GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פנינה תמנו: עוד דבר אחד, אולי תקבל את ההצעה שלי, אני מציעה לומר שהמנהל של אותו מוסד חינוך צריך לקרוא למאבטח, ואם אין מנהל אז עובד הוראה שאחר-כך ידווח למנהל.
פנינה תמנו: בדרך כלל כאשר יש תקרית מן הסוג שאנחנו מדברים עליו, תקרית של אלימות- - -
<מירי פרנקל-שור: ברגע שהעלינו את זה ל"איום ממשי" אין צורך.
דוד צור: הרי מדובר פה על משהו מיידי וממשי.
פנינה תמנו: אבל פה אנחנו לא מתייחסים למנהל מוסד החינוך, שהאחריות היא עליו כשדבר כזה קורה.
דוד צור: זה ייצור היררכיה בעייתית.
פנינה תמנו: חשוב לעדכן את המנהל.
<מירי פרנקל-שור: אבל כך יכתבו בהנחיות המנכ"ל לבתי-הספר והם יסדירו את זה.
פנינה תמנו: נציג משרד החינוך, אנחנו מדברים על החוזר הפנימי.
פנינה תמנו: אתם חייבים להבהיר שעובד הוראה שקורא למאבטח למנוע אלימות או להרגיע ילד, כך אני מאמינה שזה יהיה, ידווח למנהל מוסד החינוך.
פנינה תמנו: כי ייתכן שאותו מורה עושה את זה פעם אחר פעם והמנהל לא יידע ואז הוא יגיד: "זה בסדר, יש לי סמכות מכוח חוק".
<אריה מור: בחוזר מנכ"ל מפורטות כל ההנחיות האלה על טיפול באלימות.
<אריה מור: אני יכול להראות לכם את זה.
<אריה מור: זה מול מנהל בית-הספר.
<אריה מור: עובד הוראה מחויב לדווח למנהל בית-הספר על כל אירוע בכיתה.
דוד צור: אנא תעביר את נוסח החוזר לוועדה.
<לירן שפיגל: יש נושא שקשור לבית-הספר.
<לירן שפיגל: הוועדה נכנסת להגדרה לא נכונה ואני מחויב להתריע.
<לירן שפיגל: בית-ספר יסודי במשרד החינוך יכול להיות- - -
דוד צור: אבל אמרנו שלא ניכנס להגדרה.
דוד צור: אמרנו שנעשה את זה מכיתה א' ועד כיתה ו' ואתם תגידו אחרי זה אם קוראים לזה בית-ספר יסודי, על-יסודי, חטיבת ביניים, חטיבת בין-ביניים, בין-בין-בין של הביניים.
דוד צור: אני לא נכנס לזה.
דוד צור: אמרנו כיתות א'-ו' ואתם תגדירו אחרי זה, "יסגרו" אתכם את הנוסח.
<לירן שפיגל: אני מבין שיושב-ראש הוועדה לא רוצה להיכנס לזה אבל בכל זאת אני רוצה.
<מירי פרנקל-שור: אם לא נצליח להגיע לנוסח מוסכם נחזור לוועדה.
<יואל הדר: מה שקורה אחרי זה, הייעוץ המשפטי של הוועדה מציע נוסחים ואתם יושבים איתם ומתאמים את הנוסח כדי שזה יתאים מבחינה מקצועית למה שאתם אומרים.
<יואל הדר: אחרי כן ידברו אתכם כדי שזה יתאים לכיתות א'-ו', אלא אם כן יש לך השגות על זה, על הקביעה א'-ו'.
<לירן שפיגל: אני אומר עוד פעם, השאלה שלי היא זאת, יש בתי-ספר שבהם יש כיתות א'-ח' אז המאבטח יוכל להפעיל את הסמכויות שלו במקרה של- - -
דוד צור: אדוני, אני חייב להפסיק אותך מהסיבה הפשוטה, כנראה לא היית פה בתחילת הדיון.
<לירן שפיגל: הייתי מתחילת הדיון.
דוד צור: דיברנו על זה ואמרנו שאנחנו מבינים שיש מוסדות חינוך של כיתות א'-ח', ואחרים של כיתות א'-ו'.
דוד צור: נמצא את ההגדרה.
דוד צור: הרציונל הוא כיתות א'-ו'.
<מירי פרנקל-שור: כיתות א'-ח' לא יהיו בהסדר.
<מירי פרנקל-שור: לא יכולים לשים את המאבטח שישאל את הילד בעת איום ממשי האם הוא לומד בכיתה ז' או בכיתה ח' או בכיתה ו'.
<עידו בן יצחק: אנחנו מוסיפים כמובן דיווח לוועדה של שר החינוך.
<עידו בן יצחק: אני מציע שזה יהיה בסוף כל שנת לימודים.
פנינה תמנו: את זה צריך לתקן.
<עידו בן יצחק: אסביר למה לא צריך לתקן.
<עידו בן יצחק: עדיין במוסדות החינוך הללו, גם כשזה גן ילדים, הוא יכול להפעיל את הסמכויות שלו כלפי בגירים וכלפי מי שבא מבחוץ.
<עידו בן יצחק: את הייחוד הספציפי לגבי קטינים נעשה בתוך הסעיף עצמו.
<עידו בן יצחק: פה זה כעיקרון הסל שניתן כלפי כולם.
<עידו בן יצחק: הסייג יהיה בתוך הסעיף.
