GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד צור: גם אתכם, אני מבין.
דוד צור: זה לא שאתם אדישים, אבל הציבור מחפש תוצאות.
משה זלמן פייגלין: אגיב למה שליצמן אומר פה בצורה עדינה ומנומסת, אבל בכל זאת מאוד חמורה, כי ברור לנו, שהאווירה הציבורית או חוסר האווירה הציבורית מחלחלת לתעדוף המשטרתי הפנימי.
משה זלמן פייגלין: זה לא יכול להיות שלו.
משה זלמן פייגלין: זה חייב להיות כך.
משה זלמן פייגלין: לא בא אליכם בטענה.
משה זלמן פייגלין: אולי אנחנו מנסים דרככם לייצר את סדר העדיפויות הערכי הנכון בקרב הציבור הרחב ובקרב מקבלי ההחלטות שמעבר למשטרה.
משה זלמן פייגלין: מה שליצמן אמר כאן, זה שאם היה מדובר ברצח, ומן הסתם הפעולות הללו כן היו מתבצעות, אבל הגענו למצב שזה רק בית כנסת שנשרף, אז אין לנו עכשיו את כוח האדם לפתוח את כל הצילומים של הרכבים שנכנסו לכביש 6, כי זה בסך הכול בית כנסת.
משה זלמן פייגלין: אם זה היה כתובת תג מחיר, עם כל החומרה שבה, השר לביטחון פנים כבר אמר: זה טרור, צריך לתת לנו כלים של שב"כ, צריכים לתת לנו שינויי חקיקה, זה מאיים על קיומה של המדינה.
משה זלמן פייגלין: שריפת בית כנסת זה באיזשהו מקום בסדר העדיפויות של המשטרה – כרגע את הפעולות הטכניות, הטריוויאליות שצריך היה לעשות במקרה כזה, לא נעשו.
משה זלמן פייגלין: אני מנסה להעמיד את הדילמה במקום.
דוד צור: תתפלא, אני מסכים אתך.
דוד צור: קודם כל, המשטרה - ואני רוצה לייצג טיפה את משטרת ישראל – מה שאתה אומר הוא כמעט נהלים פנימיים.
דוד צור: מה שבזמנו בעגה המקצועית, תעדוף – בפירוש כך.
דוד צור: אם רוצים שמשטרת ישראל תתעסק בפרטו, בדברים החשובים שבהם אפשר להשפיע על הרתעה, היא לא יכולה להתעסק בכל גניבת פלאפון, רדיו מרכב או היזק לרכב, להבדיל, או בית כנסת.
דוד צור: אומר פה, ומקובל עליי, ירון, ששריפה של בתי כנסת נמצאים בתעדוף גבוה של משטרת ישראל.
דוד צור: לכן אני לא חושד בך בקשרים בעניין התעדוף במקרה הזה, כלומר זה נושא שבתעדוף גבוה, כי גם נושא הצתות בכלל של ארגוני פשיעה – אגב, יש לא מעט הצתות.
דוד צור: הוא לא הזכיר את זה.
דוד צור: הוא אמר את זה בפתח דבריו.
דוד צור: יש מאות אירועי הצתות.
דוד צור: אני מדבר עכשיו כמפקד מחוז ולא כחבר כנסת.
דוד צור: כשאני הייתי מקבל דיווח על אירוע הצתה בנמל תל-אביב או בבת ים או בחולון, מייד היינו שולחים לשם צוותים לא רק של כב"א, כי המשמעות של הצתת מכולת, שדקה אחרי זה או יום או יומיים אחרי זה נשמע גם יריות על הבית שלו, ואחרי שלושה-ארבעה ימים נמצא גם גופה, כי זה סחיטה באיומים.
דוד צור: ההצתה היא חלק מסחיטה באיומים.
דוד צור: לכן כל נושא ההצתות תמיד נמצא במעקב מאוד גבוה של הפיקוד במשטרת ישראל.
דוד צור: נושא בתי כנסת, לא נכנס שם העניין של ארגוני פשיעה בדרך כלל.
דוד צור: אין פה סחיטה אבל יש מאפיינים אחרים.
דוד צור: לכן אני לא מקבל את עניין התעדוף.
דוד צור: בתעדוף באופן כללי אני מסכים אתך – כך משטרת ישראל עובדת, אבל לא בנושאים שקשורים בפגיעה בדת, בגוף.
משה זלמן פייגלין: אני נמצא במתקפה לכיוון אחר, לא נגד משטרת ישראל.
משה זלמן פייגלין: אני מבקש לדייק את הדברים.
משה זלמן פייגלין: הבעיה שלי בעניין הזה היא לא משטרת ישראל אלא התודעה הציבורית הכללית במדינת ישראל, שדוחקת לשוליה כלאחר יד נושא שאמור היה לעצור את המדינה מלכת.
משה זלמן פייגלין: פה זה לא ליל הבדולח של שנות ה-30'.
משה זלמן פייגלין: זה מדינת ישראל על רקע כל הדברים הללו, מעלימה עין מהדברים המקודשים לה ביותר, מנסה להתעלם מהם.
משה זלמן פייגלין: בסוף היא חוטפת את זה בהר הבית.
משה זלמן פייגלין: לא מופנה למשטרה.
משה זלמן פייגלין: ושוב אני עושה את הקישור המיידי והברור – לי ברור לחלוטין שמה שקורה היום בעזה זה המשך ההתעלמות מכיבוש החמאס בהר הבית.
