GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ליאורה אמיתי: אין כמעט ניטור, כמו שאמר שמוליק גלברט, אין את הניטור הרלוונטי וזאת הסיבה שכל פעם אנחנו שומעים שתחנות הניטור לא מצאו שום דבר וכו'.
<ליאורה אמיתי: צריך לשפר פה לאין ערוך את כל מערך הניטור.
<ליאורה אמיתי: משרד הבריאות, כבר אמרנו.
<ליאורה אמיתי: כל הנושא של הכרזה על מפרץ חיפה כאזור נפגע אוויר.
<ליאורה אמיתי: איזה עוד אזור במדינה צריך להיות מוכר יותר ממפרץ חיפה?
<ליאורה אמיתי: אני לא מבינה מדוע הרשויות כל כך התנגדו.
<ליאורה אמיתי: הרי ברגע שהאזור הזה יוכר כנפגע זיהום אוויר אפשר יהיה מכוח ההכרזה הזאת להתקין כל מיני תקנות שגם אפילו מגבילות את הכניסה של התחבורה הפרטית לאזורים מסוימים.
<ליאורה אמיתי: אבל כל עוד זה לא דבר שהוכרז אז גם קשה לטפל באזור הזה.
<ליאורה אמיתי: זה דבר שחייב לקרות ברמה המיידית.
<ליאורה אמיתי: נמל חיפה.
<ליאורה אמיתי: לא דיברנו עליו, אבל אנחנו מקווים שבהמשך נוכל להגיש, אני מקווה שעוד לפני שהעבודה של הוועדה תסתיים, איזה שהוא נייר על הנושא של הפליטות של הנמל הנוכחי.
<ליאורה אמיתי: יש שם פליטות לא מוקדיות והן לא מנוטרות ואין שם כמעט פיקוח ואכיפה.
<ליאורה אמיתי: תודה רבה.
דב חנין: ליאורה לקחה את הזמן של עוד כמה נציגים של הקואליציה.
דב חנין: אני לא אשלול מכם את האפשרות לדבר, אבל אני אבקש מאנשים נוספים שמדברים, אם ידברו, אם נגיע לזה, מטעם הקואליציה, לקחת בחשבון שעיקר הדברים נאמרו.
דב חנין: אם למישהו תהיה איזה שהיא תוספת מאוד מאוד מיוחדת, של משהו שהוא לגמרי לא נאמר, אנחנו נאפשר את זה.
דב חנין: אני רוצה להזמין את פרופ' נוטע.
<עמוס נוטע: בוקר טוב, רבותיי.
<עמוס נוטע: שמי עמוס נוטע, אני פרופסור אמריטוס מהטכניון, בטכניון פיתחתי מ-85' את הלימודים לתארים גבוהים, מאסטר ודוקטור בנושאים של הבטחת איכות ואמינות, בטיחות סביבה.
<עמוס נוטע: סיימו אצלנו 1,150 בוגרים את הלימודים.
<עמוס נוטע: כיום אני ראש המחלקה להנדסת איכות תואר ראשון במכללת כנרת.
<עמוס נוטע: אני עוסק בנושאים של מערכות ניהול, איכות ואמינות, בטיחות סביבה, במיוחד הדגש ניתן לפיתוח אסטרטגי לתשתיות ניהוליות, כאשר הדגש הוא על אמינות ופיקוח של המערכות הללו.
<עמוס נוטע: מה שאני הולך לדבר פה זה על התמונה הכללית של החזקת פוטנציאל סיכון.
<עמוס נוטע: אני לא נכנס לטבלאות כפי שעשו עד כה לפניי, אני רוצה לדבר יותר על התפיסה, או הפילוסופיה.
<עמוס נוטע: כאשר אנחנו מדברים על ארגון עסקי יש את הלקוח ויש ספק.
<עמוס נוטע: הלקוח רוצה לרחוש אמון לספק כדי שיידע שהוא יקבל ממנו את מה שמובטח לו ולא ייכנס כאן לסיבוכים משפטיים לאחר מכן, או לנזקים.
<עמוס נוטע: באותה מידה, כאשר אנחנו מסתכלים על האזרח כנגד הממשל, הגורם השלטוני, האזרח מצפה שניתן יהיה לו לתת אמון בגורם השלטוני.
<עמוס נוטע: זאת אומרת שההחלטות שנעשות שם נעשות לטובתו והן מבוססות ראיות ולמעשה הוא צריך להאמין שישנה דאגה לו, התחשבות בו.
<עמוס נוטע: בדיוק כמו שאנחנו דורשים מגורם עסקי להתחשב בלקוח, ככה אנחנו דורשים מגורם שלטוני להתחשב באזרח או בתושב.
<עמוס נוטע: כאשר אנחנו הולכים עכשיו לדבר על ההיבט של חומ"ס ואפר"נ, כפי שהציגו פה, הביסוס לכול הוא תמיד מתן מידע אמיתי ויש להבין את המפה כולה ולהיכנס לתכנון של תשתית ויכולות כאשר זה כולל אמות מידה לבדיקה ומדידה ומה שחשוב מאוד תמיד זה הבדיקה והפיקוח על ידי צד שלישי, צד שאינו קשור בחברה המסוימת שבאה להציג את תוצאותיה.
