GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: כשאני ניסיתי לטפל בזה, הופעל עלי לחץ – איך כתוב שם בשב"כ:
יעקב מרגי: לחץ פיזי לא מתון, עם קמפיין אגרסיבי שמומן בהון עתק, שאת יודעת מאיפה הגיע.
מירי רגב: אני מבקשת לדעת מדוע ל"צהר" יש היתר לערוך חופות ולקחת אגרות.
<חזקיהו סאמין: לערוך חופות, יש להם היתר בגלל שאותם עורכי חופות וקידושין שלהם כנראה נמצאים בתוך הרשימה של הרבנות הראשית לישראל.
יעקב מרגי: אתה לא אומר אמת.
<חזקיהו סאמין: ויש אפשרות נוספת, שהרב הרושם לנישואין מאשר אותם בצורה חד-פעמית.
<חזקיהו סאמין: הרב הרושם לנישואין שלהם הוא הרב דוד סתיו, והוא יכול לאשר את מי שהוא רוצה, על-פי התקנות של הרבנות הראשית.
יעקב מרגי: הוא פועל בניגוד להחלטת מועצת הרבנות הראשית.
<חזקיהו סאמין: לא, לא.
<חזקיהו סאמין: זו ההחלטה של הרבנות הראשית לישראל, לפי התקנות האחרונות שיצאו.
יעקב מרגי: הוא פועל בניגוד להחלטות - - -
מירי רגב: חברים, הנושא הזה חדש לי ואני רוצה להבין מה קורה פה, אז נא לשמור על שקט.
מירי רגב: אני רוצה להבין מי מאשר את רבני "צהר" לקיים חופות ולקחת אגרות, בצורה ברורה ובלי יותר מדי מילים.
מירי רגב: רק להסביר את העניין.
<חזקיהו סאמין: אולי התחלתי מהסוף, בנושא של עריכת חופה וקידושין.
<חזקיהו סאמין: לגבי הרישום של נישואין, שהם עושים את זה לא במקום היישוב שלהם בשוהם, אלא הם עושים את זה בלוד – הנושא הזה נמצא בבדיקה של הלשכה המשפטית.
יעקב מרגי: בלוד יש כספומטים - - -
מירי רגב: מרגי, אני לא יכולה.
יעקב מרגי: לפרוטוקול: יש גם כספומטים של הנושא ההוא וגם באסטות לעריכת נישואין.
<חזקיהו סאמין: כמו כן, בנושא האגרות, שהם מקבלים 700 שקל אגרה לא במסגרת המועצה הדתית - -
<תומר רוזנר: מי מקבל?
<חזקיהו סאמין: - - הנושא הזה נמצא בלשכה המשפטית, ואנחנו אמורים לתת תשובה לזה בהקדם.
מירי רגב: אני לא מבינה את מה שאתה אומר, ואני מבקשת שיהיה פה שקט.
<תומר רוזנר: מי רושם נישואין?
מירי רגב: מי רושם נישואין?
מירי רגב: מי אישר לקחת אגרה?
מירי רגב: הדבר הזה לא יכול להתנהל אצלכם במשרד הדתות.
מירי רגב: זה צריך לבוא לוועדת הפנים.
מירי רגב: אז אני מבקשת לדעת מה קורה.
מירי רגב: אין פה שני גופים.
מירי רגב: פתאום אנחנו מפריטים את משרד הדתות ואת הנישואין ל"צהר"?
מירי רגב: צריך להפסיק את זה ומיד.
מירי רגב: אין גוף מתחרה למדינה בעניין הזה.
מירי רגב: אם יש גוף מתחרה, אז בוא נודיע על זה ונראה איך אנחנו עושים את זה.
מירי רגב: בבקשה, אני רוצה לשמוע הסבר ברור.
<חזקיהו סאמין: שוב, מי שמסמיך את זה שנקרא: רב רושם לנישואין, על-פי התקנות, דהיינו זה שחותם על תעודות הנישואין, שהוא הסמכות לפתוח לשכת נישואין, היא מועצת הרבנות הראשית.
<חזקיהו סאמין: ומכוח תפקידו של הרב דוד סתיו כרב העיר שוהם, יש לו את הסמכות לחתום על תעודת הנישואין.
מירי רגב: זאת אומרת, שמועצת הרבנות הראשית אישרה והסמיכה?
<חזקיהו סאמין: זאת אומרת, היא מסמיכה כל רב עיר.
מירי רגב: היא הסמיכה אותו?
<חזקיהו סאמין: היא הסמיכה אותו.
<חזקיהו סאמין: זה שהם פועלים במקום שמועצת הרבנות לא הסמיכה אותו לפעול בו, כמו בלוד, או כמו הסניף שהם פתחו עכשיו בחיפה, הנושא הזה אצלנו.
יעקב מרגי: זו עבירה על החוק לגבות אגרות, תומר?
<תומר רוזנר: אני רוצה לשמוע.
<חזקיהו סאמין: הנושא הזה נמצא אצלנו, בלשכה המשפטית, ואנחנו מטפלים בזה.
מירי רגב: מה עם האגרות?
<חזקיהו סאמין: לגבי אגרות – מכיוון שאין מועצה דתית בשוהם, כמו שאין מועצה דתית גם במודיעין, וכמו שאין מועצה דתית בעוד כמה מקומות, הנושא של האגרות הוא בעייתי וגם כן נמצא אצלנו - - -
<תומר רוזנר: אסור לו לגבות אגרה.
