GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דוד גורן: יש לנו אפילו חיילת קצינה שבאה במדים כדי להילחם עבור קריית מלאכי, וזה מה שנקרא במחוזותינו לא מראה נדיר אבל אנחנו שמחים שבאת אלינו מהחזית.
<דוד גורן: כולנו היום חזית, גם העורף חזית ולכן אני מברך את כל הנמצאים כאן.
<דוד גורן: מכיוון שזמננו קצר אני מבקש להיות תמציתיים.
<דוד גורן: יש פה שני דיונים בזמן קצר מאד ואנחנו חייבים להספיק.
<דוד גורן: נתחיל עם חברת הכנסת יפעת קריב ואחריה נשמע את חברי הכנסת מרגי ומקלב.
<דוד גורן: ונשמע את האחרים.
<דוד גורן: בבקשה.
יפעת קריב: אדוני היושב-ראש, שלום לכולם, אני גם רוצה לפתוח ולומר שזה בוקר קשה ועצוב.
יפעת קריב: זה עוד בוקר קשה ועצוב ולבי עם משפחות החיילים והפצועים.
יפעת קריב: תמיד נשאלת השאלה האם לקיים דיונים כאלה, אבל אני חושבת שאנחנו צריכים להראות להם שאנחנו ממשיכים בשגרה ובעבודה ולא עוצרים את הכל.
יפעת קריב: עם זאת, קשה לי ומאד עצוב.
יפעת קריב: אני מחזקת את הפצועים ואת כל המשפחות של החיילים.
יפעת קריב: בסוויץ' מהיר לתוך הדיון הזה – הדיון הזה מביא לתוכו נושא, כמו שאמרת, אדוני היושב-ראש, שמטריד כמעט כל אזרח במדינת ישראל.
יפעת קריב: הארנונה היא עול כבד ובהרבה מאד רשויות מקומיות, שאין להן הכנסות ממקורות נוספים, הארנונה הופכת להיות ההכנסה המרכזית של הרשות המקומית, בעיקר רשויות מקומיות שמתפתחות ובונות, וחושבות עוד ועוד איך להעביר את הנטל על התושבים.
יפעת קריב: אני חושבת שלנו יש עניין מאד גדול להקל על התושבים ולחשוב על פתרונות נוספים שהם לאו דווקא רק העלאת הארנונה, ובעצם להקשות על האזרחים שלנו.
יפעת קריב: הדבר המשמעותי הוא שצווי הארנונה במדינה סובלים מחוסר אחידות בשיטת החישוב שלהם.
יפעת קריב: יוצא למעשה, אדוני היושב-ראש, שכל רשות מקומית רשאית לקבוע לעצמה את שיטת החישוב ללא קריטריונים, מדדים אחידים והסברים על אופן ודרך החישוב לתושבים.
יפעת קריב: רשויות מקומיות גובות תעריפים שונים וסכומים שונים באותו דירוג סוציו-אקונומי.
יפעת קריב: שתי רשויות מאותו חתך סוציו-אקונומי יכולות לגבות סכומים אחרים.
יפעת קריב: עוד יותר חמור הוא ששיטת החישוב שונה משכונה לשכונה, אפילו באותם אזורים.
יפעת קריב: באותו אזור אנחנו יכולים למצוא בניין שמשלם לפי שיטת חישוב אחת ובבניין ממול משלמים לפי שיטת חישוב אחרת.
<דוד גורן: את מדברת באופן כללי.
יפעת קריב: אני בהקדמה.
יפעת קריב: בפתיחה.
יפעת קריב: בחודשים האחרונים קיבלתי פניות רבות מהציבור בנושא הזה ולכן בעצם ביקשנו לקדם את הדיון בנושא.
יפעת קריב: עיקר הפניות הגיעו מהוד השרון ומיבנה, ונמצאים פה תושבים ונציגים מהיישובים האלה.
יפעת קריב: נשמח אם הם יוכלו לדבר ולהרחיב.
יפעת קריב: ביישובים אלה תחום השטחים המשותפים פרוע.
יפעת קריב: חלק מהרשויות גובות על כל השטחים וחלק גובות על אחוז מסוים.
יפעת קריב: יש רשויות מקומיות שמגדירות שטח משותף בתעריף נמוך ויש המגדירות אותו בתעריף גבוה.
יפעת קריב: אין אחידות בנושא הזה.
יפעת קריב: למעשה שטחים משותפים הם שטחים פרטיים ולרשות המקומית אין הוצאה עליהם.
יפעת קריב: זה לא גורר מהרשות המקומית עוד איזושהי הוצאה שבגינה היא צריכה לגבות סכום כסף גבוה יותר.
יפעת קריב: חשוב לציין שמבדיקה שערכנו לקראת הדיון הזה, במרבית הרשויות המקומיות במדינת ישראל לא גובים ארנונה על שטחים משותפים.
יפעת קריב: הדבר יוצר חוסר שוויוניות ופערים בתוך ערים ובתוך שכונות.
יפעת קריב: אני מבקשת שמסקנות הדיון הזה יהיו קביעה מחודשת וחשיבה מחדש יחד עם משרד הפנים והאוצר, שאני מקווה שנציגיהם נמצאים פה.
יפעת קריב: האם נמצאים פה נציגים של האוצר ומשרד הפנים?
