GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<בנצי ליברמן: אם באמת מבחינה כלכלית זה לא הולך, זה שיקול דעת ראוי ונכון.
מירי רגב: אם היינו מסתכלים רק על כלכלי, לא היה נגב.
<בנצי ליברמן: אין בעיה.
<בנצי ליברמן: המשמעות היא שבקריית גת, בקריות ובאותם מקומות, חוץ מאשר רמת גן ותל אביב, אין.
מירי רגב: בגלל שזאת הוראת שעה ובגלל שאתם צריכים לבוא ולדווח לוועדה על ה-ותמ"לים ועל הצלחתם, אם נראה בעוד שנה שאתם לא מסוגלים להביא דירות להשכרה בפריפריה בגלל - - -
<בנצי ליברמן: אבל יש מלחמה עכשיו.
מירי רגב: טוב שנזכרתם בזה.
מירי רגב: אנחנו יודעים את זה.
<בנצי ליברמן: אלה בדיוק הדברים שלא נותנים להיות באמת בצד האפקטיבי.
<בנצי ליברמן: אני חושב שנכון יהיה לאפשר מנימוקים שהם גם נימוקים כלכליים לפרויקט הספציפי עצמו כמו גודל ישוב, כלכליותו של פרויקט, לאפשר לממשלה בנימוקים להפחית את השלושים אחוזים.
<בנצי ליברמן: אני אומר שוב שזאת לא קריית גת אלא אלה הקריות, טירת הכרמל, כל אותם מקומות בהם יש לנו מתחמים ענקיים.
<עידן פינק: לא רוצים לשכור דירה במקומות האלה?
<עידן פינק: אז מה הבעיה?
<בנצי ליברמן: גם היקף הדירות של שלושים אחוזים הוא מעבר למה שאנשים רוצים לשכור דירה במקומות האלה.
מירי רגב: כתבנו היקף הישוב.
מירי רגב: הדבר האחרון שאנחנו רוצים הוא לפגוע בפריפריה.
<בנצי ליברמן: זה מה שיקרה.
מירי רגב: למה שזה יקרה?
<קריאה: כל ההיערכות הכלכלית לא רלוונטית לדיון הזה.
<קריאה: ההיערכות הכלכלית איננה חלק מהפרורוגטיבה של הממשלה לבוא ולבחון את השוק.
מירי רגב: כי לפי ההיערכות הכלכלית לא יהיה שום דבר חברתי.
<בנצי ליברמן: זה לא נכון.
<בנצי ליברמן: מע"מ אפס זה חברתי.
<בנצי ליברמן: מע"מ אפס ומחיר מטרה, זה לפחות ארבעה מיליארד שקלים בשנה.
<בנצי ליברמן: זה לא חברתי?
<קריאה: זה אנטי חברתי.
<בנצי ליברמן: 700 אלף שקלים דירה בקריית גת, זה חברתי ועוד איך חברתי.
<עידן פינק: תיבנו באזורי הביקוש, איפה שיש עבודה.
<בנצי ליברמן: אתה גומר את הפריפריה.
<בנצי ליברמן: אתה אפילו לא מבין מה אתה אומר.
מירי רגב: אין לי בעיה להרחיב את מגוון השיקולים אבל אני לא אהיה מוכנה בשום פנים ואופן שהשיקול הכלכלי יהיה שיקול מוביל.
<בנצי ליברמן: זה בסדר.
מירי רגב: איך תוודא את זה?
<אלדר דוכן: אני מציע בניסוח לנתח את זה כפי שאת אומרת, לוודא שרק אם כתוצאה מהשיקול הכלכלי, וכאן יש שני שלבים.
<אלדר דוכן: לשיקול הכלכלי יש שתי מדרגות.
<אלדר דוכן: המדרגה הראשונה היא אם נכניס דירות להשכרה, המחיר שנקבל עבור הקרקע ירד.
<אלדר דוכן: זה מבחינתנו לא שיקול כלכלי לצורך העניין.
<אלדר דוכן: כמו שעשינו עכשיו שני מכרזים בהרצליה וברמת השרון, הכנסות המדינה ירדו במאות מיליוני שקלים אבל עדיין היו מתמודדים שהציעו סכום קטן יותר אבל עדיין הציעו.
<אלדר דוכן: מה שאנחנו רוצים לכתוב זה שאם במכרז כתוצאה מהמיקום והמחיר הכול כך נמוך של הדירות בפריפריה, ההערכה היא שאף יזם לא ייגש ולא תהיה שום הצעה וכתוצאה כך כל התכנית כולה לא תתממש, רק אז.
<בנצי ליברמן: בחיפה יש מחיר לקרקע.
<בנצי ליברמן: בקריית גת אין מחיר לקרקע.
<בנצי ליברמן: אין סבסוד צולב בקריית גת כי המחיר הוא ממילא אפס.
<אלדר דוכן: בוא נלך על חיפה.
<אלדר דוכן: כמו שתומר אומר, כמו שעשינו בחיפה, אם בחיפה יש הצדקה כלכלית - - -
מירי רגב: בנצי, אני הולכת אתך על משהו אחר.
מירי רגב: אני מוכנה ללכת אתך על העניין הכלכלי.
מירי רגב: במקרה כזה חמישים אחוזים מהתוספת במרכז כתוצאה מהפחת השכירות יועברו לרכישת דיור בדיור הציבורי.
