GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מיכאל מיכה רטנר: מה שלא מבינים זה ברמות של המועצה הארצית לתכנון ובנייה וברמות של ועדה לנושאים תכנוניים עקרוניים, שם כבר הכיסוי הזה של ראש קטן לא יכול לעבוד.
<מיכאל מיכה רטנר: אני רוצה לומר שמינהל התכנון וראשו, קיבלו התרעות אישיות, החל ב-2005, דרך 2008 ודרך 2009 ועד 2012, כל הזמן ניתנו התרעות למינהל התכנון שפה הולך למהלך מאוד מאוד חמור מבחינת האינטרסים האמיתיים של חיפה.
<מיכאל מיכה רטנר: איך הודיני פה פעל כדי להעלים את כל העניין?
<מיכאל מיכה רטנר: אני באתי למנכ"ל חנ"י ב-2008 ואמרתי לו 'אדוני, אתם הולכים בדרך שנראית מסוכנת, מה שאני מבקש מכם זה רק דבר אחד, לי אין שום אינטרס בנמל המטענים, אין לי שום אינטרס עסקי, אבל מה שאני מבקש, תיקחו את תכנית 1995, כחוק, נקודת המוצא, תשוו אותה לכל חלופה שתעשו'.
<מיכאל מיכה רטנר: הדבר הזה לא בוצע.
<מיכאל מיכה רטנר: מה שאנחנו רואים פה זה מה שנקרא הודיני, אתם רואים פה - - - בנוהל של תסקירי ההשפעה על הסביבה יש הכרח לקחת ולהציג חלופות מקרו, בלי זה לא עוברים לשלב הבא, בכלל לא נותנים לך להוציא 50 מיליון שקל בתסקיר השפעה, אם אתה לא עובר את תנאי הסף.
<מיכאל מיכה רטנר: בשביל זה אתה צריך להציג חלופות מקרו.
<מיכאל מיכה רטנר: הראשונה בחלופת המקרו זה מה שהיה עד עכשיו, התכנון עד עכשיו, 1995, לא מופיע, אבל יש לנו שש חלופות מקרו, תחפשו את ההבדלים, לא תמצאו אותם.
<מיכאל מיכה רטנר: פשוט שש חלופות מקרו שהן ב-95% זהות ולכן זה עושה הצגה של חלופות מקרו, אבל במציאות זאת אחת.
<מיכאל מיכה רטנר: אבל תסתכלו על מה שמופיע כתכנית אב אחרי פיתוח השלב הראשון של הנמל ופה השערות נעמדות.
<מיכאל מיכה רטנר: אתם רואים את הדבר הבא.
<מיכאל מיכה רטנר: מול ראש בת גלים כל המפרץ מלא בנמל, אתם רואים פה, כל השטח, גם הימי וגם היבשתי בין שתי הערים הקובעות את ליבת המטרופולין חסום.
<מיכאל מיכה רטנר: אתם רואים את זה פה בצורה עוד יותר בולטת.
<מיכאל מיכה רטנר: בקיצור, בית משוגעים ואף אחד לא מתרגש מזה, מדוע?
<מיכאל מיכה רטנר: משום שמרגע שזה נהפך לאג'נדה משותפת של הממשלה שבאה מהצד של מלחמה בעובדים ומהצד של עיריית חיפה שבאה מהצד של חלום הרטרו של נמל העל, שיתוף הפעולה בין שני הגופים האלה לא היה ניתן להפרדה.
<מיכאל מיכה רטנר: לכן אף אחד לא התרגש מזה שהעסק הזה בכלל הולך למקומות כאלה והחלופה שנבחרה, וזאת החלופה H5a, היא אולי עוד אחת השפויות מבין כל אלה.
<מיכאל מיכה רטנר: אבל שימו לב לעוד נקודה.
<מיכאל מיכה רטנר: בשתיים מהן מופיע עדיין שדה התעופה הבינלאומי, בארבע האחרות הוא לא מופיע ובוודאי שהוא לא מופיע בחלופה הנבחרת.
<מיכאל מיכה רטנר: זאת אומרת חיסול שדה התעופה הבינלאומי מופיע כבר בתכנית העבודה של חנ"י.
<מיכאל מיכה רטנר: במסגרת אותו תרגיל הודיני להעלים את 95' נעלם הכול.
<מיכאל מיכה רטנר: נלך הלאה.
<מיכאל מיכה רטנר: פה אנחנו רואים את אותה התכנית הנבחרת, אבל לתכנית הנבחרת קרו שתי תקלות.
<מיכאל מיכה רטנר: אחת, כשהתפוצץ נושא הפולינור הצליח ראש עיריית חיפה לאלץ את המערכת פעם ראשונה בהיסטוריה שבסיס צבאי עיקרי נקבע על ידי בית משפט ולא על ידי מערכת התכנון.
<מיכאל מיכה רטנר: אני עוד לא שמעתי דבר כזה, אבל זה קרה.
<מיכאל מיכה רטנר: הוא הצליח לשכנע שהמקום היחידי שניתן לבנות בו בסיס עיקרי של חיל הים, במקום בסיס חיפה, הוא במקום הזה, על יד קרית חיים.
<מיכאל מיכה רטנר: זה אכל מתוך השטחים של תכנית האב של חנ"י מנה רצינית.
<מיכאל מיכה רטנר: הדבר השני, אתם רואים פה את שדה התעופה?