יפעת קריב: נמצאים?
יפעת קריב: אני מבקשת שתהיה חשיבה מחודשת יחד עם נציגי משרד הפנים ומשרד האוצר לקביעת מדיניות ארצית, לקביעת קריטריונים ברורים שלפיהם רשות מקומית יכולה לגבות את הארנונה.
יפעת קריב: במיוחד כשמדובר בנושא של השטחים המשותפים אנחנו יודעים שזה פוגע בעיקר בזוגות הצעירים, שהיום קונים בתים בבניינים חדשים.
יפעת קריב: יש להם ממילא עול גדול יותר בחברה הישראלית וזה מעמד הביניים, ששוב הנטל נופל על הכתפיים שלו.
יפעת קריב: כאשר מישהו סוף סוף מצליח לשדרג את עצמו ולעבור לדירה בבניין חדש, הוא צריך לשלם סכום כסף הרבה יותר גדול.
יפעת קריב: הדבר הכי משמעותי הוא שצווי הארנונה והחישוב של השטחים המשותפים מגדילים את הפערים בתוך החברה הישראלית.
יפעת קריב: אני חושבת שלנו ככנסת יש חובה משמעותית לעצור את זה, לבלום את זה ולדרוש פתרונות אחרים.
יפעת קריב: אם ניקח ערים כמו יבנה והוד השרון, שהנציגים שלהם נמצאים פה, אפשר להגדיל את אזורי התעסוקה שלהם.
יפעת קריב: להביא עוד עסקים, לפתוח עוד מפעלים כדי שעול הארנונה יבוא ממקורות אחרים ולאו דווקא מהאזרחים, ממעמד הביניים, זוגות צעירים או מי שעובר לבניינים חדשים.
יפעת קריב: אדוני היושב-ראש, אלה הם הדברים ובאמת אני מבקשת שאנחנו נדאג שזה לא ייגמר בדיון המהיר הזה אלא להיכנס לתהליך אמיתי שישנה את התמונה.
<דוד גורן: אולי רק הערת ביניים לסיום הדברים שלך.
<דוד גורן: אני יודע שיושבת-ראש הוועדה רצתה מאד לקיים דיון אחד גדול ועקרוני בנושא.
<דוד גורן: הרי הנושאים שאת מעלה לגבי הוד השרון נכונים לגבי יבנה ונכונים לגבי קריית מלאכי בוודאי ונכונים לגבי כמעט כל רשות שניגע בה.
<דוד גורן: יש פה פערים גדולים בין החקיקה הראשית לבין התקציבים.
יפעת קריב: חד משמעי.
<דוד גורן: תקציבי האיזון שלא מאוזנים ועוד כהנה וכהנה בעיות.
<דוד גורן: לכן אנחנו נקיים את הדיון המהיר, נשמע את הדברים ואני מבטיח שיושבת-ראש הוועדה רוצה לקיים דיון עקרוני וגדול בכל מה שקשור לחוק הזה ולמתן הסמכות שיש לשר האוצר ולשר הפנים לעניין השטחים המשותפים.
יפעת קריב: אני יודעת שהיא גם פנתה ואמרה שבמושב הבא היא תקיים דיון גדול בנושא של הארנונה, אבל כרגע הרבה מאד תושבים – זה עוד עול נוסף על האזרחים שלנו.
יפעת קריב: אני חושבת שאנחנו חייבים להקשיב להם ולראות מה אנחנו יכולים לעשות כדי למנוע את הפערים האלה בתוך היישובים.
<דוד גורן: חבר הכנסת מרגי, בבקשה.
יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, תודה.
יעקב מרגי: אני מצטרף לדברי החיזוק לראש הממשלה, לרמטכ"ל, לחיילי צה"ל.
יעקב מרגי: לבי עם המשפחות ועם תושבי הדרום והארץ בכלל.
יעקב מרגי: אני חושב שראויה להערכה ההתנהגות של כל מי שמניתי.
יעקב מרגי: אני מקווה שזה יסתיים בכי טוב ולא נשמע עוד בשורות איוב כפי שאנחנו שומעים בימים האחרונים.
יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, הבקשה שלי לדיון מהיר נבעה בעקבות הידיעה שראשי הרשויות שוב מבקשים להעלות את תעריפי הארנונה.
יעקב מרגי: הציבור אמנם מוגדר כפרה חולבת, אבל היא פרה נחלבת.
יעקב מרגי: היא לא חולבת.
יעקב מרגי: הציבור לא חולב אף אחד.
יעקב מרגי: הרגעת אותי כי היתה לי חלישות דעת בנושא הארנונה, מה אנחנו כבר יכולים להפיק מדיון כזה של חצי שעה-שעה, אבל ברגע שאמרת מה שאמרת בשם היושבת-ראש, אני חושב שהנושא הזה צריך רביזיה עמוקה.
יעקב מרגי: אנחנו כמה עשורים אחרי שהרשויות המקומיות עברו תהליכי הבראה.
יעקב מרגי: יש בקרה.
יעקב מרגי: אנחנו פחות ופחות שומעים על רשויות שנמצאות בגירעון תקציבי עמוק.
יעקב מרגי: הגדילה לעשות עיריית ראשון-לציון שבשנה מסוימת אף הורידה את תעריף הארנונה והחזירה.
<רונית ארנפרוינד-כהן: כל שנה במשך חמש שנים.