<עמוס נוטע: לפי התמונה הכוללת יוצא שאנחנו צריכים גם להסתכל לא רק על המערכת כולה אלא גם לשקול מה הם אופני הכשל הצפויים, המקורות להם, כאשר אנחנו מדברים פה כמובן על מצב פיזי או גיאולוגי מקומי, על כל הנושא הדמוגרפי של הסביבה ויש להיכנס להערכת סיכונים.
<עמוס נוטע: אלה לא שיטות שצריכים לפתח אותן, הן קיימות, צריכים לפעול לפיהן, ובהערכת סיכונים יש להתחשב תמיד בסיכון הקביל.
<עמוס נוטע: הסיכון הקביל זה מושג שמייצג את הסיכון שהאוכלוסייה בסביבה מוכנה לקבל על עצמה.
<עמוס נוטע: לאור הניתוח הזה יש להגיע לתהליכי מניעה ופיקוח ומזעור הנזק לסביבה ולאוכלוסייה.
<עמוס נוטע: כל זה צריך להיות שקוף לגמרי, מבוקר על ידי מומחים או נקרא להם צד שלישי, כדי שיהיה ברור שאלה לא מומחים קנויים.
<עמוס נוטע: איך עושים את זה?
<עמוס נוטע: קיימת שיטה ברורה, אנחנו לא צריכים להמציא אותה.
<עמוס נוטע: קיימת שיטה כזו או דרך איך לבצע את הדברים האלה.
<עמוס נוטע: אנחנו פה פיתחנו מודל שהוא מתאים למדינת ישראל בדיוק, תמצית שלו נשלחה אליכם ואני רוצה לציין שגם הכלים קיימים.
<עמוס נוטע: הכלים, אני מתכוון, כלים להערכה, אלה תוכנות מאושרות על ידי EPA, ה- Environmental Protection Agency בארצות הברית, כך שהשימוש בהם הינו מקובל, מאחר שהתוכנות האלה אושרו והוכחו כתקפות.
<עמוס נוטע: בנוסף יש את כל הכלים כדי להבטיח שמערכות ניטור אכן פועלות כפי שהן צריכות לפעול ושהן מודדות את מה שהן צריכות למדוד.
<עמוס נוטע: כך שכל הידע הקיים, כל מה שצריכים לעשות זה רק לפעול לפיהם ולקיים את זה.
דב חנין: אני רוצה להזמין את נציג עמותת צלול, ניצן.
דב חנין: אחריו ניתן לעוד כמה אנשים שמייצגים ארגונים סביבתיים, אז אני מבקש מהם להיערך, גב' חנה קופרמן, גב' אלה נווה.
דב חנין: יש פה עוד מישהו שמייצג ארגונים חברתיים?
דב חנין: מי אדוני?
<שבתאי עזריאלי: שבתאי עזריאלי מפורום עזרא.
<שבתאי עזריאלי: בבקשה.
<ניצן מתן: תודה.
<ניצן מתן: אני רק אקדים שהמצגת קצרה.
<ניצן מתן: יש מאחורי הנתונים הרבה מאוד טבלאות ומידע נוסף שאחרי זה אני אעביר לוועדה.
<ניצן מתן: אנחנו מדברים אך ורק על נושא של זיהום המים, אני גם ארחיב ואגיד שזה המאסטר שלי כך שאני בטוח במה שאני אומר פה.
<ניצן מתן: בתי הזיקוק יצרו, לפי הדוחות שפורסמו על ידם, זיהום משמעותי למי התהום, שעל זה לא ראיתי שדיברו בכלל, כמו שהפרופסור לפניי אמר, הפיקוח והניהול הסביבתי של בז"ן לוקים בחסר, כאשר בז"ן מפקחים על בז"ן בעצם, שוכרים את חברת אקו טק או חברה דומה שתפקח על מה שקורה בבז"ן, ואני אגע בזה עוד שנייה, ואז מעבירים את הדוח הלאה, יש פה ניגוד עניינים מובנה, כאשר אני שוכר את מי שמפקח עליי ומעביר מידע הלאה והמידע הזה יכול להפוך לבעיה פלילית או בעיה סביבתית כלשהי, בלי קשר לבז"ן באופן עקרוני.
<ניצן מתן: זה קשר שחייבים לנתק אותו כי זה עושה הטיה מובנית מראש בכל ההליך.
<ניצן מתן: צריך שיהיה סקר מלא על נושא המים עם חברה חיצונית ואני עוד שנייה אגע למה וכמובן שצריך גם לטפל בנזק שנגרם.
<ניצן מתן: לפי הדוחות של רשות המים מ-2007 עד 2009 הצינור של בז"ן, דלפו ממנו 60,000 ליטר של דלק למי התהום, הדלק הזה, נשאבה רק עדשת דלק, כלומר רק הדלק שצף או עומסי דלק שבקרקע, מהנתונים שקיימים, לא טופלו עד היום.
<ניצן מתן: כמו שאמרתי, אקו טק עשו סקר מ-2010 ומצאו זיהום גם בקו הצינורות של בז"ן, גם מהנתונים שהקואליציה של בריאות הציבור העבירו לנו מראים על זיהומים מ-2012-2013 למי התהום.
<ניצן מתן: אנחנו מדברים פה לפחות על 9 מרכיבים מהנתונים האלה של חומרים שמצוינים על יד רשות המים והמשרד להגנת הסביבה, חומרים שהם רעילים, מסרטנים ועלולים לפגוע במערכת העצבים המרכזית, החיסונית ובפוריות.
<ניצן מתן: זה ישירות מהדוח של רשות המים, זו לא המצאה שלי.