מירי רגב: אבל אסור לו לגבות אגרה.
אורי מקלב: "יצא הצהר מן השק".
מירי רגב: הלשכה המשפטית, תסבירו לי, בבקשה, איך הם לוקחים אגרות.
אורי מקלב: בושה וחרפה.
אורי מקלב: מושחתים ממש.
אורי מקלב: מושחתים אתם.
אורי מקלב: אתם גובים אגרות מאותם זוגות צעירים, זה רק דימוי שאתם באים לקראת - - - זה לקראת?
אורי מקלב: זה להסביר פנים?
אורי מקלב: ולהכניס את היד לכיס.
אורי מקלב: זה להסביר פנים שלכם?
אורי מקלב: להסביר פנים ולהכניס את הידיים עמוק לכיסים?
<תומר רוזנר: אסור לו.
<תומר רוזנר: אבל הוא לא מועצה דתית.
מירי רגב: רק מועצה דתית יכולה.
<איגי פז: העמדה שלנו היא שגביית האגרות צריכה להתבצע באמצעות הרב רושם הנישואין.
<איגי פז: ואם הרב רושם הנישואין רוצה להסמיך אנשים מתחתיו שיבצעו את זה, שיהיו כמו ידו הארוכה - - -
יעקב מרגי: האגרה.
יעקב מרגי: אל תסטה.
<איגי פז: לפי התקנות, האגרה צריכה להיגבות במועצה הדתית.
<תומר רוזנר: אבל אין שם מועצה דתית.
<איגי פז: זו רשות מקומית שאין בה מועצה דתית - - -
אורי מקלב: אתה עובד ב"צהר" או במשרד המשפטים?
יעקב מרגי: לעמותת "צהר" מותר לגבות אגרות?
<איגי פז: לא.
אורי מקלב: אני מבקש ממך - - -
מירי רגב: לא, אתה לא מבקש ממני כלום ואני לא רוצה להקשיב לך עכשיו, כי אני שואלת שאלה ואתם לא נותנים לי להבין.
מירי רגב: אני שואלת שאלה: מותר ל"צהר" לרשום לנישואין?
מירי רגב: אני מבינה תשובות קצרות: כן ולא.
מירי רגב: מותר להם לגבות כשאין מועצה דתית?
<איגי פז: לרשות המקומית מותר לגבות אגרה - - -
<תומר רוזנר: מכוח מה, סליחה?
<תומר רוזנר: בוא נשמע, זה מעניין.
<איגי פז: זו העמדה המשפטית שמגובה גם על-ידי המשנה ליועץ המשפטי הקודמת, עורכת-דין שרית דנה, והיא בעצם גובה את האגרה הזאת בתור שירות שהיא נותנת לתושבים.
<איגי פז: מכיוון שאין מועצה דתית שמוסמכת לגבות את האגרה, אז הרשות המקומית עושה את זה במקום המועצה הדתית והיא גובה את אותם 700 שקל, והכול נעשה בלשכת הרב רושם הנישואין באותה רשות מקומית.
אורי מקלב: הכסף הזה עובר לרשות המקומית או עובר ל"צהר"?
<איגי פז: הכסף צריך לעבור לרשות המקומית, למה שצריך להיות במקום המועצה הדתית.
מירי רגב: קודם כל, מי הסמיך את הרשות המקומית לגבות במקום המועצה הדתית?
מירי רגב: בי"ת, ברגע שהיא גובה, לאן מגיע הכסף?
<איגי פז: לאן הוא מגיע אני לא יודע.
<איגי פז: הוא אמור להגיע לרשות המקומית וללשכת הרב רושם הנישואין באותה רשות מקומית, וזה אמור' בסופו של דבר' לממן את העלויות.
<איגי פז: כמו שיש עלויות רישום הנישואין במועצה דתית, ובגין זה נגבים 700 שקלים, זה צריך להגיע - - -
מירי רגב: אין לי בעיה שזה יגיע למועצה, אני רוצה לדעת מכוח מה.
יעקב מרגי: צר לי, צר לי שיושב פה פקיד משרד המשפטים, מדבר על-פה מתוך משהו דה פקטו, מה שאוּמץ, הוא לא אומר דבר שלא אוּמץ; אוּמץ בחטא, חטא האדם הקדמון של משרד המשפטים ועושי דבריהם בתוך המשרד.
שולי מועלם-רפאלי: בתוך איזה משרד?
יעקב מרגי: רבני "צהר" מתפארים בשם הלגיטימיות שלהם שהם עורכים 5,000 חופות בשנה.
יעקב מרגי: 5,000 כפול 700, ברף הנמוך, זה שלושה מיליון וחצי שקל בשנה שנגבים לעמותה שלא כדין.
יעקב מרגי: יושבים פה אנשים שלֵווים ומנסים להסביר לנו בסלאלום איך זה קורה.
יעקב מרגי: זה קורה בגלל שאנחנו מעלימים עין ובגלל הכוח הפוליטי שיש להם פה בכנסת.