משה זלמן פייגלין: אתה שומע מה אני אומר, דוד?
משה זלמן פייגלין: הם כבשו את הר הבית.
משה זלמן פייגלין: שם התחלנו לקבל את עזה.
משה זלמן פייגלין: זה מחובר.
דוד צור: זה נושא שמחובר לשנינו בצורה מאוד אינטימית.
משה זלמן פייגלין: בפעם הראשונה שניהלתי את המליאה בכנסת, לא הבנתי איך עולים חברי כנסת ולוקחים את הזמן ומדברים על נושא אחר לגמרי.
משה זלמן פייגלין: זה עצבן אותי עד שהתרגלתי, אבל כאן זה לא מה שאני עושה.
משה זלמן פייגלין: זה בדיוק אותו נושא.
משה זלמן פייגלין: זה הר הבית, זה בתי כנסת, זה נגמר בעזה.
משה זלמן פייגלין: אגב, זה לא נגמר בעזה; זה יימשך לאזורים אחרים.
יעקב ליצמן: עוד דבר קטן.
יעקב ליצמן: אני מתחבר למה שהוא אומר.
יעקב ליצמן: זה לא נגד המשטרה, אבל צריך להבין, מה שקרה בהונגריה, רומניה, פולין, אם חלילה שורפים שם בית כנסת, דבר ראשון הממשלה לא מקבלת את זה בקלות, כי היא מסתכלת על זה כשריפה לאו דווקא של בית כנסת.
יעקב ליצמן: גם אנחנו, כשרואים שריפת בית כנסת, רואים את זה רחוק יותר.
יעקב ליצמן: זה לא עניין רק של בית כנסת.
יעקב ליצמן: לדעתי, המשטרה צריכה לפעול – לא רוצה לומר כמו שם, כי שם יש להם עניין מהר מאוד לתפוס את זה, גם כאן כך זה צריך להיות.
אברהם מיכאלי: שמעתי את תשובת השר במליאה.
אברהם מיכאלי: הוא אכן פירט מספר דברים בתשובתו.
אברהם מיכאלי: אני לא בא למשטרה כמשטרה כרגע בטענה, למה הדברים שגם השר אמר וגם הם אומרים לא נמצאים, בעיניי, בסדר עדיפות עוד יותר עליונה.
אברהם מיכאלי: יש פה שידור מסוים לציבור.
אברהם מיכאלי: גם המקרים שמניתם פה, אם זה 13 או 7 מקרים, אני לא רואה שהמשטרה משדרת את חומרת העניין, כי כאן – למה שאלתי למה הפרקליטות לא פה?
אברהם מיכאלי: אני לא יודע אם היא הגישה כתבי אישום ואיך זה מתנהל בבתי משפט.
אברהם מיכאלי: אני כרגע לא מגלגל הכול לבתי משפט.
אברהם מיכאלי: איך שמשדרים מלמטה, שזה חמור, הציבור מתייחס לזה בהתאם.
אברהם מיכאלי: גם בתי המשפט מתייחסים לזה בהתאם.
אברהם מיכאלי: האווירה הציבורית פה היא של לא קרה כלום.
אברהם מיכאלי: התחושה היא שמאשימים כל מיני גורמים הזויים, וכשמאשימים בתג מחיר גורמים הזויים, שם אומרים: זה עדיין לא נסלח.
אברהם מיכאלי: יש כאן שידור גם כלפי העולם.
אברהם מיכאלי: כמה פעמים הגשתי הצעות לסדר כלפי ממשלות זרות, שקרו אצלם חילול בית עלמין או חילול בית כנסת.
אברהם מיכאלי: איך אני יכול לבוא אליהם בטענה, שהם יגידו לי: תבדקו אצלכם כמה בתי כנסת נשרפו ואיך טיפלתם בזה.
אברהם מיכאלי: פה אנחנו מאבדים את כל כוח ההשפעה שלנו גם כלפי העולם.
אברהם מיכאלי: אגב, שם אני מאיים אפילו על ראשי מדינות, אומר להם: נפעיל, בצדק, את הקהילה היהודית בעולם נגדכם, והם חוששים מזה.
אברהם מיכאלי: ופה בארץ הקהילה היהודית שלנו בקושי יודעת שזה קרה, ואם יודעת, חולפים על זה כמו מקרה – אתה, אדוני היושב-ראש, לא התייחסת לזה, אבל מתייחסים לזה כמו מקרה של גניבת פלאפון, לצערי, בגלל שהדבר לא מוצא ביטוי.
אברהם מיכאלי: אני יודע שהמשטרה לא קובעת, אבל לא נפתח חדשות ראשיות: בית כנסת נשרף.
אברהם מיכאלי: אבל אם המשטרה משדרת: קרה מעשה חמור, וכל הכתבים הפליליים יודעים שפה קרה מעשה חמור, יש פה אווירה שכולם קשורים בכולם.
משה זלמן פייגלין: אני רוצה להוסיף, כי אני חושב שיש לי התשובה מדוע זה קורה, והיא לא כי המשטרה או השר לביטחון פנים לא חושב שזה חמור, ששורפים בתי כנסת, אלא יש פה משהו יותר עמוק.
משה זלמן פייגלין: יש תופעה מוכרת בקרב קהילות יהודיות בעולם, שחוות אנטישמיות, לפחות בפעם הראשונה, שאומר הרב שם או מנהיג הקהילה: בואו לא נלך לתקשורת.