<ניצן מתן: מה שיותר מדאיג בחומרים האלה, גם אם אני לוקח אותם למי שתייה, בחיפה כבר לא שווים מי שתייה בכלל, אבל אני לא מטפל בקרקע, החומרים האלה הופכים לגז רעיל והגז הזה כל הזמן מתנדף.
<ניצן מתן: ראינו את זה גם בתע"ש עזריאלי, בחומרים דומים, לא זהים, באירוע שקרה במרתפים, בקומות קרקע ובחניונים, התגלה זיהום של גז, זה קורה גם עכשיו.
<ניצן מתן: אם הזיהום הזה לא יטופל, זה עושה נזק בריאותי קבוע לאנשים שנמצאים באזור, בין אם הם גרים באזור ובין אם הם רק עובדים במפעלים, או בלב המפרץ ונחשפים לנזק הזה.
<ניצן מתן: לפני חודש אנחנו מצאנו את הדבר הזה, עוד שנייה אני אראה את המיקום המדויק, ביציאה מכביש המנהרות.
<ניצן מתן: חברת יפה נוף קיבלה אישור להזרים את מי התהום הקבועים שיש שם לתוך הקישון.
<ניצן מתן: היום אמרו לי שהיה אישור נוסף, לא לקישון, כן לקישון, לא ברור מה שהיה.
<ניצן מתן: בכל מקרה לא דווח, עד שהגעתי לשם וראיתי שזה המצב, כך זה נראה.
<ניצן מתן: ברור לחלוטין שזה לא משהו סביר.
<ניצן מתן: אני אחזור למעלה, למי שלא ראה את התמונות, אנחנו מדברים על חומרים, גם מתכות כבדות, וגם כמו שאמרתי קודם, גזים, חומרים הידרוקרבונים שהופכים לגז רעיל, שהם דומים לחומרים שנמצאו בצינור של פה של תש"ן, בצינור הולכת דלק.
<ניצן מתן: הטווח הזה הוא טווח של פחות או יותר קילומטר וחצי.
<ניצן מתן: רק כדי לסבר את האוזן, מה שקרה בתע"ש עזריאלי, היה זיהום של 200 קילומטר מרובע בהיקף, של חומרים נדיפים.
<ניצן מתן: כלומר המרחק מאוד סביר.
<ניצן מתן: אין לנו עדיין נתונים להגיע באופן מלא האם זה הגיע מבז"ן.
<ניצן מתן: לצערי זה נראה סביר, צריך סקר יותר מקיף.
<ניצן מתן: הזיהום שגילו בתע"ש מגן - - -
<ניצן מתן: בתע"ש מגן.
<ניצן מתן: אני אומר לצורך ההשוואה, הגיע לטווח של 200 קילומטר מרובע, כלומר יש סבירות שגם הזיהום פה הגיע מבז"ן.
<ניצן מתן: צריך לבדוק את זה יותר לעומק.
<ניצן מתן: כלומר יש פה בעיה שאי אפשר להתעלם ממנה.
<ניצן מתן: אם יש שאלות, אני אענה.
<ניצן מתן: אין שום בעיה.
דב חנין: אתה תגיד את מה שאתה רוצה להגיד.
דב חנין: אתה לא בקטע של מתן תשובות לשאלות.
דב חנין: תגיד את מה שאתה רוצה בזמנך, אנחנו מקשיבים.
<ניצן מתן: ארבע נקודות שעלו מתוך ההתנגדויות להרחבת בז"ן, שאלה נקודות שצריך לבדוק אותן יותר לעומק.
<ניצן מתן: אחת, כמו שליאורה אמיתי מהקואליציה אמרה, הזרמות לקישון, זיהום הקרקע של בז"ן, שלפי הדוחות שראיתי, לפי ההתייחסות של דובר בז"ן עצמו לזיהומים, לא נבדק.
<ניצן מתן: בהתנגדות בז"ן ציינו שהדלק שנצבר בקרקע יישאב, כלומר עדשות הדלק, אבל מומסי הדלק לא יישאבו, מה שחוזר לתופעה של נידוף גזים רעילים.
<ניצן מתן: כמוש אמר הפרופ' לפניי ושאני מציין שוב, זה שבז"ן שוכרים באופן ישיר את החברה שמפקחת על בז"ן ועושה להם את הניטור הסביבתי זה ניגוד אינטרסים מובהק לחלוטין, זה לא הגיוני.
<ניצן מתן: זו רק דוגמה לזה שהמשרד להגנת הסביבה אמר לבז"ן לקחת את האנשים שיבדקו את בז"ן.
<ניצן מתן: הסקר שאנחנו מבקשים למי התהום, קודם כל פומבי לחלוטין, מהשלב ההתחלתי אנחנו מבקשים, גם כצלול וגם כעמותות נוספות, כמובן האקדמיה, להיות מעורבים גם בתכנון וגם בביצוע של הסקר.
<ניצן מתן: זה לא יכול להיות סקר פנימי.
<ניצן מתן: במידה שיש איזה שהיא הרחבה עתידית של בז"ן זה חייב לעבור דרך אישור של המשרד להגנת הסביבה, זה לא יכול להיות דרך היתרי בנייה רגילים, בגלל כל המורכבות של הבעיות שיש כאן.
<ניצן מתן: הסקרים בכלל צריכים להיות באופן קבוע, לא רק של אוויר, אלא גם של הקישון וגם של מי תהום באזור העיר.