<מיכאל מיכה רטנר: כל התכנית הזו יושבת וחסומה על ידי שדה התעופה, למעשה לתכנית הזאת אין עורף, אין לה כלום, יש לה שדה תעופה - - - בעיות נוספות: הקו הזה, הכיוון הזה, הוכח בתחילת החודש הזה, כשהייתה סופה פתאומית צפונית נכנסו בכיוון הזה בדיוק גלי שיא של 4 מטרים, זה בתוך נמל, דבר שפשוט לא קיים, אי אפשר להעלות אותו על הדעת.
<מיכאל מיכה רטנר: זאת אומרת אנחנו נמצאים פה בתכנית שעושה את הדברים הבאים, ברמה המטרופולינית היא אוכלת את כל ליבת המטרופולין, בין שתי הערים, טורפת אותם.
<מיכאל מיכה רטנר: במובן של הבולטות המערכת הזאת בולטת לתוך המפרץ, למעלה מ-3 קילומטרים, 3.2 קילומטרים, זאת אומרת אנחנו נמצאים פה בשתי מכות, שאתם תבינו אותן מיד, בהשפעה שלהן המטרופולינית ובהשפעה שלהם על הנצפות.
<מיכאל מיכה רטנר: אבל פה זה מאשש.
<מיכאל מיכה רטנר: יגאל זמיר, המכין של תמ"א 30, זה מאשש בדיוק את מה שאני אומר, הנה השקע של הנמל הצבאי, הנה ההשלמה שבולטת מעבר לנמל הצבאי, הנה המערכת שלמעשה טורפת את כל הפנים שבליבת המטרופולין.
<מיכאל מיכה רטנר: לזה מתלווה בעיה פרוגרמטית.
<מיכאל מיכה רטנר: כל מטרת הפיתוח הגדול, המיידי, הדחוף הייתה בשביל לקלוט אוניות של 18,000 מכולות, שזה הולך להיות הגל הבא, אבל לזה התלוותה גם הצהרה של שר התחבורה שהנמלים הקיימים ישודרגו לאותה יכולת, מה שאומר שאם למעשה למדינה בגודל שלנו היה מספיק נמל אחד לאוניות 18,000 תיבות, ואולי מסיבות ביטחוניות ואחרות, אבל בעיקר שוויון בנטל, מה שנקרא, צריכים שניים, אז לזה נוספו עוד שניים שהם הנמלים הקיימים שיעברו שדרוג.
<מיכאל מיכה רטנר: ופה אתם רואים את המצב הנלעג בחיפה, זה אזור נמל הכרמל, זה נמל המפרץ, בקטע הזה יהיו שני רציפים, כל אחד מהם לאוניות 18,000, אבל גם שיהיה המשך הבינוי, ושלא תהיה טעות, נמל המפרץ יפרוץ קדימה במהירות הכי גדולה, כי זה נמל פרטי והוא צריך יכולת גידול, אז יהיה לנו פה עוד רציף של אוניות, כבר יהיו ודאי 24,000 תיבות, אבל יהיה.
<מיכאל מיכה רטנר: כעת שימו לב למה שקורה במפרץ בקטע של רצף בין תש"ן, קרקעות הצפון, בז"ן ופטרוכימיים, גדות, שדה התעופה שללא ספק יהיה בסופו של דבר עורף נמל, נמל המפרץ א', נמל המפרץ ב', חנ"י רוצה גם את חוות המיכלים כעורף נמל, זה מה שמצפה לנו כחיפאים במתכונת של מה שנקרא בינוי ערים.
<מיכאל מיכה רטנר: בואו נעבור על רשימת הנזקים לעיר ולאזור ואלה דברים ממשיים.
<מיכאל מיכה רטנר: רבותיי, מה שאתם רואים פה זה נמל המפרץ במהדורתו המוחלטת.
<מיכאל מיכה רטנר: היה מפרץ?
<מיכאל מיכה רטנר: אין מפרץ, לא נורא, אבל יש אקשן, יש מנופים ועניינים.
<מיכאל מיכה רטנר: זה השלב הראשון, פה רואים את הסדק, מאחוריו יש בסיס של חיל הים, במסגרת התכנית הזאת.
<מיכאל מיכה רטנר: אמנם הוא מופיע כאמבה, אבל באמבה הזאת, צר לי, אבל אני תכננתי את הבסיס החלופי באשקלון, לבא"ח, אז אני יודע שיש שם עוד דונמים של ייבוש ופה זה החלק הבא.
<מיכאל מיכה רטנר: בואו תראו בהשוואה, כל הקונסטרוקציה הזאת מסוגלת לטפל ב-3.4 מיליון מכולות, לפי אורכי הרציפים שלה.
<מיכאל מיכה רטנר: בתכנית החלופית שאנחנו מציגים אנחנו מגיעים לנמל בקיבולת המקסימלית שלו, בלי נזק לנוף, ואתם רואים שאין פה נזק לנוף, לשאר המפרץ, של 7 מיליון מכולות, פי שניים.
<מיכאל מיכה רטנר: זאת אומרת צריכה להיות מערכת, הייתי אומר לא נורא אינטליגנטית כדי להבין שהורסים את הנוף העיקרי.
<מיכאל מיכה רטנר: הנכס העיקרי של חיפה זה הנוף שלה, בינינו, אנחנו הורסים אותו בשביל הדבר הזה.
<מיכאל מיכה רטנר: נעבור הלאה.
<מיכאל מיכה רטנר: אותו הדבר קורה בחופי הקריות.