דוד צור: אם למשל בא הורה להרביץ לגננת בגן ילדים אנחנו רוצים שתהיה סמכות כזאת למאבטח.
פנינה תמנו: את זה הבנתי.
פנינה תמנו: תצטרכו אולי להבהיר את זה מבחינה משפטית.
פנינה תמנו: אני מדברת פה על משהו טכני.
פנינה תמנו: שיהיה ברור, כדי שאף אחד לא יתבלבל.
<עידו בן יצחק: זה יהיה ברור.
פנינה תמנו: גם מקומות בלתי חוקיים?
<עידו בן יצחק: מקומות חוקיים.
<יואל הדר: לגבי "איום ממשי", כי זה משנה קצת את מה שהיה עד עכשיו, "אם למאבטח יש יסוד להניח כי קיים איום ממשי".
<יואל הדר: זה הניסוח?
<יואל הדר: זה שיקול דעת שלו.
דוד צור: זה גם ראוי לדעתי.
דוד צור: אפילו דבי גילד-חיו מרוצה מזה, לא?
<דבי גילד-חיו: זה הישג גדול.
דוד צור: הערות נוספות?
פנינה תמנו: יש לי הערה.
פנינה תמנו: גם במקומות בילוי של באולינג ועוד כהנה וכהנה יש מאבטחים ויכולה להיות שם אלימות.
פנינה תמנו: אני לא מצליחה להבין את פריט 5 לתוספת.
דוד צור: זה לא נכלל.
דוד צור: מדובר כאן על מקומות שבהם יש מכונות, משחקי ביליארד.
דוד צור: אלה מקומות שרישוי עסקים רואה אותם כבעלי סיכון גבוה.
דוד צור: באולינג ממש לא נכלל בזה.
דוד צור: על-פי סעיף 11א, אם יחשוב השר שבאולינג נכלל באיומים האלה הוא יבוא לוועדת הפנים והגנת הסביבה ונצטרך לאשר להוסיף את זה.
פנינה תמנו: בגלל מה?
פנינה תמנו: כמות האיום שם?
<יואל הדר: התחלנו לכתוב את הצעת החוק הזאת לפני 4 שנים.
<יואל הדר: זה מה שהכניסו לתוספת, חשבו שאלו הדברים הראויים.
<יואל הדר: לא פתחנו את זה.
<יואל הדר: זה לא התעורר אף פעם בוועדה.
<יואל הדר: זה רציפות מהצעת החוק המקורית.
פנינה תמנו: אני לא נכנסת לזה.
<יצחק קדמן: יש לי הערה, משהו שלא נאמר פה עד עכשיו.
<יצחק קדמן: בקדנציה הקודמת כשהוועדה דנה בהצעת החוק היא שלחה את המשרד לביטחון פנים עם משרד החינוך להכין תוכנית הכשרה למאבטחים כדי למעט בפגיעות.
<יצחק קדמן: את התוכנית הזאת אסור לשכוח.
<יצחק קדמן: שני המשרדים התחייבו לבוא עם תוכנית הכשרה.
<יצחק קדמן: אם קיימתם דיונים, בסדר.
<אריה מור: היו הנחיות של הסמפכ"ל ושל קצין אג"מ.
<אריה מור: התנהלו דיונים אצל קצין אג"מ עם חטיבת האבטחה שלנו והם הכינו תוכנית שצריך להכניס אותה למערך האבטחה.
<דבי גילד-חיו: זה רלוונטי לא רק לבתי-ספר.
<דבי גילד-חיו: למה אנשים בכל יתר המקומות לא צריכים לעבור הכשרה מתאימה?
דוד צור: זאת הערה נכונה, שעברה כחוט השני גם בדיון, כשדיברנו על טיב ואיכות המאבטחים.
דוד צור: זה נכון גם לגבי מוסדות חינוך וגם לגבי מקומות אחרים, וזה נכון גם לגבי מגרשי הספורט.
דוד צור: ביום חמישי אקיים דיון בוועדת משנה בראשותי בנושא הזה.
דוד צור: יש לנו בעיה רצינית מאוד.
דוד צור: מחד, לא ממש משלמים משכורות מי-יודע-מה למאבטחים האלה ואנחנו מצפים מהם שהם יהיו אנשים בעלי רמה גבוהה מאוד.
דוד צור: מאידך, גם צריך לתת להם כלים מתאימים.
דוד צור: לכן אני חושב שבאיזו ועדה מקצועית זה צריך להיבחן.
דוד צור: אולי אקח על עצמי לבדוק את זה דרך ועדת המשנה שלי.
דוד צור: מנהלי אירועים, לדוגמה, שנתנו להם סמכויות מנהליות עצומות, ואנחנו רוצים אפילו להרחיב אותן, ומשטרת ישראל כגורם מפקח על הדבר הזה.
דוד צור: אתם בעצם הגורם המנחה לכל הגופים האלה.
דוד צור: לכן תוכנית ההכשרה של המאבטחים, מה שבצדק מעלים פה, אתם צריכים לשזוף אותה בעיניכם.
דוד צור: זו סוגיה שצריך לדון בה.
דוד צור: לא דרך הצעת החוק הזאת, אבל בגדול היא נוגעת גם לזה, אתה צודק.
דוד צור: מי בעד הצעת החוק?
דוד צור: בעד – 2
דוד צור: הצעת החוק נתקבלה.
דוד צור: אני מתכבד לפתוח את ההצעה לסדר-היום.
דוד צור: לבנו דואב, הראש שלנו שם.