<ניצן מתן: רק בנוגע לטיפול, בגלל שבתע"ש מגן הנזק בציבור שנגרם עבר את מיליארד השקלים, אנחנו חושבים שיש צורך שבז"ן ישימו ערבויות למול נזק עתידי שיכול להיגרם או ביטוח, ושהם ישלמו למשרד להגנת הסביבה אגרות לצורך מימון סקר מקיף, כמו שאמרתי קודם.
דב חנין: תודה לך, ניצן.
דב חנין: אני רק רוצה להפנות את תשומת לבך שאנחנו לא קיבלנו נייר מכם בוועדה.
<ניצן מתן: אני יודע, אנחנו נשלח לך בשבוע הבא.
דב חנין: מאה אחוז, בצורה מסודרת, תודה רבה.
דב חנין: אגב, אני רוצה להפנות את תשומת לבם של כל הנוכחים, אם יש מצגות שהן כבדות מדי מכדי לשלוח אותן במייל ואני יודע שיש כמה שיש להם מצגות כאלה, תמצאו דרך להעביר אותן אלינו, פיזית, או אפילו עכשיו, אם יש למישהו, כדי שאנחנו נוכל להעלות אותן בצורה מסודרת לאתר הוועדה.
דב חנין: אני אתן עכשיו רשות דיבור להשלמות לכמה נציגים נוספים של ארגונים וקבוצות סביבתיות.
דב חנין: גב' קופרמן.
דב חנין: בבקשה, גברתי, בקצרה.
דב חנין: אני רק מבקש מהדוברים שמדברים עכשיו לומר את הדברים המשלימים.
דב חנין: הם יכולים להגיד, 'אני מסכים עם מה שאמר איקס/וואי' ולהמשיך הלאה.
<חנה הלינה קופרמן: שלום לכולם.
<חנה הלינה קופרמן: שמי חנה קופרמן, אני יושבת ראש הפורום הישראלי לשמירה על החופים.
<חנה הלינה קופרמן: עד לפני בערך שלוש שנים וחצי לא היה לי שום קשר לארגוני סביבה, למאבקים ציבוריים.
<חנה הלינה קופרמן: אני פשוט יצאתי לפעילות ליד הבית שלי, בגלל הקמת תשתית ששמעתי עליה, שנראתה לי מאוד לא סבירה ומסכנת חיים ובריאות, שזה מתקן קליטה של הגז מהמאגרים וככה התחלתי, הצטרפתי למטה מאבק חוף הכרמל, אחרי זה למטה המשותף של חדרה וחוף כרמל בנושא הרחקת מתקני הגט"ן ובמהלך הזמן גיליתי שהתחושה הבסיסית שלי, שנבעה רק מאינטואיציה והבנה מינימלית במה שעומד לקרות זה שאותו מתקן שעמדו להקים ליד הבית שלי פשוט נעשה בניגוד לתקנים הבינלאומיים של הקמת מתקן גט"ן, גז טבעי נוזלי, שהיה אמור לקום, בנוסף למתקן הקליטה, שלפי תקנים בינלאומיים הוא היה אמור להיות במרחק 7 קילומטרים מרצפטורים ציבוריים.
<חנה הלינה קופרמן: את זה למדתי בהמשך הפעילות שלי.
<חנה הלינה קופרמן: תוך כדי כך למעשה נשאבתי למאבק הזה, אני לא יכולתי להפסיק, היות שגיליתי שקיימת שיטה שבאמצעותה המדינה מקדמת מתקנים מסוכנים מאוד, באמצעים שמהווים פחות או יותר, ואני לא מגזימה, סכנה לביטחון שלנו, סכנה לקיום של המדינה.
<חנה הלינה קופרמן: זה לא השקף הראשון שרציתי להתחיל, אבל עקב האירוע שקרה אתמול, אירוע הריח והצריבה בחיפה, תוך כדי הקריאה של התגובות בפייסבוק נתקלתי באדם שהציג את הקישור הזה ואומר בעצם 'מה אתם רוצים?
<חנה הלינה קופרמן: אז הייתה צריבה, אז היה ריח, אבל כתוב שהערים הפחות מזוהמות בישראל הן חדרה וחיפה'.
<חנה הלינה קופרמן: זאת אומרת שזמן קצר לפני קבלת החלטות גורליות, פשוט גורליות, הן לגבי מתקני הענק בחיפה והן לגבי המתקנים במרכז הארץ יוצא לו דוח שכזה שבו מנפנפות הרשויות ואומרות 'הכול בסדר'.
<חנה הלינה קופרמן: ממש זמן קצר לפני קבלת ההחלטות.
<חנה הלינה קופרמן: זה לחלוטין לא מקרי, זו תעמולה שמאוד מאוד מאוד קשה להתמודד מולה.
<חנה הלינה קופרמן: אנשים, כמו שאמרה ליאורה, מרגישים, נושמים, שהם נחנקים.
<חנה הלינה קופרמן: אני ביקרתי לא מזמן בפעילות של ילדים ליד תחנת הכוח של הפעילות הימית, של צופי ים, ממש תחושה של חנק, פיזי, אמיתי.
<חנה הלינה קופרמן: זה פשוט, לדעתי, פשע לתת לילדים להיות במקום כזה.
<חנה הלינה קופרמן: וגם אמרו לי המדריכים, 'אנחנו לא מתלוננים, כי אנחנו פוחדים שאם נתלונן לא יהיה לנו מקום חלופי'.