דב חנין: אתם עושים דבר חמור ביותר.
דב חנין: אני רוצה להזכיר איך החוק הזה התחיל.
דב חנין: דובר על פרויקט של דירה להשכיר.
דב חנין: זה היה הפרויקט.
<בנצי ליברמן: ממש לא.
דב חנין: ממש כן.
דב חנין: אי אפשר למחוק את ההיסטוריה.
<בנצי ליברמן: אבל מה לעשות שאני מכיר אותה לא פחות טוב ממך.
דב חנין: אתם נכנסתם ברגע האחרון.
דב חנין: אתם נכנסתם לכל הסיפור של ה-ותמ"ל בישורת האחרונה.
<בנצי ליברמן: אתה אפילו לא יודע איך החוק הזה הוקם.
דב חנין: אני יודע בדיוק.
<בנצי ליברמן: אתה לא יודע.
דב חנין: תאמין לי שאני יודע.
<בנצי ליברמן: יושבת בינת שוורץ עוד בקדנציה הקודמת לפני דירה להשכיר.
מירי רגב: ב-10:00 השר סער כאן ואני מסיימת את הדיון.
<בנצי ליברמן: ישבה עם קוגן וחשבו איך מפצחים פרויקטים ענקיים כמו למשל תל השומר וצריפין.
דב חנין: בשלב הראשון אתם בכלל לא הייתם.
<בנצי ליברמן: בטח שהיינו.
<בנצי ליברמן: תסתכל בוועדה ותראה.
מירי רגב: חבר הכנסת דב חנין, לאחר מכן חברת הכנסת תמר זנדברג ולאחר מכן חבר הכנסת דוד אזולאי.
דב חנין: גברתי, כמה מלים על הדיור הציבורי לפני שאני אגיע לגופו של עניין.
מירי רגב: בסדר, אבל ב-10:00 השר סעד נכנס.
דב חנין: כדאי שהוא ישמע את הדברים.
מירי רגב: הוא עדיין לא שר הבינוי והשיכון.
מירי רגב: כשהוא יהיה, הדברים ייראו אחרת.
דב חנין: ההחלטות שלו רלוונטיות לתחום הזה.
דב חנין: גברתי, קודם כל כמה מלים על הדיור הציבורי.
דב חנין: אני מברך על כל כסף שמגיע לדיור הציבורי.
דב חנין: בתחום הדיור הציבורי יש באמת יובש נורא, יש צימאון עצום לכל סכום של כסף וכל סכום של כסף שייכנס כאן, רק ישקה אדמה שהיא כל כך יבשה ולא ברור האם גם הסכומים הנוספים שייכנסו כרגע יכולים בכלל להצמיח כאן משהו מכיוון שהקרקע הזאת היא כל כך יבשה.
דב חנין: הפרשה הזאת של ההתנהלות מול הדיור הציבורי מעלה בראשי סיפור על אדם שנתקל בשודד והשודד אומר לו שהוא רוצה ממנו גם את הארנק וגם את המכנסיים.
דב חנין: הוא מנהל משא ומתן עם השודד והשודד מוותר על המכנסיים ונשאר עם הארנק.
דב חנין: אז אנחנו צריכים להודות לשודד על נדיבותו כי בסופו של דבר הוא השאיר לנו את הארנק.
דב חנין: אני בעד זה שהמכנסיים יישארו, שלא יהיה ספק, אלא שאני אומר שאני לא מרגיש שום צורך להודות לממשלה על כך שהיא נותנת כסף לקופת הדיור הציבורי כשהיא הייתה חייבת לתת את הכסף הזה מכוח החוק לפני שנים.
מירי רגב: אז מה אם היא הייתה חייבת?
מירי רגב: היא לא עשתה את זה.
מירי רגב: עכשיו עושים את זה, אז צריך גם להגיד תודה.
מירי רגב: צריך גם להוקיר תודה.
דב חנין: אני לא אומר תודה על זה שמבצעים את החוק.
דב חנין: אני גם לא אומר תודה כשנותנים במקום שלושה מיליארד שקלים שגנבו מקופת הדיור הציבורי לכל מיני מטרות שונות ומשונות, מחזירים עכשיו מיליארד ומאה מיליון שקלים, שזה טוב שמחזירים.
דב חנין: למען הפרוטוקול אני אומר גברתי שגם את זה לא היו מחזירים אלמלא את היית לוחמת.
דב חנין: אני בהחלט נותן לך את הקרדיט שמגיע לך בעניין הזה.
דב חנין: אני רק לא חושב שבנושא הזה יש מה להודות לממשלה.
דב חנין: לעניין ה-ותמ"ל.
דב חנין: תראו, אנחנו כאן מייצרים בכייה לדורות ולא פחות מזה.
דב חנין: אנחנו מייצרים מנגנון תכנוני דורסני, סופר מהיר, עם מחירים חברתיים וסביבתיים עצומים שאני עוד אדבר עליהם עת אני אדבר על החוק לגופו של עניין כשיהיה לנו נוסח סופי.
דב חנין: כשעושים את הדבר הזה, אנחנו צריכים לשאול את עצמנו לפחות את השאלה לטובת מה, לטובת מי, והניסיון שנעשה כאן בוועדה היה ניסיון שאומר שאם דורסים כבר את מערכת התכנון, אם כבר מחריבים את ארץ ישראל, אז לפחות נעשה את זה לשם יעדים חברתיים שנבין שלפחות העניים קיבלו, המוחלשים יקבלו, חסרי הדיור יקבלו וכדומה.