משה זלמן פייגלין: בואו לא נעשה מזה רעש.
משה זלמן פייגלין: כאילו מין רצון – אם נוריד ראש ונעלים את האלימות נגדנו, לא יידעו שיש אלימות ובאמת לא תהיה אלימות.
משה זלמן פייגלין: זה מה שקורה שם בזעיר אנפין.
משה זלמן פייגלין: מה קורה כאן בתוך המדינה – יש מלחמה בין ערבים ליהודים על הארץ הזאת.
משה זלמן פייגלין: איך אמר אחמד טיבי – אין לנו זכויות בארץ הזאת; יש לנו זכויות על הארץ הזאת.
משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת אחמד טיבי.
משה זלמן פייגלין: לנו כישראלים האמירות הללו לא טובות.
משה זלמן פייגלין: אנחנו לא רוצים להראות שיש מלחמה.
משה זלמן פייגלין: אנחנו רוצים להראות שיש ישראליות כוללת.
משה זלמן פייגלין: אנחנו רוצים להראות מציאות של גן עדן.
משה זלמן פייגלין: אנחנו רוצים להסתיר את המאבק האמתי שמתקיים על המדינה הזאת.
משה זלמן פייגלין: לכן, למשל, כששלי דדון, ה' ייקום דמה, נרצחת, והפיקוד הבכיר של המשטרה כבר אומר למשפחה שזה רצח לאומני, השר לביטחון פנים אומר בסיור באום אל-פאחם: לא, עוד לא בטוח.
משה זלמן פייגלין: מנסה בכל מחיר להרחיק מהתודעה שזה רצח לאומני.
משה זלמן פייגלין: אותו דבר בשריפת בתי הכנסת.
דוד צור: הם הכירו בזה כרצח לאומני.
משה זלמן פייגלין: בסוף, אבל הוא ניסה למשוך ולמסמס את העניין.
משה זלמן פייגלין: כשאתה עושה משריפת בתי כנסת עניין גדול ומעלה את זה לראש הכותרות, אתה מציף את העובדה שיש פה מאבק דתי לאומי על הארץ הזאת, מחוצה לה ובתוכה.
משה זלמן פייגלין: מדובר פה בתופעה שהיא לא חוסר רגישות, אלא יש לה פסיכוזה פנימית, שגורמת לה – צריך להבין אותה כדי שנוכל להתמודד אתה.
דוד צור: קודם כל, אני מודה לחברי הכנסת מיכאלי וליצמן על שהעלו את הנושא לסדר-היום וגם לחבר הכנסת פייגלין, שהצטרף לדיון.
דוד צור: אני אומר כאן לנציגי הממשלה – אתם הנציגים היחידים, למרות שהיינו רוצים לראות פה גם את משרד המשפטים, ונעביר לו את זה.
דוד צור: הוועדה פה רשמה לפניה גם את האירועים, גם את דיווח המשטרה.
דוד צור: אני לא התרשמתי, כפי שהיה פה אולי ניסיון של חבר כנסת לומר את זה, וגם אם זה נאמר, זה נאמר בצורה שלא תוקפת אתכם ישירות, אבל לא התרשמתי שמשטרת ישראל לא העמידה את הנושא הזה בסדר עדיפות גבוה.
דוד צור: אני חושב שהוא כן נמצא בסדר עדיפות גבוה – נושא ההצתות בכלל ושל בתי הכנסת בפרט.
דוד צור: יחד עם זאת, לא התרשמתי מהתוצאות.
דוד צור: כלומר אני מצפה שתדווחו לנו, בלי קשר לדיון הזה, ואני מבקש שתעבירו לנו דיווח על פעולות החקירה – לא על הפעולות עצמן אלא על התקדמות בחקירה במקרה הספציפי הזה של כביש 6.
דוד צור: נראה על פניו שיש בו קצוות יותר ריאליים לגילוי.
דוד צור: שמעתי פה את ההערות לגבי סדר העדיפות הציבורי בעניין הזה.
דוד צור: למשטרת ישראל יש חלק קטן בעניין הזה.
דוד צור: אין לה שליטה על מה מפורסם, לא מפורסם, באיזה גודל.
דוד צור: לפעמים נכון שאין לה הרצון אולי להרים את זה לציבור במלוא העוצמה, ואני חושב שזה תפקידנו כחברי כנסת כן לעשות את זה ולתת לזה את הנפח הנדרש.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אם אפשר להעיר בסיכום, אנחנו בוועדת הפנים לא יושבים רק מול משטרת ישראל, עם כל הכבוד.
אברהם מיכאלי: אנחנו פה על הסוגיה הזאת היינו צריכים לראות פה היום עוד כמה גורמים שקשורים – משרד המשפטים, הנהלת בתי המשפט.
אברהם מיכאלי: זה לא רק נסגר במשטרה.
דוד צור: אתייחס לזה.
דוד צור: לכן אמרתי שנפנה פנייה במקרה הבודד שבו כן הוגש כתב אישום, ובסופו של דבר להבין מה מידת החומרה שמתייחסת לזה גם הנהלת בתי המשפט, אם כי אין לנו שליטה על העונשים המוטלים במקרים הללו.
דוד צור: חבר הכנסת מיכאלי, אתה יודע את זה.