יעקב מרגי: אני רוצה לחזור על השאלה של תומר: אנחנו כמשרד, בתקופת היותי כשר לשירותי דת, התחבטנו קשות בסוגיה הזו, כי יש מועצות מקומיות ואזוריות שאין בהן מועצה דתית, כמו: גזר, מטה יהודה והעיר מודיעין; ובמידה ובמשורה, לא באישור כתוב, בהעלמת עין, בעל-פה, אבל התנינו בעל-פה והתנו הפקידים, לא אני, למורת רוחי, התנו שזה יהיה משק סגור לטובת שירותי הדת, דבר שלא נאכף, לא נבדק, לא כלום, וזה ניתן במידה ובמשורה.
<תומר רוזנר: וזה הולך לקופת הרשות המקומית?
יעקב מרגי: יש שניים-שלושה מקרים, זה לגבי אותן מועצות שיש להן רב מועצה.
יעקב מרגי: אבל לא עמותה פרטית, זה לא הוכר אף פעם.
יעקב מרגי: זה צפצוף על החוק, סליחה על הביטוי המושאל מהמקפצה.
מירי רגב: אני מסיימת את הדיון.
<תומר רוזנר: צריך לעשות על זה דיון בנפרד.
<עפר יעקב: בהקשר של דברי חבר הכנסת מרגי, אני רק רוצה להעיר שהוראת חוזר מנכ"ל מחייבת גבייה במועצה דתית שכנה לפי רשימה מוסכמת מראש.
<עפר יעקב: למשל, אם בתל-אביב לא היתה מועצה דתית, אז יש שיוך של תל-אביב למקום סמוך בו יגבו את האגרה.
<תומר רוזנר: זה לא מה שאמר נציג משרד המשפטים.
אורי מקלב: גברתי היושבת בראש, אני חושב שאת צריכה לפנות כיושבת-ראש ועדת הפנים, לאור הדברים האלה, למבקר המדינה שיבדוק את כל ההתנהלות.
מירי רגב: אני חייבת להגיד לכם שהנושא של "צהר" מאוד מטריד אותי.
מירי רגב: אי אפשר לחוקק חוק בלי שאנחנו מבינים את כל המערך של מי מקיים חופות במדינת ישראל, על-פי איזו הסמכה, מהם המחירים שהוא לוקח ומהם הפערים שיש בין המחירים שהוא לוקח לבין המחירים שאנחנו עכשיו רוצים לשנות.
מירי רגב: משום שאת באת לשנות מצב ומשום שאנחנו רוצים לעשות את זה בצורה מערכתית, אני לא מביאה את החוק הזה להצבעה עד שאני אלמד את כל סוגיית "צהר".
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להגיד מילות סיכום.
שולי מועלם-רפאלי: גברתי מערבת פה מין שאינו במינו.
מירי רגב: מין במינו בהחלט.
מירי רגב: כי הם מקיימים 5,000 חופות בשנה, ואני אקיים על זה דיון רק כשאני אדע את כל המערכת של "צהר".
שולי מועלם-רפאלי: דיברנו בחוק הזה על רבנים שהם עובדי מדינה, עובדי רשויות מקומיות ועובדי ציבור נבחרים.
שולי מועלם-רפאלי: אני מסכימה עם גברתי שצריך לבדוק את המערך של קיום החופות ב"צהר", רק נראה לי שזה אינו נוגע לחוק הזה.
שולי מועלם-רפאלי: וההסכמות שהגענו לגביהן בחוק הזה, שיושבים עליו יותר משישה-שבעה חודשים, זה לא נכון, גברתי.
אורי מקלב: מי כמו יודעת כמה היושבת-ראש, בכל הישיבות שהיו פה: אני רוצה לדעת, 800 שקל משלמים, 700, מה פתאום שישלמו יותר, אני לא מוכנה שזוגות צעירים - - -
שולי מועלם-רפאלי: אני מסכימה עם גברתי, לכן הבאתי את החוק הזה.
אורי מקלב: והתברר ליושבת-ראש שבעצם משלמים כאן הרבה כסף, היא רוצה - - -
שולי מועלם-רפאלי: אבל אני חושבת שאחד לא קשור בשני.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מדברים על רבנים שהם רבני ציבור.
אורי מקלב: אולי אפשר להחיל את זה גם על עמותות.
שולי מועלם-רפאלי: אתה לא יכול להחיל את החוק הזה על עמותות, כיוון שעמותות - - -
מירי רגב: אתה יכול לקבל החלטה שכתוצאה מהחוק הזה, משום שאין סדר בעמותות האחרות – דרך אגב, אם זה ככה, אני אכניס את מועצת הרבנים הראשיים, שהיא לא תאשר עכשיו לעמותת "צהר" בכלל לערוך חופות.
מירי רגב: תראי, אי אפשר ליהנות מכל העולמות.
שולי מועלם-רפאלי: אני לא רוצה ליהנות מכל העולמות.
מירי רגב: או שעמותת "צהר" פועלת על-פי הדין, או שלא.
מירי רגב: אם השר ממנה את עמותת "צהר", קרי: הממשלה, קרי: הרגולטור - - -
שולי מועלם-רפאלי: איפה השר מרגי?
שולי מועלם-רפאלי: זה היה בתקופתו, זה לא היה בתקופת השר הנוכחי.
מירי רגב: זה לא מעניין באיזו תקופה זה היה.
מירי רגב: הרגולטור נותן אישור, חותמת, למישהו אחר לקיים חופות, זה חייב להיות משהו מערכתי.
מירי רגב: נכון שאנחנו מדברים פה על רבני ערים ועל רבני שכונות, אבל מצד אחד, אנחנו רוצים לסדר את זה ברבני ערים ורבני שכונות, להרע את מצבם וללכת לקראת הציבור, ומצד שני, רבני "צהר" יחגגו.
