GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<פרץ סגל: אם לא, אני בשמחה אגיד את הנוסח שאנחנו הצענו לעניין הזה של הכללת שני העקרונות, שהם עקרונות שעוברים כחוט השני באמנה בדבר זכויות הילד.
<פרץ סגל: אנחנו עומדים על כך בחוקים שונים, למשל בחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, בחוק האימוץ וגם בטיוטת חוק הורים וילדיהם שתגיע בקרוב לכנסת.
<פרץ סגל: אנחנו קובעים את שני העקרונות האלה, שצריכים לעמוד לנגד עיני מי שמחליט בעניין הילד: ראשית, שזו תהיה טובתו, ושנית, שצריך לתת לילד את הזכות להביע את דעתו, ברוח הדברים שאמר היושב-ראש בנוגע לדברים אחרים.
<פרץ סגל: ההצעה שחשבתי עליה היא בסעיף 2 להצעת החוק להוסיף את סעיף קטן (ג): "במימוש זכותו של הילד להיקרא בשם ובכל החלטה בעניין שמו לפי חוק זה טובתו תהיה שיקול ראשון במעלה ולאחר שניתנה לו הזדמנות להביע את דעתו, רצונו ורגשותיו בעניין, אם הוא מסוגל לחוות את דעתו, ויינתן להם משקל ראוי בהתאם לגילו ולמידת בגרותו".
<פרץ סגל: אני מציע לכלול סעיף ברוח זו, שתואם את האמנה הבינלאומית וחקיקה אחרת, גם בחוק זה.
עדי קול: היועץ המשפטי של הוועדה מתנגד לזה.
<גלעד קרן: לגבי עיקרון ההשתתפות – זה מהות הצעת החוק.
<גלעד קרן: בכל אחד מן הסעיפים שמופיעים פה מדובר על עיקרון ההשתתפות, בכל סעיף וסעיף.
<גלעד קרן: לכן אני לא רואה צורך לכתוב גם סעיף כללי בהקשר הזה.
<גלעד קרן: לגבי עיקרון טובת הילד – זה נושא רחב מאוד.
<גלעד קרן: אני מבין שיש מחלוקות, גם מבחינת משרדי הממשלה האחרים, וזה נתון לפרשנות.
<גלעד קרן: הנוסח המוצע, שזה יהיה "שיקול ראשון במעלה", לא קיים בשום חוק אחר.
<גלעד קרן: אני לא יודע אם זה המקום, דווקא בחוק השמות- - -
דוד צור: כל מהות הצעת החוק היא בעצם לתת לילד את המקום שלו ולחזק כביכול את הילד.
דוד צור: בעצם האמירה הזאת יש בעצם- - -
<גלעד קרן: יכולה להיות גם התנגשות בין העיקרון שאומר שזה יהיה שיקול ראשון במעלה לבין עיקרון ההשתתפות, שגם אותו מציע עו"ד סגל, מכיוון שיכול להיות מקרה בו דעתו של הילד תהיה שונה מטובתו, אז צריך להחליט האם העיקרון הזה גובר או העיקרון האחר.
עדי קול: באופן עקרוני הייתי רוצה מאוד שנושא טובת הילד יהיה כתוב בכל החוקים כי ברור לי שטובת הילד צריכה להיות עיקרון לשיקול דעת.
עדי קול: ד"ר פרץ סגל, אני יודעת שזאת עמדתך.
עדי קול: עוד לא הצלחנו להכניס את זה.
עדי קול: אנחנו מחכים קודם לחוק הורים וילדים שיגדיר את העיקרון הזה באופן כללי.
עדי קול: אני חושבת שעכשיו בחוק השמות יהיה מוקדם להכניס את העיקרון הרחב.
עדי קול: זה בעצם לקחת את כל מה שהוועדה רצתה ולנסות ליישם את זה על חוק השמות.
עדי קול: אני חושבת שזה לא החוק המתאים.
נסים זאב: יש לי הסתייגות נוספת.
דוד צור: אתן לך בעוד רגע, אני רק רוצה לסיים את סבב ההתייחסויות.
דוד צור: נציגת משרד הרווחה, בבקשה.
<אודיה איפרגן: קודם כול, אני רוצה להצטרף לעמדה של המציעה ושל היועץ המשפטי של הוועדה.
<אודיה איפרגן: אנחנו חושבים שלא נכון להכניס את הנושא של טובת הילד דווקא ספציפית לחוק השמות.
<אודיה איפרגן: אני רוצה להעיר, דיברתי על זה גם בישיבה הקודמת וראיתי שהנוסח שפורסם בכחול שונה במקצת ממה שהוקרא בוועדה.
<אודיה איפרגן: אני מדברת על נושא ההפניה של קטין לבית-המשפט, בסעיף קטן (ג).
<אודיה איפרגן: הרציונל שלנו היה, האידיאל הוא שאם הקטין רוצה לשנות את שמו עליו לפנות לבית-המשפט בהסכמת הוריו.
דוד צור: ואם הם לא מסכימים?
<אודיה איפרגן: אם אין הסכמה אמרנו שאז יחולו הוראות סעיף קטן 13(ד), לפיהן לא סתם לקטין מתחשק לשנות את השם ואז הוא יפנה לבית-המשפט, אלא התנאי הוא – כפי שכתוב גם היום בחוק בית-המשפט לענייני משפחה – שיש פגיעה של ממש.
עדי קול: החלטנו לא לכתוב "פגיעה של ממש".