דוד צור: אנחנו יכולים רק לעשות בזה הרבה רעש, אבל אין לנו שליטה על מערכת המשפט.
דוד צור: נבקש פסקי דין קודמים, אם יש, בפעם הבאה – ירון תעביר לנו פסקי דין קודמים שכן הוגש בהם כתב אישום וזה הגיע להכרעת בתי המשפט.
יעקב ליצמן: אני חושב שנמשיך, כפי שאמרת.
אברהם מיכאלי: צריך להמשיך לעקוב.
יעקב ליצמן: שידווחו לוועדה.
דוד צור: אני רוצה לסכם.
דוד צור: התופעה חמורה.
דוד צור: אנחנו לא מקלים בה ראש לחלוטין.
דוד צור: אני מסכים עם חבר הכנסת פייגלין, שיש בה גם סממנים של ערעור על ריבונות וגם על עצם קיומנו כאן.
דוד צור: חלק מהמקרים הם של פסיכופתים או כל מיני כאלה – אני לא מתייחס לזה.
דוד צור: באותם מקרים שבהם זה נראה משהו בזדון, ולכן הם מערערים גם על הריבונות שלנו, ולכן אני מצפה שהמשטרה תדווח לוועדה על ההתקדמות במקרים האלה.
יעקב ליצמן: גם דיווח על הבדיקות של כביש 6.
דוד צור: על המקרה הזה אני מבקש שתעשו, ועוד משהו, שזה לא בעיה מהבחינה הזאת להגיע לשם.
<ירון בנימין: רק ברשות
<ירון בנימין: כם הערה – אני מסכים שחשוב שנציגי משרד המשפטים יגיעו, והם יוכלו לתת את המענה גם במקרה הספציפי של כתב האישום וגם לפסקי דין אחרים.
דוד צור: נפנה אליהם בסיכום, נבקש תשובה.
דוד צור: אגב, מהסיפא של הדברים שהוא הציג בנתונים של התיקים שהלכו לסגירה בפרקליטות, אתה מבין שזה לא נתון לשיקול דעתו של קצין משטרה במשטרת ישראל לסגור את התיק, אלא זה מובא לידיעת פרקליט.
אברהם מיכאלי: אני לא מטיל את כל האשמה על המשטרה, וביקשתי כרגע לראות מכלול שלם של הסוגיה הקשה הזאת.
אברהם מיכאלי: אגב, ייתכן שיש עוד גופים שקשורים בזה.
אברהם מיכאלי: אני רוצה לראות את המכלול השלם, כי את התופעה צריך לעקור.
דוד צור: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הדיון בנושא הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 21)(איסור קבלת תמורה בעד עריכת נישואין), התשע"ד-2014, של חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.
דוד צור: אנחנו מכינים לקריאה שנייה ושלישית, ולאחר שקיימתי בעניין שני דיונים לפחות, והיו מספר דיונים קודם, אנחנו מתחילים בהקראת החוק.
דוד צור: אני רוצה להגיד לפני כן, שאתמול עבר עלינו יום סופר-נוראי, קשה.
דוד צור: מזילים דמעה, חורקים שיניים וממשיכים הלאה.
דוד צור: לבנו עם המשפחות.
דוד צור: תנחומינו, כמובן, למשפחות החללים.
דוד צור: הגענו כבר לחלל ה-53, ואני מקווה שזה ייעצר שם.
דוד צור: החלמה, כמובן, לפצועים.
דוד צור: אנחנו ממשיכים בשגרת החיים.
דוד צור: אנחנו בסופו של דבר חייבים להמשיך בשגרת החיים.
דוד צור: יש לנו יום עמוס גם במליאה, ונרצה להתקדם.
דוד צור: היועצת המשפטית של הוועדה, אני מבקש להתחיל להקריא את הסעיפים.
דוד צור: בתוך הסעיפים נשמע את ההערות של האנשים, ונוכל להתקדם ונעשה הצבעות.
דוד צור: מנהלת הוועדה, תגידי לנו, מי מצביע בשם מי ואיך.
אברהם מיכאלי: מרגי מצביע בשם אזולאי.
דוד צור: מקלב זה מקלב.
לאה קריכלי: שולי במקום קלפה.
דוד צור: וחבר הכנסת מיכאלי לא, כי יש נציג אחד, דוד אזולאי.
לאה קריכלי: חבר הכנסת מקלב במקום אייכלר.
אורי מקלב: הערה לסדר.
אורי מקלב: ברשותך, אדוני היושב-ראש, כדי להבהיר את הדברים, מכיוון שהוועדה הזאת נקבעה אתמול, הודיעו עליה, ואני התחייבתי בוועדת החוקה לנהל ישיבה רבת משתתפים בחוק השותפויות, שנקבעה לעכשיו, לכן, גם בתיאום היועץ המשפטי ולאור הדברים שנאמרו עד עכשיו בהסתייגויות, אני בעצם את ההסתייגויות שהיו לנו בדיונים עד עכשיו, העלינו את זה על הכתב בתיאום עם היושב-ראש, ואני הנחתי את זה לייעוץ המשפטי.
אורי מקלב: אני מבקש לקבל אותן כהסתייגויות של סיעת יהדות התורה.
אורי מקלב: אם ש"ס יצטרפו אליה, זה בסדר מבחינתי.