מירי רגב: ואני לא מוכנה שזה יהיה.
מירי רגב: אני רוצה שכולם יהיו באותה משוואה: רבני "צהר", רבני שכונות, רבני ערים, והציבור יזכה מכולם.
מירי רגב: אם אני באה לתיקון, ואת פתחת פתח מדהים וחשוב, בעיני, אז בואי נעשה סדר אמיתי בכול.
מירי רגב: אילו הרבנות הראשית והשר לא היו ממנים ולא היו נותנים להם את האפשרות להשיא, אז הייתי אומרת: אין לנו דין ודברים, לרגולטור אין דין ודברים.
מירי רגב: אבל מאחר שלשר ולמועצת הרבנות הראשית יש קשר לעניין הזה, אני רוצה ללמוד את הכול, אני רוצה לראות את זה ברמה המערכתית.
מירי רגב: אני חושבת שכך נכון לעשות.
אורי מקלב: לבי עליך על איזה מסע לחצים עכשיו תעברי.
אורי מקלב: אולי נצטרך אבטחה אישית.
אורי מקלב: לבי עליך.
אורי מקלב: אני לא יכול לעזור לך בזה.
<רוני טיסר: אני רק רוצה להוסיף שבחוק הזה אנחנו מטפלים בעריכת חופות.
מירי רגב: את עוסקת ברישום נישואין ואת עוסקת באגרה לנישואין.
<רוני טיסר: כרגע בחוק אני מדברת על קבלת אגרה עבורה עריכת חופות - - -
מירי רגב: יש לזה משמעות.
מירי רגב: היועצת המשפטית, תודה רבה לך על העדכון.
מירי רגב: אני סגרתי את הדיון הזה.
מירי רגב: תבואו עם דיון מסודר בנושא "צהר", ואם יש עמותות נוספות שאישרתם להן לעשות את זה, אני רוצה לראות את זה.
מירי רגב: אני מבטיחה לך שאני אקדם את הדיון הזה.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת ש - - -
מירי רגב: בזה הרגע נגמר הדיון.
מירי רגב: שמעתי את דעתך והיא לא התקבלה.
דוד אזולאי: רבותי, בוקר טוב לכולם.
דוד אזולאי: אני פותח את הדיון של ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.
דוד אזולאי: הנושא שעל סדר-היום: הצעת חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה (תיקון - הוספת תפקיד של קידום הוראות הנוגעות לבטיחות האש וההצלה), התשע"ד-2014.
דוד אזולאי: הצעת החוק של חבר הכנסת דוד אזולאי.
דוד אזולאי: ההצעה הזאת באה בעקבות הדיונים שהיו בוועדת המשנה.
דוד אזולאי: זאת ההזדמנות להגיד לחברים כאן שוועדת המשנה, שהוקמה על-ידי יושבת-ראש ועדת הפנים, חברת הכנסת מירי רגב, תפקידה הוא, בין היתר, לראות איך חוק שירותי הכבאות מיושם הלכה למעשה, בהתחשב בעובדה שכבר כשנה החוק הזה עובד.
דוד אזולאי: אני חייב לציין שבמסגרת הדיונים הראשונים כבר גילינו כמה דברים, ואחד מהם זו הלקונה הזאת בחוק.
דוד אזולאי: החוק אומר שהרשות הארצית לכבאות תעסוק לא רק בבטיחות אש, אלא גם בהדרכה והוראה בעניין הזה.
דוד אזולאי: הייתי מבקש את ההתייחסות של גורמי המקצוע.
דוד אזולאי: בבקשה, חיים.
<חיים תמם: לגבי התקנות הקיימות, כשאני מדבר על אמצעי כיבוי, זה משהו ספציפי מאוד.
<חיים תמם: רצינו להרחיב את זה, כמו שאתה הגשת את ההצעה, לסידורי בטיחות האש.
<חיים תמם: אני אתן דוגמאות.
<חיים תמם: לדוגמה, גילינו שלוחות חשמל גורמים לא מעט לשריפות.
<חיים תמם: יש תקנים בעולם – בארצות-הברית, באירופה – שיודעים ליצור לוחות חשמל שפחות נשרפים.
<חיים תמם: הם עשויים מחומרים בלתי דליקים וכן הלאה.
<חיים תמם: רצינו ליישם את זה בארץ, והיה קושי, כי אומרים שאין לנו סמכות מבחינה חוקית.
<חיים תמם: דוגמה נוספת, מזגנים.
<חיים תמם: עלינו על תופעה במזגנים שיש קופסת חיבורים שם שגורמת לשריפה.
<חיים תמם: ראינו שבתקנים אחרים שקיימים, לפי התקן האמריקאי יש איזושהי קופסה שאוטמת ועשויה מחומרים בלתי דליקים, ורצינו ליישם את זה במזגנים שנרכשים בארץ.
<חיים תמם: שוב, נתקלנו בקושי.
<חיים תמם: לכן אמרנו שיש צורך להרחיב את זה.
<חיים תמם: אני אציג כאן את עיקרי הפעילות שלנו ואת תפקידי הרשות הארצית לכבאות והצלה בתחום בטיחות האש והחקירות, ונבין את החשיבות של המינוח סידורי בטיחות אש, ולא רק אמצעי כיבוי.