דב חנין: כאן היה כל אותו ניסיון לעגן את הדיור הציבורי בתוך החוק הזה ולהגיד שאתם בונים, אתם דורסים את חוקי התכנון והבנייה, אתם מחריבים את הארץ הזאת, אתם יוצרים בכייה לדורות כך שנכדי נכדינו ישאלו את השאלה מי אישר את המפלצת הזאת כאן ומי אישר את המפלצת הזאת שם, לפחות שכל הדברים האלה ייעשו לטובת העניים.
דב חנין: יש את הספר של רולס על הצדק והוא אומר: בסדר, מנגנונים שאנחנו מייצרים, יש בהם רציונל אם הם לפחות פועלים לטובת אלה שהם הכי מוחלשים מכולם.
דב חנין: לפחות במובן הרולסיאני הזה הייתה איזושהי הצדקה כזאת או אחרת למהלך הדורסני של חוק ה-ותמ"ל אבל ההצדקה הזו יצאה ואין לנו היום שום מנגנון מובנה בתוך החוק שאומר שאתם עושים את זה, אתם דורסים?
דב חנין: לפחות תייצרו כאן דיור ציבורי.
דב חנין: אגב, כשאני מדבר על הקשר בין ה-ותמ"ל לבין דירה להשכיר, אני רוצה להזכיר את תכנית הדיור של מפלגת יש עתיד שאמנם לא מיוצגת כאן כרגע בוועדה, אבל אפילו הם שהם בהחלט – אני חושב שאין חולק בבית הזה שהם לא מפלגה שדואגת לעניים – בתכנית הדיור שלהם, במצע שלהם אמרו שאנחנו נעשה את הפרויקט הזה של דירה להשכיר ונבטיח בתוכו אחוז מסוים לטובת דירות של דיור ציבורי בתוך המערכת.
דב חנין: כשאנחנו בונים את הדירה להשכיר, יהיה שם חלק שיובטח לדיור ציבורי.
דב חנין: גם ההבטחה הזאת לא מתממשת ולא ממומשת בחוק שלפנינו.
דב חנין: הוקרא כאן החוק.
דב חנין: אני אומר לכם שאת החוק הזה עוד ילמדו שנים אחרינו כי באמת מוצע כאן לפצל את החלק התכנוני מהחלק הקנייני ואני בעד לפצל את הדריסה של זכויות קנייניות אבל החלק שנותר הוא לא חלק תכנוני.
דב חנין: לקרוא לדבר הזה תכנון, זאת פגיעה בשם הטוב של המושג הזה תכנון.
דב חנין: תכנון זו מערכת דמוקרטית מקצועית מורכבת של איזונים, של בלמים, של הקשבה לציבור.
דב חנין: כל הדברים האלה נעדרים מהחוק שנמצא בפנינו.
דב חנין: יש לנו כאן מין גוף שהוא גוף של נציגי שרים, זה ה-ותמ"ל, הוא מוסמך להחליט במקום מוסדות התכנון הרגילים של מדינת ישראל.
מירי רגב: דב, אנחנו ניתן לך זמן יום שלישי.
דב חנין: אני אומר את הדברים רק בתמצית.
מירי רגב: אתה מדבר כבר חמש דקות ואני רוצה לתת את רשות הדיבור גם לתמר ולדוד.
דב חנין: אני אומר את הדברים בתמצית ולא אכנס לפרטים.
דב חנין: המערכת הזאת היא מערכת דורסנית, מייצרת תכניות שיגברו על תכניות אחרות, על כל התכניות האחרות, היא ממוקדת בעניין יחיד וצר על חשבון כל אינטרס בנושא אחר, אין סביבה, אין בריאות, אין תעסוקה, אין שום דבר.
דב חנין: בונים מדבריות של נדל"ן שלא זאת דמותה של מדינה שרוצה לראות לעצמה עתיד, שרוצה לראות לעצמה פיתוח אמיתי.
דב חנין: זאת פגיעה בכל האיזונים החברתיים, הסביבתיים, הכלכליים, התרבותיים.
דב חנין: איך מדינה במאה ה-21 יורדת כל כך אחורה, חוזרת כל כך אחורה בתחום התכנוני ואיך הדבר הזה נתמך על ידי אנשים שבאים מתחום התכנון.
דב חנין: זה באמת לגמרי לא ברור.
דב חנין: זה בלי חשיבה כוללת.
דב חנין: אחד הדברים הכי מצערים הוא שרומסים ידע שנצבר לאורך שנים.
דב חנין: תכניות המתאר, אותו אויב של המערכת, אותו דבר שצריך לאפשר לנו עכשיו לדרוס אותו ולחסל אותו ולהתגבר עליו, זה ידע שהצטבר לאורך שנים, זה ידע שהושקע בו המון מאמץ והמון עבודה.
דב חנין: אני מאחל לנו שלא אלמן ישראל ותהיה בארץ הזאת ממשלה אחרת - - -
דוד אזולאי: כאן אני מסכים אתך.
מירי רגב: אתם תמשיכו לשבת באופוזיציה.
דב חנין: וכיוון אחר ואת הרעה הזאת נצליח לבטל לפני שהתוצאות שלה יהיו בשטח.
דב חנין: עוד משפט אחד ברמה העקרונית.