<מיכאל מיכה רטנר: המוטו של התנועה שלנו, ודיבר על זה גם מהנדס העיר קרית אתא, אנחנו רואים מטרופולינית, כל העניין הזה של ההתבדלות החיפאית, של חוסר הנכונות של חיפה למלא את תפקיד העיר המרכזית במטרופולין הוא תקלה נוראה, גם כלכלית, כי היום זה משאיר את כל המשחק למדינת תל אביב.
<מיכאל מיכה רטנר: אי אפשר להתחרות בתל אביב, אבל אפילו כסוכן משנה, כמרכז מטרופוליני, כל המרחב היה זוכה לדברים גדולים.
<מיכאל מיכה רטנר: זה מצטרף למה שדיברנו קודם בנושא של בז"ן.
<מיכאל מיכה רטנר: בנושא שלי יש שני דברים, יש מקשר ימי פה ויש מזח פה.
<מיכאל מיכה רטנר: המערכת היא מהמקשר הימי הולך לתש"ן, שיעבור הנה, ואני תיכף אתייחס לזה, מתש"ן זה הולך לבתי הזיקוק, עובר את הערבוב ואת העיבוד שלה ומבז"ן זה הולך למזח בנמל המפרץ.
<מיכאל מיכה רטנר: היכולות של המזח בנמל המפרץ הן פי שניים יותר גדולות, ולמעשה הן פי שלושה יותר גדולות מאשר מה שקורה היום.
<מיכאל מיכה רטנר: זאת אומרת יכולת הייצור גדלה בצורה לא רגילה וזה אומר שאם היום יש לנו 40% בערך מתפוקת בתי הזיקוק ליצוא, מאחר שהצריכה המקומית לא מתגברת באותו קצב אנחנו נגיע כנראה למצב ש-70% מכל התוצרת של בז"ן תצא דרך המזח הזה החוצה.
<מיכאל מיכה רטנר: זה אומר, עוד פעם, תראו את זה ככה או אחרת, בסוף אנחנו נושמים את ההפרש.
<שלמה בסון: אתה גם יכול לחתום על הדוחות הכספיים - - -
<מיכאל מיכה רטנר: אני מאחל לכם כל טוב.
<קריאה: - - - ציניות.
<שלמה בסון: אלה לא הנתונים.
<מיכאל מיכה רטנר: שלומי, אני מכבד אותך עוד מזמנך בתור ראש - - - אבל תן לי לדבר.
<מיכאל מיכה רטנר: תרשו לי.
<מיכאל מיכה רטנר: גם גברתי, אני צריך לדבר אין לי ברירה.
<מיכאל מיכה רטנר: אני רק רוצה להעיר עוד הערה אחת לאנשי איכות הסביבה.
<מיכאל מיכה רטנר: רבותיי, פה פורקים חומרים מסוכנים, חברת נמל חיפה התריעה לעירייה שבמקום הזה, עם הרוחות השולטות, מפה לתושבי קרית חיים מערב וקרית חיים כולה הדרך קצרה מאוד, ותביאו בחשבון, אם לא נעשה סקר סיכונים, אנחנו בצרה גדולה מאוד.
<מיכאל מיכה רטנר: נסתכל על ההיבט המטרופוליני.
<מיכאל מיכה רטנר: כל מטרופולין הצפון מתחיל וזה חיוני לו, ליבת המטרופולין.
<מיכאל מיכה רטנר: אם ליבת המטרופולין קורסת אין מטרופולין לצפון.
<מיכאל מיכה רטנר: כעת שימו לב מה קורה ברמה הארצית.
<מיכאל מיכה רטנר: אתם רואים פה נקודה שנקראת חדרה, חדרה היא כבר מזמן ממטרופולין תל אביב, היא כבר נאכלה, בדרך זכרון וקיסריה.
<מיכאל מיכה רטנר: זאת אומרת אם אנחנו לא מתעוררים בזמן, כל הסיפור היפה הזה שנקרא מטרופולין חיפה הוא פאסה, הוא היה, איננו.
<מיכאל מיכה רטנר: אם אנחנו רואים את המעגלים המטרופולינים, פה יש מערכת שגם יודעת לעקוף את חיפה, כי חיפה היא אקסצנטרית וללכת לתל אביב.
<מיכאל מיכה רטנר: זאת אומרת זה עניין קיומי לחיפה, עניין קיומי ממש, ליצור את המטרופולין ולייצב אותו.
<מיכאל מיכה רטנר: פה אנחנו רואים את ההיבט של מה הולך להיות מבחינת המטרופולין.
<מיכאל מיכה רטנר: יש לנו עיר ההר שכוללת שלוש עיריות, יש לנו את עיר המפרץ, שכוללת חמש או שש עיריות, יש לנו את עכו שלמעשה נמצאת בקצה של מהלך הכי טבעי.
<מיכאל מיכה רטנר: אם לא היה פה רפא"ל אז כל המערכת המטרופולינית החיפאית הייתה הולכת עד מוקד משני בעכו, מה הולך להיות כעת.
<מיכאל מיכה רטנר: המערכת הזאת שחוצצת, שחותכת את כל המטרופולין, תביא לתוצאות הבאות:
<מיכאל מיכה רטנר: סביר להניח שחיפה תאבד את קרית חיים, כי קרית חיים היא חלק אורגני מהקריות, יכול להיות שלאור הבדלנות של חיפה, אם היא תימשך, עיר המפרץ תצטרך למלא את התפקיד של העיר המרכזית במטרופולין הצפון ותחשבו לאן אנחנו מגיעים.