<חנה הלינה קופרמן: עכשיו נעבור למה שקורה כאן בחיפה.
<חנה הלינה קופרמן: הקידום של התכניות כאן, ואני אפרט בהמשך, קשור באופן ישיר לתגליות הגז במאגרים.
<חנה הלינה קופרמן: באופן כללי אפשר לומר שהגז הטבעי שהתגלה במאגרים משווק לציבור פה לכולנו כגז ידידותי מאוד, ארגוני הסביבה כמהים לו ממש, שירי הלל כמעט נכתבים בשבילו, כי מצפים שהוא יהיה הגואל, כי הוא ידידותי מאוד לסביבה וגם העלויות שלו זולות יותר, יחסית למזות וסולת.
<חנה הלינה קופרמן: מה שמסתירים, אנחנו יודעים על התגליות כבר מ-2009 ונכון להיום ל-99% מהציבור במדינת ישראל, למרות שנעשה שיתוף ציבור בנושא מתקני הגז, אין מושג שבמקביל ונוסף לגז הידידותי שעומד להיכנס למדינת ישראל יש תוצרי לוואי שמתלווים אליו.
<חנה הלינה קופרמן: לתוצרים האלה קוראים קונדנסטים.
<חנה הלינה קופרמן: בזמן שמבודדים את הגז הטבעי מהגז הגולמי נוצרים הקונדנסטים.
<חנה הלינה קופרמן: יש חומר שנכנה אותו פה קונדנסייט, שהוא למעשה חומר גלם יקר ערך שהוא הבסיס לתעשייה פטרוכימית.
<חנה הלינה קופרמן: החומר הזה מבוקש מאוד בעולם, ניתן להשתמש בו להקמת מפעלי ייצור ולתשתיות שמגלגלות מיליארדים.
<חנה הלינה קופרמן: תוך כדי המאבק להרחקת מתקני הגז הן מהחופים והן מהיבשה.
<חנה הלינה קופרמן: דרך אגב תשתית הגז שעומדים לקלוט מהמאגרים, שעומדים עליה החלטה ב-10 לחודש הבא, היא תשתית משולבת ימית יבשתית.
<חנה הלינה קופרמן: היא מסכנת גם את הסביבה, לא אפרט, וגם את החופים וגם את האדם.
<חנה הלינה קופרמן: תוך כדי המאבק, לא נגד הגז, אלא כדי להרחיק את המיקום שבו הוא יופק, הגיע אליי מידע לגבי תכנית ששמה תמ"א 37-2, תכנית שאני אומרת בוודאות שהיא הוסתרה מהציבור לחלוטין, היא הועברה לגורמים שהם לכאורה נציגי ציבור, לרשויות מקומיות, והופקדה, כשאיש מהציבור לא יודע עליה, מדוע?
<חנה הלינה קופרמן: כי היא נתלשה מתכנית האם ששמה תמ"א 37-ח, קראו לה בשם תמ"א 37-2 והמהות שלה זה למעשה אישור להטמנת צנרת באותם התוואים שאושרו בתהליך האישור להכנסת הגז הטבעי במקביל לצנרת הזו להטמין צנרת של הקונדנסטים, אותו חומר שאני טוענת שהוא הוסתר מהציבור ובאמצעות התמ"א הזאת, שגם היא הוסתרה מהציבור, המועצה הארצית תטען שלא, כי יש לה וי, היא פרסמה את זה באותיות הקטנות בעיתונים, היא העבירה את זה לרשויות, הם לכאורה נציגי הציבור שלנו, אבל הציבור הרחב במדינת ישראל, איש לא ידע על הקיום של החומר הזה ואיש לא ידע שמאשרים את ההטמנה שלו למרות שמדובר בחומר שהוא מכיל מתכות כבדות מסרטנות והוא בעל יכולת זיהום קריטית, משמעותית וגדולה, לאוויר, לקרקע ולמי התהום.
<חנה הלינה קופרמן: בנוסף לתכנית שהתגלתה, ששם כתוב במפורש שהיא למעשה תהיה לאורך ורוחב מדינת ישראל, תאפשר הכנסת הקונדנסטים, כולל מפרץ חיפה, יש לנו פה חוות דעת של המשרד להגנת הסביבה אשר ממליץ להאיץ את התכנון הסטטוטורי לגבי שיטת העברת הקונדנסייט לבתי הזיקוק בחיפה.
<חנה הלינה קופרמן: זאת אומרת שיש לנו תכנית שהתגלתה ויש לנו את העמדה של המשרד להגנת הסביבה ומתוך זה למדנו שהקונדנסטים עומדים להגיע למפרץ חיפה.
<חנה הלינה קופרמן: מה היא המשמעות של הגעת צנרת הקונדנסטים למתחם בתי הזיקוק בחיפה?
<חנה הלינה קופרמן: אל"ף, מה שהמידע הזה מספר, שעומדים להקים מפעלים פטרוכימיים חדשים לזיקוק הקונדנסטים, מהם יופקו תזקיקים וגפ"מ, בי"ת, יוקמו מכלי אחסון גדולים מאוד, גימ"ל, מכלי אחסון לגפ"מ ולתזקיקים, ומה שאני רוצה לציין בכל המידע הזה שהכמות שמתוכננת היא דמיונית, תבינו.