דב חנין: כל הדריסה התכנונית הזאת, זה כל כך אופייני לכל חוקי ה-וד"לים למיניהם ועכשיו ל-ותמ"ל, בלי אפילו להבטיח בסופו של דבר בנייה.
דב חנין: הרי הדבר הכי מגוחך והכי מביש הוא שאחרי שאתם דורסים את מערכת התכנון לגמרי, מה אתם בעצם דורשים?
מירי רגב: יהיה לך יום שלם לדבר ביום שלישי.
דב חנין: אני אגיד משפט אחרון.
דב חנין: אחרי הכול, כשאישרתם כבר את התכנית המועדפת, לא צריך לבנות אותה.
דב חנין: תוך ארבע שנים, 25 אחוזים מעבודות התשתית.
דב חנין: תדרסו את התכנון, תחסלו את התכנון, תאשרו תכניות אנטי תכנוניות ואחרי כן אתם צריכים 25 אחוזים מעבודות התשתית, ואם לא עשיתם את זה, לא קרה שום דבר, התכנית מתבטלת.
דב חנין: זאת בכייה לדורות.
תמר זנדברג: את ההתייחסות שלי אני אתן ביום שלישי אבל בכל זאת רציתי לומר משפט לנושא שנדון כאן כרגע ארוכות.
תמר זנדברג: בבוקר אישרתם, בהתנגדותי, את הפיצול בין החלק התכנוני לקנייני.
תמר זנדברג: הוויכוח שהתגלע כאן בין מינהל מקרקעי ישראל בגיבוי האוצר לבין הוועדה מראה בדיוק שבעצם הכריכה בין החלק לו קראתם הקנייני לבין התכנוני הוא אינהרנטי.
תמר זנדברג: אנחנו ועדת הפנים, אנחנו מפקחים על משרד הפנים ואמורים לאשר חוקים בתחום התכנון.
תמר זנדברג: כאן הממשלה היא רגולטור, היא לא ספסר קרקע, היא לא בעל בית, היא לא גובה שכר דירה, היא לא מוכרת קרקעות והיא לא עושה שיקול כלכלי בכלל.
תמר זנדברג: היא קובעת מסמרות תכנוניים איך היא רוצה לראות את מערכת התכנון שהיא מספקת את מלאי הדיור האפשרי.
תמר זנדברג: יכול להיות שכל הדיון הזה נוגע מזה שמינהל מקרקעי ישראל מתעקש לדחוף דירות במסווה של חיזוק הפריפריה היכן שלא צריך, היכן שאין עבודה, היכן שאין תחבורה ציבורית, במקום לספק באזורי ביקוש.
מירי רגב: את רוצה שיבנה רק בתל אביב?
תמר זנדברג: זה לא הדיון.
תמר זנדברג: אנחנו כאן אמונים על מערכת התכנון.
תמר זנדברג: זה שהחוק הזה דורס את מערכת התכנון ומקים מערכת תכנון עוקפת, בעייתית ומסוכנת – נדבר על זה ואני אתייחס לזה ביום שלישי.
תמר זנדברג: אני רק אומרת היום שהדיון הזה צריך להיות ברמה התכנונית בלבד, איך אנחנו מבטיחים בתוך תכנית בנייה יהיו עשרה אחוזים דיור ציבורי, שלושים אחוזים דיור בר השגה, בלי להתחשב בשיקולים הכלכליים לעניין התכנון.
תמר זנדברג: זאת המהות שלנו, זה התפקיד שלנו וזאת החובה שלנו.
מירי רגב: אחרון הדוברים.
מירי רגב: התייחסות הממשלה ולאחר מכן אני מסכמת את הדיון.
דוד אזולאי: גברתי היושבת בראש, אני קודם כל מבין שבשעה טובה ומוצלחת התחלנו לקיים את הדיונים.
מירי רגב: לא התחלנו.
מירי רגב: המשכנו.
דוד אזולאי: הפסקנו לתקופה מסוימת וחשבנו שזה ירד מסדר היום אבל אודות למאבק צודק שלך, זה ממשיך.
דוד אזולאי: חבל מאוד שזה מעט מדי, לדעתי.
מירי רגב: מעט, אבל עדיין מאפס למיליארד וחצי, זה משהו.
דוד אזולאי: זאת טיפה מן הים הגדול.
דוד אזולאי: להגיד לך את האמת, אני מאוד מעריך את זה ואני מעריך על כך שהבאת את כל הנושא הזה והבינו שלוועדת הפנים יש כוח.
דוד אזולאי: השאלה שלי היא מי יתקע לידי כף שגם המעט הזה אכן ייושם ולא יועבר.
מירי רגב: אישור תקציבי הוא יותר חזק, כמו שאמר כאן היועץ המשפטי ואתה יודע את זה.
מירי רגב: אתמול אושר סעיף תקציבי לקרן.
מירי רגב: לכן לא הבאתי את זה לכאן עד שזה אושר בוועדת הכספים, סכום של מיליארד ומאה מיליון שקלים.
מירי רגב: עד ההצבעות, אם לא יהיה לי סעיף תקציבי וסיכום תקציבי ל-110 מיליון שקלים כל שנה במשך שלוש שנים לשיפוץ דירות ולמועדוניות, אני לא מביאה את זה להצבעה.
מירי רגב: אם לא יהיה סעיף תקציבי צבוע וברור, לא יהיה.
דוד אזולאי: אני מברך על ההישג הזה.