דוד צור: אנחנו מחבקים את חיילינו, מאחלים להם, כמובן, הצלחה במשימה כנגד האויב הצורר הזה.
דוד צור: הרב ליצמן בטוח מחבק אתי יחד.
דוד צור: כמובן, לבנו ומחשבתנו עם המשפחות השכולות וגם עם הנפגעים, ומאחלים להם החלמה מהירה, אבל אנחנו ממשיכים בשגרת יומנו.
דוד צור: לכן אני מתכבד לפתוח את ההצעה לסדר-היום של חברי הכנסת מיכאלי וליצמן בנושא הצתת שני בתי כנסת בכביש 6 ובפתח תקווה.
דוד צור: איפה בכביש 6?
<ירון בנימין: למען האמת, אדוני, זה קרוואן של חב"ד.
<ירון בנימין: הבנתי שהוא משמש הרבה מתפללים.
יעקב ליצמן: יכול להיות בוקר יותר טוב.
יעקב ליצמן: לצערנו, אנחנו רואים בזמן האחרון כמה וכמה מקרים של שריפת בתי כנסת.
יעקב ליצמן: הדוגמה האחרונה היתה בכביש 6, מה שדיברנו כרגע.
יעקב ליצמן: היו שם הרבה מתפללים בקרוואן.
<שמואל רוזנברג: הקרוואן של בית הכנסת היה ממוקם בתחנת הדלק בכביש 6 לכיוון צפון.
<שמואל רוזנברג: יש תחנה גדולה.
<שמואל רוזנברג: בקצה התחנה יש מרכז שירות של כביש 6.
<שמואל רוזנברג: מימין לזה באחת החנויות תפס שתי חניות, קרוואן לא גדול שעמד שם בקצה ושימש בית כנסת.
<שמואל רוזנברג: בדיוק שנה המקום היה קיים.
יעקב ליצמן: מה הסיבה, לדעתך?
דוד צור: אין מצלמות שם?
יעקב ליצמן: אולי שיסביר, למה לדעתו – האם היתה לכם התנכלות?
יעקב ליצמן: זה לאומני?
יעקב ליצמן: פלילי?
יעקב ליצמן: אולי חרדים וחילונים.
דוד צור: נשמע את המשטרה.
<שמואל רוזנברג: מבחינתנו לא ראינו התנגדות, בטח לא יהודים, וגם לא ערבים.
<שמואל רוזנברג: לא ראינו שום סיבה.
<שמואל רוזנברג: היו לנו כרטיסים של שבע מצוות בני נח בערבית.
<שמואל רוזנברג: אנחנו פונים לכל יהודי ומציעים לו להניח תפילין ולהיכנס להתפלל, ולערבי, מביאים לו כרטיס של שבע מצוות בני נח.
<שמואל רוזנברג: היה לנו חיבור טוב עם כולם.
<שמואל רוזנברג: לא ראינו שום התנגדות ולא חשדנו שזה יכול לקרות.
דוד צור: ומה זה בית הכנסת בפתח תקווה?
אברהם מיכאלי: היה עוד מקרה באותם ימים.
יעקב ליצמן: מה שכן, היום במלחמה אני לא יודע כמה לאנשים יש זמן לזה, אבל זה קצת מדליק נורה אדומה.
יעקב ליצמן: לראות מה קורה.
דוד צור: חמור ביותר.
דוד צור: מה תנועת המתפללים שהיתה בבית הכנסת הזה?
<שמואל רוזנברג: בעיקר היינו מקיימים מניינים לתפילות מנחה.
<שמואל רוזנברג: זו גם הסיבה שהמקום הוקם – שאנשים לא יעצרו בצדי הדרך ויתפללו במקום שמסכן נפשות.
<שמואל רוזנברג: היו מתפללים ביום, להערכתי, לפחות 100 אנשים שהיו נכנסים.
<שמואל רוזנברג: היו מניינים כמו שרשרת: מניין מתחיל, מסיים, מתחיל עוד מניין.
<שמואל רוזנברג: זה ההיקף.
דוד צור: והקרוואן הזה הוקם עם אישור כחוק?
<שמואל רוזנברג: הוא נגרר על עגלה שהוקם כחוק באישור חברת דרך ארץ.
<שמואל רוזנברג: הסכם מסודר עם הבעלים של המקום, שזה חברת דרך ארץ.
<שמואל רוזנברג: הקצו לנו מקום.
<שמואל רוזנברג: היה לנו מקום לחשמל וחיבור למים בצורה מסודרת.
<שמואל רוזנברג: כל כלי הבטיחות האפשריים.
דוד צור: חבר הכנסת מיכאלי.
דוד צור: אדוני היושב-ראש, הסוגיה עלתה הן מההיבט של חקירה, מה קרה שם- - -
דוד צור: אגב, מתי זה היה?
<שמואל רוזנברג: 31 במאי.
אברהם מיכאלי: פתח תקווה היה סמוך לזה, פלוס מינוס, כי הסוגיה הזאת עולה בכנסת מספר פעמים, לצערנו.
אברהם מיכאלי: יש מקרים שאנחנו לא יודעים.
אברהם מיכאלי: ביקשנו שהמשטרה גם תחקור בעניין של מקרים חוזרים ונשנים של שריפות בתי כנסת.
אברהם מיכאלי: בזמנו, כשהתלוננו על זה, השר לביטחון הפנים, כפי שהוא נוהג בדרך כלל, מקריא לנו תשובה של אירוע משטרתי עם כל הפרטים שידועים לו.