<חנה הלינה קופרמן: פה מקדמים כל מיני תכניות, אבל איש לא יודע שהכמות של הקונדנסטים, שאמורה להגיע מלווייתן, אשר גם מצאו בו שריכוז הקונסנדטים בתוך המאגר הוא גדול מאוד, אלה כמויות דמיוניות.
<חנה הלינה קופרמן: זאת אומרת לפני שאני אפרט את ההמשך, בתמונה הכוללת, כשמסתכלים ממבט על, אנחנו רואים את חיפה, אנחנו מבינים שיש מצב קיים, שהמצב הקיים הוא קשה מאוד, שיש בו סטטיסטיקה ותחלואה ומחלות נשימה וסרטן, ואנשים חשים בחושים שלהם את הקושי לנשום ואני לא צריכה לספר כמה אירועים קיימים של חריגות וכו'.
<חנה הלינה קופרמן: למצב הזה מתקדמת תכנית להגדלת הייצור והאחסון בכמויות דמיוניות.
<חנה הלינה קופרמן: ואת כל זה מסתירים, איש לא יודע.
<חנה הלינה קופרמן: זה לא כתוב בעיתונים.
<חנה הלינה קופרמן: כל התכניות מקודמות כאילו תחת סיפורים אחרים.
<קריאה: איפול?
<חנה הלינה קופרמן: אני אומרת הסתרה.
<חנה הלינה קופרמן: בז"ן טוענים שזו הסדרה והנתונים אומרים שזו לא הסדרה, אלא הסתרה.
<חנה הלינה קופרמן: זה מאוד פשוט.
<חנה הלינה קופרמן: יודעים על החומרים האלה כבר -2009-2010, זה לא משהו שצץ אתמול וכאשר הולכים ומקדמים תכנית שקוראים לה חפ"ג 1200/ב', הרחבת בתי הזיקוק ואין שם - - - אני רוצה לציין שהתכנית הזאת היא חריגה מאוד, כי רק תכניות שקשורות למשרד הביטחון ולשב"כ או מתקנים חסויים ומסווגים, הם לא מספרים שמץ מידע על מה המטרה שלהם.
<חנה הלינה קופרמן: והנה תכנית שאיש לא יודע למה הולכים להרחיב כמעט מיליון מטר מרובע של שטח בנוי לכל מיני דברים.
<חנה הלינה קופרמן: אז מספרים לנו שזה למתקנים, נגד זיהום אוויר, אבל באמת צריכים שטחים כאלה לזקק הרבה קונדנסטים.
<חנה הלינה קופרמן: צריך הרבה מפעלי ייצור ואת כל זה לא מספרים לנו.
<חנה הלינה קופרמן: יש כמה וכמה תכניות שרצות במקביל.
<חנה הלינה קופרמן: יש לנו את קרקעות הצפון, את הרחבת בז"ן, את דרום קרקעות הצפון, את נמל המפרץ, יש לנו את תמ"א 37-2 ויש לנו מכלי אחסון לקונסנדטים.
<חנה הלינה קופרמן: לגבי הקונדנסטים, בתסקיר של תמ"א 37ח', שזו התכנית לקליטת הגז מהמאגרים, נעשה תסקיר סביבתי.
<חנה הלינה קופרמן: זה לא שלא נעשה תסקיר, נעשה תסקיר, אבל אין בתסקיר הזה, ואלה נווה בדקה את הנושא הזה, ותודה רבה לאלה.
<חנה הלינה קופרמן: תרשו לי רק, באמת לא התכוונתי, אבל מה שאת עושה זה פשוט לא יאומן.
<חנה הלינה קופרמן: המידע שאת מעבירה בהתנדבות חלק גדול מהזמן הוא משמעותי, עצם העובדה שאת היחידה שלמעשה יצאת להתנגדות נגד קרקעות הצפון, פשוט צריך להוריד בפנייך את הכובע, הלכת נגד הזרם, אין לי מילים.
<חנה הלינה קופרמן: התסקיר עצמו, ואלה עברה על מאות עמודים ככל יכולתה וגם העידה על כך בוועדה המחוזית חיפה בזמן השמעת ההתנגדויות, היא גילתה שאותם הקונדנסטים פולטים חומרים בכמויות אדירות, בכמויות שמדובר בתכנית תמ"א 37ח', הם לא נזכרים בתסקיר, לא מספרים לנו כמה חומרים אורגניים נדיפים, כמה פליטות יש מהמכלים האלה.
<חנה הלינה קופרמן: הדבר הזה מוסתר.
<חנה הלינה קופרמן: יש תכנית, המדינה מנסה לקדם בסתר את כל התשתיות האלה ובתסקיר לא מספרים לנו מה הנזק הבריאותי הצפוי למאות אלפי תושבים שלידם המכלים האלה יקומו.
<חנה הלינה קופרמן: פשוט אף מילה לא נכתבה על זה.
דב חנין: גב' קופרמן, את מסיימת?
<חנה הלינה קופרמן: כן, אז אנחנו עכשיו לקראת סיום.
<חנה הלינה קופרמן: אנחנו נמצאים בחיפה במצב של חידון בלשי, יושבת הוועדה המחוזית לקבל החלטה ב-12 בינואר לגבי התכנית להרחבת בז"ן.
<חנה הלינה קופרמן: חברי הוועדה, אין להם מושג על כמויות הייצור האדירות שמתוכננות במפרץ חיפה.