<אודיה איפרגן: בישיבה הקודמת זה היה כפוף לתנאים הללו, ואילו פה כתוב "רשאי הוא להגיש תובענה".
<גלעד קרן: בעקבות ההערות של הנסחית שינינו במעט את הנוסח.
<גלעד קרן: הנסחית סבורה שזה אומר בדיוק אותו דבר.
<אודיה איפרגן: ההרגשה שלי היא שהנוסח הזה פחות ברור מהנוסח הקודם שהוקרא בוועדה.
<גלעד קרן: מכיוון שזה עניין של ניסוח, ועל העניין המהותי אנחנו מסכימים, וגם כתבנו במפורש בדברי ההסבר שזה צריך לעמוד בתנאים הללו של סעיף קטן 3(ד), אני לא רואה צורך לשנות.
דוד צור: מי קובע מה זה "פגיעה של ממש "?
<אודיה איפרגן: בית-המשפט, אבל צריך איזה תנאי סף.
דוד צור: עד היום מנסים לפענח מה זה "יסוד סביר להניח".
דוד צור: כמה תיקי מח"ש נפתחו על "יסוד סביר להניח".
<גלעד קרן: וגם "אדם סביר".
עדי קול: יחי השסתום של מערכת המשפט הישראלית.
עדי קול: זה שסתום כי אפשר להכניס בו כל דבר.
<אודיה איפרגן: בנוסח הזה כתוב "רשאי הוא להגיש תובענה".
<גלעד קרן: תקראי גם את ההמשך: "ויחולו לעניין זה הוראות סעיף 3(ד)".
<גלעד קרן: זה אומר במפורש שיחולו כל הוראות סעיף קטן 3(ד).
<אודיה איפרגן: אבל ה"רשאי" כאילו לא מסויג.
<אודיה איפרגן: אפשר לכתוב "בהתאם להוראות", או משהו כזה.
<גלעד קרן: זה עניין של ניסוח.
עדי קול: ישבנו עם הנסחית וזה הנוסח שהוחלט עליו.
נסים זאב: אני מבקש להעיר הערה נוספת, עוד הסתייגות שיש לי.
נסים זאב: אני חושב שכל עניין השם שלו, שיש לו זכות לשנות אם הוא מרגיש את עצמו נפגע מהשם, כאשר הוא בא לשנות את שם המשפחה יש פה פגיעה קשה בהורים.
נסים זאב: לדעתי צריך להגביל את זה רק מעל גיל 18.
דוד צור: למה היא פגיעה קשה בהורים?
<אודיה איפרגן: שם משפחה הוא לא יכול לשנות.
<אודיה איפרגן: רק את השם הפרטי.
עדי קול: תיכף נקרא את הנוסח ואז תראה: "הוריו של קטין רשאים לשנות את שם משפחתו, ובלבד שניתנה לו – אם הוא מסוגל לחוות את דעתו – הזדמנות להביע את עמדתו".
עדי קול: ההורים יכולים לשנות.
עדי קול: לא הוא.
<גלעד קרן: צריך לשמוע אותו.
נסים זאב: ואם הוא רוצה לשנות את שם המשפחה?
<גלעד קרן: הוא לא יכול עד גיל 18.
נסים זאב: אז בסדר גמור.
<אודליה אדרי: אני נציגת רשות האוכלוסין, ההגירה ומעברי הגבול.
<אודליה אדרי: עלה עניין טובת הקטין אז רציתי להגיד שאנחנו רואים את טובת הקטין כעיקרון-על ופועלים על-פיו, אין שום ספק.
דוד צור: והוא יבוא בחקיקה אחרת.
<אודליה אדרי: אני מצטרפת למה שאמרה נציגת משרד הרווחה.
דוד צור: הצטרפה אלינו חברת הכנסת קלדרון.
דוד צור: חבר הכנסת זאב, רצית לומר עוד משהו?
דוד צור: בואו נקרא את סעיפי הצעת החוק.
<גלעד קרן: הצעת חוק השמות (תיקון מס' 6) (שינוי שם של קטין), התשע"ד-2014
<פרץ סגל: מכיוון שהיושב-ראש והאחרים סברו שאין מקום להכניס את העיקרון של טובת הקטין, אף-על-פי שאני חושב שהוא נכון מכיוון שהורים רואים בשם הקטין יותר זכות שלהם ולא תמיד מסתכלים על הקטין- - -
<גלעד קרן: אני חייב להגיד בהקשר הזה שלהורים, לפי חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, קיימת חובה לנהוג בכל מקרה ומקרה לטובת הקטין.
<פרץ סגל: זה נכון.
<פרץ סגל: יחד עם זה, לעניין השם הייתי מציע אולי להוסיף, ברוח מה שנמצא בטיוטת חוק הורים וילדיהם, להוסיף בסעיף 4: "לא יינתן לילד שם שאינו מכבדו".
<פרץ סגל: גם היום לפי חוק מרשם האוכלוסין שר הפנים יכול למחוק שם פוגעני.
<פרץ סגל: אני חושב שלא צריך להגיע לרמה הזאת.
<פרץ סגל: אני חושב שהמסר צריך להיות להורים, שהם צריכים לבחור לילד שם שמכבד אותו.
<פרץ סגל: לכן הייתי מציע, כפי שהצענו גם בהצעת חוק הורים וילדיהם- - -
נסים זאב: השאלה אם ההורים יודעים מה זה שם מכובד.