<מיכאל מיכה רטנר: בואו נעשה את הרשימה של הנזקים.
<מיכאל מיכה רטנר: אנחנו בהחלט לא אוהבים את המיקום של שדה התעופה חיפה במקומו, הוא עושה לנו קשיים, אבל אם אין בצפון שדה תעופה אחר זה המקום היחידי שניתן לעשות אותו.
<מיכאל מיכה רטנר: היום, עם פתיחת השמים לחברות נוספות, תהיה תנועה אווירית גדולה מאוד של חברות קטנות יותר שיביאו צליינים ותיירים לשדות תעופה חלופיים וזה מה שאנחנו צריכים.
<מיכאל מיכה רטנר: אמרנו, אובדן האטרקטיביות של חופי הקריות, בטוח שראיתם את הנוף, זה מה שיקרה.
<מיכאל מיכה רטנר: נוף זה המשאב שלנו ודיברנו עליו, יש עוד נושא קטן, אובדן המרינה חיפה.
<מיכאל מיכה רטנר: אם ייבנה נמל המפרץ כמו שהוא הלכה המרינה בשפך הקישון, אף שייט לא ישוט 50-60 דקות כדי להגיע לים הפתוח כשבדרך הוא עוד פוגש אוניות ענקיות שדורשות ממנו לתמרן.
<מיכאל מיכה רטנר: יש נושא שצריך להדיר שינה מעיני איכות הסביבה.
<מיכאל מיכה רטנר: בתכנית שלנו, ואתם תראו אותה, אנחנו צריכים בסך הכול למילוי הרציפים 5 עד 6 מיליון מטר קוב, נמל המפרץ כבר דורש בשלב הראשון שלו 19 מיליון קוב וחופרים את המפרץ בשביל זה וזה גם עולה טונות של כסף, זה לא הופיע בתחשיבים, כמובן לא אומרים, אבל 200-300 מיליון דולר מונחים שם מתחת לאדמה.
<מיכאל מיכה רטנר: אבל נמל המפרץ, שלב ב', שהוא עוד במקום הרבה יותר עמוק לכיוון המפרץ, הוא כבר ידרוש 30 מיליון מטר קוב חול ומאיפה ייקחו אותם.
<מיכאל מיכה רטנר: אז סליחה, יש פה בעיה גדולה.
<מיכאל מיכה רטנר: קודם כל יש לנו שלב א', המערכת הזאת, המשולבת, של ההצעה שלנו של נמל הכרמל המשודרג, עם מה שקיים כבר פה זה 3.9 מיליון מכולות.
<מיכאל מיכה רטנר: היום יש 1.1 מיליון מכולות.
<מיכאל מיכה רטנר: זאת אומרת יש לנו רק במערכת הזאת עוד אפשרות לגידול של פי 3.5, זאת אומרת זה הרבה מאוד שנים שלא צריך שום דבר יותר, לא צריך תחליף ולא צריך כלום.
<מיכאל מיכה רטנר: אם לא היה צריך לדפוק את הוועדים אין שום סיבה.
<מיכאל מיכה רטנר: כאמור אנחנו מראים שעדיין אנחנו יכולים להכניס פה שדה תעופה, מאוד לא אוהבים אותו, נשמח לכל תחליף.
<מיכאל מיכה רטנר: חוות המיכלים זה קאזוס בלי, ועיריית חיפה, רבותיי, תומכת בזה, לקחת את 1,000 הדונם של חוות המיכלים, רובע של 40,000 תושב, במקום הכי טוב בחוף, עיריית חיפה תומכת בלהפוך את זה ברובו לאזור החסנת מכולות ואזור תעשייה.
<מיכאל מיכה רטנר: עזוב, תן לי להמשיך.
<מיכאל מיכה רטנר: בקיצור, קודם כל אנחנו אומרים שהאזור הזה בוודאי שלא מיועד לעורף נמל, כי הוא גם גוזל עוד קטע חוף נוסף ממה שיש לתושבי הקריות וקרית אתא, שימוש בחוף.
<מיכאל מיכה רטנר: אנחנו רואים פה למעשה את פארק מורד הקישון, הוא הפארק המטרופוליני היחידי שיש באזור שלנו, ואני עוד מעט אסביר מדוע.
<מיכאל מיכה רטנר: זאת אומרת לגבינו המציאות של פארק מורד הקישון שמתפקד כגני יהושע של חיפה הוא קריטי, הוא קריטי לגבינו.
<מיכאל מיכה רטנר: מה אנחנו רואים בצד שמאל?
<מיכאל מיכה רטנר: אנחנו רואים בצד שמאל שלמעשה אם אין שדה תעופה אנחנו בקלות, ובלי לבלוט לתוך המפרץ ובלי לפגוע בנוף ובלי כלום, יכולים להגיע לנמל עם קיבולת של 7 מיליון מכולות.
<מיכאל מיכה רטנר: זה המקסימום שהיפהפייה החיפאית יכולה לתת.
<מיכאל מיכה רטנר: צר לנו.
<מיכאל מיכה רטנר: אם יהיה צריך יותר ויהיה יותר מאשר 14, 15, 16 מיליון מכולות לשנה אז יצטרכו לפתוח נמל שלישי, למשל בחזית תחנת הכוח בחדרה, או באחד האיים המלאכותיים של מיכה בורט.
<מיכאל מיכה רטנר: כעת אנחנו מגיעים לתכנית החלופית ואני חושב שזה יעניין בעיקר את ידידינו מקרית אתא.