יעקב מרגי: אני לא מבין למה אין קורולציה ישירה בין בקשה להעלות את תעריף הארנונה לבין מצבה הפיננסי של אותה רשות.
יעקב מרגי: זה לא בא אך ורק מתהליך ייעול של הרשות המקומית.
יעקב מרגי: זכתה – אני לא רוצה להגיד משמיים – אבל זכתה בגלל חלוקה כזו ואחרת של שטחים ציבוריים, שטחי תעשיה שלאו דווקא בגלל שזה היה בחלוקה צודקת.
יעקב מרגי: אין שום סיבה שהמשאב הציבורי הזה לא יחזור לציבור.
יעקב מרגי: אני חושב שאם כבר מעלים את הסוגיה הזו, מעבר לקטע של חיוב על שטחים משותפים, זה המסר העיקרי שאני רוצה לומר – להכניס בדיונים הבאים שינויים שצריך לעשות.
יעקב מרגי: עיריה שיש לו חוסן כלכלי ואיתנות כלכלית ויתרות, אין שום סיבה שתיענה בקשתה להעלאת הארנונה בחיוב.
יעקב מרגי: לאחרונה במושבים נוסף עוד משהו, עוד המצאה חדשה מעבר לארנונה.
יעקב מרגי: לא ידעתי שארנונה זה לא מס מוניציפלי.
יעקב מרגי: פתאום יש ארנונה ויש מס מוניציפלי.
יעקב מרגי: עוד סכום.
יעקב מרגי: כל אחד מוצא לו עוד משהו.
יעקב מרגי: מה אכפת לך אם אני יכול לדחוף יד לכיס של האזרח בצורה כזו ואחרת?
<דוד גורן: ומס ביטחון.
יעקב מרגי: זאת הסיבה שביקשתי.
יעקב מרגי: אני לא מעתירי הבקשות לדיונים מהירים בכנסת, אבל זה זעק לשמיים.
יעקב מרגי: זו חוצפה, שלא נדבר על זה שאף אחד לא מבקר אותם.
יעקב מרגי: אני חושב שיפעת קריב העלתה את זה באחד הדיונים והזדהיתי אתה.
יעקב מרגי: ראש רשות יש לו חופש פעולה.
יעקב מרגי: הוא יכול לפני שנת בחירות להתחיל להשקיע לי במשתלות, להפרות את המשתלות, להחליף לי כיכרות ומזרקות ופרחים בקצב.
יעקב מרגי: על חשבון מי זה בא בסוף?
יעקב מרגי: במקרה הגרוע, אם הוא נשאר אותו ראש עיר, הוא משית את זה עלינו בקדנציה הבאה.
יעקב מרגי: אם לא, הוא זורק את הגירעון הזה על ראש העיר הבא.
יעקב מרגי: עם כל הכבוד, ראשי הרשויות עושים עבודת קודש.
יעקב מרגי: השלטון המקומי עושה עבודת קודש ולוקח על עצמו מטלות רבות.
יעקב מרגי: אבל בקטע של הארנונה ושיקול דעת בחלוקת המשאבים של הציבור, אני חושב שזה לוקה בחסר.
יעקב מרגי: המסר העיקרי שרציתי לומר היום הוא שעיריה שיש לי יתרות, עיריה שמאוזנת גם בגלל שיש לה גם שטחי תעשיה וארנונה ואוכלוסיה חזקה, אין שום סיבה להעלות שוב את מחיר הארנונה.
<דוד גורן: תודה.
<דוד גורן: חבר הכנסת מקלב.
אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אי אפשר בתחילת הדברים שלא להשתתף בצער ולשלוח ניחומים למשפחות השכולות.
אורי מקלב: וכמו כן לשלוח החלמה מהירה לפצועים וחיזוק לכל התושבים שסובלים ממתקפת המלחמה, מתקפת הטילים.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, נכון, הוד השרון זה בעצם המחולל.
אורי מקלב: זה דוגמה, דוגמה אחת טובה להראות איך נעשים שינויים בגלל איזה סוג הקפאה של צווי הארנונה, אבל עם זאת, ההתפתחויות שיש בהרבה רשויות מביאות את הפערים בין תושבים שונים, שבעצם מקבלים שירות מסוים ואחרים שמקבלים 60% או 70% יותר מתושבים אחרים לידם.
אורי מקלב: זה רק משקף את המחסור בשפה אחת שמדברת בכל הערים.
אורי מקלב: חיוב הארנונה נהפך היום, לאחר המים, לאחד המים שיש חוסר ביטחון וחוסר ידע לתושב על מה הוא משלם.
אורי מקלב: חישובים שונים, סוגים שונים.
אורי מקלב: הוא מקבל סוג והוא לא יודע מה הסוג.
אורי מקלב: הכוונה היא מה באמת החיוב, איזה סיווג יש לאותו נכס.
אורי מקלב: דירת מגורים, אם היא מעל 120 מטר או מתחת ל-120 מטר, יש לה מחיר אחר, תעריף אחר.
אורי מקלב: איזה אזור?
אורי מקלב: באותה שכונה חלק מהבתים נחשבים לאזור כזה וחלק מהבתים נחשבים לאזור אחר.
אורי מקלב: אף אחד לא יודע להסביר לו ואף אחד גם לא מתכונן להסביר לו.
