אני מייחל להפסקת שאני אוכל - - -
תמר זנדברג: מכיוון שהתפרצת לזכות הדיבור שלי, שמעתי את הדברים שלך - - -
<אלון דוידי: לא, אני לא מוכן שפה בחדר הזה - - -
מירי רגב: אלון, לחברי כנסת מותר לדבר.
<אלון דוידי: אין לי בעיה, אבל אני אגיד לך משהו - - -
תמר זנדברג: אז אני מעבירה לך מסר בשם תושבים שהם גם תושבים שלך - - -
<אלון דוידי: אז אני מעביר את המסר - - - אז תעבירי את המסר ואני - - -
תמר זנדברג: אני אעביר אותו אם תיתן לי לסיים את דבריי.
<אלון דוידי: אני אגיד לך בשמחה, אני אגיד לך מה, בחדר המצב הזה אני חושב שקודם כל צריך לדאוג למצב שהילדים שלנו לא ייפגעו.
<אלון דוידי: אם את בטוחה שהפסקת אש דואגת לבת שלי או לבת של אחד החברים פה, או לבן, ואומרת לו עכשיו שבזכות הפסקת האש הבת שלי תפסיק לפחד, אני חושב שזה הזוי.
<אלון דוידי: אני מכבד את הכמיהה לשלום, אני מכבד את הכמיהה, אבל אני חושב - - - אם את צריכה לדעת, אני הסתובבתי פה בשדרות ואני לא ראש עיר שמנותק, אני הייתי פה ממוצאי שבת והסתובבנו כל הצוות פה, יש פה דרדור חזק.
<אלון דוידי: אנחנו כתושבים וגם כרשות עשינו כל דבר כדי להחזיק את האנשים חזק ולא לפרק אותם, אבל לא יעזור, בן אדם שברגע - - -
מירי רגב: 73% מגיעים לבית ספר, זה הישג אדיר של העיר הזאת.
מירי רגב: זה מראה שהם לא פוחדים מהטרור ולא להוריד את הראש לטרור.
מירי רגב: אבל בואו לא נדבר עכשיו על - - -
תמר זנדברג: אני חושבת שהדברים שאתם אומרים, בדיוק - - - אם אתה חושב שאש יותר טובה מהפסקת אש - - -
<אלון דוידי: לא, אני חושב שחיסול טרור הוא הדבר הנכון.
תמר זנדברג: אין שום בעיה, אתה מוזמן להיבחר לראשות הממשלה - - -
<אלון דוידי: זה לא אש מול אש, זה אנשים שיורים בילדים במקום להילחם בחיילים.
תמר זנדברג: רגע, סליחה, סבבי האלימות הם הדדיים - - -
<אלון דוידי: לא, סבבי האלימות הם נובעים ממדיניות - - -
תמר זנדברג: סבבי האלימות, אם אנחנו נמשיך בהם, סבב אחרי סבב - - -
<אלון דוידי: איזה הדדיות?
<אלון דוידי: אני אומר לך בצורה מפורשת, את לא תשבי פה, הילדים שלי יום אחרי יום נמצאים פה, את לא תלמדי אותי ותגידי לי שאנחנו בתיקו.
<אלון דוידי: יש פה אנשים - - -
דוד צור: אתה לא צריך לצעוק עליה.
<אלון דוידי: אני אגיד לך למה, כי אני לא מוכן לדמגוגיה הזולה הזאת בעיר שלי.
<אלון דוידי: היא לא תשווה אותי עם הנייה, היא לא תשווה אותי עם ראש ממשל - - - איזו חוצפה זו?
תמר זנדברג: שב, שב.
<אלון דוידי: מה זה קשור שאת חברת כנסת?
דוד צור: היא מדברת אליך - - -
<אלון דוידי: היא לא תבוא לפה ותגיד לילדים שלי שהמסר שלהם שאני דומה לטרוריסטים בעזה.
<אלון דוידי: עם כל הכבוד.
דוד צור: היא לא אמרה לך את זה.
תמר זנדברג: אדוני ראש העיר, אני מעבירה לך מסר, בין היתר מתושבים שלך - - -
<אלון דוידי: אני יושב איתם ואני יושב עם אנשי - - -
תמר זנדברג: מאה אחוז, מצוין, אז בוא - - -
דוד צור: לא מכובד.
<אלון דוידי: אבל אני שואל אותך, איך את יושבת על השולחן הזה ואומרת לי שסבבי האלימות זה אותו דבר?
<אלון דוידי: איך את משווה אותנו לטרוריסטים שמה?
מירי רגב: שנייה רגע, אני מבקשת להתייחס לנזקים של האירועים האחרונים - - -
<קריאה: אבל, מירי, את צריכה לענות לה.