דוד צור: אתה מציע להוסיף סעיף נוסף?
<פרץ סגל: אני מציע להוסיף "לא יתנו שם שאינו מכבדו".
<פרץ סגל: הסעיף הוא בדרך השלילה מכיוון שלעתים הורים רואים תסכול מסוים בעובדה שנולד להם ילד ממין מסוים.
דוד צור: יש איזו סנקציה בצד העניין?
עדי קול: לא, זה סתם אמירה נורמטיבית.
עדי קול: ד"ר פרץ סגל, קודם נביא את הצעת חוק הורים וילדים ונראה איך אנחנו מתקדמים עם העניין.
<פרץ סגל: אני רק אומר שזו אמירה נכונה בקונטקסט של שם הילד.
דוד צור: הורים וילדים זה חוק?
עדי קול: זה הצעת חוק שעדיין לא עברה, שמבהירה את מכלול היחסים בין הורים וילדים במשפט הישראלי.
דוד צור: אז אני מציע להכניס את זה שם ולא דרך הצעת החוק הזאת לנסות ולתקן.
נסים זאב: למשל "תרח" זה שם יפה או לא?
דוד צור: לדעתי יפה מאוד.
נסים זאב: ו"המן"?
נסים זאב: יש תימני אחד שקראו לו המן.
דוד צור: אני מעמיד להצבעה את ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב לעניין הגיל.
דוד צור: הוא הציע את גילי הבר מצווה והבת מצווה כגילאים במקום הגיל 10 כפי שמוצע בסעיף קטן 13(א) להצעת החוק.
דוד צור: בעד – 1
דוד צור: נמנעים – אין ההצעה של חבר הכנסת נסים זאב לעניין הגיל בסעיף קטן 13(א), לא נתקבלה.
דוד צור: חברת הכנסת עדי קול מצביעה במקום חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.
דוד צור: חברת הכנסת רות קלדרון מצביעה במקום חברת הכנסת יפעת קריב.
דוד צור: ההצעה של חבר הכנסת נסים זאב לא נתקבלה והיא תהפוך להיות הסתייגות.
נסים זאב: בן לבד ובת לבד.
נסים זאב: זה אותה הסתייגות?
דוד צור: זה אותה הסתייגות.
דוד צור: אתה רוצה להציע "לחילופין"?
דוד צור: זו הצעה אחת, הצבענו עליה והיא נפלה והפכה להסתייגות, אבל כמובן תוכל לדבר עליה במליאה.
דוד צור: מי בעד הצעת החוק כנוסח הוועדה?
מירי רגב: צו הכניסה לישראל (פטור מאשרה), התשע"ד-2014.
מירי רגב: חוק הכניסה לישראל קובע כי שר הפנים רשאי לפטור בצו אזרחי מדינות מסוימות מהוראות החוק, כמובן לאחר התייעצות עם ועדת הפנים.
מירי רגב: השר מתייעץ איתנו על-מנת להעניק פטור לבעלי דרכון של רפובליקת בוטסוואנה.
<יצחק גרברג: בוטסוואנה היא מדינה ידידותית.
<יצחק גרברג: נחתם הסכם עם בוטסוואנה על פטור מאשרות, זאת לאחר שבמשך שנים יש פטור חד צדדי שלהם.
<יצחק גרברג: לאור היקף היחסים שיש לישראל עם בוטסוואנה, כולל בתחום הביטחוני, האקדמי ובהרבה נושאים, נחתם הסכם שכזה.
<יצחק גרברג: אנחנו הוזמנו לפה כדי לאשר את ההסכם שכבר נחתם.
<תומר רוזנר: הוא עוד לא אושרר.
מירי רגב: מה עם כניסה של מסתננים משם לפה?
פנינה תמנו: לפני שאנחנו עוברים למסתננים אני חייבת לומר משהו.
פנינה תמנו: לפני חודשיים היינו בסיור עם אביגדור ליברמן ,שר החוץ, באפריקה.
פנינה תמנו: אחת הטעויות הגדולות של מדינת ישראל זה חוסר ההשקעה באפריקה.
פנינה תמנו: אנחנו מדברים היום על האו"ם, על החלטות שבאות וחוקרות אותנו, על החלטות שכולן נגדנו.
פנינה תמנו: אנחנו לא יודעים לנצל את 52 האצבעות של האפריקנים, כי אנחנו לא יודעים להשקיע במקומות הנכונים.
פנינה תמנו: הם ידידי ישראל.
פנינה תמנו: אם מדינה רוצה יחסים טובים עם מדינת ישראל ויש בה פטור מאשרה חד צדדית, אין שום סיבה לעצור את זה .
פנינה תמנו: להיפך, צריך לנצל את זה.
פנינה תמנו: צריך להיות חכמים.
מירי רגב: אני בעד כל קשר עם מדינות באפריקה.
פנינה תמנו: אנחנו רואים את היחסים שלנו עם ארצות הברית.
מירי רגב: אני רק חוששת מהמסתננים.
פנינה תמנו: המסתננים לא יגיעו.
פנינה תמנו: הבינו שיש רקטות וטילים.
מירי רגב: עכשיו אין מסתננים, אבל בעתיד יכולים להיות.
<מיכל יוספוב: יש בפניי את הנתונים לגבי מספר הנכנסים מבוטסוואנה.
<מיכל יוספוב: מ-2008 עד 2014 נכנסו סך הכל 771 איש מהמדינה הזאת.
מירי רגב: השאלה אם אין חשש שיבואו עוד.