אורי מקלב: אנחנו בעצם נמצאים במצב שבו אין שפה אחידה בכלל, לא בין הרשויות, לא בתוך הרשויות ולא בתוך השכונות.
אורי מקלב: יש מתקפת נסיונות לעליות במחירי הארנונה.
אורי מקלב: אמנם שר הפנים הודיע שהוא לא ייתן להעלות את הסכומים, אבל בהרבה ערים הודיעו על העלאות דרמטיות במחירי הארנונה, שמגיעות אפילו למספר דו ספרתי.
אורי מקלב: לדוגמה, אם בדירת חמישה חדרים בהוד השרון הארנונה היא 1,900 שקל או 1,400 שקל, בירושלים דירת חמישה חדרים משלמת לא פחות מ-7,000-6,500 שקל.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על עלייה של כמה אחוזים ואנחנו יודעים מה המשמעות.
אורי מקלב: בעצם היום יש איזו הרגשה שהותר הרסן.
אורי מקלב: הותר הרסן מבחינת מחיר הארנונה.
אורי מקלב: לאור הלחצים ולאור המצב בתקציב שלהן או במאזנים שלהן, הרשויות מצאו איזה אפיק חדש שמחולל הכנסה.
אורי מקלב: זה מאזן את תקציב הרשות.
אורי מקלב: נכנסים לכל מיני פרשנויות.
אורי מקלב: יושבים מיטב עורכי הדין ומיטב היועצים המשפטיים של הרשויות, יושב אתם ראש העיר וראינו, באנו משם ואנחנו יודעים איך זה נעשה.
אורי מקלב: הם אומרים להם: עכשיו, לקראת דיוני התקציב, אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מגדילים את התקציב מגביית הארנונה.
אורי מקלב: אם גביית הארנונה מוגבלת הוא פותח את החיובים של הארנונה.
אורי מקלב: אנחנו צריכים לדעת שחיוב הארנונה הוא בעצם מס, אבל הוא מס שצריך להיות לו הקשר למה שנותנים.
אורי מקלב: חלק גדול מהאנשים יודעים ואומרים: נכון, יש לנו דירה גדולה, משפחה, אבל הילדים יצאו מהבית ואנחנו עדיין נמצאים בדירה שלנו.
אורי מקלב: אנחנו לא דורשים היום חינוך.
אורי מקלב: אנחנו מוציאים שקית קטנה לפח האשפה פעם ביומיים-שלושה.
אורי מקלב: על מה אנחנו משלמים?
אורי מקלב: בסופו של דבר כל מס הארנונה הוא בעייתי אבל כשהוא כבר נמצא ודאי צריך כמה שיותר לקבע אותו ולעשות לו שפה אחת.
אורי מקלב: לתת לאנשים שירגישו ויידעו שהם משלמים על מה שהם חייבים ולא שנעשים על גבם כל מיני סוגים של חישובים.
אורי מקלב: פעם חישובים של שטחים משותפים, שמחייבים חלק ויש כאלה שלא מחויבים בהם.
אורי מקלב: יש כאלה שמדברים על מחסנים – מחייבים אותם ככה או מחייבים אותם ככה.
אורי מקלב: דרך אגב, זה לא רק למגורים.
אורי מקלב: צריך לדעת שחוסר הביטחון הזה ואי השפה האחידה נוגעים גם למסחר.
אורי מקלב: כל רשות קובעת סיווג אחר.
אורי מקלב: אחד רוצה לעודד מלונות ומוריד את המחיר.
אורי מקלב: אחד רואה שיש לו הרבה מלונות ומעלה את המחיר.
אורי מקלב: אתה רואה פערים ענקיים בין הרשויות.
אורי מקלב: אנחנו צריכים לקרוא לשר הפנים להודיע הרבה יותר בנחרצות ושוב ושוב שהוא לא ייתן להעלות את מחיר הארנונה כפי שיש נסיון של הרבה רשויות.
אורי מקלב: זה לא רק נסיון, הן החליטו על זה במועצות שלהן.
אורי מקלב: המועצות שלהן קיבלו החלטה להעלות את הארנונה.
אורי מקלב: ודבר שני, גם להודיע שהוא יבדוק בכל הרשויות את החיובים החדשים.
אורי מקלב: לשאול את כל הרשויות מה השינויים שהן עשו בחמש השנים האחרונות בנושא החיובים החדשים והשינויים שהן עשו בתוך הסיווגים ובתוך כל הסוגים של חיובי הארנונה.
<דוד גורן: אני רוצה לשמוע את משרד הפנים, הייעוץ המשפטי.
<דוד גורן: סיון להבי ואיתיאל מלאכי.
<דוד גורן: אתם יכולים להתייחס ספציפית כי דיברו פה על הוד השרון וידברו תכף על קריית מלאכי ויבנה, אבל כנראה שהבעיה הזאת היא בעיה עקרונית.
יפעת קריב: גם בראשון לציון ובכל יישוב שיש בו בנייה חדשה.
יפעת קריב: אשדוד, כמובן ובאר-שבע.
<דוד גורן: בואו ניתן להם להתייחס.
<סיון להבי: בוקר טוב לכולם, כפי שניתן לראות בחדר באמת נושא הארנונה הוא נושא שנוגע לכולם ומעורר הרבה עניין.