אברהם מיכאלי: אני פה הערתי על ההיבט היותר חמור של העניין.
אברהם מיכאלי: מדובר פה בבתי כנסת במדינת ישראל.
אברהם מיכאלי: לא מדובר פה באירופה, שמישהו יכול לומר: אנחנו לא שולטים שם, מדינה זרה שולטת שם.
אברהם מיכאלי: כל מקרה כזה באירופה תופס תהודה עצומה, גם במדינת ישראל וגם ביהדות העולם.
אברהם מיכאלי: פה במדינת ישראל שני המקרים הסמוכים הללו, כביכול לא קרה כלום.
אברהם מיכאלי: אפילו התקשורת הכללית לא התייחסה לזה.
אברהם מיכאלי: העירו לראש הממשלה באמצע דיון בוועדת חוץ וביטחון: ידוע לך שיש מקרה כזה, אדוני ראש הממשלה?
אברהם מיכאלי: הוא כאילו לא שמע מזה.
אברהם מיכאלי: יש פה לאחרונה תופעה, שבגלל מחלוקות כאלה ואחרות שיש לצערנו בתוך הציבור, שמישהו כנראה חושב שלהתנכל בבתי כנסת זה אחת הנקמות שהוא רוצה לעשות.
אברהם מיכאלי: כלפי מי?
אברהם מיכאלי: הרי בית כנסת לא שייך ליהודים דתיים אלא לכלל ישראל, לכל המגזרים.
אברהם מיכאלי: זה חורה לנו מאוד.
אברהם מיכאלי: בכמה דיונים שהיו בכנסת ביקשנו משר המשטרה: האם יש יד חזקה – כפי שאתה יודע, המשטרה לא רוצה להתמקד בסוגיה מסוימת – האם כלפי בתי כנסת יש מעקב אחרי כנופיות, שהם עושים את זה בצורה מכוונת?
אברהם מיכאלי: המקרה של כביש 6 היה מאוד חמור, כי זה מקום בולט מאוד.
אברהם מיכאלי: זה לא מקום נידח.
אברהם מיכאלי: מקום מאוד ציבורי, 24 שעות כמעט מסתובבים שם נהגים שעוצרים.
אברהם מיכאלי: העיד פה הרב רוזנברג – עוברי דרך שנוסעים.
אברהם מיכאלי: פתח תקווה, גם כן.
אברהם מיכאלי: יש שם התנכלות, לפי הידוע לי – נכנסו, פרצו את בית הכנסת, וגרמו לשריפה של היכל הקודש, ספרי תודה שהיו שם.
אברהם מיכאלי: יש יד מכוונת לדברים האלה.
אברהם מיכאלי: במליאה גיניתי כל תג מחיר שעושים כלפי מוסד דתי כזה או אחר של דתות אחרות.
אברהם מיכאלי: אנחנו לא בעד זה.
אברהם מיכאלי: אנחנו מגנים את זה בכל תוקף, אבל שלא יגידו להם – עושים תקשורת עולמית, כל המדינה קמה.
אברהם מיכאלי: שורפים בית כנסת במדינת יהודים – כאילו שום דבר לא קרה פה.
אברהם מיכאלי: חולפים על זה וממשיכים הלאה.
אברהם מיכאלי: לכן גם בהיבט הזה ביקשנו לדון בסוגיה הזאת, וביקשנו מהמשטרה לאור רגישות העניין, שתתגייס לזה בכל כוחה.
אברהם מיכאלי: ושר המשטרה בזמנו הבטיח, לכן ביקשנו להביא את זה לוועדה.
דוד צור: אתה יודע על עוד מקרים?
אברהם מיכאלי: בעבר היו הרבה מקרים.
דוד צור: בסמיכות כזו?
אברהם מיכאלי: יש גם מספרים.
אברהם מיכאלי: מי שהיה יושב-ראש הישיבה, חבר הכנסת פייגלין, באמת שאל – אנחנו לא מבין – אנחנו במדינת ישראל מעלים את הסוגיה הזאת?
אברהם מיכאלי: אמרתי לו: כן, ולא פעם ראשונה.
אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים כאנשי ציבור לשים לב לזה, ולא מההיבט הדתי.
אברהם מיכאלי: עזבו כרגע את המחלוקות.
אברהם מיכאלי: מדובר פה במבנה מינימלי מבחינת כבוד שאנחנו צריכים לתת לבית הכנסת.
משה זלמן פייגלין: אשתדל לשמור על שלוות הנפש, למרות שהנושא הוא נוראי.
משה זלמן פייגלין: פתחת ואמרת, אדוני היושב-ראש, כמה קשה לנו לדון בנושאים הכלליים בימים כאלה, שהלב דואב על מה שקורה בדרום.
משה זלמן פייגלין: ספציפית לגבי הנושא הזה, אני חושב שהוא נושא שקשור באופן מוחלט למה שקורה כרגע בדרום.
משה זלמן פייגלין: זה אותו נושא.
משה זלמן פייגלין: אותה מלחמה.
דוד צור: אתה אומר, זה אותם מתנכלים בהר הזיתים, לבתי הקברות.
משה זלמן פייגלין: זה מתחיל במקום הכי קדוש לעם ישראל, בית הכנסת הכי קדוש שהיה ויהיה לנו, שזה הר הבית, ששם קודשי ישראל מחוללים יום-יום ברשות ובסמכות.