<חיים תמם: הפעילויות שאנחנו עושים – קודם כל, כל בניין, מבנה או מתקן שהולך לקום בארץ, התכניות מגיעות לרשות הכבאות.
<חיים תמם: הם עושים קודם כל בדיקה של התכניות.
דוד אזולאי: זאת הנחייה של הרשויות המקומיות ושל הוועדה הארצית לתכנון ובנייה?
דוד אזולאי: נציגים שלכם, של רשות הכבאות יושבים בוועדות לתכנון ובנייה?
<חיים תמם: יושבים בוועדות מקומיות של תכנון ובנייה.
<חיים תמם: מה שקורה, בכל מקרה, הוועדה המקומית מפנה את עורך הבקשה, את היזם, לקבל את האישור של הכבאות.
דוד אזולאי: זה אחד מתנאי קבלת היתר הבנייה?
<חיים תמם: זה אחד מתנאי קבלת היתר הבנייה.
דוד צור: המפקח, המהנדס או מישהו מחויב לזה על-פי אמות המידה המקצועיות שלו?
<חיים תמם: מחויב לזה.
דוד אזולאי: דוד, העניין היום הוא בוועדה לתכנון ובנייה.
דוד אזולאי: בדרך כלל ישב נציג של שירותי הכבאות, לכן שאלתי.
דוד אזולאי: אני שמח לשמוע שהיום אי-אפשר לקבל היתר בנייה - - -
דוד צור: אני אלך עוד יותר קדימה, נאמר שהתכנון אושר והכול בסדר, בסוף צריך מישהו שמפקח על זה וגם נותן בסוף את הטופס - - -
<חיים תמם: אוקיי, אז כאן יש את התהליך, זה בדיוק מה שאני אומר.
<חיים תמם: קודם כל, יש בדיקה של התכניות.
<חיים תמם: זאת אומרת שהתכניות מועברות לרשות הכבאות.
<חיים תמם: היזם צריך להגיע עם התכניות – אותו מהנדס, עורך הבקשה, האדריכל – לרשות הכבאות.
<חיים תמם: הוא מקבל ממנה את האינפוט לגבי התכנית.
<חיים תמם: הוא בודק אם יש את המערכות הנדרשות, את הציוד הנדרש, הפתחים, המעברים, כל מה שקשור לסידורי בטיחות האש – השילוט, ההכוונה, כל מה שנדרש במבנה מבחינת בטיחות האש.
<חיים תמם: לאחר שהוא בודק את התכניות, הוא קובע אם צריך השלמות.
<חיים תמם: אם חסר חדר המדרגות – הרבה פעמים אנחנו מגלים שמתכננים את המבנה עם חדר מדרגות אחד כשהמבנה לפי התקנות צריך להיות עם שניים.
<חיים תמם: מי שבודק את זה ומי שקובע את זה זו הכבאות.
<חיים תמם: אותו מהנדס שנמצא במדור מניעת דליקות בתחנת הכיבוי האזורית בודק את התכנית ורואה את הצורך הזה.
דוד צור: מבחינת תִקנון, אתם מצליחים לעמוד בבדיקות של כל המבנים?
<חיים תמם: כן, עומדים בצורה מלאה.
דוד צור: התקן מלא?
<חיים תמם: יש בעיית כוח אדם.
<חיים תמם: זה שיש מחסור בכוח אדם - - -
דוד אזולאי: הנושא הזה עלה בוועדת המשנה.
<חיים תמם: אתמול הייתי בקורס.
<חיים תמם: יש לנו קורס של מפקחי מניעת דלקות.
<חיים תמם: קלטנו 27 הנדסאים ומהנדסים שעוברים קורס אצלנו בנושא בטיחות אש, שהם ייכנסו למערך מניעת הדלקות של בודקי התכניות וכן הלאה.
<חיים תמם: יש את העניין של בדיקת התכנית.
<חיים תמם: לאחר בדיקת התכנית וקביעת סידורי הכבאות המתאימים שנדרשים – שנגזרים מחוקים, תקנות ותקנים – היזם לוקח את התכניות והולך לבצע.
<חיים תמם: אם זה בניין מורכב, אנשי המניעה שלנו מגיעים במהלך הבנייה מספר פעמים כדי לוודא שהכול מבוצע בהתאם לתכניות.
<חיים תמם: יש את השלב הסופי שנקרא אישור לפני אכלוס.
<חיים תמם: הכבאות מגיעים לבניין, עורכים ביקורת על-פי התכנית.
<חיים תמם: אם תוכננו מערכות הוצאת עשן, גלאים, מתזים, פתחים וכן הלאה – מוודאים שכל המערכות האלה באמת על-פי התכנית.
<חיים תמם: ואם הכול עומד בתכנית, הבניין הזה מקבל אישור כבאות לאכלוס.
<חיים תמם: מי שנותן את אישור האכלוס זו הרשות המקומית.
<חיים תמם: זה השלב הראשון.
<חיים תמם: אם זה בניין מגורים, אז הוא ממשיך לחיות כבניין מגורים.
<חיים תמם: אם זה עסק, יש את הביקורות השנתיות שאנחנו עורכים, ואז בודקים מדי שנה שאכן מתחזקים את המערכות, שלא עשו שינויים.
דוד אזולאי: יש עלויות.
דוד אזולאי: כשמדובר על בתים פרטיים, אתם גובים אגרה?