מירי רגב: אני עניתי ואמרתי לה בתחילת דבריי וגם אני אגיד את זה בסוף דבריי, אני חושבת שמדינת ישראל הייתה צריכה להיכנס בצורה חזקה יותר בחמאס.
מירי רגב: כל הססנות וכל המצב שהקבינט לא מקבל החלטה יצר את הלגיטימציה של מדינת ישראל על ידי הקהילה הבינלאומית ולכן צריך היה לטפל בנושא החמאס חזק מאוד, גם בעזה וגם באיו"ש.
מירי רגב: אני חושבת שההשוואה בין מה שקורה במדינת ישראל לבין הטרור היא השוואה שהיא לא נכונה, אני יכולה להבין את הכאב שמדבר ממנו ראש העיר וטוב ששומעים את זה פה בעיר ולא בכנסת, כי פה רואים את הדברים שלא רואים שם - - -
תמר זנדברג: וזאת הסיבה שהגענו.
מירי רגב: וזאת הסיבה לבוא ולהגיד שהתפקיד שלנו לא להוריד את הראש, אלא להרים את הראש מול החמאס.
תמר זנדברג: ובנוסף, מירי, דעתך היא לגיטימית, אני מעבירה מסר מתושבים שנמצאים כאן ומהרבה אזרחים ואזרחיות בישראל שמרגישים שסבבי האלימות האינסופיים הם ללא תוחלת והמוצא חייב להיות מוצא אחר.
<אלון דוידי: אני רק רוצה לעדכן אותך שברגעים האלה יש צבע אדום נוסף בכפר עזה, למרות שיש הפסקת אש.
מירי רגב: אין שום הפסקת אש.
מירי רגב: אנחנו לא צריכים לדרוש מהחמאס הפסקת אש, אנחנו צריכים להיכנס ולגרום להם לרצות הפסקת אש.
תמר זנדברג: השאלה אם אנחנו גורמים להם לרצות הפסקת אש, או אנחנו גורמים להם להמשיך.
<אלון דוידי: אבל זה לא הדיון, אני חושב, שבאתם לנושאים אזרחיים.
תמר זנדברג: אדוני ראש העיר, אני רק מגיבה לדברים שאתה אמרת בפתח דבריך.
מירי רגב: אוקיי, אבל הוא הגיב לדברים שאת אמרת.
תמר זנדברג: לא, התחלנו מהדברים שלו, לא מהדברים שלי.
מירי רגב: תמר, תתייחסי להיבטים נקודתיים אזרחיים.
תמר זנדברג: אני רוצה להגיד ככה, שמענו כאן מכמה מקומות את סוגיית המיגון, יש עוד כמה סוגיות שרלוונטיות, אני בטוחה גם לשדרות וגם לעוטף עזה.
תמר זנדברג: ציינת ש-73% מהילדים מגיעים לבתי הספר, אתם בטח יודעים שיש רגעים, ואני לא יודעת, תעדכנו אותנו אתם, ראשי ומנהיגי הציבור, מתי מבטלים לימודים, האם העובדה שלא הוכרז מצב חירום, זאת הסיבה לכך שלא מבטלים לימודים או שההורים - - - מתי כן זה עומד לקרות?
תמר זנדברג: מה שאני רוצה לומר זה שהבנתי שלפחות במועצה אזורית אחת, אם לא בשתיים, לא מתקיימים היום לימודים בגילאים הצעירים, בגנים, כשבעצם רק מבתי הספר והלאה הולכים.
<אלון דוידי: אני לא מכיר את זה.
תמר זנדברג: אולי לא פה בשדרות, אבל זה מה ש - - -
<אלון דוידי: אני אגיד לך את התפיסה שלנו.
מירי רגב: רק שנייה, נציגת פיקוד העורף עונה כאן שבעוטף עזה, בכל המועצות ובכל הערים, הלימודים כסדרם.
תמר זנדברג: כולל גני הילדים?
מירי רגב: וזה כתפיסה, אז כאן אין מה לברר ואין מה לשאול.
מירי רגב: נמצאת פה נציגת פיקוד העורף שנתנה את התשובה.
תמר זנדברג: מכיוון שכמו שנאמר כאן, המצב נמשך כבר 13-14 שנה ואני לא יודעת, אני מקווה שכן אבל אני לא יודעת האם הוא הולך להסתיים בקרוב, אז אני חושבת שגם אנחנו כוועדת פנים צריכים לתת את הדעת על מה קורה, מה המענים, גם מבחינת ההורים, כאשר מבוטלים לימודים כאלה, באיזה אופן זה משבית את שגרת החיים כולה של משפחות שלמות וכמובן קודם כל של נשים - - -
מירי רגב: אז מה את מציעה, פיצוי?