משה זלמן פייגלין: בסופו של דבר זה גם מגיע לשריפת נקודות המשטרה, והשוטרים בורחים משם, כי הרשויות הישראליות לא מבינות, שכשאתה מוותר בפרומיל על כבודך, ומאפשר לחלל את המקום הקדוש ביותר לך, גם בסופו של דבר החיילים והשוטרים שלך בורחים בסוף.
משה זלמן פייגלין: והם ברחו משם בבושת פנים עם הזנב בין הרגליים, ושרפו להם את הציוד וגנבו להם הכול, והם המשיכו לברוח, וכולנו נמשיך לברוח, כשנפנה עורף לקודשי ישראל.
משה זלמן פייגלין: זה מתחיל שם.
משה זלמן פייגלין: זה, כמובן, משם ממשיך, אם אתה מתייחס למקום הקדוש ביותר שלך כאל מגרש כדורגל מוסלמי, וכך אנחנו מתייחסים לזה, אבל אם חלילה וחס מישהו רשם כתובת, שזה דברים חמורים ומגונים, אין ספק, אתה משתולל, כי אתה כל כך חושש מפני המקומות המקודשים לבין מה שבעיניך נראה בעלי הבית האמתיים של הארץ הזו, אתה מוצא עצמך בסופו של דבר מסתיר את העובדה שנשרפו כאן לא שני בתי כנסת אלא למעלה מ-12 בתי כנסת, לפי הדיווחים של השר לביטחון פנים.
משה זלמן פייגלין: אם פספסתי אחד יותר, אחד פחות – והשר לביטחון פנים אומר, יותר מזה – כן, פה נשרף בית כנסת, פה נשרף בית כנסת.
משה זלמן פייגלין: נשרף.
משה זלמן פייגלין: לא מישהו התקרב וצייר ציור.
משה זלמן פייגלין: אפילו לא שרף שטיחון בכניסה.
משה זלמן פייגלין: פרצו פנימה, שפכו חומר דליק ושרפו עד היסוד בחלק מהמקרים.
משה זלמן פייגלין: וזה לא מגיע אפילו לכותרת ראשית.
משה זלמן פייגלין: ושוב, אני לא אומר שתג מחיר זה לא דבר חמור, אבל מה שחמור הוא ההתייחסות היוצאת מגדר הרגיל של כל הכותרות והתקשורת והחומרה הרבה שהציבוריות הישראלית רואה את הדבר האחד, לעומת שוויון הנפש שהדבר הזה מתחבא בכותרות האחוריות, ואנחנו אפילו כחברי כנסת, אני, שעיני כן פקוחה ורגישה לנושא הזה, עד שהשר לביטחון פנים לא דיווח את הנתונים, לא ידעתי שזה עד כדי כך.
דוד צור: והמיפוי של המקומות – רנדומלי?
משה זלמן פייגלין: ברשותך, אני רוצה לרדת לשורשם של דברים, שנבין את המשמעות.
משה זלמן פייגלין: וממשיך השר ואומר, שחמש מהחקירות הללו נגנזו.
משה זלמן פייגלין: לא מצאנו קצה חוט, אז גנזנו.
משה זלמן פייגלין: זה המשך של טמינת הראש.
משה זלמן פייגלין: בעקבות הצעקות והזעקות שלי החקירות נפתחו מחדש, כפי שהוא דיווח מאוחר יותר.
משה זלמן פייגלין: זה המשך של אותה טמינת ראש בחול מבחינת, אם אנחנו נתחבא, אולי הצרה הזאת תיעלם.
משה זלמן פייגלין: אנחנו נמצאים במלחמה על הארץ הזאת, והמלחמה על הארץ הזו מתחילה מנקודות היסוד המקודשות לשני העמים.
משה זלמן פייגלין: זה מתחיל בהר הבית ונמשך בבתי הכנסת ונגמר בעזה.
משה זלמן פייגלין: זה הכול אותה מלחמה.
משה זלמן פייגלין: זה ארץ הקודש פה והר הקודש פה, ובתי כנסת מקודשים משם.
משה זלמן פייגלין: זהו ההקשר שבו הדברים הללו צריכים להיבחן.
יעקב ליצמן: ברשותך, אוסיף מילה.
יעקב ליצמן: אני רוצה לדעת בזה מכיוון אחר לגמרי.
יעקב ליצמן: גם כשתופסים מישהו, אחרי שתפסו אותו- - -
דוד צור: העונש מגוחך.
יעקב ליצמן: אני מתחבר למה שפייגלין אמר.
יעקב ליצמן: העונש של זה ששרף בית כנסת לא מגיע לטיפה בים, מי שיעשה את זה למסגד.
יעקב ליצמן: זה אומר דרשני.
משה זלמן פייגלין: שם זה טרור.
יעקב ליצמן: אם היו נותנים עונשים כבדים, למען יראו וייראו, שיידעו שלא עושים את זה שוב, זה היה נראה אחרת.
יעקב ליצמן: תפסו אותו – נו, נו, נו.
משה זלמן פייגלין: כמה דיונים היו בכנסת על ענייני תג מחיר, כמה אמוציות ובכמה נוכחים, ותראה – בסך הכול 12 בתי כנסת.
יעקב ליצמן: זה גם תג מחיר.
יעקב ליצמן: לא יודע מה זה תג מחיר, יהודים או לא יהודים.
יעקב ליצמן: זה תג מחיר, גם זה תג מחיר.
דוד צור: בואו נגדיר את זה גם תג מחיר.
משה זלמן פייגלין: זו מלחמה.