<חיים תמם: בבתים פרטיים כרגע - - -
<קריאה: על התכנון והבנייה?
<חיים תמם: על תכנון ובנייה, ודאי.
דוד אזולאי: על האישורים?
<חיים תמם: על האישורים של הכבאות, על הבדיקה של התכניות ועל הביקורות.
דוד צור: מהיזם.
<חיים תמם: מהיזם.
<חיים תמם: הוא משלם בהתאם לתקנות.
<חיים תמם: יש תקנה לגבי גביית אגרות לשירותים של כבאות לפי מטראז'.
דוד אזולאי: אבל אתם מסונכרנים מול הרשות המקומית.
<חיים תמם: זה העניין של הביקורות, זה הסעיף הבא, שכתוב כאן: ביקורות מניעת דליקות וביקורת אכלוס.
<חיים תמם: אחר-כך יש את העניין של הגנה על יישובים מפני שריפות יער.
<חיים תמם: אם יישוב נמצא בתוך יער ויש סכנה שאם תהיה שריפה ביער הוא יסכן את היישוב, אז אנחנו דורשים את ההגנה.
דוד אזולאי: של מי הדרישה הזאת?
<חיים תמם: זו דרישה של הכבאות.
דוד אזולאי: כן, אבל ממי?
דוד אזולאי: מהרשות המקומית או מהיזם?
<חיים תמם: לא, הדרישה היא של רשות הכבאות המקומית שמופנית לאותו יישוב.
<חיים תמם: יש כאן את נציב היישובים.
<חיים תמם: הם מבצעים את זה.
<חיים תמם: מי שבדרך כלל מבצע את זה הם בדרך כלל קק"ל או רשות הטבע והגנים הלאומיים, וכן הלאה.
<חיים תמם: היערות והשטחים האלה שייכים להם ואז זה לא נופל על היישוב, אלא זה נופל על מי ששייך לו היער.
<חיים תמם: הוא צריך ליצור את פסי החיץ, את פסי הבידוד.
<חיים תמם: כמובן, אנחנו מטפלים בחומרים מסוכנים, מפעלים ביטחוניים.
<חיים תמם: בשל החוק החדש, אנחנו פועלים גם בתוך צה"ל.
<חיים תמם: קיימנו כבר מספר מפגשים, נעשה שם סקר.
דוד צור: מה עם מעכבי בעירה?
דוד צור: כל מה שאנחנו רואים במוצרים שמיובאים או מיוצרים?
דוד צור: ראינו למשל מזרונים שנשרפים, עץ, דקים, כל מיני דברים כאלה אתם עוסקים במניעה הזאת?
דוד צור: החוק מצוין, כי הוא בא לתת מניעה לדבר הזה.
<חיים תמם: בנושא מעכבי בעירה – בניתוח הנתונים של השנים האחרונות, ראינו שהרבה אנשים נהרגים כתוצאה משחרור הרעלים, העשן והפיח של המזרונים.
<חיים תמם: אז אמרנו שהמזרונים צריכים להיות עמידים.
<חיים תמם: אנחנו לא קבענו סוג מעכב בעירה.
<חיים תמם: אמרנו שהמזרון צריך לעמוד באש.
<חיים תמם: הדבר הזה קיים גם באנגליה וגם בארצות-הברית.
<חיים תמם: היום זו דרישה של שתי המדינות האלה, ויש מדינות נוספות.
<חיים תמם: שתי המדינות האלה דורשות.
<חיים תמם: אנחנו דרשנו שהמזרונים יעמדו באש.
<חיים תמם: אפשר להשיג את זה באמצעות חומרים שונים.
<חיים תמם: כרגע מדברים על איזשהו חומר שהוא בעייתי כנראה, הברום, שיכול להיות שהוא מזיק לבריאות.
<חיים תמם: יש כרגע פעילות שלנו מול משרד הבריאות.
<חיים תמם: אנחנו נגיע לפתרון לעניין הזה של מעכבי הבעירה.
דוד אזולאי: חיים, בוא נתקדם.
<חיים תמם: אנחנו מטפלים בערעורים.
<חיים תמם: אני אמשיך הלאה.
<חיים תמם: אנחנו קובעים סטנדרטים ודרישות, כתיבת תקנות ונהלים, הנחיות מקצועיות, מחקר ופיתוח.
<חיים תמם: נניח בשריפה של אוטובוסים עלינו על בעיה, אז פיתחנו את הנושא של מערכת כיבוי לאוטובוסים.
<חיים תמם: היא אמורה עד סוף החודש הזה להיחתם על-ידי מכון התקנים, ויתחילו להתקין באוטובוסים.
<חיים תמם: דיברנו על הסברה לציבור שאנחנו צריכים לפתח.
<חיים תמם: ייעוץ מוקדם ואישור אירועים, אירועים תחת כיפת השמיים, אירועים פתוחים, ייעוץ לאזרח בכל מיני בעיות שמעלים – במצב כזה, מה אנחנו עושים בנושא בטיחות אש?
<חיים תמם: הדרכות במפעלים.
<חיים תמם: הנה, ראינו את אירוע השריפה האחרון בקיסריה עם הפלסטיק.
<חיים תמם: שוב, אם היה טיפול של המפעל בהתחלת השריפה, יכול להיות שכל האירוע הזה היה יכול להימנע עוד בתחילתו.
<חיים תמם: ויש את הנושא של החקירות.