דוד אזולאי: אני לא מקל בו ראש.
מירי רגב: זה הישג של הוועדה.
דוד אזולאי: אני חושב שזה באמת הישג ראוי.
דוד אזולאי: אמרתי שלטעמי זה מעט מדי, אבל גם תפסת מרובה לא תפסת וזה בסדר.
דוד אזולאי: הערה אישית שאני חייב להגיד אותה.
דוד אזולאי: למה הבהילות הזאת?
דוד אזולאי: למה מאתמול אנחנו מקבלים הודעה בערב להיום בבוקר?
דוד אזולאי: עם כל הכבוד והרצון באמת להשתתף בדיונים האלה, למה להנחית עלינו את זה מאתמול להיום?
מירי רגב: ועדת הכספים התקיימה רק אתמול ואני אמרתי שעד שלא יהיה אישור בוועדת הכספים, זה לא יבוא לכאן כי אנחנו נאשר וועדת כספים בסוף לא תאשר את המיליארד ומאה מיליון.
מירי רגב: אתמול זה אושר בוועדת הכספים.
מירי רגב: היו שתי אופציות – או להביא את כולם ביום חמישי וראשון רק להקראות, להסביר את הנוסח, כי הרי אני רוצה לתת לכם ארבעה ימים לקרוא את הנוסח ולהביא את זה להסתייגויות ביום שלישי.
מירי רגב: חשבתי שממילא אנשים מגיעים לכנסת ב-9:00 בבוקר, אז בין 8:00 ל-9:00 אין הבדל גדול מדי וחשבתי שחברי הכנסת כן יוכלו להיות כאן ונוכל לקיים מ-8:00 עד 10:00 דיון רק כדי להציג את הסיכומים ואת ההסכמות אליהם הגענו כדי שנוכל היום להוציא נוסח שיהיו לכם ארבעה ימים לעבוד עליו.
מירי רגב: זה היה השיקול ולדעתי זה היה שיקול נכון.
דוד אזולאי: אני מקבל את השיקול הזה רק בגלל ההישג.
מירי רגב: כרגע אנחנו צריכים לסיים את הדיון.
מירי רגב: אני מבקשת את תגובת הממשלה רק לגבי 15-15 עם השיקולים שאמרנו.
מירי רגב: זה הסיכום שמבחינת הוועדה אנחנו יכולים להגיע אליו.
מירי רגב: אם יהיה סיכום, נוציא עד הערב נוסח מוסכם להסתייגויות שיידונו, כפי שאמרתי, ביום שלישי וההצבעה תתקיים ביום רביעי.
מירי רגב: אם לא נגיע לסיכום, אני מזכירה לך ערן, בעניין הזה באמת לא בינת הייתה שותפה וגם לצערי לא היועץ המשפטי.
<ערן ניצן: בינת והיועץ המשפטי היו שותפים.
מירי רגב: לא פיזית.
מירי רגב: אני אומרת לך חד וחלק שעל הסעיף הזה, זה היה כל הריב שלנו.
מירי רגב: לא על החוק אלא על הסעיף הזה.
מירי רגב: סעיף אחד ויחיד, על ה-15-15 ועל הדיור הציבורי.
מירי רגב: לא נגיע לתובנות בזה, לא יהיה חוק.
<אלדר דוכן: רציתי להציע אולי משהו שכולנו נוכל להסכים עליו.
<אלדר דוכן: בסעיף (ה) נגיד שנוכח מאפייני הישוב או היצע הדירות הקטנות ברשות המקומית, אין הצדקה או ייתכנות להכללת.
<אלדר דוכן: על הדיון בו היינו עכשיו, אם כן שיקול כלכלי או לא שיקול כלכלי.
<אלדר דוכן: אנחנו רק רוצים להגיד שאם אין ייתכנות בכלל לפרסם מכרז כזה, לא נסכל את כל הבנייה כולה בפריפריה בגלל שאין ייתכנות.
<אלדר דוכן: נוסיף את המילה ייתכנות בלי שום שיקול כלכלי.
מירי רגב: אבל ייתכנות זה כלכלי.
מירי רגב: אני לא רוצה לסכל בנייה בפריפריה.
<קריאה: שייתנו אחוזים במקום אחר תמורת זה.
מירי רגב: אין לי כוונה לסכל בנייה בפריפריה.
מירי רגב: זאת לא הכוונה שלי וגם לא של הוועדה.
מירי רגב: אמרתי שאם יש בעיה לבנות בפריפריה ושם נניח נכון יהיה לבנות יותר דירות קטנות או אפילו לא דירות קטנות אלא דירות צמודות קרקע, נניח עכשיו עם כל המעבר של צה"ל לנגב כשאנחנו רוצים להשאיר את הקצינים בנגב ולא רוצים שיהפכו את הנגב רק למקום של עבודה אלא אנחנו רוצים שכן יגורו בנגב כדי שבאמת זאת תהיה צמיחת הנגב מחדש על ידי פתיחת עסקים קטנים ובינוניים וכל מה שזה אומר כאשר בן אדם גר שם והאישה עובדת שם והילדים הולכים לבית הספר וכולי.
מירי רגב: ברור לי שבחלק מהמקומות לא יוכלו להיות דירות להשכרה אלא דירות צמודי קרקע.
מירי רגב: מאידך אני אומרת שיש לכם אופציה, בריחה, שהממשלה תקבע על פי קריטריונים.