אורי מקלב: אני רק רוצה לציין גם שיש לנו הבהרה אתמול בעניין הזה, שהחוק שחל לאור זאת, כפי שהובהר באופן מאוד ברור, שאם יוחל החוק הזה, ולא יהיו תקנות, מועצות רבות דתיות לא יוכלו לתת- - - ואם מישהו יירשם לנישואין, ייקבע לו תור לעוד תשעה ועשרה חודשים, כי לא יהיה מי שייתן את השירות הזה.
אורי מקלב: לכן אנחנו סיכמנו בעניין, ואני מבין שזה מסוכם, לא בתור הסתייגות שלי אלא בתור החלטה שלכם, שהחוק הזה יוחל רק לאחר- - -
דוד צור: אני מסכים עם מה שאתה אומר, הרב מקלב, שחייבות להיות תקנות של משרד הדתות לעניין הזה.
דוד צור: משרד הדתות, אין ספק, יעמוד בחלון הזמנים שנאפשר לו כדי לתקן את התקנות.
דוד צור: חברת הכנסת שולי מועלם, אין ספק, תדאג בתוך מפלגתה היא שסגן שר הדתות יוציא תקנות במהרה לעניין הזה.
דוד צור: אני מסכים אתך, שהתקנות חייבות להשלים את החוק – החוק הוא המצפן- - -
שולי מועלם-רפאלי: אמרנו את זה מהיום הראשון.
דוד צור: נגיע לזה, ואנחנו מקבלים את זה.
דוד צור: תודה על ההערה, חבר הכנסת מקלב.
<רוני טיסר: אקריא את הנוסח של החוק, ששונה במקצת מהנוסח שמונח בפניכם בשל ההעברה והשינוי שחבר הכנסת מקלב הבהיר עכשיו.
<רוני טיסר: חוק שירותי הדת היהודיים, התשע"ד–2014.
<רוני טיסר: הוספת סעיף 14ג.
<רוני טיסר: בחוק שירותי הדת היהודיים [נוסח משולב], התשל"א–1971‏, אחרי סעיף 14ב יבוא: סייגים לקבלת תמורה בעד עריכת נישואין.
<רוני טיסר: 14ג.
<רוני טיסר: (א) בסעיף זה – עבודה פרטית – עבודה מחוץ לרשות המקומית או המועצה הדתית שהוא עובד שלה.
<רוני טיסר: "רב אזורי", "רב יישוב" ו"רב שכונה" – כהגדרתם בסעיף 7(3), (4) ו-(5) לחוק הרבנות הראשית לישראל, התש"ם–1980‏, בהתאמה; "רב עיר" – כהגדרתו בסעיף 15(א)(2).
<רוני טיסר: (ב) רב עיר לא יקבל כל תמורה או טובת הנאה אחרת לבד ממשכורתו בעד נישואין שערך.
<רוני טיסר: (ג) רב שהוא עובד מועצה דתית או רשות מקומית, למעט רב עיר, ובכלל זה רב אזורי, רב יישוב ורב שכונה, לא יקבל כל תמורה או טובת הנאה אחרת לבד ממשכורתו בעד טקסי נישואין שערך לבני זוג שנרשמו לנישואין במועצה דתית או ברשות המקומית שהוא עובד שלה, אלא אם הותר הדבר בתקנות לפי סעיף 14ג(ג) ובכפוף לתנאים שנקבעו.
יעקב מרגי: סליחה, רק שאלת הבהרה, הייעוץ המשפטי של המשרד.
יעקב מרגי: בעבר היה תעריף, רב שכונה או לעובד מועצה דתית על עריכת חופה.
קריאה: לא ידוע לי.
אורי מקלב: מה אתה רוצה להבהיר בשאלה שלך?
יעקב מרגי: כשאני הייתי ראש מועצה דתית, היה תעריף לעריכת חופה.
שולי מועלם-רפאלי: אולי שינו את זה.
יעקב מרגי: היו הרבה שינויים.
דוד צור: מספיק מהתקנות שאמרנו- - -
יעקב מרגי: במשרד לשירותי דת יש דורות.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אני חושב שחשוב להבהיר, גם משיחות שהיו לי גם עם אנשים מחוץ לשולחן הוועדה, היה נראה שה-700 שקל אגרה אמורה לכסות את כל מה שקורה סביב עריכת החופה.
אורי מקלב: צריך להבין שעריכת חופה, יש בזה פרוצדורה לא מעטה.
אורי מקלב: יש בירורים סביב הדבר הזה, קבלת עדויות.
אורי מקלב: לרב המסדר קידושין, ובכל אופן לרב, יש הרבה עבודה סביב.
דוד צור: חבר הכנסת מקלב, לדעתי זה חלק מהתקנות ששר הדתות יצטרך לקבוע.
דוד צור: גם את התעריפים.
שולי מועלם-רפאלי: אם יחשבו שזה לא מספיק?
שולי מועלם-רפאלי: הם יושבים במשרד.
שולי מועלם-רפאלי: אם הם היו חושבים עד היום שזה לא מספיק, למה הם העלו את זה?
אורי מקלב: כל הסטודנטים, האגרה שלהם זה לא 700 שקל אלא 400 ומשהו, אם אני לא טועה.
דוד צור: הרב מקלב, היתה בסך הכול שאלת הבהרה של חבר הכנסת מרגי.
דוד צור: אנחנו באמצע הקראה.
דוד צור: בואו נשלים אותה ואז תעירו את ההערות.