<חיים תמם: אלה הפעילויות שלנו.
<חיים תמם: אלה הדברים.
<חיים תמם: יש כאן מצגת שמתארת את כל מכלול הפעילויות שנעשות בתחום הבטיחות ואת החשיבות שתהיה לנו את הסמכות לקבוע סידורי בטיחות אש ולא רק ציוד כיבוי, רק מה שספציפי ומצומצם – גלאים, מתזים וכן הלאה.
דוד אזולאי: חיים, תאמר לי בבקשה, מה קורה כאשר יש חילוקי דעות בינכם לבין היזם או בינכם לבין הרשות המקומית?
דוד אזולאי: מה הנוהל במקרים כאלה?
<חיים תמם: במקרה שיש אי-הסכמה בין היזם לבין אותה רשות כבאות, יש שתי סמכויות ערעור.
<חיים תמם: יש סמכות ערעור אחת במסגרת מפקד המחוז.
<חיים תמם: אם לא מגיעים להסכמה יחד עם היזם, אם היזם מתנגד, יש סמכות ערעור לנציב.
<חיים תמם: אני בדרך כלל מטפל בעניינים האלה.
<חיים תמם: ואז מתקבלת החלטה.
<חיים תמם: יש נושאים שמועלים לנציב, כשיש בעיה של אי-הסכמה ויש התנגדויות, ואז מתקבלת החלטה.
<חיים תמם: בדרך כלל זה מגיע לידי הסכמות במהלך הטיפול בערעורים.
<חיים תמם: במקרים חריגים זה מגיע למצב של לצורך לכפות את הדבר הזה.
דוד אזולאי: כאשר יש אי-הסכמה בינכם לבין הרשות המקומית?
<חיים תמם: אני לא נתקל בבעיה הזאת.
דוד אזולאי: לא נתקלתם אף פעם בדבר כזה?
דוד אזולאי: אוקיי, תודה רבה חיים, אני מודה לך.
דוד אזולאי: נציג השלטון המקומי, בבקשה.
<יוחאי וג'ימה: קודם כל, אני רוצה לציין שיש שיתוף פעולה בינינו לבין - - -
דוד אזולאי: כבר נפגשתם אחרי ישיבת ועדת המשנה?
<יוחאי וג'ימה: כן, ישבנו.
דוד אזולאי: אתם צריכים לדווח לנו, אתה זוכר את זה.
<יוחאי וג'ימה: אני רוצה לסייג את הדברים האלה, מאחר ומדובר בהוצאות כספיות, שלפעמים הן חד-פעמיות והן כבדות.
<יוחאי וג'ימה: אני אתן דוגמאות לשני מקרים.
<יוחאי וג'ימה: לדוגמה, בבתי ספר – זה נקרא מכ"ר 523.
<יוחאי וג'ימה: ביקשו להתקין גלאי עשן בבתי ספר, לא רק חדשים, אלא גם את הישנים.
דוד אזולאי: בנוסף.
<יוחאי וג'ימה: גלאי עשן.
<יוחאי וג'ימה: חדשים – משרד החינוך מתקצב, אז הוא מתקצב גם את הנושא של כיבוי אש, כלומר, אם יש תקנות חדשות.
<יוחאי וג'ימה: לגבי הישנים, זה כבר שייך לרשות המקומית.
<יוחאי וג'ימה: מדובר במיליונים רבים.
דוד אזולאי: אז תוותרו על בתי הספר החרדים.
דוד אזולאי: אל תשימו שם, זה יחסוך הרבה כסף.
דוד אזולאי: בקייטנות עשיתם את זה, אז אין לכם בעיה גם עם זה.
דוד אזולאי: סתם אמרתי, תמשיך.
<יוחאי וג'ימה: אתה יודע, ההערה הזאת היא לא בשבילי.
<יוחאי וג'ימה: אני לא מתעסק עם זה.
<יוחאי וג'ימה: לכן אני אומר ששם צריך גם לקחת בחשבון שיש זמן להיערכות או זמן להשיג את הכספים האלה, זה כמה שנים.
<יוחאי וג'ימה: פנינו לרשות והם נתנו שלוש שנים.
<יוחאי וג'ימה: בדבר שהוא דומה, למשל בנושא של הנגשה, כשהחליטו שהולכים על המבנים הישנים, המדינה תקצבה חלק מזה.
<יוחאי וג'ימה: פה אף אחד לא תקצב, לכן ביקשנו מהם - - -
דוד צור: הנגשה זה לא חיי אדם.
דוד צור: זה חשוב, צריך את זה.
<יוחאי וג'ימה: זה חשוב, אבל עדיין, זה משהו שהולך אחורה, מבנים שכבר קיימים שלפעמים אתה צריך לעשות בהם שינויים הנדסיים.
<שלומי לביא: אתה יכול להוסיף גלאים עליהם.
<יוחאי וג'ימה: על מה?
<שלומי לביא: על אותם מבנים חדשים.
<יוחאי וג'ימה: אנחנו עושים את זה.
דוד צור: לא, הוא מדבר על הישנים.
<יוחאי וג'ימה: אני מדבר על הישנים.
דוד אזולאי: מה הוא יעשה עם הישנים?
<יוחאי וג'ימה: קיימנו ישיבה עם חיים והגענו שם - - -
<חיים תמם: אני אעדכן.
<יוחאי וג'ימה: אני אסיים.