<בנצי ליברמן: תני את הפתח הזה.
<בנצי ליברמן: זה הכול.
מירי רגב: אבל נתתי.
מירי רגב: אמרתי, מאפייני הישוב.
<ערן ניצן: מאפייני הישוב וייתכנות הפרויקט.
<ערן ניצן: אנחנו עושים את זה ביום יום.
<ערן ניצן: אל תכשילו את זה.
<ערן ניצן: קחי לדוגמה סיטואציה לפיה בא מחר מינהל מקרקעי ישראל, כמו שאת רוצה, ומפרסם מכרז ענק של מחיר מטרה.
<ערן ניצן: לא יכול להיות שהממשלה לא תסנכרן את ההחלטה שלה סביב עומק השכירות ביחס לעובדה הפרוזאית הזאת שאלפי יחידות דיור - - -
מירי רגב: מי ששוכר בית לא יכול לקנות בית.
<בנצי ליברמן: לי אין בעיה בזה.
<בנצי ליברמן: אני רוצה שתביני את העניין.
<בנצי ליברמן: הדוגמה של ערן, אני לא בטוח שהיא דוגמה שאני מתחבר אליה.
<בנצי ליברמן: אני כן רוצה לקחת לא פריפריה כי פריפריה זה ודאי לא מחזיק מים.
<בנצי ליברמן: ניקח את קריית גת, ניקח את אשקלון.
<בנצי ליברמן: למה אני אומר דווקא את שני המקומות האלה?
<בנצי ליברמן: כי בשני המקומות האלה, באשקלון עומדת להיות תכנית הסכם גג על 10,000 יחידות דיור בעוד כחודשיים ובקריית גת כבר קיים.
<בנצי ליברמן: בשני המקומות האלה אנחנו הולכים לייצר היקף קרקעות בתוך שנה וחצי עם ה-ותמ"לים של עשרים אלף יחידות דיור.
<בנצי ליברמן: זה משהו בהחלט בהיקף ארצי לאומי.
<בנצי ליברמן: הסעיף הזה אומר שאני לא הולך ל-ותמ"ל כי בקריית גת ובאשקלון אף פרויקט, אף חברה גדולה לא תלך.
מירי רגב: תלך למחוזית.
<בנצי ליברמן: אני רוצה להגיד כאן שני דברים שכל הזמן חוזרים ונשנים.
<בנצי ליברמן: רשות מקרקעי ישראל באופן אמיתי, מחיר הקרקע הוא לא רלוונטי.
<בנצי ליברמן: היום הפרויקטים שלנו גם במחיר מטרה, גם בדיור להשכרה וגם במערכות אחרות מביאים לכך שהקרקע כמעט אפס.
<בנצי ליברמן: אמיתית, אפס.
<בנצי ליברמן: אפשר לראות מה קורה.
<בנצי ליברמן: יותר מזה, כל הכספים הולכים לחסמים לטובת שיווקים.
<בנצי ליברמן: לא נשאר שקל אחד.
<בנצי ליברמן: אני מצהיר שלא נשאר שקל אחד שאנחנו לא משתמשים בו לצורכי חסמים ו/או הסכמים מיוחדים עם רשויות כדי לשדרג את העניין.
<בנצי ליברמן: באנו לכלי - אגב, היות ואני הייתי חלק מיוצריו – שבשלב מסוים דירה להשכיר הייתה המובילה שלו אבל הרעיון של החוק הזה נוצר עוד בשלהי הקדנציה הקודמת עם בינת, ראובן קוגן ואנכי כי ראינו בפרויקטים דווקא של הצבא, בתל השומר, בצריפין, אנחנו יושבים בוועדות המחוזיות וזה גדול עליהם.
מירי רגב: אני רוצה את זה.
מירי רגב: אני בעד זה.
מירי רגב: אני בעד שהצבא לא יהיה במקומות האלה.
<בנצי ליברמן: הפרויקטים האלה שיושבים באזורי הביקוש המשמעותיים ביותר, החסמים וההתנהלות - שלדעתי היא קלוקלת אבל לא משנה - של הוועדות הרגילות, במקום שזה ייקח שנתיים-שלוש, לוקח שבע ושמונה שנים.
<בנצי ליברמן: אי אפשר את הפריבילגיה שצריפין, תל השומר, סירקין או מקומות שהם אזורי ביקוש מובהקים ששוברים את השוק, אני אתנהל ברגיל.
<בנצי ליברמן: אגב, יכול להיות שהוועדות היו מתנהלות בצורה אחרת וזה היה אחרת, אבל זאת המציאות נכון להיום.
<בנצי ליברמן: אגב, זה נוצר ובשלב מסוים גם דירה להשכיר התלבשה על זה ואז החוק יצא כמו שיצא.
<בנצי ליברמן: אני מבקש דבר אחד.
<בנצי ליברמן: אני לא מתכוון להתחכם.
<בנצי ליברמן: הדיור הציבורי לא בבית ספרי ואם יחליטו עליו, יחליטו עליו וזה לא מעניין אותי.
<בנצי ליברמן: זה גם לא משרד השיכון.
<בנצי ליברמן: אני יודע שאני צריך מאה אלף יחידות דיור מעבר לשיווק הרגיל.
<בנצי ליברמן: אין לי את ה-ותמ"ל – זה לא יהיה לי.