<סיון להבי: השר מודע לזה והוא באמת שם את הטיפול בארנונה בראש סדר העדיפויות שלו.
<סיון להבי: הוא בהחלט מקדם החל מתחילת הקדנציה שלו מספר שינויי חקיקה.
<דוד גורן: מה זה יאפשר לו?
<סיון להבי: לדוגמה, הקדמת לוחות הזמנים בארנונה.
<סיון להבי: האישורים החריגים שמוגשים לאישור השרים – בעבר היו ניתנות תשובות בסוף שנת הכספים שבגינה התבקשה ההעלאה והיום השר הקדים את כל פרסום לוחות הזמנים כדי למנוע גבייה רטרואקטיבית, נושא שנדון לא פעם אחת גם בוועדה הזאת.
<סיון להבי: כמו כן הופחתה ריבית הפיגורים לאחרונה, נושא שגם עלה בדיונים רבים של הוועדה וועדת הכספים.
<סיון להבי: לגבי שיטות החישוב, הטענה צודקת.
<סיון להבי: אכן, יש הבדל גדול בין רשות לרשות.
<סיון להבי: אנחנו מנסים לעשות קבוצות של שיטות חישוב וכרגע יכולים להגיד שבגדול אנחנו מתייחסים לארבע שיטות חישוב.
<דוד גורן: של השטחים המשותפים או בכלל?
<סיון להבי: אחת מתייחסת למדידה של הדירה על פי קירות פנימיים, ונקראת נטו, ועד לשיטה הנרחבת ביותר שכולל קירות חיצוניים וגם שטחים משותפים.
<סיון להבי: נכון למצב החוקי היום, כל רשות מודדת את הנכסים שבשטחה על-פי שיטת החישוב הנהוגה ברשות, כפי שהיתה נהוגה במועד הקפאת הארנונה.
<סיון להבי: אין בסמכות השרים לקבל בקשות ולדון בבקשות ולשנות את שיטת החישוב שהיתה נהוגה במועד ההקפאה.
<דוד גורן: ב-85'?
<סיון להבי: ניתן לציין שלאחרונה, בהסכמים שהיו מול השלטון המקומי, נקבע כי בכוונת הממשלה לקדם את הנושא של מתן אישור לשרים לדון בבקשות הרשויות לשינוי שיטת החישוב.
<סיון להבי: הנושא טרם קיבל את אישור ועדת הכספים.
<דוד גורן: זאת אומרת, ברחוב אחד בניין ישן מחושב - - -
<סיון להבי: לא, זה רק פר רשות.
<דוד גורן: אבל היא מציינת פה מצבים אחרים.
<דוד גורן: באותה רשות, בניין אחד שנבנה לפני 85' מחושב ברוטו והחדשים יחושבו נטו, שהם במרחק 10 מטר.
יפעת קריב: או מצבים הפוכים – הישן מחושב נטו-נטו והחדש מחושב ברוטו-ברוטו.
<איתיאל מלאכי: אני חושב שמצבים כמו אלה שמתוארים בסיפור של הוד השרון הם מצבים שמבוררים נקודתית.
<איתיאל מלאכי: בגדול, שיטת החישוב זהה בקבוצות שונות של נכסים.
<איתיאל מלאכי: יכולה להיות שיטת חישוב לעסקים, שיטת חישוב למגורים, אבל הסיטואציה שבה נכס זהה מחושב אחרת - - -
יפעת קריב: לא נכס זהה.
יפעת קריב: ברור שהבניינים החדשים יש בהם יותר חדרים משותפים – החניה יותר גדולה.
יפעת קריב: בניין ישן לעולם לא יהיה זהה לבניין חדש.
<איתיאל מלאכי: שיטת החישוב.
יפעת קריב: היא משתנה מבניינים לבניינים.
<איתיאל מלאכי: שיטת החישוב היא זהה.
<איתיאל מלאכי: אם בבניין ישן אין מחסן או אין חדר כושר או פיר אשפה, הוא לא יחויב כי הוא לא קיים.
<איתיאל מלאכי: אבל אם שיטת החישוב אומרת שצריך לחייב פיר אשפה, ודאי שהוא יחויב.
<דוד גורן: אני רוצה לשמוע את מרכז השלטון המקומי, נציג אחד.
<דוד גורן: אדוני, בבקשה.
יעקב מרגי: פורום ה-15 ביקשו להוריד את הארנונה.
<דוד גורן: כן, מרכז השלטון המקומי.
<איתן אטיה: מכיוון שאני מבין שהדיון הוא לא רק על שטחים משותפים אלא גם איזה דיון כללי עם הערות כלליות, אני רוצה כמה הערות כלליות ברמת המקרו על ארנונה, מסים עירוניים בישראל והיחס בין ההוצאה השלטונית של השלטון המקומי לבין הסיוע הממשלתי.
<איתן אטיה: ראשית חשוב לזכור שבדיוק כמו במסים, אני יכול באותה מידה לבוא ולהגיד שאני חושב שמס הכנסה בישראל הוא רע מאד וצריך להוריד אותו.
<איתן אטיה: צריך להבין ולדעת שכדי לממן שירותים ציבוריים שברובם הם שירותי חובה בחקיקה של הכנסת – שהממשלה יזמה, שהכנסת יזמה – צריך לגבות מסים.
<איתן אטיה: מה לעשות?