<יוחאי וג'ימה: אחרי שעשינו אומדן כמה עולה למתקן בית ספר ישן כזה, ישבנו עם חיים וקיבלנו אורכה לעוד שלוש שנים כדי שאפשר יהיה להיערך לכל הנושא הזה.
<יוחאי וג'ימה: מה שהוא בסיכון, כמו גני ילדים, לעשות את זה במידי.
דוד צור: מה העלות של בית ספר יסודי נורמלי?
<יוחאי וג'ימה: בית ספר נורמלי נע בין 300,000 ל-500,000 שקל.
דוד אזולאי: תלוי כמה כיתות, תלוי מה גודל בית הספר.
<חיים תמם: נשמע לי - - -
<יוחאי וג'ימה: אתה ישבת איתי, היינו יחד בטלפון עם קבלן שדיבר על זה.
<יוחאי וג'ימה: לגן ילדים למשל, זה 10,000 שקל.
דוד צור: אני לא בטוח ששלוש שנים זה דבר חכם לעשות.
דוד צור: אני אומר, חיסכון של יום עצמאות אחד עם זיקוקי דינור וכמה זמרים שיעלו על הבמה לעומת בתי ספר שחשופים לגמרי.
דוד צור: אין הבדל בין בית ספר חדש לבית ספר – ילדים נמצאים שם ושם.
דוד צור: אני לא מבין את ההבחנה הזאת.
דוד אזולאי: אבל דוד, אתה לא יכול להטיל על הרשויות המקומיות - - -
דוד צור: אני לא אמרתי, אז שיהיה מצ'ינג, לא יודע.
<יוחאי וג'ימה: אין מצ'ינג.
דוד אזולאי: הרשויות המקומיות היום גם ככה מתמודדות עם קשיים תקציביים גדולים.
דוד אזולאי: כשאתה מטיל עליהם דבר כזה, אתה צריך להגיד להם מאיפה המקור התקציבי.
דוד צור: זה חוסר אחריות.
דוד צור: אפשר להתחיל מהחרדים ואחרי זה לעבור לחילוניים, אבל צריך להתחיל.
<חיים תמם: מה שעשינו במקרה הזה, ניתחנו את הסיכונים.
<חיים תמם: עשינו מעין הערכת סיכונים.
<חיים תמם: אמרנו, איפה שיש סיכון – נניח במבנים תת-קרקעיים – זה יהיה מידי.
<חיים תמם: אם זה מבנים מעל שלוש קומות, זה יהיה תוך שנה.
<חיים תמם: איפה שזה חד-קומתי והסיכון נמוך יותר – במתן הארכה לשלוש שנים עשינו את זה לפי רמות סיכון.
דוד אזולאי: אולי כדי להניח את דעתו של חבר הכנסת דוד צור – אני מבין שלמקומות האלה אתם נדרשים להכניס ציוד חדש.
דוד אזולאי: אבל ישנו ציוד ישן שהוא אפקטיבי.
דוד אזולאי: אתה שומע, דוד?
<יוחאי וג'ימה: יש מטפים ויש - - -
דוד אזולאי: זה לא שזה ריק לגמרי ואין שום אמצעי הגנה.
<יוחאי וג'ימה: לא, לא, לא, זה משהו שהוא תוספת.
<חיים תמם: אבל הדוגמה שהוא הביא זה ציוד כיבוי וזה לא התיקון שאתה רוצה לעשות.
<חיים תמם: יש לזה חשיבות.
<חיים תמם: אנחנו נפגשנו איתם, באו הנציגים של הרשויות ואמרו יש לנו קושי לעמוד.
<חיים תמם: למרות שאנחנו מראש, כשנתנו את הדרישה, לא אמרנו להם תעשו את זה מידי.
<חיים תמם: נתנו אז בהוראה – וזה היה בהסכמה עם משרד החינוך – כמה שנים.
דוד אזולאי: כשמדובר במבנים חדשים, הדרישה שלכם היא צודקת, ועל זה בוודאי שאסור להתפשר, במיוחד כשמדובר במוסדות חינוך או במוסדות ציבור למיניהם.
דוד אזולאי: כשמדובר בהוצאת המתקנים הישנים לעומת החדשים – וקיימים כרגע מתקנים ישנים – אני חושב שזה זמן סביר לאפשר לרשויות המקומיות להתארגן.
דוד צור: כמה כסף זה בסך הכול אם עושים את - - -
<יוחאי וג'ימה: אני אגיד לך את המספרים.
<יוחאי וג'ימה: יש 18,000 גני ילדים ו-4,500 בתי ספר.
<יוחאי וג'ימה: מתוך 18,000 גני הילדים – גני הילדים התחילו להתקין גלאי עשן לפני חמש-שש שנים בלי ההוראות.
<יוחאי וג'ימה: נגיד שיש היום בסביבות 13,000 גני ילדים.
<יוחאי וג'ימה: בבתי הספר, אני מעריך שהישנים זה בערך - - -
דוד צור: כמה כסף זה?
<יוחאי וג'ימה: תעשה מכפלות, נגיד שבית ספר זה 200,000-100,000 שקל, ו-10,000 לכיתת גן.
דוד צור: אתה מחזיר אותי לדרך, אתה רוצה שאני אכפיל את המכפלות.
דוד צור: כמה זה בראייה הארצית, 30 מיליון, 40 מיליון שקל?
<יוחאי וג'ימה: הרבה יותר.