<חנה הלינה קופרמן: אין להם מושג, הציבור מגיע, אנחנו מגיעים כמה תושבים, נציגי הקואליציה, נציגי מגמה ירוקה, אלה נווה, אני ועוד כמה פעילים, עם מכתב מעורכת דין, ואנחנו מיידעים את הוועדה, 'הנה, בבקשה, יש מידע חדש, תתייחסו אליו לפני שאתם מקבלים את ההחלטה', כי אסור לקבל החלטה בלי להתייחס למידע הזה.
<חנה הלינה קופרמן: כאשר הוועדה קיבלה את ההחלטה, היא באמת התייחסה למכתב הזה, אבל לא קיבלה את הבקשה של נציגי הציבור, לעשות שימוע נוסף, בשביל להניח את זה ולהציג שוב את ההתנגדות בנושא הזה.
<חנה הלינה קופרמן: אחרי שהמידע פורסם, אנחנו במצב של חידון בלשי באמת, כי יש כמה וכמה תכניות גדולות מאוד במפרץ חיפה.
<חנה הלינה קופרמן: אל"ף, היכן יוקמו המפעלים.
<חנה הלינה קופרמן: ודרך אגב, כאשר המפעלים הם פטרוכימיים, אני לא צריכה לספר עד כמה הם מזהמים, כשמטפלים בחומרים שהחלק המשמעותי שלהם זה מתכות כבדות.
<חנה הלינה קופרמן: היכן יאוחסנו כמויות הגפ"מ האדירות, לשימוש כל המדינה, לצרכי תחבורה, הסקה ובישול.
<חנה הלינה קופרמן: היכן יאוחסנו התזקיקים יקרי הערך שישמשו את התעשייה הפטרוכימית וגם יופנו ליצוא, איפה יהיו כל הדברים האלה?
<חנה הלינה קופרמן: מאשרים תכניות כאשר כולם יודעים, ואיש לא מתייחס לזה בזמן שמאשרים את התכניות האלה.
<חנה הלינה קופרמן: ואז הנה, מקדמים את התכנית של קרקעות הצפון, ואני שמעתי, כשהיינו בדיון בכנסת, חברת הכנסת מירי רגב, יושבת ראש ועדת הפנים והסביבה, פנתה לממונה על ועדה מחוזית חיפה ושאלה אותו 'מה אתה עונה לטיעונים האלה?' אז הוא אמר - - - כאילו שום דבר.
<חנה הלינה קופרמן: זאת אומרת מקדמים את בז"ן רק בשביל ההסדרה, אף מילה על קרקעות הצפון בנושא הזה.
<חנה הלינה קופרמן: קרקעות הצפון, תכנית נפלאה שמדללת, כך הוא אמר, 'מדללת', את כל החוות ואת כל המיכלים.
<חנה הלינה קופרמן: פשוט הישג אדיר, משהו נפלא לתושבים, אוספת את הכול ומרכזת את זה במקום אחר, וככה אנחנו מצליחים, אנחנו כאילו מועילים לתושבים.
<חנה הלינה קופרמן: ומה מסתבר בסופו של דבר?
<חנה הלינה קופרמן: שבמתחם קרקעות הצפון, זה מה שהסתבר, עדיין לא יצא פרוטוקול, אבל אני, אלה ועוד כמה אנשים שיושבים פה, השתתפנו בוועדה מחוזית חיפה בדיון בהתנגדויות, ונאמר שם במפורש שבחלק הדרומי של קרקעות הצפון יש תכנית לאחסון גפ"מ וגם למדנו שהאזור כולו מוגדר באמצעות תכנית שנקראת ח"פ 222, תכנית מ-1938, כאזור תעשייה מיוחד, תעשיית זיקוק.
<חנה הלינה קופרמן: זאת אומרת שאותה תכנית - - -
דב חנין: משפט סיום.
דב חנין: חזק.
דב חנין: משפט סיום צריך להיות חזק.
<חנה הלינה קופרמן: עוד שני משפטים.
דב חנין: שני משפטי סיום חזקים.
<חנה הלינה קופרמן: שני משפטים, כי באמת התקשורת לא מדברת על זה, וכמה שניסינו להפיץ את המידע האמיתי הזה - - -
דב חנין: התקשורת כרגע לא מעניינת אותנו, אנחנו מתעניינים בדיון.
<חנה הלינה קופרמן: אז עוד שתיים-שלוש דקות תוספת.
דב חנין: לא, אנחנו לא יכולים.
דב חנין: את יכולה להעביר אלינו חומרים לוועדה, אנחנו נבטיח להתייחס, אבל אם יש עוד משהו שחשוב לך שיישמע גם בדיון הזה, אז תגידי אותו.
<חנה הלינה קופרמן: מה שאני רוצה להגיד זה ככה, שכל התכניות התמימות האלה, מקודמות, מבחינה ציבורית, אני מדברת כרגע על הפן הציבורי, בצורה שהכותרת שלה שונה מהאמת.
<חנה הלינה קופרמן: נמל המפרץ אושר תחת הכותרת מבנים ימיים, איש לא הבין שמדובר בנמל המפרץ.
<חנה הלינה קופרמן: תכנית קרקעות הצפון קודמה על ידי זה שהיא מדללת את המתקנים.
<חנה הלינה קופרמן: איש לא שמע על הגפ"מ, איש לא יודע שאפשר להקים שם מתקני ייצור.
<חנה הלינה קופרמן: למעשה קרקעות הצפון, מבחינה פוטנציאלית וודאית זה בז"ן 2.