תמר זנדברג: אני רוצה לשמוע האם קיימת - - -
מירי רגב: לא, אבל מה את מציעה?
מירי רגב: נמצא פה נציג משרד האוצר שתיכף ייתן - - -
דוד צור: אני אמרתי, לדעתי צריך למצוא מדרגת ביניים בין מצב חירום למצב שגרה.
מירי רגב: זה מה שאמרנו גם אז, הרי אמרנו בכל הדיונים, במקרה, דרך אגב, לא תיאמתי עם אלי ישי, חבר הכנסת אלי ישי, אבל הוא כיושב ראש ועדת משנה של ועדת החוץ והביטחון, שמתעסקת בכל סוגיית העורף יחד עם ועדת הפנים, קיימנו סדרה של דיונים שביניהם גם המלצנו לעשות את אותה מדרגה, שלפני החירום הכולל תהיה מדרגת ביניים.
מירי רגב: לא קיבלנו עוד את תשובת הממשלה ולכן תיכף אולי אתה תתייחס לזה.
תמר זנדברג: מה שאני רוצה לשאול זה מה קורה במצב הזה שמבוטלים לימודים, האם ניתנת הדעת על ימי העבודה שנלקחים, אני רוצה להזכיר שזה בעיקר נשים כמובן שנשארות עם הילדים בבית, ולפחות מאצלנו עולה התחושה שיום הלימודים מבוטל על ידי פיקוד העורף ועל ידי הרשויות המקומיות, אבל משרדי הממשלה האחרים לא נותנים את המענה ההיקפי של פיצויים על ימי עבודה שהלכו, מה קורה עם הדבר הזה.
תמר זנדברג: דבר שני, יש כאן נציג או נציגה של משרד הביטחון?
מירי רגב: פיקוד העורף.
תמר זנדברג: אתם אלה שנותנים מענה לנושא הרבש"צים?
תמר זנדברג: רכזי הביטחון ביישובים?
מירי רגב: חברים, אני רוצה לשחרר את מפקד משטרת שדרות.
מירי רגב: אני רוצה במעמד הזה, שמשטרת ישראל מותקפת יומם וליל על אירועים כאלה ואחרים, בצדק בחלקם היא מותקפת, אבל אני רוצה להגיד שאסור לשפוך את התינוק עם המים.
מירי רגב: אני יודעת שאתם פה בדרום - - -
דוד צור: בחלקם גם לא.
מירי רגב: בחלקם גם לא, לכן אני מנצלת את ההזדמנות הזאת להגיד לך, אפי, שאני יודעת שבמחוז הדרום, ואתם נמצאים פה, עושים את כל מה שניתן כדי לתת את המענה הביטחוני הראוי, גם לסדר הציבורי - - - לא ידעתי, אומר כאן ראש העיר שתחנת שדרות נבחרה כתחנה מצטיינת.
מירי רגב: אז קודם כל יישר כוח לך ולכל השוטרים שפועלים, לכל דרכך - - -
משה זלמן פייגלין: מותר למחוא כפיים בוועדת כנסת?
מירי רגב: מותר.
מירי רגב: אני אגיד לך מה, מותר, בהחלט מותר.
מירי רגב: אתה רץ לכפר עזה ואני לא רוצה להפריע לך לפעילות שלך.
מירי רגב: יישאר פה נציג המשרד לביטחון פנים, יש כאן כמה סוגיות שנלבן איתך.
מירי רגב: בכל מקרה באמת אני מודה לך ולשוטרים על העשייה הברוכה שלכם, יישר כוח, ושיהיו רק בשורות טובות.
<אפרים שימן: תודה רבה לכולם.
תמר זנדברג: סוגיית רכזי הביטחון ביישובים.
תמר זנדברג: משרד הביטחון, אני לא יודעת, פיקוד העורף, האם את כתובת, אבל את בטח מודעת למצב שיש רכזי ביטחון שמשרותיהם עומדות בפני קיצוץ ובכל פעם לא ברור האם המשרה הזו קיימת, מקוצצת, מה מצבה.
תמר זנדברג: זה צורך שעלה מהרבה יישובים במועצות האזוריות בעוטף עזה.
תמר זנדברג: אז אם את יכולה לענות על זה, אני לא יודעת אם את הגורם, או שאנחנו נפנה את זה למוקד אחר במשרד הביטחון.
מירי רגב: אם לא, אנחנו נעביר את זה בסיכום של הוועדה לעניין.
מירי רגב: שאלה נוספת?
מירי רגב: תודה רבה, חברת הכנסת זנדברג.