דוד צור: ניתן לרשויות.
דוד צור: הם לא יכולים להתייחס לענישה – זה לא בחצר שלהם- - -
יעקב ליצמן: זה תלוי בדרישה שלהם.
דוד צור: לא בדיוק – זה בדרך כלל הפרקליטות, כי זה הצתה.
דוד צור: אין פה מישהו מהפרקליטות, אבל גם הם לא יודעים לומר יותר מדי, כי הנהלת בתי המשפט, כפי שאתם יודעים- - -
אברהם מיכאלי: בואו לא נגלגל אליהם.
אברהם מיכאלי: אם הפרקליטות רוצה משהו, תאמין לי, יודעים להגיע לזה.
דוד צור: בואו נשמע את אנשי המשטרה.
<ירון בנימין: בוקר טוב.
<ירון בנימין: אני רפרנט חטיבת חקירות באח"מ.
<ירון בנימין: אתייחס לדברים שנוגעים, כמובן, לגזרת המשטרה, כי חלק מהדברים שנאמרו פה הם לא לפתחנו, כמו הנושא, שזה לא עולה לכותרות, או נושא הענישה, כפי שאמר חבר הכנסת צור בצדק.
<ירון בנימין: בסוף הדיון אני רוצה שתהיו משוכנעים, שהמשטרה עושה הכול כדי לטפל בנושא הזה, ואסביר למה.
<ירון בנימין: אני נוגע בפרספקטיבה רחבה בנושא דליקות בכלל.
<ירון בנימין: הנושא הזה מצוי, לא רק היום, אלא בתקופה האחרונה בלבת הקשב הארגוני, בפרט שמדובר בהצתות מכוונות ובפרט שמדובר בהצתות של מקומות שקשורים בקודשי דת, וזה באמת לא משנה, וטוב נאמר פה, אם זה קשור לערבים או למוסלמים או לנוצרים.
<ירון בנימין: זה באמת לא משנה, כי אנחנו כמשטרה ערים לפוטנציאל הקטלני שבהצתת מקום תפילה.
<ירון בנימין: לקחנו את כל המקרים מינואר 2013, דהיינו שנה ושלושה חודשים, ואנחנו יודעים להצביע על 13 אירועי דליקות שהיו בשנה ושמונה חודשים האחרונים כלפי בתי כנסת יהודיים או כלפי אביזרים בתוך בתי כנסת.
יעקב ליצמן: כמה מקרים הוי מסגדים?
<ירון בנימין: פחות.
<ירון בנימין: אנחנו מדברים בסך הכול אולי על עשרים מקרים גם של יהודים וגם של ערבים בשנה ושמונה חודשים האחרונות.
<ירון בנימין: מתוך 13 האירועים האלה של הצתות בתי כנסת יהודיים או כלפי חלק מבתי כנסת, אנחנו יכולים לומר בוודאות ששבעה מתוך האירועים האלה נעשו לא בכוונת זדון, ואני מתכוון או לילדים ששיחקו עם גפרורים או לחולה נפש שטען שהוא משיח ונכנס לבית כנסת וניסה להצית או למקרה של רשלנות, כלומר אנחנו מדברים על כששה מקרים שעל פניו נראו בהם הצתות מכוונות.
<ירון בנימין: מתוך ששת המקרים הללו יש מקרה אחד בוודאות, שאנחנו יכולים לייחס אותו לפשיעה לאומנית, וזה המקרה הכי חמור.
<ירון בנימין: בתום חקירה מאומצת נתפסו חשודים, והוגש נגדם כתב אישום שנמצא כאן.
<ירון בנימין: זה בירושלים.
<ירון בנימין: כתב אישום מאוד חמור.
<ירון בנימין: זריקת בקטב.
דוד צור: כשאנשים בפנים?
<ירון בנימין: אין טוב ממראה עיניים.
<ירון בנימין: אני מפנה פה לאישום השלישי.
דוד צור: מה היו האישומים?
דוד צור: היזק לרכוש?
<ירון בנימין: בגדול, במקרה הזה נתפסו ארבעה חברי כנופייה, ששמו לעצמם מטרה, לפגוע בכל הגזרה כלפי יהודים.
דוד צור: היו מתפללים בזמן שזרקו את הבקטב?
<ירון בנימין: לא זוכר, אגיד לך.
יעקב ליצמן: מתי זה קרה?
דוד צור: לפי סעיפי האישום תוכל לומר.
יעקב ליצמן: זה אחרת, שאיש משטרה עומד בראש הוועדה.
<ירון בנימין: לא היו מתפללים.
<ירון בנימין: 16.11.13.
<ירון בנימין: זה האירוע הכי חמור שבו הוגשו כתבי אישום.
דוד צור: הם עצורים עד תום ההליכים?
<ירון בנימין: עצורים עד החלטה אחרת.
<ירון בנימין: אני מניח שהעונש פה יהיה חמור.
<ירון בנימין: אגב, לא נגענו בענישה.
<ירון בנימין: המחוקק, סעיף 448, הצתה, 15 שנות מאסר.
<ירון בנימין: כשההצתה מכוונת, זה עשרים שנות מאסר.
<ירון בנימין: כלומר יש החמרה, והדברים פה לפתחו- - -
יעקב ליצמן: אבל אף אחד לא קיבל.
יעקב ליצמן: השופטים- - -
אברהם מיכאלי: האווירה הכללית – זה כלום.
דוד צור: תלוי אם הם קטינים, פעם ראשונה.