<בנצי ליברמן: אני מבקש רק לאפשר כלי שהוא אמיתי, שהוא כנה, שיאפשר לממשלה לקבל החלטה סבירה והגיונית שיכולה לרדת מהשלושים אחוזים.
<בנצי ליברמן: אני רק אומר שאם הכלי הזה לא יהיה, אני פשוט לא אגיש לא את אשקלון ולא את קריית גת ולא את קריית טבעון כשיש לי 10,000 יחידות דיור בקריות של הסדר הקיבוצים מלפני עשרים שנים.
<בנצי ליברמן: חבל.
<בנצי ליברמן: אלה היקפים ענקיים שאני רוצה שאנשים יגיעו למקומות האלה ולא רק לתל אביב.
<בנצי ליברמן: אגב, אני צריך את רמת גן.
מירי רגב: שלטון מקומי, מה אתה אומר?
<פיני קבלו: אני חושב שהוויכוח כאן הוא ויכוח מאוד מאוד קשה ומאוד מאוד ענייני.
<פיני קבלו: העמידה שלך שיש שכירות גם בפריפריה, אנחנו חושבים שצריכה להיות.
<פיני קבלו: איך עושים את זה בלי לפגוע בשיווקים כפי שאומר בנצי?
<פיני קבלו: צריך למצוא איזשהו מנגנון.
<פיני קבלו: צריך להבטיח שבפריפריה או בסמי פריפריה כמו שהוא אומר כאן יהיו דירות להשכרה.
<ערן ניצן: אנחנו לא חולקים על זה.
מירי רגב: אני כרגע לא משנה את הנוסח.
מירי רגב: זה הנוסח אתו אנחנו הולכים, שלושים אחוזים עם הקריטריונים של ה-ותמ"לים.
מירי רגב: אם אתם רוצים להכניס את הקריטריון הכלכלי בעניין הזה, תציעו ניסוח.
מירי רגב: אני מוכנה להגיע לפשרה.
מירי רגב: אני יודעת שזה נשמע רע כל העניין הזה, אבל אני מוכנה לעשות את זה.
מירי רגב: אני מוכנה לשמוע על הפשרה.
מירי רגב: אני אלך אתכם בהיבט הכלכלי ואתם תלכו על זה שתתנו לפחות שני אחוזים לבנייה לדיור ציבורי.
<ערן ניצן: זאת לא הסטה לדיור ציבורי.
מירי רגב: זאת הסטה.
מירי רגב: מה שתרוויחו מהמרכז, תבנו.
<בנצי ליברמן: לא מרוויחים כלום.
מירי רגב: אתם לא מרוויחים?
מירי רגב: ביטן, בוא תראה להם איך הם מרוויחים.
מירי רגב: שראשון לציון תלמד את הממשלה איך עובדים.
מירי רגב: אם אני הולכת אתם בהיבט הכלכלי, איך אנחנו יכולים להרוויח אפילו שני אחוזים לדיור ציבורי.
דב חנין: אם הם צודקים.
מירי רגב: אתה דיברת.
מירי רגב: אתה תדבר בהסתייגויות.
מירי רגב: תן לביטן להתייחס כי אני סוגרת את הדיון.
דוד ביטן: פרויקטים במרכז מרוויחים והרבה כסף.
דוד ביטן: גם מה שאומר יו"ר מקרקעי ישראל שבעצם הם מסירים חסמים בכספים, זה עדיין כסף שהממשלה הייתה צריכה להשקיע אותו.
דוד ביטן: זה חסכון מצד אחד ותקציבי מצד אחד.
דוד ביטן: אני אומר שזה נכון מה שאמר יו"ר מקרקעי ישראל לגבי הפריפריה ואכן יש בעיה ואני לא אומר שאין בעיה וצריך לקחת שם את ההיבט הכלכלי, אבל במכלול, לדעתי אם מרוויחים יותר כסף כתוצאה מההפחתה של דירות להשכרה, עדיין צריך לקחת חלק מהכסף הזה למטרה אחרת וזה לדעתי יאזן באינטרסים שהוועדה רוצה.
דוד ביטן: במרכז הארץ מרוויחים הרבה כסף.
<בנצי ליברמן: גברתי, שנבין את העניין.
<בנצי ליברמן: שבעים אחוזים מקרקעות המרכז הולכים לקק"ל.
<בנצי ליברמן: בית שמש, כשאני הולך לשווק שם אלפי יחידות דיור, כל הכסף הולך לקק"ל.
<בנצי ליברמן: אני מנהל את הקרקעות האלה.
מירי רגב: זה לא צריך ללכת לקק"ל.
<בנצי ליברמן: אבל זאת המציאות.
<בנצי ליברמן: אז אין כסף.
מירי רגב: תשנה אותה.
<בנצי ליברמן: איך אני יכול לשנות אותה?
מירי רגב: יש החלטה של היועץ המשפטי לממשלה בעניין הזה.
<תומר רוזנר: שישקיעו בפרויקטים לאומיים.
דוד ביטן: הערה אחת לגבי מה שתומר הקריא על האפשרות שהממשלה תפחית אבל לפחות שתפחית באותו יחס.
דוד ביטן: אם יש 15 אחוזים דירות במחיר מפוקח ו-15 אחוזים לא, כשהיא מפחיתה, שלא תבטל את כל המחיר המפוקח ותשאיר רק את הדירות בשוק החופשי.
דוד ביטן: זאת אומרת, אם היא הורידה לעשרים אחוזים, זה יהיה עשר ועשר.