יעקב מרגי: כי זה היה קשור להקראה.
<רוני טיסר: (ד) לעניין רבנים כאמור בסעיף קטן (ג) יקבע השר בהתייעצות עם נשיא מועצת הרבנות הראשית ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת הוראות בדבר: (1) מספר טקסי הנישואין שייערכו רבנים ואת תחום עריכתם, שבעדם לא יקבלו כל תמורה או טובת הנאה אחרת לבד ממשרתם.
<רוני טיסר: (2) התשלום המרבי שרבנים רשאים לקבל בעד עריכת טקסי נישואין מעבר למכסה שנקבעה לפי פסקה (1), תקנות אלה ייקבעו בהסכמת שר האוצר.
<רוני טיסר: (3) רישום ודיווח.
<רוני טיסר: כאן אני משנה מהנוסח שמונח לפניכם.
<רוני טיסר: על טקסי הנישואין שערכו הרבנים לפי המכסה שנקבעה, לפי פסקה (1) ומעבר לה ועל התמורה שקיבלו.
דוד צור: למי הדיווח?
<רוני טיסר: זה ייקבע בתקנות.
קריאה: צריך להבין שיש מאות ואלפי עורכי חופות וקידושין.
קריאה: לא יעלה על הדעת שאנחנו נקבל למשרד – רק לצורך הפיקוח על התמורה שהם מקבלים, עם כל הכבוד, זה פשוט לא ריאלי.
שולי מועלם-רפאלי: מצוין, אז בתקנות תקבעו למי צריך יהיה לעשות את הרישום והדיווח.
דוד צור: הצעה: אולי לראש המועצה הדתית?
שולי מועלם-רפאלי: זה הטבעי ביותר.
שולי מועלם-רפאלי: בתקנות זה מה שתקבעו.
שולי מועלם-רפאלי: הרי האופן הטבעי הוא שזה ידווח לראש המועצה הדתית, כי הוא זה שאמור להחיל עליהם.
קריאה: אנחנו מבקשים לא לשר, אלא למי- - -
שולי מועלם-רפאלי: לא כתוב: לשר.
שולי מועלם-רפאלי: כתוב: ייקבע בתקנות.
דוד צור: רבותיי, סערה נוצרה באולם.
דוד צור: אני גם שאלתי מיידית, כי זה נראה לי לא סביר, כי זה כמויות אדירות.
דוד צור: לכן המרווח שיש לכם פה הוא גדול מאוד.
דוד צור: שתחליטו למי הדיווח.
דוד צור: רק אתם חייבים לראות שאתם עושים עבודתכם נאמנה, והדיווח הוא לרמה בהיררכיה שגם מסוגלת לבקר את הדיווח הזה, וזה לא יהיה דיווח, מה שנקרא, על הנייר.
יעקב מרגי: שאלה: אם כל מהות החוק ותכלית החוק זה שרבנים לא ידרשו תשלום – למה צריך פה: התשלום המרבי?
יעקב מרגי: על איזה תשלום מדברים?
דוד צור: התשלום הנוסף.
שולי מועלם-רפאלי: אלה שמעבר למכסה.
יעקב מרגי: אין מכסה.
שולי מועלם-רפאלי: ברור שיש מכסה.
יעקב מרגי: הפרקטיקה יותר חזקה.
יעקב מרגי: אנחנו מדברים, שהרב צריך לערוך חופה.
יעקב מרגי: כולנו יודעים את השעות.
יעקב מרגי: לא מדברים על יוצאים מן הכלל.
יעקב מרגי: כשמזמינים אותך ב-19:00, הכלה בודקת ב-21:00 אם יש אנשים כדי להיכנס לאולם.
יעקב מרגי: גם רוב האולמות הם לא במרכז העיר.
יעקב מרגי: פעם היה מסורתי, אולם בתוך העיר.
יעקב מרגי: על איזה מכסה?
קריאה: כמות הפעמים בחודש שהוא יכול ללכת ולעשות עבודה בשכר בנוסף כתפקידו כעובד מדינה.
יעקב מרגי: אז אני מבקש אם אפשר, על הדרך, מאחר שיש הרבה סלב נכנסו לנושא של עריכת חופות, שבתקנות יידרשו גם, אם בכלל אפשר שתי חופות בערב אחד, ואם כן, להגביל.
דוד צור: סלבס עובדי מדינה אתה מדבר?
יעקב מרגי: יש סלבס עובדי מדינה ויש סלבס לא עובדי מדינה.
יעקב מרגי: לא נעים להזכיר שמות.
יעקב מרגי: לכן אני נוגע בפרקטיקה.
יעקב מרגי: בניגוד לדיון הקודם, אני לא רוצה למשוך את הזמן, אבל אם כבר מסדירים ואם כבר מתקנים, צריך להידרש לסוגיה הזאת, אם בכלל אפשר שרב אחד יערוך שתי חופות.
דוד צור: דיווח.
<רוני טיסר: המשרד לשירותי דת ביקש שבמסגרת התקנות הוא יקבע למי מדווחים.
<רוני טיסר: הם לא רוצים שמראש בחקיקה ייקבע שהדיווח יהיה לשר.
קריאה: הלשון: השר או מי שהוא הסמיך לכך – בדרך כלל מי שהוא הסמיך לכך זה בתוך המשרד עצמו.
קריאה: זו בדיוק הבעיה שאנחנו חוששים ממנה.