דוד צור: יש הרבה מאוד פרמטרים.
דוד צור: מה עם חמשת המקרים האחרים?
<ירון בנימין: שם ההתפלגות כדלקמן: שניים מתוכם נמצאים במהלך חקירה.
<ירון בנימין: יש לי פה פירוט מלא.
דוד צור: תוכל לומר את האזורים?
דוד צור: רנדומליים?
<ירון בנימין: כן.
דוד צור: זה לא במקום אחד.
דוד צור: בכל מיני מקומות.
<ירון בנימין: שני מקרים נמצאים במהלך חקירה.
<ירון בנימין: שני מקרים בעצם נעשה בהם מיצוי חקירתי, ובשפה משטרתית זה נקרא עד מציאה של מוביל חקירתי, בין אם זה מודיעין או ממקום אחר.
דוד צור: זו מכבסה טובה לומר: אין לנו מושג.
דוד צור: אני לא אומר את זה אישי.
<ירון בנימין: אני תמיד אומר ביושר שהמבחן שלנו כמשטרה זה לעשות את המקסימום, ונכון שהמקסימום לא תמיד מספיק.
<ירון בנימין: מקרה אחד נמצא בפרקליטות לעיון.
דוד צור: לקראת כתב אישום?
<ירון בנימין: לא.
<ירון בנימין: אין התפתחות – כנראה, לסגירה.
דוד צור: תן יותר פרטים.
דוד צור: אלה שבחקירה, אל תפרט.
דוד צור: אבל אלה שאין לכם קצה, איזה אזורים הם?
משה זלמן פייגלין: ובאיזו חומרה?
<ירון בנימין: אעבור על חמשת המקרים.
<ירון בנימין: 29.7.13, רח' דוד ניב 29 בירושלים.
<ירון בנימין: הצתת פרוכת.
<ירון בנימין: התיק הזה מושעה, והטרמינולוגיה פה חשובה, כי בדקתי בעצמי את התיקים האלה במערכת פלא אתמול.
<ירון בנימין: התרשמתי שעשו הכול.
<ירון בנימין: זה להכין חוקר שריפות ומז"פ, ולחקור עדים, וזירת רובע ומצלמות.
<ירון בנימין: קורה לפעמים שאנחנו מגיעים למבוי סתום לא רק בתיקים כאלה; גם בתיקים חמורים אחרים, אבל הנחיית מפכ"ל במקרה זה היא ברורה וחד-משמעית: לעשות הכול כדי להגיע למבצעים, כדוגמת התיק הזה.
<ירון בנימין: הלוואי שבכל המקרים נוכל להגיע למבצעים, כי אנחנו רואים בזה חשיבות.
<ירון בנימין: המקרה השני, 16.11.13, רח' החיל 45, ירושלים.
<ירון בנימין: זה כתב האישום.
<ירון בנימין: המקרה השני, מה שעלה פה, חובבי ציון 37 פתח תקווה.
<ירון בנימין: אגב, על פניו נראה שבין חמשת המקרים הללו – אני אומר את זה בזהירות – אין קשר, למעט אולי שני המקרים של פתח תקווה וכביש 6 מהטעם הפשוט, שהם נעשו בהפרש כמה שעות.
<ירון בנימין: זו הסיבה היחידה.
יעקב ליצמן: גם מרחק, מקום.
<ירון בנימין: יש ריחוק גיאוגרפי, אבל בכביש 6 זה היה ב-03:00 לפנות בוקר, ובפתח תקווה- - -
דוד צור: בכביש 6 אין מצלמות?
יעקב ליצמן: היושב-ראש שאל אותך קודם לגבי מצלמות של תחנת דלק.
יעקב ליצמן: בטח יש שם.
<ירון בנימין: בדקו מצלמות.
<ירון בנימין: העניין הוא אם יש במצלמות קצה חוט, וכרגע אין.
דוד צור: יודעים את שעת ההצתה בכביש 6?
<ירון בנימין: ב-03:00 לפנות בוקר.
דוד צור: זה גם כן דליל מאוד מבחינת תנועה.
דוד צור: העובדים נבדקו בתחנת כביש 6?
<ירון בנימין: כולם, גם עובדים.
<ירון בנימין: אפילו נבדקו אנשים מבית הכנסת לצורך הצפת מניעים, סכסוכים.
<ירון בנימין: אגב, המקרה בפתח תקווה קרה כמה שעות יותר מאוחר.
דוד צור: הם עוד בחקירה?
<ירון בנימין: כן, והנחינו את שתי היחידות לנסות למצוא חוט מקשר בין שני המקרים הללו.
משה זלמן פייגלין: מה זה היה בפתח תקווה?
<ירון בנימין: הצתת ארון קודש.
<טל בורמן: רק לציין שבכביש 6 זה היה טוטאל לוס.
<טל בורמן: לא נשאר זכר מהקרוואן.
משה זלמן פייגלין: והמקרה הרביעי?
<ירון בנימין: 19.5.14, קצת קודם, נחל גילה בבית שמש.
<ירון בנימין: הצתת ישיבה בתוך בית כנסת.
<ירון בנימין: גם התיק הזה בחקירה.
<ירון בנימין: כהכנה לדיון נכנסתי לפלט, דיברתי עם ראשי הצוות.
<ירון בנימין: התרשמתי שעושים את המקסימום.
<ירון בנימין: אני מקווה שאם יהיה דיון- - -
דוד צור: מה השעות?
דוד צור: לפנות בוקר?