<איתן אטיה: כדי לממן מערכת חינוך, כדי לממן מערכת רווחה, כדי לממן תשתיות, כדי לעשות פיתוח עירוני, כדי לבנות פארקים ועוד הרבה מאד דברים - - -
יעקב מרגי: זה לא כדי לסגור מאות מיליונים בבנקים.
יפעת קריב: לא לסגור גירעונות.
יעקב מרגי: לא כדי לסגור מאות מיליונים בבנקים.
<איתן אטיה: כבודו, אני לא הפרעתי לך.
יעקב מרגי: אני יכול להתפרץ לדבריך.
<איתן אטיה: תן לי להשלים את הרעיון.
<איתן אטיה: לכן מסים נועדו לממן שירותים ציבוריים.
<איתן אטיה: זה ככלל ואני חושב שאין פה מחלוקת על העקרון הזה.
<איתן אטיה: בואו נדבר לרגע על ישראל כי הטענה שלי היא שמשרד האוצר הוא זה שמעוניין שנטיל יותר ויותר נטל על הציבור הרחב בארנונה, במקום שהרשויות יקבלו את הכספים שהן אמורות לקבל מהמדינה.
<איתן אטיה: ואני אתן כמה דוגמאות שלא אני כתבתי אותן.
<איתן אטיה: מחקר של ה-OECD – המחלקה הכלכלית של ה-OECD ערכה מחקר השוואתי בין ישראל למדינות אחרות ב-OECD ואלה התוצאות: במדינת ישראל יש לשלטון המקומי טרגדיה כפולה – טרגדיה אחת בצד ההכנסות של השלטון המקומי ביחס למקובל בעולם וטרגדיה שנייה בצד ההוצאות של השלטון המקומי.
אורי מקלב: זה לא דיון על הארנונה.
<איתן אטיה: אני אעשה את זה קצר.
יעקב מרגי: הטרגדיה היא שאתה גובה ארנונה מבסיסי צה"ל.
<איתן אטיה: לא אני העליתי פה הערות כלליות ולכן אני מתייחס אליהן.
<איתן אטיה: אחרי זה אני אתייחס גם לשאר.
<דוד גורן: לא, לא יהיה לך זמן.
<דוד גורן: תמצה מייד את מה שאתה רוצה לומר.
<איתן אטיה: בצד ההכנסות, שיהיה ברור – המסים העירוניים בישראל נמוכים בקרוב ל-30% מהחציון של ה-OECD.
<איתן אטיה: המסים העירוניים בישראל נמוכים משמעותית מהמקובל.
<דוד גורן: אבל לא זה הדיון.
<דוד גורן: לא זה הדיון.
<דוד גורן: אתה לא יכול בגלל שהמסים פה נמוכים לקבוע שיטות חישוב שונות.
<איתן אטיה: אנחנו לא משנים, אנחנו לא יכולים לשנות.
<איתן אטיה: דבר שני, בצד ההוצאות, הוצאות החובה שמוטלות בישראל על השלטון המקומי גבוהות לאין ערוך בכל התחומים בהשוואה לכל מדינה אחרת בעולם.
<איתן אטיה: למשל, בישראל השלטון המקומי מממן היום מעל ל-30% ממערכת החינוך במדינת ישראל.
<דוד גורן: הוא מתוקצב לזה, לא?
<איתן אטיה: הוא מממן 14% מהתרבות בישראל.
<איתן אטיה: גם בצרפת, מדינה שמעלה את נושא התרבות על נס, העיריות שם מממנות רק 7%.
<איתן אטיה: בחינוך, באנגליה ובמדינות אחרות, מממנים בין 17% ל-21%.
<איתן אטיה: אני משיב פה לטענות העקרוניות שהועלו.
<איתן אטיה: ארנונה היא הכלי שיש לשלטון המקומי כדי לממן שירותים ציבוריים.
<איתן אטיה: לגבי הנושא של השטחים המשותפים.
<איתן אטיה: השטחים המשותפים ואגב, זה רלוונטי בעיקר לעיריות שעובדות לפי שיטת הנטו, לא ניתן היום לשנות בגלל חוקי ההקפאה של הכנסת משנת 1985.
<איתן אטיה: מרכז השלטון המקומי, פורום ה-15, פנינו יחד בהסכמה של משרד האוצר ומשרד הפנים לוועדת הכספים, שהיא הוועדה המוסמכת לתקן את תקנות ההקפאה משנת 85'.
<איתן אטיה: ביקשנו מהוועדה לאפשר לשרים, להסמיך את השרים, בדיוק כמו שהשרים מוסמכים לאשר או לא לאשר העלאת תעריפי ארנונה, להסמיך את השרים לאשר או לא לאשר בקשות לעריכת שינויים בתוך שיטת החישוב הקיימת בעיר.
<קריאה: השינוי הזה תמיד יהיה לטובת העיריה ולא לטובת התושב.
<איתן אטיה: ועדת הכספים, בעקבות לחץ של הארגונים הכלכליים - - -
<דוד גורן: טוב שזה לא קרה כי אנחנו לא רוצים שזה ייעשה בצורה שתסמיך שרים.
<דוד גורן: היום שר כזה ומחר שר אחר.
<דוד גורן: זה צריך להיות בחקיקה מוסדרת והיא צריכה להגיע לכאן.