<חנה הלינה קופרמן: הרחבת בז"ן, וזאת הכותרת שלי, נעשית בקרקעות הצפון.
<חנה הלינה קופרמן: זאת אומרת אם הוועדה המחוזית הגבילה את כמות הפליטות ואת המהירות של הפליטות בהרחבת בז"ן, אז קרקעות הצפון זה המקום שבאמת יכול לקלוט כמויות אדירות של מפעלים נוספים, של בתי זיקוק חדשים ונוספים, וזה מה שמסתירים מהציבור.
<חנה הלינה קופרמן: ולגבי נמל המפרץ, היות שאני עוסקת בחופים, תראו את התמונה הזאת.
<חנה הלינה קופרמן: נמל המפרץ מפורסם וכל הכותרות על זה שהוא בא לפתור את בעיית הוועדים ולהפריט את הנמל.
<חנה הלינה קופרמן: הסיפור האמיתי הוא למעשה זה נמל של נדל"ן, כל המטרה של התכנית הזאת היא להשתלט על השטחים, על 3,700 דונם שטחים יבשתיים, שטחים יקרי ערך, אלה העתודות האחרונות שקיימות פה, ושוב, לפתח פה את התעשייה.
<חנה הלינה קופרמן: אין ציבור, אין אנשים, אין בני אדם, תעשייה, תעשייה, כסף, כסף.
<חנה הלינה קופרמן: כל זה רואים פה בתמונה ותראו כמה נשאר ירוק הקישון.
<חנה הלינה קופרמן: מתוך 800 דונם שיועדו לו נשארו לו בקושי 530.
<חנה הלינה קופרמן: משפט הסיום שלי, מה שאני מנסה פה להראות, אני ארוץ מהר על השקפים - - -
דב חנין: לא, אל תרוצי על השקפים, את השקפים תעבירי אלינו.
<חנה הלינה קופרמן: אז מה היה לנו מבחינה ציבורית?
דב חנין: לא, מה שהיה לנו אמרת.
דב חנין: רק תגידי מה המסר המרכזי שאת רוצה לסכם בו, ואת יתר הדברים אנחנו - - -
<חנה הלינה קופרמן: אני רוצה לציין שבכל התכניות האלה באופן גורף לא נעשים תסקירים בריאותיים.
<חנה הלינה קופרמן: כאשר מדובר בתשתיות מזהמות שכאלה בקנה מידה שכזה חובה על משרד הבריאות לעשות תסקירים, למרות שהחוק לא מחייב אותו.
<חנה הלינה קופרמן: זאת אומרת אם משרד הבריאות לא עושה תסקירים בריאותיים זו פשוט רשלנות לשמה.
<חנה הלינה קופרמן: דבר נוסף, לא נעשים תסקירים ביטחוניים, זאת אומרת כאשר מכניסים כמויות כאלה אדירות של גפ"מ ושל מפעלי תעשייה מבוססי גז, ולא עושים תסקיר ביטחוני, זה פשוט מקרב את האסון הבא.
<חנה הלינה קופרמן: לא ייתכן שמדינת ישראל מסרבת, היא לא רק מסרבת, היא גם אומרת 'אני לא רוצה, אני לא מוכנה להכין תסקירים ביטחוניים ולבדוק אפשרות של תרחיש דומינו', למשל, במפרץ חיפה, 'כי אם אני אעשה את זה אי אפשר יהיה להקים את המתקנים האלה'.
<חנה הלינה קופרמן: לכן אני שואלת וקודם כל מציגה דרישה, מבחינת הציבור, חובתה של המדינה כאשר מדובר בתשתיות הגז, כאשר מדובר בתשתית שהיא יעד אסטרטגי ודאי וחוץ מזה יש לה המון פוטנציאל לבעיות בטיחותיות שוטפות ולזיהום וכו' וכו' וכו', חובתה של המדינה לבצע את התסקירים האלה ואסור לה לקדם את התשתיות האלה בלי לבצע את תסקירי הבריאות ואת התסקירים הביטחוניים.
<חנה הלינה קופרמן: ואני פונה גם למשרד להגנת הסביבה, לא ייתכן שהמשרד להגנת הסביבה, שהוא אמון ואמור להגן עלינו, העמדה של המשרד להגנת הסביבה תומכת בעמדה הזאת ואומרת 'אנחנו לא רוצים לעשות תסקירים ביטחוניים אלא רק בטיחותיים, אנחנו לא רוצים לדעת מה הסיכונים, כי אם נדע, מה יהיה?
<חנה הלינה קופרמן: לא נוכל להקים תשתיות'.
<חנה הלינה קופרמן: אני פונה לחברי הוועדה, אני מקווה שאתם תעלו את זה על שולחן חברי הכנסת ושולחן הממשלה, האם באמת, מהרגע שהתגלו המאגרים האלה אפשר לקדם אותם בכל מחיר?
<חנה הלינה קופרמן: הרי חובת המדינה קודם כל לבדוק את המחירים, מה המחיר של הקמת המתקנים האלה, מה עלול לקרות.
<חנה הלינה קופרמן: מישהו צריך להבין שאולי כששמים גפ"מ ליד כל כך הרבה מיכלי דלק ולא צריך טיל אפילו, מספיק איזה תקלה הכי קטנה, כמו שקרה לפני כמה חודשים שאנחנו פה כולנו נעלה על טיל.
דב חנין: תודה רבה, חנה.