דוד צור: לילה, מאוחר?
<ירון בנימין: בפתח תקווה זה היה 17:00 אחר הצהריים של יום שבת.
<ירון בנימין: בכביש זה היה ב-03:00.
<ירון בנימין: לכן אני אומר שלא מצאנו עוגנים שנותנים לנו יסוד סביר לחשוב שמדובר בכנופיה.
<ירון בנימין: לכן אני אומר שצריך להיזהר מהשימוש במילה תופעה, אבל בלי קשר, זה מבחינתנו מאוד חמור.
<ירון בנימין: אבל אנחנו לא מזהים מכנה משותף, לכן קשה לדבר על תופעה.
משה זלמן פייגלין: אם זה לא כנופיה ספציפית, זה כן תופעה.
<ירון בנימין: גם אם היה מקרה של- - -
דוד צור: להגדיר תופעה, צריך ריבוי מקרים במצטבר.
משה זלמן פייגלין: אני אישית מכיר- - - שנשרף כמה פעמים, לפני פרק הזמן הזה, ביפו.
משה זלמן פייגלין: נדמה לי שגם ברמלה.
<ירון בנימין: אחסוך לך ואומר איך המפכ"ל מסתכל על זה.
<ירון בנימין: גם אם נשרף בית כנסת אחד בחמש שנים, זה מאוד חמור, אבל בין זה לבין תופעה צריך להיות זהירים.
<ירון בנימין: אני לא אומר שאין.
יעקב ליצמן: לגבי המצלמות שדוברו, אגיד משהו.
יעקב ליצמן: זה לא משל, אבל חלילה וחס רצח.
יעקב ליצמן: ברור לכם שהייתם בודקים כל רכב שעבר בכביש 6 באותו יום.
יעקב ליצמן: אין לי ספק.
יעקב ליצמן: לא צריך להיות שוטר כדי להבין את זה.
יעקב ליצמן: אני בטוח שכל כביש 6 מלא מצלמות.
יעקב ליצמן: אם כיכר השבת מלאה מצלמות.
דוד צור: בשעה מאוד דלילה.
יעקב ליצמן: גם ברור לך שבאו עם רכב.
יעקב ליצמן: על-פי השכל.
יעקב ליצמן: ברגע שמתיישבים על המצלמות – אני לא מבין- - -
דוד צור: תחנת חדרה?
יעקב ליצמן: ואני לא שוטר...
<ירון בנימין: אני יכול לומר לך, שאני מאוד מתחבר למה שאתה אומר ולכאב, אבל תהיה משוכנע שגם בתיק הזה- - -
יעקב ליצמן: אני משוכנע.
דוד צור: אבל ירון, שואלים פה דברים ספציפיים.
דוד צור: שואל פה חבר הכנסת ליצמן – יש פה חלון זמנים יחסית מצומצם, שבו גם התנועה דלילה.
דוד צור: שיש צילום של כל מי שנכנס לכביש 6, נוסע לכיוון צפון, וגם נכנס לתחנת הדלק, גם הוא מצולם.
דוד צור: זה לא בהכרח אומר שזה בא מהכיוון הזה.
דוד צור: יכול לבוא מישהו רגלית או מאחור, אבל לפחות אפשר לשלול את זה.
דוד צור: האם הפעולות האלה – זה מה שצריך לבדוק.
דוד צור: אגב, זה תיק שמנוהל בתחנת חדרה, או הועבר למרחב?
<ירון בנימין: זה תיק שמנוהל באחריות מחוז חוף.
<ירון בנימין: מי שמטפל בסיפור הזה, התיק הזה בפיקוח קצין אח"מ מחוז חוף.
דוד צור: אתה לא עונה לי.
דוד צור: הפ"א שלו, מטופל במרחב, בימ"ר, בצח"מ של המרחב או בתחנה?
<ירון בנימין: כפי הידוע לי, ברמת תחנה, אבל אבדוק את זה.
דוד צור: האם הפעולות הללו, לשלול את הרכבים בין 02:30 בלילה ל-04:00 בבוקר, אלה שנכנסו לתחנה – זו פעולה שבוצעה?
דוד צור: צריך לבדוק את זה.
דוד צור: פעולות החקירה שבוצעו.
דוד צור: כי זה נראה לי יחסית פשוט.
דוד צור: יש פה תיעוד.
דוד צור: לכן מייד שאלתי על כביש 6.
דוד צור: לא שאלתי על פתח תקווה או על ירושלים.
דוד צור: שם זה יותר מסובך וקשה, אבל פה לכאורה זה נראה פעולות חקירה.
דוד צור: אני לא מנהל פה דיון צח"מ – איכשהו נשאבנו לזה.
דוד צור: תעשה את הבדיקה הזאת.
דוד צור: זה משהו שאנחנו חייבים להיות רגועים אתו.
דוד צור: זה שאתם רואים את התופעה כחמורה, זה חשוב, אבל איך אמרתי בזמנו בדיון על השירות – בסוף השירות הכי טוב לאזרח זה לא אם שלחת לו SMS ולהיות נחמד אליו ולהסביר פנים.
דוד צור: גם אם תהיה קשוח – בסוף מבחינת האזרח השירות הכי טוב, שתביא לו גילוי.
דוד צור: תחזיר לו את הרכוש.
דוד צור: תביא תוצאה.
דוד צור: תמצא את הגנב.
דוד צור: לכן כתב אישום – מצוין, אני אומר.
דוד צור: במקרים שבהם אין קצה זה מתסכל.