<איתן אטיה: חשוב להבין שהמשמעות של הדבר הזה היא שהעיוותים משנות השמונים - - -
<דוד גורן: ואם אנחנו בחקיקה - - - רגע, תענה לי.
<דוד גורן: זאת לא הרצאה.
<דוד גורן: כשתזמין אותנו ליום הרצאה תאמין לי שנבוא בסבלנות ונקשיב לך בקשב רב.
<דוד גורן: אנחנו פה חייבים לנהל את זה.
<דוד גורן: בהנחה שתהיה פה חקיקה ראשית ותקבע שיטת גבייה אחידה, שיטת חישוב אחידה לכל הרשויות בארץ, מה עמדת שלטון המקומי בסוגיה?
<איתן אטיה: אני אסביר מה עמדת שלטון המקומי.
<איתן אטיה: אנחנו הגשנו הצעה מטעמנו לפני שש שנים למשרד האוצר ולמשרד הפנים.
<איתן אטיה: העבירו אותנו לוועדה שאז הוקמה לענייני ארנונה, ועדת ברזילי.
<איתן אטיה: גם לה הצענו והיו לנו ארבע הופעות בפני הוועדה הציבורית הזאת.
<איתן אטיה: אנחנו הצענו צו ארנונה אחיד.
<איתן אטיה: ליזום מהלך של צו ארנונה אחיד לפיו תיקבע שיטת חישוב אחידה לכל הרשויות המקומיות בישראל ותיקבע לצד זה מטריצה של 3X3 או 4X4 של תעריפים וכל עיריה תוכל לשבץ את התעריפים בתוך המטריצה המאד מצומצמת הזאת.
<איתן אטיה: לא יהיו אלפי תעריפים כמו שזה היום.
<דוד גורן: איפה זה עומד היום?
<איתן אטיה: אנחנו הצענו את היוזמה הזאת בפני ועדה ציבורית שהקים משרד הפנים בעניין.
<איתן אטיה: הוועדה דנה אתנו ואפילו היו לה המלצות, למטב ידיעתי.
<דוד גורן: ויש כוונה לבוא עם זה מתישהו?
<איתן אטיה: אנחנו מוכנים להתקדם עם העניין הזה.
יפעת קריב: אז בוא נלחץ על השיטה הזאת, אבל בוא נקשיב לתושבים.
<דוד גורן: אני רוצה לשמוע את נציגי עיריית הוד השרון.
יפעת קריב: אבל לא את התושבים קודם ואז שהעיריה תגיב לתושבים?
יפעת קריב: התושבים עזבו יום עבודה, באו בכזה יום קשה.
<דוד גורן: אני אתן גם לתושבים לדבר.
<דוד גורן: אני רוצה את נציגי עיריית הוד השרון כי שמכם עלה פה.
<דוד גורן: למרות שלא אתם הנושא אלא זה נושא שחותך כנראה הרבה מקומות.
<דוד גורן: ממש בקצרה ואז נשמע תושבים.
<ירון סולברג: לפני שלושים שנה בערך נכנסו לתוקף חוקי ההקפאה שהקפיאו מצב קיים.
<ירון סולברג: זה אומר שכל רשות צולמה באותו מצב ומאז ועד היום, למעט שינויים חריגים, בעצם נותר אותו מצב.
<ירון סולברג: דהיינו, אם יש צרכים מיוחדים לרשות המקומית הרי שצו הארנונה לו נותן להם ביטוי ולא נותן להם מענה.
<ירון סולברג: זאת משום שהתקבלה החלטה בתקופת האינפלציה של שנות השמונים להקפיא מצב קיים.
<ירון סולברג: הדבר הזה יוצר הרבה מאד עיוותים עוד לפני שמתחילים בכלל דיון.
<ירון סולברג: הוד השרון, למשל, היתה בשנת 85' מועצה מקומית.
<ירון סולברג: היא לא היתה עיר ולא התפתחה ל-50,000.
<ירון סולברג: כלומר, אנחנו מתחילים את הדיון ממצב שהוא לא נורמלי לחלוטין, לא רק לגבי הוד השרון, כמובן, אלא לגבי כלל הרשויות.
<ירון סולברג: אחת הסוגיות המרתקות, וזה חשוב שתדעו כי זה גם לא נאמר עד עכשיו, הוא כאשר רשות מקומית מגישה בקשה לתיקון צו ארנונה, למשל.
<ירון סולברג: האם הרשות המקומית יודעת מה היו הנימוקים של שר הפנים והאוצר לאשר או לא לאשר את הבקשה?
<ירון סולברג: אני אומר לכם שלא.
<ירון סולברג: אנחנו לא יודעים אף פעם.
<ירון סולברג: יש החלטה בשורה אחת שאומרת אושר/לא אושר.
<ירון סולברג: אם אנחנו רוצים בשנה הבאה לתקן, נניח, אין דרך לדעת.
יפעת קריב: ירון מה שאתה אומר נורא חשוב וגם את זה צריך להכניס לתוך החקיקה.
<ירון סולברג: לפי הדיון שמתקיים כאן כולם תמימי דעים שצריך לחול שינוי ושינוי דרסטי, וזה ברור לחלוטין.
<ירון סולברג: מבקר המדינה גם בודק את זה בדיוק בימים הללו.
<ירון סולברג: נימוקים אין.