<תומר רוזנר: כמה נשארו?
<מיכל יוספוב: 5 אנשים.
<מיכל יוספוב: כל השאר חזרו מרצונם.
תמר זנדברג: מרצונם החופשי?
<מיכל יוספוב: מרצונם החופשי.
<מיכל יוספוב: הם תיירים.
<יצחק גרברג: אני חושב שכל מי ששמענו פה, מצטרף לדעה שיש מקום לאשרר את ההסכם.
<יצחק גרברג: זאת מדינה ידידותית, מדינה עשירה.
<יצחק גרברג: אין צפי למסתננים.
<יצחק גרברג: מדינה מאוד ידידותית.
<יצחק גרברג: היא, לטעמי, הכי ידידותית ביבשת אפריקה.
פנינה תמנו: יש להם נציג באו"ם?
<יצחק גרברג: כן.
<יצחק גרברג: לפני כחודש, כשעלה הנושא של כינוס הוועדה לזכויות האדם בז'נבה, דיברתי עם שר החוץ שלהם.
<יצחק גרברג: משום מה השגריר שלהם חתם על הבקשה.
<יצחק גרברג: דיברתי איתו.
<יצחק גרברג: באופן חסר תקדים הם משכו את החתימה שלהם אחרי שהם כבר חתמו עליה.
<יצחק גרברג: זאת מדינה מאוד ידידותית, מדינה עשירה.
פנינה תמנו: מה עם רואנדה שנשכבה על הרצפה בשבילנו במועצת הביטחון?
תמר זנדברג: אתה ציינת, אדוני, בדבריך שיש יחסים קרובים בין המדינות, כולל בתחום הביטחוני.
תמר זנדברג: האם אתה יכול לפרט במה מדובר?
מירי רגב: אל תפרט.
מירי רגב: אם זה לא נושא שאפשר לפרט אותו ומדובר עליו בחשאי, אל תפרט אותו פה.
מירי רגב: זאת לא ועדה חסויה.
פנינה תמנו: ייאמר לזכות משרד החוץ, שאם הולכים אליהם - -
תמר זנדברג: על חלק מהמדינות וחלק מהרישיונות שיש ייצוא ביטחוני ישראל מדווחת לאו"ם.
תמר זנדברג: אנחנו צריכים לדעת אם זה כך.
תמר זנדברג: אם יש משהו סודי, תגידו שקיים משהו סודי.
תמר זנדברג: פנינה, האם בביקור שלכם עם שר החוץ ביקרתם בבוטסוואנה?
פנינה תמנו: בתור יושבת ראש ידידות אפריקה ישראל אני יכולה לומר לזכות משרד החוץ, לדרג הבכיר של הפקידות, שבכל שאלה שהייתה לי, במסגרת גם מה שמותר לחשוף בנושאים ביטחוניים, אפשר היה לקבל המון תשובות.
פנינה תמנו: שווה מאוד ללכת ולשמוע.
פנינה תמנו: אני לא חושבת שפה הם יחשפו.
פנינה תמנו: זה לא האינטרס שלנו בדיון בשידור לחשוף את הקשרים.
תמר זנדברג: אני לא מבינה איך אנחנו, חברות הכנסת, ישר קפצנו לסודי.
תמר זנדברג: הנחת היסוד שלנו היא שהדברים לא סודיים, יש זכות ציבור לדעת, הדברים בחלקם מדווחים לאו"ם.
תמר זנדברג: אם יש סודי ומשהו שפוגע בביטחון מאיזו שהיא סיבה, ידווחו לנו.
פנינה תמנו: יש לי בעיה עם החמאס.
פנינה תמנו: הם עוקבים אחרי השידור בערוץ 99.
תמר זנדברג: האם בביקור האחרון של שר החוץ באפריקה היו איזה שהן שיחות, מגעים, התחלת שיתופי פעולה שקשורים לבקשה הספציפית הזאת?
<יצחק גרברג: אין שום קשר.
<יצחק גרברג: הסיבה שבוטסוואנה לא נכללה בביקור הייתה בגלל מגבלה טכנית.
<יצחק גרברג: השר לא רצה לנסוע ליותר מ-4 מדינות מבחינת מגבלת זמן.
<יצחק גרברג: סביר מאוד להניח שאם היינו מרחיבים את הביקור, הייתי ממליץ להכליל את בוטסוואנה.
<יצחק גרברג: זאת מדינה מאוד ידידותית.
<יצחק גרברג: לגבי משרד הביטחון - אני לא מייצג אותם – אני יכול להגיד את מה שכבר פורסם בתקשורת, ששר הביטחון של בוטסוואנה היה אורח של שר הביטחון שלנו.
<יצחק גרברג: הם נפגשו.
<יצחק גרברג: אני השתתפתי בפגישה.
<יצחק גרברג: לפני חצי שנה.
<יצחק גרברג: הלוואי וכל אפריקה תהיה כמו בוטסוואנה.
מירי רגב: אני מקבלת את מה שאמרה כאן פנינה, שנכון לשתף פעולה עם כמה שיותר מדינות.
תמר זנדברג: יש רישיונות ייצוא - -?
פנינה תמנו: יש את מדינות האיחוד האפריקני.
פנינה תמנו: יש את הכנס הגדול.
פנינה תמנו: אנחנו לא חברים היום שם.
פנינה תמנו: אין לנו חברות.
פנינה תמנו: יש שם כל כך הרבה מקומות בעלי השפעה.