<מיכאל מיכה רטנר: תכנית תמ"א 30 שהקיפה את כל המערכת הזאת כללה שני בלופים מובנים, אחד נקרא הפארק המטרופוליני קישון.
<מיכאל מיכה רטנר: הפארק המטרופוליני קישון רק נועד להוסיף צבע ירוק לתכנית שהיא הייתה כולה סגולה, אבל הפארק הזה, אם אתם תבדקו, במרכזו יש מטע שיש בו ריח נוראי, בצפון שלו יש את בז"ן עם כל האמצעים שיורידו את הריח ועדיין ריח יהיה, זאת אומרת אנחנו למעשה נמצאים פה במצב שכל האזור הזה, עד פה, הוא מוכה ואם אין רצועת הפרדה אמיתית בין המטרדים האלה אז כל השטח הזה חסר טעם.
<מיכאל מיכה רטנר: לכן אנחנו הפנינו את האזור הזה לצרכים הבאים, אנחנו מאוד תומכים בפארק אזורי של נשר, שישרת גם את קרית אתא, שהוא הולך מסביב לבריכות נשר, אזור יפהפה, קשור ברכבת לפארק הכרמל, יוצר רציפות נהדר, תושבי קרית אתא יהיו מאושרים תושבי טבעון יהיו מאושרים, הכול טוב, אבל לא יהיו בלופים.
<מיכאל מיכה רטנר: בקטע הזה שהוא מוכה אנחנו אומרים שפה ייכנסו פונקציות של עורף נמל בצורה טבעית, כי זה מעט מאוד עובדים עם ציוד שיכול לעבוד בתנאי עבודה סבירים.
<מיכאל מיכה רטנר: זאת אומרת פה אנחנו רואים את הרזרבה של עורף נמל עורפי שדרוש כל כך באזור הזה ולהוריד את כל הלחץ מרצועת החוף.
<מיכאל מיכה רטנר: למשל דוגמה למקום שהיה רצוי שייבנו, יש לנו פה את האזור של over seas, אזור הנחלה וריקון, שיואיל לעבור הנה ולהשלים את הפארק המטרופוליני האמיתי בצורה הזאת.
<מיכאל מיכה רטנר: כעת אני רוצה להציג את הפתרון האופרטיבי, כי ברור היה, אף על פי שאת ההתראות קיבל מינהל התכנון ב-2008 וקיבלה חנ"י ב-2008, כולם קיבלו את ההתראות, אבל כעת תגידו 'מאוחר מדי, מה אתם רוצים לעשות?' אני רוצה להראות לכם שכן ניתן לעשות.
<מיכאל מיכה רטנר: יש לנו מצב שבו חברות סיניות שברו את השוק לגמרי וירדו במחירים, אז אני הולך איתם, אני בעדם.
<מיכאל מיכה רטנר: נהדר.
<מיכאל מיכה רטנר: רבותיי, יש פה מזח של 1,100 מטר לאוניות 18,000 מכולות, קניתי אותו.
<מיכאל מיכה רטנר: הוא מתוכנן בדיוק למה שאני צריך.
<מיכאל מיכה רטנר: יש לו את עומק המים, יש לו את הדופן שמסוגלת לקבל אונייה של 400 מטר, יש לו מנופים שמסוגלים לצאת החוצה, 65 מטר, הכול נהדר, קניתי אותו.
<מיכאל מיכה רטנר: תכננתם אותו, קניתי אותו, רק אני מבקש לשים אותו פה.
<מיכאל מיכה רטנר: יש לי פה רציף משני, 500 מטר.
<מיכאל מיכה רטנר: קניתי אותו, הנה הוא עומד פה.
<מיכאל מיכה רטנר: כמו הוא.
<מיכאל מיכה רטנר: תכננתם אותו?
<מיכאל מיכה רטנר: תבורכו, קניתי אותו.
<מיכאל מיכה רטנר: יש לי פה מזח לדלקים, 500 מטר, הוא פה, אצלכם מופיע פה, קניתי אותו כמו שהוא, עומד.
<מיכאל מיכה רטנר: זאת אומרת אני תופס טרמפ על ההנחות הענקיות שאתם קיבלתם.
<מיכאל מיכה רטנר: איפה אני לא תופס טרמפ?
<מיכאל מיכה רטנר: בואו כעת נעבור איפה אני לא תופס.
<מיכאל מיכה רטנר: אני לא תופס על הוורוד, כל הדיפון הענקי הזה, בגלל שנכנסו לתוך המפרץ, ורבותיי, זה רק שלב ראשון, עוד ייכנסו עד הנה, עד לעומקים של 20 מטר, מה שהמפרץ נותן, את זה אין לי סיבה לקנות, את הקייסונים פה, כל הקטע הזה הוא טרומי, כי ברור שחברת נמלי ישראל כבר מכינה את השלב הבא, לעלות עוד הלאה, להכפיל את הדבר.
<מיכאל מיכה רטנר: כל זה טרומי, עולה המון כסף, אותו אני לא קונה.
<מיכאל מיכה רטנר: שובר הגלים, כמו שהוא מתוכנן, הוא בכלל בנוי על טעות, כי הוא בנוי על זה שלשדה ההיסטורי הייתה גישה להנחתה והמראה שהכתיבה לאוניות להיכנס פה, מעבר לו.