<ירון סולברג: יתר על כן, קריטריונים.
<ירון סולברג: תאמרו: אני רשות, אני מגיש בקשה, זכותי לדעת האם יש סיכוי שהיא תאושר או לא לפי קריטריונים מסוימים?
<ירון סולברג: הרי הרגולטור תמיד אומר: כאשר אתם דנים בכסף ציבורי, תדונו לפי תבחינים.
<ירון סולברג: אני שואל: האם יש תבחינים לדברים הללו?
<ירון סולברג: האם רשות יודעת אם היא נמצאת במתחם סבירות כן או לא?
<ירון סולברג: והתשובה לכך היא: לא.
<ירון סולברג: קיים תעריף מינימום/מקסימום.
<ירון סולברג: לא קיימים שום תבחינים שמאפשרים לדעת האם בקשה תאושר או לא.
<ירון סולברג: המצב הזה הוא לחלוטין לא נורמלי.
<ירון סולברג: מה קורה?
<ירון סולברג: רשויות מבקשות עדכון כל שנה ואני מזכיר שוב, אם נזכור את זה להתחלה, שמשנת 85' יש הקפאה ובמהלך השנים כל רשות עושה נסיון.
<ירון סולברג: מקצה שיפורים מסוים.
<ירון סולברג: כל מה שאני אומר מוביל, בסופו של דבר, כפי שכולכם מבינים, לכך שרשות, אם יש לה לפעמים קשרים יותר טובים, לפעמים קשרים א-פורמליים בקידום צו הארנונה, היא יכולה להגיע להישגים.
<ירון סולברג: תבחינים אין בעניין.
<ירון סולברג: אני יכול לתת לדוגמה תחנות דלק בכפר-סבא, הוד השרון והרצליה.
<ירון סולברג: בהוד השרון התעריף הוא בין 64 ל-99 שקלים.
<ירון סולברג: בכל הרשויות האחרות, ובדקנו את כל הרשויות בארץ מחדרה עד גדרה, למעט ראש העין, הן נמצאות ב-360 שקלים ומעלה.
<ירון סולברג: אנחנו מגישים בקשה לעדכן כי אנחנו רוצים להיות כמו כפר-סבא, רעננה והרצליה, והתשובה היא שלא, לא ניתן בגלל כללים, בגלל שלא מתירים להעלות.
<ירון סולברג: אבל המצב הוא לא נורמלי.
<ירון סולברג: לסיכום אני רק אומר שמה שחברת הכנסת יפעת קריב פתחה ואמרה וגם מה שהיושב-ראש ציין, הדברים הללו נכונים.
<ירון סולברג: גם הרשויות המקומיות משוועות לכך שיהיו כללים ברורים בדיוק כמו שמשרד הפנים והאוצר.
<דוד גורן: יש לי סיכום יותר קצר מהסיכום הארוך שלך – ברדק.
<דוד גורן: ברדק.
<דוד גורן: אני רוצה לשמוע שני נציגי תושבים, אחרת אני לא אצא ראש.
<דוד גורן: הוד השרון, תציגי את עצמך.
<שרונה הרשקו: אני חברת מועצת עיר מטעם יש עתיד בהוד השרון ואני רוצה מפה גם לחזק את המשפחות השכולות.
<דוד גורן: עוד יגידו שקידמתי את יש עתיד.
<דוד גורן: במקרה נפלתי עלייך.
<שרונה הרשקו: בתור אלוף משנה במילואים אני באמת סומכת על צה"ל.
יפעת קריב: בוא נגיד שהיא אלוף משנה במילואים.
יפעת קריב: היא אחת הנשים עם הדרגה הבכירה בצה"ל.
אורי מקלב: אחרי שאמרת את זה את יכולה להגיד כבר כל דבר.
<דוד גורן: הנה, חבר הכנסת מקלב אמר את זה.
<דוד גורן: אחרי שאמרת שאת אלוף משנה במילואים, אין לך - -
אורי מקלב: לא, אחרי שהיא אמרה שהיא חברת מועצה מיש עתיד היא כבר יכולה להגיד הכל.
<שרונה הרשקו: חשבתי שמתוקף עברי הצבאי.
<דוד גורן: כן, בבקשה.
<שרונה הרשקו: אני רוצה לחדד את הנושא של השטחים המשותפים.
<שרונה הרשקו: אני חושבת שאנחנו התפרסנו ויש המון דברים לשוחח עליהם.
<שרונה הרשקו: כמו שאמרת, הנושא מאד רחב ואני רוצה להתמקד בנושא של השטחים המשותפים.
<שרונה הרשקו: הנושא בהוד השרון עלה מהמקום שבו תושבים עברו לשכונה חדשה ופתאום הם גילו שהם משלמים ארנונה, במקום על דירה של 100 מטר מרובע, על משהו כמו 140 מטר מרובע.
<שרונה הרשקו: כשחקרנו לעומק פתאום גילינו שהתשלום הוא על חדר אשפה וארון חשמל וחדר גנרטורים וחדר משאבות וחדר תקשורת וארון כיבוי-אש וחדר תיבות דואר.
<שרונה הרשקו: מה לעשות, תמ"א 35 מחייבת אותנו לבנייה רוויה.
<שרונה הרשקו: הבתים של היום שונים באופיים מהבתים של פעם.