פנינה תמנו: גם אירופה נותנת דגש לאפריקנים, כדי לנקות קצת את המצפון שלה.
פנינה תמנו: ישראל צריכה להיות חכמה בנושא הזה.
מירי רגב: זה נראה לי מאוד נכון.
<יצחק גרברג: אני לא מייצג את משרד הביטחון, אבל בוטסוואנה היא מדינה קטנה יחסית.
<יצחק גרברג: עד לאחרונה כמעט ולא היו לה בעיות ביטחון בגלל הסמיכות שלה לדרום אפריקה.
<יצחק גרברג: רק בתקופה האחרונה, בגלל בעיות של פליטים עם מדינות סמוכות, הם התחילו להתעניין קצת בנשק.
<יצחק גרברג: אין לנו בעיה לאשר להם במידה ויבקשו.
<יצחק גרברג: נכון להיום, למיטב ידיעתי, הם כמעט ולא רוכשים.
תמר זנדברג: האם אין היום רישיונות?
<יצחק גרברג: אין, אבל אם יבקשו, אני לא רואה שום סיבה למנוע מהם רישיון כזה.
<יצחק גרברג: אני לא מייצג את משרד הביטחון.
תמר זנדברג: האם יש קשר בין רישיונות של ייצוא ביטחוני ליחסי חוץ שקשורים באשרות וכו'?
<יצחק גרברג: בוודאי.
<יצחק גרברג: זה מאוד מאורגן במשרד החוץ, במשרד הביטחון.
<יצחק גרברג: יש שיתוף פעולה.
<יצחק גרברג: כמעט כל עסקה עוברת את המסננת שלנו.
<יצחק גרברג: יש מחלקה מיוחדת במשרד החוץ.
תמר זנדברג: האם יחסי החוץ שאנחנו קושרים לתיירים, לשיתוף פעולה חקלאי או כלכלי כזה או אחר, מואץ על ידי ייצוא ביטחוני?
<יצחק גרברג: אני לא הייתי קורא לזה מואץ, אבל זה בטח לא מזיק.
<יצחק גרברג: זה רק יכול לסייע.
תמר זנדברג: לא מזיק.
תמר זנדברג: השאלה אם זה מסייע.
<יצחק גרברג: כן, אבל זה לא מרכיב הכרחי או תנאי.
<יצחק גרברג: זה ממש לא.
פנינה תמנו: כן, כי מדינות אפריקה נאלצות להתמודד גם עם טרור.
פנינה תמנו: הם זקוקים לטכנולוגיה הישראלית.
<יצחק גרברג: מדינה כמו בוטסוואנה היא מדינה שעד לאחרונה הצרכים הביטחוניים שלה היו מאוד מוגבלים.
<יצחק גרברג: בהחלט יכול להיות שבעתיד נתבקש.
<יצחק גרברג: אני צופה, אגב, שיהיה דבר כזה.
<יצחק גרברג: אין שום סיבה שלא נסכים.
תמר זנדברג: על סמך מה אתה צופה שיהיה?
<יצחק גרברג: בגלל שיש להם לאחרונה בעיות של פליטים מאנגולה, מזימבבואה.
<יצחק גרברג: זאת מדינה עשירה.
<אורלי דהן: צו הכניסה לישראל (פטור מאשרה), (תיקון) התשע"ד-2014 בתוקף סמכותי לפי סעיף 17(ב) לחוק הכניסה לישראל התשי"ב-1952, ולאחר התייעצות עם ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, אני מצווה לאמור: בתוספת לצו הכניסה לישראל (פטור מאשרה), התשל"ד-1974, אחרי "הפדרציה הרוסית" יבוא "הרפובליקה של בוטסוואנה".
מירי רגב: אנחנו מביאים את זה להצבעה.
מירי רגב: נמנעים –אין אושר
מירי רגב: דיון במהלך הפגרה.
מירי רגב: הדיון הזה הוא בעניין תקנות הכניסה לישראל (תיקון), התשע"ד-2014.
מירי רגב: התקנות שלפנינו עוסקות במתן אשרות ורישיונות שהייה בישראל למשקיעים אזרחי ארצות הברית אשר יבצעו השקעה משמעותית במיזם עסקי בישראל, עובדיהם ובני משפחותיהם.
מירי רגב: אני מבינה שצמצמתם לעובדים חיוניים.
<גלעד קרן: זאת הייתה ההצעה.
מירי רגב: ההצעה הייתה לעובדים החיוניים.
מירי רגב: אני מבינה שהתקנות האלו יהיו הדדיות כך שברגע שזה יאושר אצלנו, זה יהיה גם לגבי אזרחי המדינה שיגיעו לארצות הברית.
מירי רגב: אני מבינה שנעשתה עבודת מטה מאוד מעמיקה של משרד הפנים, שלכם, עמוס, מול משרד המשפטים, משרד החוץ.
מירי רגב: גם צחי דיבר איתנו.
מירי רגב: אני מבינה שבשבוע הבא הוא נוסע לארצות הברית.
מירי רגב: הוא היה רוצה לבוא לשם עם בשורה מסוימת.
מירי רגב: זה נראה לי בהחלט נכון וגם המקום.
מירי רגב: אני מבקשת ממך, עמוס, להציג את התקנות, להציג את הסיכומים.
מירי רגב: אני מבינה שיש פערים עם משרד המשפטים.
<עמוס ארבל: אין פערים.
מירי רגב: אם אין פערים, עוד יותר טוב.