<מיכאל מיכה רטנר: השדה, מבחינת התודעה של חנ"י נעלם, אבל כמו כשכורתים רגל, אז עדיין יש רפלקסים, אז את התכנון של כניסת האוניות לנמל עשו כאילו, כאילו צריך לבוא משם, כי יש - - - אז אני אומר בתנאים האלה אני לא קונה את השובר גלים הזה שמגיע בקצה שלו לעומק של 20 מטר.
<מיכאל מיכה רטנר: הוא עולה טונות.
<מיכאל מיכה רטנר: אז בואו נעשה את ההשוואה.
<מיכאל מיכה רטנר: אמרנו, אני קניתי את כל הגודי'ז, אין הבדל בלו"ז.
<מיכאל מיכה רטנר: יש חצי שנה להתארגנות, אין לי בעיה, נעביר את התכנון מאחד לשני, אל תספרו לי שפגעתי בלוחות הזמנים שלכם, לא פגעתי.
<מיכאל מיכה רטנר: אני משתמש בתכנונים מפורטים שלכם.
<מיכאל מיכה רטנר: משפטי סיכום, אני לוקח את הנתונים ומהר מאוד, שובר גלים ראשי אצלי הוא 700 מטר בעומק של 11-12 מטר, בנמל המפרץ הוא 1,100 בעומקים שמגיעים עד 20 מטר הוא יעלה לפחות כפול, אפילו אצל סיני.
<מיכאל מיכה רטנר: אז זה יהיה סיני, אבל יהיה כפול.
<מיכאל מיכה רטנר: שובר גלים משני, אצלנו אין, לא צריך אותו.
<מיכאל מיכה רטנר: שם 1,550 מטר שמגיע פה עד 17 מטר.
<מיכאל מיכה רטנר: קייסונים, אצלנו אין, זה אלמנט יקר מאין כמוהו, עשוי מבטון ומשקיעים אותו, יקר נורא.
<מיכאל מיכה רטנר: פה יש 250 מטר בעומק גדול, של 17-18 מטר, אצלנו אין.
<מיכאל מיכה רטנר: דיפונים טרומיים, כדי לאפשר את הגידול של הנמל, אין אצלנו.
<מיכאל מיכה רטנר: עורף נמל תפעולי, אצלנו יש, מה אתם רוצים?
<מיכאל מיכה רטנר: הכול קיים.
<מיכאל מיכה רטנר: פה צריך ליצור אותו, 5 מיליארד שקל יידרש.
<מיכאל מיכה רטנר: פירוקים, זה אצלנו יש, אנחנו יודעים ואנחנו יודעים לתמחר אותם.
<מיכאל מיכה רטנר: חול, אצלנו 5 עד 6 מיליון מטר קוב, בנמל המפרץ, שלב ראשון 19, אנחנו פי 3 במינימום.
<מיכאל מיכה רטנר: כמות מכולות לשינוע, אצלנו 3.9, מתוך זה 1.755 זה רק באלכסון, ברציף החדש, אצלכם, עם הכול, מקסימום 2 מיליון מכולות לשנה.
<מיכאל מיכה רטנר: זאת אומרת אתם שם בחסר.
<מיכאל מיכה רטנר: לוחות זמנים, אם אנחנו בונים את האלכסון, אנחנו בתוך נמל קיים, אנחנו בתוך נמל קיים מוגן פחות או יותר, חוץ מאשר אירועים קיצוניים.
<מיכאל מיכה רטנר: בנמל המפרץ צריך לעבוד בים פתוח, קודם להגן עליו עם שוברי גלים ואחר כך לעשות את העבודה, אז אצלנו זה 28 חודש, שם זה יהיה יותר.
<מיכאל מיכה רטנר: קיבולת סופית אצלנו יכולה להגיע ל-7 מיליון, הכי הרבה שיגיעו זה 3.4 מיליון בנמל המפרץ.
<מיכאל מיכה רטנר: רגישות לסופות צפוניות, אמרתי, היה אירוע צפוני, גלים של 4 מטרים בתוך נמל, נמל המפרץ פרוץ בכיוון הזה לחלוטין, אצלנו לא.
<מיכאל מיכה רטנר: נזק לנוף – אצלנו, ראיתם, מינימלי, בנמל המפרץ הוא אדיר.
<מיכאל מיכה רטנר: והכנות לפינוי נמל ישן, אצלנו מופיעות ההכנות להעברת דגון, שזה האלמנט הכבד ביותר, אנחנו מציעים שלוש חלופות להעברת דגון.
<מיכאל מיכה רטנר: בלי העברת דגון לא תהיה פתיחת העיר לים, זו פיקציה, אתם חיים באשליה.
<מיכאל מיכה רטנר: אני מודה, תודה רבה.
דב חנין: אני רוצה רק הערה אחת לפני שאנחנו נמשיך בדיון בסוגיית הנמל והקשר שלו למה שאנחנו עושים.
דב חנין: אז אני מפנה את תשומת לבכם למה שאמרנו בתחילת הדיון, המנדט שלנו כוועדה.
דב חנין: אני אומר את זה, כי גם קיבלנו הרבה מאוד פניות של אנשים שאומרים שמדינת ישראל לא צריכה רציפי נמל חדשים.
דב חנין: יכול להיות שהפניות האלה צודקות, רק שזה לא מה שאנחנו אמורים לעסוק בו ולבחון אותו, אנחנו לא שואלים את השאלה האם צריך עוד נמלים בישראל, האם צריכים עוד רציפי נמל, או שמה שיש לנו מספיק ומספק, זה לא המנדט שלנו.