יעקב מרגי: זו סתם פרוצדורה.
דוד צור: הבעיה היא שתהיה פה היררכיה, שמי שיקבע בתקנות, רק הן חייבות לעבור אישור של ועדת הפנים.
דוד צור: לכן אתם חייבים להתארגן מהר עם התקנות.
דוד צור: מתקדמים.
דוד צור: הסכמנו על זה.
משולם נהרי: שאלה פרוצדורלית: מתי מגישים הסתייגויות?
דוד צור: מייד בסיום ההקראה.
<רוני טיסר: (ה) בכפוף לאמור בסעיף קטן (ג), רב כאמור באותו סעיף קטן, אינו רשאי לערוך טקסי נישואין בתמורה, אלא לאחר שהתמלאו כל אלה: (1) הרב קיבל היתר לעבודה פרטית לפי הוראות כל דין או הוראות מינהל לעניין עבודה פרטית של עובד מועצה דתית או רשות מקומית; (2) הרב השלים את המכסה שנקבעה לפי סעיף קטן (ד)(1); (3) קוימו ההוראות שקבע השר לפי סעיף קטן (ד)(2) ו-(3).
<רוני טיסר: ו.
<רוני טיסר: מידע בעניין זכויות בני זוג שנרשמו לנישואין, ובכלל זה זכותם לשירותי עריכת טקס נישואין ללא מתן תמורה או טובת הנאה אחרת לרב עורך הנישואין, יוצג במקום בולט במקום בולט בשפות עברית, אנגלית, רוסית ואמהרית.
<רוני טיסר: (ז)(1) קיבל רב תמורה או טובת הנאה אחרת בעד טקס נישואין שערך בניגוד להוראות סעיף זה, יהווה הדבר עבירת משמעת לפי הדין המשמעתי החל עליו.
<רוני טיסר: (2) נידון רב כאמור בדין משמעתי ונמצא חייב, רשאי הגוף המוסמך לנקוט כלפיו אמצעי משמעת לפי הדין המשמעתי החל עליו.
<רוני טיסר: הגוף המוסמך כאמור יהיה רשאי נוסף על אמצעי משמעת אחרים המסורים לו, להפקיע את משכורתו החודשית של הרב בסכום שיקבע, שלא יעלה על פי שלושה מהתמורה שקיבל בעד עריכת טקס הנישואין או טקסי הנישואין, ובלבד שהסכום שיופקע כאמור מדי חודש ממשכורתו של הרב לא יעלה על החלק- - - חילקתי את הרצף לפסקאות.
יעקב מרגי: אנחנו לא מחזיקים אותו דף.
שולי מועלם-רפאלי: אתם מחזיקים אותו דף, פשוט היא קוראת לא ברצף אלא היא ממספרת את המשפטים.
<רוני טיסר: ראשית, יש פה חלוקה לפסקאות.
<רוני טיסר: דבר שני, פסקה (1), בעקבות הדיונים שהיו פה היתה הידיינות על איזו סנקציה תחול על מי שאינו עומד בהוראות החוק.
<רוני טיסר: היתה טענה שצריך להחיל סנקציה פלילית.
<רוני טיסר: בעקבות החלטת הוועדה הוחלט שעל מי שלא יעמוד בהוראות החוק תחול הסנקציה המשמעתית, בדומה לכל עובדי ציבור אחרים, ובנוסף נקבע שיהיה אמצעי משמעת נוסף, שהוא קנס וגובה התמורה שקיבלו עד פי שלושה, אבל שההפקעה מהמשכורת לא תעלה על החלק הששי ממנו.
<רוני טיסר: (3) בסעיף קטן זה, "המשכורת החודשית" – המשכורת הקובעת שלפיה היתה משתלמת קצבתו של העובד אילו יצא לקצבה ביום מתן ההחלטה.
<רוני טיסר: " כאן השינוי כמבוקש.
<רוני טיסר: תקנות ראשונות.
<רוני טיסר: 2.
<רוני טיסר: תקנות ראשונות לפי סעיף 14ג(ג) ייקבעו עד ארבעה חודשים מיום פרסומו של חוק זה.
<רוני טיסר: תחילה.
<רוני טיסר: 3.
<רוני טיסר: תחילתו של חוק זה ביום פרסומן של תקנות כאמור בסעיף 14ג(ג).
<רוני טיסר: אבהיר: החוק לא יחול עד שיפורסמו תקנות.
<רוני טיסר: עם זאת, נקבעה חובת התקנת תקנות תוך ארבעה חודשים מיום פרסום החוק.
שולי מועלם-רפאלי: זה מה שסיכמנו אתמול.
דוד צור: בואו נתחיל.
דוד צור: רבותיי, הערות לגוף החוק, כפי שקראה אותו היועצת המשפטית של הוועדה.
יעקב מרגי: הערה לפרוטוקול.
יעקב מרגי: אני חושב שהחוק הזה לא היה צריך להיוולד.
יעקב מרגי: יש דין משמעת לעובדי המדינה.
יעקב מרגי: הוא חל על המועצות הדתיות.
יעקב מרגי: אני לא חושב שהיה צריך לחול גם על הרבנים הראשיים, רבני ערים ורבני שכונות ועורכי חופות ככלל, חוק מיוחד ספציפי לרבני ערים.
יעקב מרגי: כשמדובר בסנקציה, אני חושב שזה פוגע במעמד הרבנים ובכבודם.