מירי רגב: אנחנו נשמע את משרד המשפטים, את משרד החוץ, אם ירצה להגיב, נשמע את היועץ המשפטי של הוועדה.
<עמוס ארבל: בוקר טוב, גברתי היושבת-ראש.
<עמוס ארבל: אני עמדתי בראש ועדה בין משרדית מטעם רשות האוכלוסין.
<עמוס ארבל: היא פעלה כשנתיים, משהו כזה.
<עמוס ארבל: הרבה מאוד זמן יחסית לעבודה ממשלתית.
<עמוס ארבל: הנושא סבוך.
<עמוס ארבל: אנחנו נכנסנו אליו.
<עמוס ארבל: כפי שציינת, בוועדה היו שותפים משרד החוץ בהיבט הקונסולרי, המדיני, אמנות, משרד המשפטים, משרד הכלכלה, משרד האוצר.
<עמוס ארבל: כל מי שיש לו יד ורגל ונגיעה בעניין הזה היה שותף לעבודת המטה הארוכה הזאת.
<עמוס ארבל: ביוני 2012, שהיום זה כבר שנתיים פלוס, הנשיא אובמה חתם על תיקון חקיקתי בארצות הברית שמאפשר לאזרחים ישראלים להשקיע בארצות הברית כאשרת משקיע.
<עמוס ארבל: אני לא אכנס לכל הפרטים, אבל הוא הוסיף שם מילה מאוד מקבילה או מיוחדת.
<עמוס ארבל: הוא כתב שזה יהיה על סמך הדדיות בין מדינת ישראל לבינם.
<עמוס ארבל: כשתהיה הדדיות מצד מדינת ישראל, יהיה אפשרי לאזרחים ישראלים להשקיע בארצות הברית.
<עמוס ארבל: נכנסנו לעבודת מטה בעקבות אותה ועדה שהתחילה לעבוד.
<עמוס ארבל: היום אנחנו נמצאים במצב טוב.
<עמוס ארבל: היו עשרות דיונים בראשותי, בראשות מנכ"ל הרשות.
<עמוס ארבל: הנושא הוצג מידי פעם גם לשר הפנים הנוכחי והקודם.
<עמוס ארבל: היו ישיבות מעקב.
<עמוס ארבל: ב-30 למארס 2014 היה דיון בממשלה, הנושא הוצג בממשלה.
<עמוס ארבל: כל סיכום עבודת המטה של הוועדה הוצג לממשלה.
<עמוס ארבל: הייתה שם הצבעה.
<עמוס ארבל: אני אישית נכחתי באותה ישיבה.
<עמוס ארבל: הצגנו את העניין יחד עם שר הפנים.
<עמוס ארבל: הייתה תמיכה מקיר לקיר, כמובן בנאום ברכה על חשיבות העניין של ראש הממשלה והתייחסות השרים.
<עמוס ארבל: כולם תמכו פה אחד בעניין הזה.
<עמוס ארבל: הייתה איזו שהיא הסתייגות של משרד המשפטים לגבי השלכות רוחב של מדינות אחרות שבמידה והן תבקשנה להיות דומות – זה גם נאמר בנוהל עצמו ובהחלטה - אפשר יהיה להיכנס למן דיון, מו"מ או הליך החלטתי, חקיקתי, ממשלתי כזה או אחר על מנת לטפל או לבחון את הבקשות שלהן.
<עמוס ארבל: אין היום מניעה, אין משהו שמגביל את מדינת ישראל להיכנס לעניין הזה.
<עמוס ארבל: החלטת הממשלה מתייחסת למדינת ארצות הברית, היא לא מתייחסת ליתר המדינות.
<עמוס ארבל: זה לא רוחבי ליתר המדינות.
<עמוס ארבל: הנוהל של רשות האוכלוסין, נכון לרגע זה, הוא כמעט טיוטה סופית.
<עמוס ארבל: חיכינו לדיון הזה כדי להפיץ אותו, כדי להתחיל לעבוד בעניין.
<עמוס ארבל: כמובן שהוא גובש יחד עם משרדי הממשלה הרלוונטיים.
<עמוס ארבל: נכון להיום הוא גם יוצג לוועדה.
<עמוס ארבל: אפשר להשאיר לכם עותק ממנו.
<עמוס ארבל: הוא מסכם את כל התהליך.
<עמוס ארבל: הוא מסכם גם את החלק הפרוצדוראלי של הגשת הבקשה, תהליך העבודה, תהליך האישור.
<עמוס ארבל: לא ניכנס לזה כאן, כי הוא חלק טכני.
<עמוס ארבל: הוא חלק חשוב, אבל הוא טכני.
<עמוס ארבל: בעניין הזה נדרשים שינויים בתקנות ששר הפנים חתם עליהן ושר הכלכלה תמך.
<עמוס ארבל: עוד מעט אורלי תתייחס בכמה מילים לשינוי התקנות בצד המשפטי.
<עמוס ארבל: בחלק הפרוצדוראלי אנחנו די סגורים ויודעים מה אנחנו רוצים.
<עמוס ארבל: האמריקנים מאוד מאוד מחכים להחלטה של מדינת ישראל, שנתיים וחודשיים אחרי שינוי החקיקה שבוצע על ידי הנשיא.
<עמוס ארבל: כפי שציינת, סגן שר החוץ נוסע עכשיו לארצות הברית.
<עמוס ארבל: זה אחד הדברים שהולכים לעלות שם.