דב חנין: הזווית שלנו היא הזווית של תכנון וסביבה ובזווית של תכנון וסביבה אין ספק, כמו שאנחנו שמענו וכולם מסכימים לזה, ההחלטה על הקמת נמל המפרץ היא החלטה שיש לה משמעויות אורבניות קודם כל מאוד מאוד גדולות, נמל הוא נתון מאוד משמעותי מבחינה סביבתית.
דב חנין: גם כשאנחנו מדברים על חומרים מסוכנים הנמל הוא נתון מרכזי, גם כשאנחנו מדברים על פליטות, הנמל הוא בין היתר מוקד מרכזי של פליטות, ולכן בהיבטים האלה אנחנו בהחלט מתכוונים לעסוק.
דב חנין: אני אומר את זה למען הסדר ולמען שלכולם יהיה ברור איפה אנחנו הולכים לעבוד ואיפה אנחנו לא הולכים לעבוד.
דב חנין: אנחנו לא נשאל את השאלה אם ישראל צריכה היום נמלים חדשים נוספים, ההנחה שלנו היא לצורך הדיון שלנו, שהתקבלה החלטה שצריך עוד רציפים, עכשיו השאלה מהזווית שלנו היא מה נכון תכנונית אורבנית סביבתית, הגנה מפני סכנות של חומרים מסוכנים וכדומה ואנחנו רואים כמובן את כל התמונה הזו במקשה אחת.
דב חנין: אני חייב רק לומר לכם שבסיור שהיה אני שמעתי טענה שאני לא יכולתי להתאפק, אלא להגיב עליה, והיא הייתה הטענה שבאמת הנמל החדש, נמל המפרץ מוקם כי לא מצאו דרך אחרת להתמודד עם ועד העובדים.
דב חנין: זו נשמעת טענה לא רק מופרכת, אלא מקוממת, והיא טענה שבשום פנים ואופן אי אפשר לקבל אותה, ותהיה העמדה אשר תהיה ביחס למה שקורה בנמל חיפה ולוועד העובדים.
דב חנין: מעבר לזה אנחנו נישאר ממוקדים במנדט שלנו ונמשיך לנהל את הדיון בהקשר הזה.
דב חנין: יש לנו עוד כמה דוברים ואני מבקש מכם מאוד מאוד לקצר, כי סך הכול רוב הנושאים כבר הוצגו בפני הוועדה.
דב חנין: לפני שאנחנו ניתן לכמה מנציגי הרשויות להגיב, גב' הראל פלג נמצאת איתנו?
דב חנין: נאלצה לעזוב, תעביר את ההערות בכתב.
דב חנין: מר רוני קולב?
דב חנין: בסדר גמור, יעביר את ההערות בכתב אם הוא רוצה.
דב חנין: גב' אלה אלכסנדרי, בבקשה, גברתי.
<אלה אלכסנדרי: האמת היא שבאמת את הסוגיות המרכזיות של חומ"ס וזיהום אוויר, שבהן אנחנו לא עוסקים, הציגו באופן מאוד נרחב.
<אלה אלכסנדרי: אני רוצה להתייחס לעובדה שבעצם אנחנו גן משחקים של משרדי ממשלה.
<אלה אלכסנדרי: אני מתחברת למה שאמרה ליאת פלד, יש פה סל של קוביות וכשהסתכלתי על התכניות המרכזיות, והעלו פה עוד נוספות, כמו נמל המפרץ, חזית ים, חוות מיכלים, יש פה המון תכניות וזה מין קוביות שמשחקים איתנו והקוביות האלה ברובן אני יכולה לראות את התחבורה, את התשתיות, משרדים כבדים, משרדים עם הרבה כוח, משרדים כלכליים, ואנחנו, בעצם גן השעשועים של המשחקים האלה, לא נספרים כגורם מקומי, כתושבים של מאות אלפי אנשים שחיים פה וצריכים להסתדר עם סל המשחקים הזה.
<אלה אלכסנדרי: יש אולי שתי תכניות שאפשר לדמיין את הקובייה הזאת כקצת יותר ורודה או ירוקה וזה פארק מורד נחל הקישון וחזית הים העירונית, אני קושרת את שתיהן, כי אני חושבת ששתיהן לא סתם תקועות, לא סתם אנחנו לא מתקדמים, נורא נוח לתקוע את התכניות האלה.
<אלה אלכסנדרי: עם הנמל עפים קדימה, מהר, חייבים לאשר מהר ועכשיו, כי יש הוראה מלמעלה.
<אלה אלכסנדרי: התכניות האלה ירוצו קדימה.
<אלה אלכסנדרי: בתכניות האחרות נורא קל לקצץ, נורא קל למנוע ואז אומרים לנו שאסור לקשור בין הדברים.
<אלה אלכסנדרי: כן, צריך לקשור בין הדברים ואני מאמינה שהתפקיד של הוועדה הזאת הוא לראות את הקשר בין הדברים וכן לקשור ביניהם ולא לנתק אותם.
<אלה אלכסנדרי: לנתק אותם זה הכי קל, כל הזמן מתייחסים לפרוסה אחת בסלמי הזה ובסוף אנחנו אוכלים את מה שקורה בסוף.
דב חנין: מחיאות הכפיים לא נרשמות בפרוטוקול, חברים.
<קריאה: צריך לתת לה חיזוקים.
דב חנין: לא, בסדר גמור.
דב חנין: אז אני אגיד את זה בצורה מסודרת, אני נותן חיזוקים לכל המשתתפים בדיון, יישר כוח והנה, עכשיו זה גם נרשם בפרוטוקול ואפשר להמשיך.