מירי רגב: זה אני משאירה לשיקול דעת הממשלה.
דוד ביטן: תעבירו חלק מהכספים לדיור ציבורי.
מירי רגב: אני משאירה את זה לשיקול הממשלה אבל בשיקול הממשלה צריכים להיות קריטריונים ואני לא רוצה שהקריטריון הגובר יהיה הקריטריון הכלכלי, כי אם זה כך, לא יהיה לנו.
<ערן ניצן: הלכנו דרך ארוכה ואנחנו מגיעים למייל האחרון.
<ערן ניצן: באמת המייל האחרון.
<ערן ניצן: גם לוועדה יש אינטרס בסוף, אני מניח, להתגאות שבסופו של יום יש יותר דירות.
<ערן ניצן: לכל הגופים היוזמים הממשלתיים בלבד, אנחנו לא מדברים על יזמים פרטיים אלא זאת רק הממשלה – זה רשות מקרקעי ישראל, משרד השיכון – ויעמדו בפניהם כמה אפשרויות לקדם את התכניות שלהם.
<ערן ניצן: ככל שאנחנו נאכוף כאן עוד ועוד הגבלות, בסופו של יום תהיה בחירה שתגיד לעצמה, האנשים בעצמם כי הרי הם עובדים ומשקיעים בזה ימים ולילות וחודשים ושנים, שיש שם כל כך הרבה הגבלות ולכן אני אלך לכיוונים אחרים.
<ערן ניצן: בדרך כל כשהעלינו את זה בפני הוועדה, אמרו תלכו, אבל לא הקמנו את ה-ותמ"ל כדי שילכו אלא הקמנו אותו כדי שסירקין ותל השומר - - -
מירי רגב: אני אתכם אבל אמרתי לכם שלכן אני מקדמת את זה ואני לא פוחדת כי אני חושבת שמשרד הביטחון לא יכול להתנהל באדמות הכי יקרות במדינת ישראל.
מירי רגב: אמרתי את זה כבר.
מירי רגב: אמרתי ששם יקומו בניינים של דירות קטנות, דירות גדולות, דירות להשכרה.
מירי רגב: כך צריך להיות במדינה מתוקנת.
<ערן ניצן: אנחנו רוצים להציע בדיוק מה שאמרת.
מירי רגב: לא יכול להיות מצב שאתם עכשיו תלכו ותעלו.
מירי רגב: נכון שכאשר אתה בונה, יורד ערך מחירי הדירות, אבל אנחנו צריכים שיהיו לזה היבטים חברתיים, לפרויקט הזה.
<ערן ניצן: בסדר.
<ערן ניצן: אני רוצה להציע הצעה.
<ערן ניצן: קבעתם שהולכים לממשלה בשיקולי וד"ל.
<ערן ניצן: הממשלה במקום שלא רק מאפייני הישוב, אלא במקום שיש הבנה.
מירי רגב: אמרתי לך שאנחנו נבנה מנגנון כמו ה-וד"ל עם התאמה לדירות להשכרה.
מירי רגב: תן לנו לשבת ולראות את המנגנון הזה ולנסח אותו סופית, אבל לא יהיה מצב שלקטע הכלכלי יהיה יתרון על הקטע החברתי.
מירי רגב: אני לא אמרתי להוריד את הקטע הכלכלי, ברור שזה חלק מהשיקולים אבל הוא לא יגבר.
<ערן ניצן: אני אומר שהשיקול הכלכלי לא יהיה בלעדי וגובר בהחלטות.
מירי רגב: זה יהיה כתוב בחוק.
<ערן ניצן: יש לי הערה לגבי ה"לפחות".
<בינת שוורץ: גברתי היושבת ראש, אני מבקשת להסביר.
<בינת שוורץ: אנחנו רוצים ודאות בנושא הזה.
מירי רגב: אנחנו רוצים שלושים אחוזים.
מירי רגב: אני לא רוצה מינימום.
מירי רגב: אני רוצה שלושים אחוזים, 15 אחוזים לדירה להשכרה במחיר מפוקח לטווח ארוך, 15 אחוזים דירות להשכרה לטווח ארוך במחיר השוק.
מירי רגב: שבעים אחוזים יהיו דירות קטנות, דירות במחיר מטרה, וסתם דירות שאנשים רוצים לקנות.
<בינת שוורץ: מה זה סתם?
<בינת שוורץ: המטרה שלנו היא שכל הדירות, המחיר שלהן ירד.
מירי רגב: הלכתי אתך על ה"לפחות" אבל שתדע לך שבקריטריונים אני לא אלך אתך.
מירי רגב: הקריטריונים יהיו שאם אתה תוריד מהשלושים, צריכים להיות קריטריונים מאוד מאוד נוקשים וציבוריים, שהציבור יתקוף את הממשלה אם היא תחליט להוריד.
מירי רגב: אמרתי שהקריטריונים יהיו שלושים אחוזים.
מירי רגב: אני מבינה שהשר סער העביר את סמכותו כשר הפנים לממשלה אבל גם שם יהיו קריטריונים מאוד ברורים.
מירי רגב: אני אומרת שבעניין הזה אני מקבלת את עמדת הממשלה ולא את עמדת היועץ המשפטי.
מירי רגב: אמרתי שלושים אחוזים והתכוונתי שלושים אחוזים, שלא יהיה יותר אבל בוודאי שלא יהיה פחות.