<עמוס ארבל: יש ציפייה בצד האמריקני שסוף סוף מדינת ישראל תאמר: מוכנים אנחנו בעניין הזה.
<עמוס ארבל: בהליך רחב קצת יותר, לא קשור לנושא הזה או כן קשור, אנחנו הולכים לנסות ולהרחיב את סוגי האשרות במדינת ישראל.
<עמוס ארבל: יש עבודת מטה מסודרת אצלנו שהתחילה.
<עמוס ארבל: זה אולי הניצן הראשון של הרחבת האשרות.
<עמוס ארבל: לא דומה היום עובד זר בחקלאות או בסיעוד לפרופסור שבא לעבוד בטכניון או מרצה שבא לעבוד במקום אחר.
<עמוס ארבל: כולם מקבלים אשרת ב/1.
<עמוס ארבל: התחלנו לחשוב שאולי נכון – אולי מאוחר מידי - לעשות קטגוריזציה יותר חדה, יותר ברורה לקבוצות אוכלוסייה זרות שבאות למדינת ישראל, שכל אחת מהן תקבל ויזה שמאפיינת אותה.
<עמוס ארבל: כך נכון לעשות.
<עמוס ארבל: זה קיים בעולם.
<עמוס ארבל: בארצות הברית זה מוגזם, יש שם למעלה מ-300 ויזות.
<עמוס ארבל: בישראל יש משהו כמו 15 סוגי ויזות.
<עמוס ארבל: זה לדיון אחר.
<עמוס ארבל: בעבודה הזאת הבאנו לידי ביטוי את זה שאנחנו רוצים לתת אשרה שנקראת ב/5 לטובת אותו משקיע אמריקני, ב/6 לאנשים החיוניים - -
מירי רגב: מה ההבדל בין ב/5 לב/6?
<עמוס ארבל: ב/6 אלה האנשים הנלווים.
<עמוס ארבל: אם הוא משקיע או הולך לפתוח חברה בישראל ורוצה להביא את הסמנכ"ל שלו, שהוא גם אמריקני ועונה על כל הקריטריונים הנדרשים כי הוא מכיר אותו, הוא רוצה להביא אותו, אמרנו - -
מירי רגב: אנשים חיוניים.
<עמוס ארבל: בהגדרה של אנשים חיוניים.
<גלעד קרן: ב/51.
<עמוס ארבל: ב/51 או ב/6 זה פחות חשוב כרגע.
<עמוס ארבל: זה עניין של סמנטיקה.
מירי רגב: תיכף נקריא את התקנות.
<עמוס ארבל: אני לא זוכר את התקנות, כי היו כל מיני רעיונות.
<עמוס ארבל: ב/52 זה בני משפחה.
<עמוס ארבל: אנחנו רוצים להיות צמודים לגישה הזאת של הרחבת סוגי האשרות.
<עמוס ארבל: לא צריך לתת להם ב/1, לא צריך לתת להם א/5, לא צריך לתת להם תושבות.
<עמוס ארבל: הם לא עובדים זרים, הם גם לא תושבים.
<עמוס ארבל: הם באים ככאלה שבאים למשהו ספציפי שמאפיין אותם.
<עמוס ארבל: הלוואי ויבואו הרבה.
<עמוס ארבל: כך ראש הממשלה התבטא, לא אני.
<עמוס ארבל: הלוואי שיבואו הרבה אמריקנים לשים פה הרבה כסף, לקדם את הכלכלה במדינת ישראל.
<עמוס ארבל: צריך ליצור גבולות, צריך ליצור קריטריונים.
<עמוס ארבל: אנחנו יצרנו אותם בנוהל.
<עמוס ארבל: אנחנו מאוד מאוד תומכים.
מירי רגב: אנחנו נעבור להקראת התקנות.
מירי רגב: לאחר מכן, אם יהיו התייחסויות של משרד המשפטים, משרד החוץ, נשמע אותן.
<דרור גרניט: תקנות כניסה לישראל (תיקון), התשע"ד-2014 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 14(א)(2) ו-(6) לחוק הכניסה לישראל, התשי"ב-1952 (להלן –החוק), בהתייעצות עם שר הכלכלה, ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת לפי סעיף 14(ב) לחוק, אני מתקין תקנות אלה: הוספת תקנה 5א 1.
<דרור גרניט: אחרי תקנה 5 לתקנות העיקריות יבוא: "אשרות ורישיונות 5א.
<דרור גרניט: (א) בתקנה זו - לישיבת ביקור למשקיע "המנהל הכללי" – המנהל הכללי של הרשות; "הרשות" – רשות האוכלוסין וההגירה במשרד הפנים; "מדינת הסדר" – מדינה המנויה בתוספת השנייה; "מיזם עסקי" – תאגיד שהוקם בישראל, ואשר השליטה והניהול בו מופעלים בישראל, לצורך קיום פעילות עסקית, תעשייתית, מסחרית או יזמית המיועדת להפקת רווחים בישראל; "מנהל בכיר" – אזרח מדינת ההסדר שהמשקיע או המיזם העסקי מעסיקו כעובד, ובליבת עיסוקו שליטה, פיקוח ואחריות על התפקוד הכללי של המיזם העסקי או חלק מרכזי בו, או הכוונה או קביעה של יעדי המיזם או מחלקות עיקריות בו; "משקיע" – אזרח מדינת הסדר או תאגיד שהבעלות והשליטה ב-50% לפחות ממניותיו מצויות בידי אזרחי מדינת הסדר, שהשקיע במטרה לנהל או לפתח בישראל מיזם עסקי; "עובד בעל כישורים מיוחדים" – אזרח מדינת ההסדר שהמשקיע או המיזם העסקי מעסיקו כעובד, ושהוא בעל מיומנויות או כישורים מיוחדים, החיוניים לתפקוד היעיל והמוצלח של המיזם העסקי; "עובד חיוני" – מנהל בכיר או עובד בעל כישורים מיוחדים.