<אליס גולדמן: שוב אני.
<אליס גולדמן: אליס, אומ"ץ, עורכת דין.
<אליס גולדמן: זה מפחיד, אז אני תמיד מציינת את זה.
<אליס גולדמן: אני תושבת האזור כבר 43 שנים, משהו כזה, ואני זוכרת כילדה, תושבת קרית מוצקין, אחיי ואני היינו רוכבים על אופניים לכיוון חוף הים, בדרך כלל זה היה חוף קרית חיים, לפעמים חוף קרית ים.
<אליס גולדמן: לא בכדי אני מציינת את זה, כי הרבה אנשים נוטים לומר, 'רגע, זה לא קשור אליי, זה כן קשור אליי, אני לא גר פה', אז אתם יודעים מה?
<אליס גולדמן: גם אם לא הייתי גרה כאן הייתי מתנגדת, ועכשיו לענייננו.
<אליס גולדמן: דב, אתה היית באותו סיור שאני הייתי בנמל ואתה ציינת משהו נכון וחשוב, וגם אני שמעתי את ההערה המטרידה הזו.
<אליס גולדמן: מאחר שאני גם עורכת דין אז אני לא זוכרת אם הפניתי את המעיר או המעירה, אני לא זוכרת, זה היה מעיר, אם אני לא טועה, המנכ"ל, אדוני היקר, או שר התחבורה היקר, תואיל נא לגשת לערכאה בבית הדין לעבודה ותדאג לטפל במה שאתה חושב שצריך לטפל בנושא ארגוני עובדים.
<אליס גולדמן: אז אני מצרה על כך ואני יוצאת חוצץ, אפרופו, נגד ההערה הזו של להרוס, לדרוס, את ארגוני העובדים.
<אליס גולדמן: ובאותה נשימה נאמר שם דבר נוסף, על ידי מנכ"ל הנמל, מנדי, שאלו אותו ואחרי הרבה הרבה ניסיונות הוא סוף סוף נענה ואמר 'כן, אפשר', לבנות בקיים, אפשר להעמיק את הקיים.
<אליס גולדמן: ואתם יודעים מה?
<אליס גולדמן: זה עולה בערך מחצית ממה שעולה הפרויקט הנוראי הזה שמתכננים להקים.
<אליס גולדמן: מחצית.
<קריאה: שליש.
<אליס גולדמן: שליש, מתקנים אותי פה.
<אליס גולדמן: מה, זה 5 מיליארד לעומת 2 מיליארד?
<אליס גולדמן: זה מה שאני הבנתי.
<אליס גולדמן: אז אל"ף, זה עולה פחות, בי"ת, זה לא יפגע בנו, בתושבים, וגימ"ל, לפי מה שהבנתי, ושוב אני הדיוט כרגע, לא מבינה כלום, זה גם יותר בריא, פחות מסכן את הסביבה, פחות מסכן את הבריאות וגם פחות משמן את הטייקונים.
<אליס גולדמן: אני עכשיו בכובע של אומ"ץ.
<אליס גולדמן: שוב אני אומרת, אני מתריעה, יש פה ריח לא טוב של קשר הון-שלטון, לא קיבלתי שום תירוץ שהניח את דעתי למה כן צריך נמל חדש.
<אליס גולדמן: לא סביבתי, לא ערכי, לא תחבורתי, שום דבר.
<אליס גולדמן: ודב, אני יודעת שאתה פה ואני מניחה שאתה באמת לטובתנו במובן של הסביבה, כן?
<אליס גולדמן: לא לטובתי האישית, ואני מברכת על זה וזה טוב, וכל הספינים האלה, שלא יעבדו עלינו, ואני מקווה שיש פה אנשי תקשורת, שיפסיקו לעבוד עלינו.
<אליס גולדמן: יש פה ספינים, יש פה שר תחבורה שרוצה בכל יכולתו למגר, להרוס, לדרוס ארגון עובדים, לא על גבי ולא על גבי התושבים האלה שפה, ובטח לא על גב חצי מיליון תושבי האזור שסובלים ממילא, כמו ששמעת קודם, מזיהום, ממחלות, שלא נדע.
<אליס גולדמן: אז זהו, בינתיים, ותודה בשם אומ"ץ גם.
דב חנין: אני רוצה להפנות את השאלות שנשמעו לגב' מיכל אהרוני, מחברת נמלי ישראל.
<מיכל טוכלר: שלום.
<מיכל טוכלר: קוראים לי מיכל טוכלר-אהרוני, אני מתכננת ערים, יש לי תואר שני מהפקולטה פה ממול, מהטכניון.
<מיכל טוכלר: אני עובדת בחברת נמלי ישראל ואני חלק מצוות התכנון של הנמלים החדשים.
<מיכל טוכלר: אני חושבת שבזמן כל כך קצר יהיה קשה לפרט עבודה שנעשית עשר שנים כבר, אבל אני חייבת להגיד כמה דברים.
<מיכל טוכלר: קודם כל נורא חבל לי שיש כל כך הרבה חוסר אמון במערכות, שזה משהו שאני שומעת מאנשים, זה נורא חבל, אבל זה נתון שאני אצטרך לקבל אותו.
<מיכל טוכלר: אני רוצה לומר שתכנית האב, שאנחנו התחלנו אותה ב-2004-2005, היא תכנית אב שבה בערך כל עשר שנים מעדכנים את תכניות האב לנמלים.
<מיכל טוכלר: הסיבה היא כפולה.