יעקב מרגי: מטיל גם דופי כביכול בכולם, למרות שמי שאשם, שאם היתה תופעה כזו, זה הרגולטור בלבד.
יעקב מרגי: לא היה צריך לחוקק חוק, אבל מאחר שזה נעשה, אין לנו אלא להביע את מחאתנו.
דוד צור: תודה, חבר הכנסת מרגי.
דוד צור: חבר הכנסת דוד אזולאי, אמרת שיש הסתייגויות בשם ש"ס או שלך?
דוד אזולאי: בשם ש"ס.
דוד אזולאי: בסעיף 14ג(ב).
דוד צור: לא הגשת אותן, אני מבין, לפני כן.
דוד צור: גם לא היה זמן מאתמול.
דוד צור: תגיד אותן.
דוד אזולאי: אגיש אותן.
דוד אזולאי: 14ג(ב).
דוד אזולאי: כתוב שם, רב עיר כהגדרתו.
דוד צור: סעיף 15א.
דוד אזולאי: שם מדובר על תפקיד הרב, אבל פה לא כתוב, בהגדרה שם לא כתוב תפקיד הרב.
דוד אזולאי: לא מוזכר כעורך חופות.
דוד אזולאי: אין אזכור, שתפקיד הרב גם לערוך חופות.
<רוני טיסר: נכון, לבד משני דברים שהוא מחויב לפי חוק.
דוד אזולאי: אז מה עושים?
דוד אזולאי: הוא לא מוגדר כעורך חופות, אז מה עושים?
<חזקיהו סאמין: אין כאן חיוב.
דוד אזולאי: אין שום הגדרה שמדברת על עריכת חופה.
דוד צור: מדובר פה על רב העיר.
<ישראל פת: אני ישראל פת, היועץ המשפטי של המשרד לשירותי דת.
<ישראל פת: אין הגדרה בחוק לתפקידי רב.
<ישראל פת: מאידך גיסא, בחוק עצמו הסעיף שהזכרת אותו, סעיף 15, עוסק בהתקנת התקנות לבחירות רבני עיר.
<ישראל פת: כל הסמכויות של רבני עיר, הסמכויות הסטטוטוריות, מוזכרות בחוקים אחרים; לא בחוק הזה.
<ישראל פת: חוק הרבנות הראשית לישראל, למשל, עוסק בנושא הזה של הסמכת רב עיר לרישום נישואין, ולא רק רב עיר; גם רב ישוב, על-ידי מועצת הרבנות הראשית.
<ישראל פת: כנ"ל בפקודת הנישואין והגירושין (רישום).
<ישראל פת: אנחנו תופשים את העניין הזה, שהסמכת רב עיר לרישום נישואין כוללת גם את הכלים- - -
יואב בן צור: היכולת שלו.
יואב בן צור: לא כתפקידו.
<ישראל פת: אגב, מועצת הרבנות הראשית היא זו שמסמיכה את הרבנים לרישום נישואין.
<ישראל פת: זה לא עובד אוטומטית.
<ישראל פת: זה בהתאם לאותו סעיף קטן (2) לחוק הרבנות הראשית לישראל.
<ישראל פת: אגב אורחא אציין שאכן רבני העיר לא בהכרח הם אלה שעורכים את כל החופות בארץ, את כל עשרות-אלפי החופות שנערכות בארץ בשנה, אבל הסמכות נובעת בין היתר מסעיף 15 לחוק.
דוד אזולאי: אין סעיף שמדבר על עריכת חופות על-ידי רב- - -
<ישראל פת: הטענה שלך לכאורה משמיטה את כל הקרקע מתחת לסמכויות בכלל של רבעי עיר.
<ישראל פת: יבוא השואל וישאל, אם כך מה הסמכות של רב עיר לתת כשרות?
<ישראל פת: מה הסמכות של רב עיר לרשום נישואין וכיוצא בזה?
<איגי פז: שלום, אני עו"ד איגי פז ממשרד המשפטים.
<איגי פז: אני רוצה להוסיף על מה שישראל אמר, שכבר היום בתקנות רבני עיר כתוב שרב עיר לא יתמנה לתפקידו – בתקנה 19 – אלא לאחר שחתם על תצהיר שלא יקבל כל תמורה נוספת לבד ממשכורתו מעריכת חופות או ממתן קיום שיעורים.
קריאה: אז למה אתה צריך את החוק הזה?
<איגי פז: אנחנו מקבלים מהחוק הזה כמה דברים: אל"ף, את העניין המשמעתי שמופיע, ובסופו של דבר יש משמעות, אם דבר נכתב בחוק.
דוד צור: חבר הכנסת אזולאי, הבנו את ההערה.
דוד צור: בואו נתקדם.
דוד צור: יש הסתייגות?
דוד אזולאי: כן, אגיש הסתייגות.
דוד אזולאי: שמענו פה את חוות הדעת של שני היועצים המשפטיים.
דוד אזולאי: האם גברתי יכולה להתייחס לנושא?
<רוני טיסר: כפי שאמרתי, אמנם אין הגדרת תפקיד לרב עיר מלבד שני תפקידים שמובהרים בחקיקה, שזה של רישום נישואין וניהול מערך הכשרות.
<רוני טיסר: כפי שאמרו, כבר היום אסור לרב עיר לעבוד עבודה פרטית בתחומים שעו"ד איגי פז ציין.