<דרור גרניט: (ב) לעניין מתן אשרות ורישיונות לפי תקנה זו, המנהל הכללי ימנה ועדה מייעצת (להלן – הוועדה המייעצת), כמפורט להלן: עובד הרשות – והוא היושב ראש; עובד משרד האוצר שיציע שר האוצר; שני עובדים של משרד הכלכלה שיציע שר הכלכלה; עובד משר החוץ שיציע שר החוץ; (ג) לעניין סדרי עבודת הוועדה, יחולו הוראות אלה: המלצת הוועדה תינתן על דעת שלושה מחבריה לפחות; הוועדה תקבע את סדרי עבודתה; הוועדה תבחן בקשות לאשרות ורישיונות או להארכת אשרות ורישיונות לפי תקנה זו, ותמליץ בפני המנהל הכללי בדבר מתן אשרות כאמור; (ד) אלה התנאים המקדימים למתן אשרה ורישיון ישיבה לפי תקנה זו, שעל המשקיע להוכיח התקיימותם.
<דרור גרניט: טרם הגשת הבקשה, המשקיע רתם בפועל לטובת המיזם העסקי משאבי הון בהיקף משמעותי הצפויים להספיק להפעלתו המוצלחת של המיזם העסקי, העומדים בפני סיכון כלכלי, ואשר מעידים על מחויבותו הבלתי חוזרת למיזם העסקי; המשקיע הוא בעלים ובעל יכולת שליטה כדין במשאבי ההון המושקעים, אשר מקורם חוקי; המיזם העסקי עשוי ליצור צמיחה כלכלית
<דרור גרניט: המדיניות הכלכלית של המדינה;
<דרור גרניט: לעניין זה, "מיזם שולי" – מיזם אשר היקף
<דרור גרניט: ובני משפחתו בלבד, ולמעט מיזם שגלומה בו
<דרור גרניט: הישראלי תוך תקופה סבירה.
<דרור גרניט: לאחר היוועצות בוועדה המייעצת, כי התקיימו במיזם
<דרור גרניט: רשאי הוא להורות לעבוד הרשות ששר הפנים הסמיכו
ישיבה כלכהן: אשרה ורישיון לישיבת ביוקר מסוג ב/5 (משקיע זר) – למשקיע המבקש לשהות בישראל כדי לפתח ולנהל את המיזם העסקי בלבד, ובכוונתו לצאת את ישראל עם פקיעת רישיון ישיבתו;
ישיבה כלכהן: (עובד חיוני) – לעובד חיוני המבקש לשהות
ישיבה כלכהן: בכוונת המבקש לצאת את ישראל
ישיבה כלכהן: עבודתו של המבקש חיונית למיזם
ישיבה כלכהן: רמת מומחיות המבקש, ייחודיות המיומנות או הכישרון, הניסיון או ההכשרה של המבקש, שכרו המיועד של המבקש, משק העסקתו הצפוי של המבקש, וההיתכנות להכשרת כוח אדם מקומי, בהתחשב בשלב ההתפתחות של המיזם העסקי;
ישיבה כלכהן: אשרה ורישיון לישיבת ביקור מסוג ב/53 (ילד של משקיע) – לילדו של משקיע או של עובד חיוני, אם הוכח כי בכוונתו לצאת את ישראל עם פקיעת רישיון ישיבתו, וכי גילו נמוך מ-21.
ישיבה כלכהן: פעמיים, יבוא "הראשונה".
ישיבה כלכהן: בתקנת משנה (א), אחרי "לתוספת" יבוא "הראשונה";
ישיבה כלכהן: תיקון תקנה 25 4.
ישיבה כלכהן: בתקנה 25 לתקנות העיקריות, אחרי "התוספת" יבוא
ישיבה כלכהן: תיקון התוספת 5.
ישיבה כלכהן: בתוספת לתקנות עיקריות, בכותרת, במקום "תוספת" יבוא
ישיבה כלכהן: הוספת התוספת 6.
ישיבה כלכהן: אחרי התוספת הראשונה לתקנות העיקריות יבוא:
ישיבה כלכהן: "תוספת שנייה (תקנה 5א(א))
ישיבה כלכהן: ארצות ברית".
ישיבה כלכהן: הנוסח שהוצג כאן מוסכם על כל משרדי הממשלה.
מירי רגב: משרד החוץ, אתם בוודאי בעד אישור התקנות לפני נסיעתו של סגן שר החוץ לארצות הברית.
<שמעון בן שושן: אנחנו בעד כל התקנות.
<שמעון בן שושן: אני רוצה להודות לעמוס על העבודה המאומצת במשך שנתיים.
<שמעון בן שושן: חבל שהגענו לזה רק היום, אבל העיקר שהגענו לזה.
<תומר רוזנר: מרבית התקנות שהוצגו כאן הן העתקה של הגרסה האמריקנית של התקנות העוסקות בנושא.
<תומר רוזנר: הן מקיימות את עיקרון ההדדיות.