GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר זנדברג: אני רק חייבת לומר שזה צריך להיות איגוד של משרדי ממשלה.
תמר זנדברג: נכון שזה בתחום הרשויות המקומיות, אבל המטרה היא להרים את החוק לרמה של משאב לאומי שלא כל עירייה קיבלה לניהולה והיא לפי מה שמתחשק לה אלא - - -
<קריאה: איגוד הערים הוא גוף אחד שעובד מול הממשלה.
תמר זנדברג: בכל אופן זו ההמלצה השלישית.
תמר זנדברג: ההמלצה הרביעית, אני חושבת שאת רוב הנושאים שראינו בסיור שערכנו כרגע אפשר למצוא כאן וזה אנחנו הצענו, בין אם בחקיקה ראשית ובין אם במסגרת פעילות של הוועדה, הנחיות וכו', להתמקד בכמה נושאים נוספים.
תמר זנדברג: אחד, ראינו כאן בהרחבה, זה הפעילות העסקית על החוק.
תמר זנדברג: שמענו את צלול ועסקנו בזה בעבר.
תמר זנדברג: השני זה נושא ההצלה והמצילים והחופים המוכרזים.
תמר זנדברג: זה בעצם הגדלה של מספר החופים המוכרזים, הוספת תחנות הצלה ואני חייבת להוסיף בעניין הזה גם את הנושא של שעות הפעילות של המצילים.
תמר זנדברג: אנחנו הלכנו כאן לשמש ואלה מכם שהם מהתפוצה שלי, שלא בדיוק מתאימה לאקלים פה, אני שמעתי פה השבוע לזוועתי שהקרינה בחודשים האלה היא בעצם זהה לקרינה בחודשים יולי-אוגוסט בגלל שהקרינה מגיעה לשיא ביום הארוך ביותר בשנה, שזה ב-21 ביוני, ואם תגזרו אחורה וקדימה מאותו יום, זו בעצם קרינה שהולכת ויורדת.
תמר זנדברג: כלומר עכשיו עם הרוח הנעימה וכו', בעצם יש סכנה בריאותית מאוד גבוהה.
תמר זנדברג: מה שאנחנו עושים, בחודשי הקיץ החמים, כשיש אור עד שמונה בערב אנחנו שולחים את המתרחצים לחוף בשעות הקרינה הכי מסוכנות ודווקא כשהקרינה יורדת וגם אולי יש פחות אנשים וגם לכן אולי בעיית העסקים המסחריים גם הייתה קצת מתאזנת וכו' וכו', דווקא בשעות האלה אנחנו שולחים את המתרחצים הביתה.
תמר זנדברג: זה באמת אבסורד גדול.
תמר זנדברג: הדבר האחרון זה בנושא הסדרת התשלום.
תמר זנדברג: דיברנו על זה בהצעת החוק הראשונה, אבל בעצם ביטול ההחרגה של אותם חופים שכן מקבלים רישיון לגבות תשלום בחופים והגבלת המחירים בחניונים הקרובים לחוף, גם בחניונים במקומות שכן יקבלו אישור גבייה לעשות על זה פיקוח או איזה הגבלה של המחירים.
תמר זנדברג: ונושא נוסף, זה נושא שהוא האחרון, הסדרת החופים הנפרדים לציבור הדתי במקומות שבהם יש לזה דרישה.
תמר זנדברג: בתל אביב יש חוף נפרד מוצלח ומצוין.
תמר זנדברג: אז זה המצב.
תמר זנדברג: עד כאן, תודה.
מירי רגב: יופי, תודה רבה, תמר.
מירי רגב: בהחלט אני חושבת שזה גם מתייחס לנושאים שאנחנו דיברנו עליהם והעלינו אותם בוועדה וגם לקחתם את הנושאים וגיבשתם חלק מהם בתצורה של חוק, או בתצורה של נוהל או רשות שבעצם אפשר לקחת את זה ולסכם חלק מהדברים.
מירי רגב: אני בהחלט מקבלת.
מירי רגב: איזה יופי, תודה לך וגם לדוד על העבודה הזאת.
מירי רגב: אני מבקשת, לפני שנפתח את הדיון, תוסיפי, מאיה, על הנושאים האלה.
מירי רגב: גם את שלחת מסמך מסודר לוועדה.
<מאיה יעקובס: בעצם יש עוד דברים שנושקים לנושא הזה.
<מאיה יעקובס: קודם כל באמת הקמת רשות ים וחופים, לדעתנו - - - הוועדה שלנו, היא צריכה לנהל גם את החופים, אבל גם את מכלול השימושים השונים בים, שזה דיון בפני עצמו שצריך לערוך בוועדה, שיכול להיות שזו תהיה מִנהלת כפופה לרשות ים וחופים, אבל מאוד חשוב לנהל את כל השימושים בים, כולל החופים.
מירי רגב: אני לא הייתי רוצה - - - טוב, אני אתייחס לזה.
מירי רגב: אני הייתי רוצה לקחת את משרד הפנים, שעובד נכון עם איגוד ערים, ושם לראות איך אנחנו מעבים את המהלך הזה, כשכמובן המשרד להגנת הסביבה ומשרד הבריאות נותנים את ההיבטים שלהם, אבל תחת רגולטור אחד חזק שיש לו סיי מול ראשי העיריות, מול המועצות - - -
<מאיה יעקובס: יש - - - שכפופה למשרד הפנים בעיקרון, אבל בסדר, זה דיון בפני עצמו.
<מאיה יעקובס: בעיקרון אנחנו עושים חיבור בין הצפיפות המאוד מאוד קשה בחופים לבין העובדה שיותר ויותר אנשים הולכים לחופים הלא מוכרזים, ששם לא שומרים עליהם, כי הם רוצים בכל זאת כן ליהנות מהים בלי לשלם על זה ויש תופעה של יותר טביעות.
<מאיה יעקובס: יש דוח של משרד הפנים שהראה את כמות הטביעות.
<מאיה יעקובס: אני רק שמה את זה פה, כמו שאומרים, לראות את ההקשר.
<תומר רוזנר: עובדה היא שלא הוסיפו חוף מוכרז בערך ב-30 השנה האחרונות.
מירי רגב: לא הוסיפו.
<תומר רוזנר: לא הוסיפו, למרות שהאוכלוסייה גדלה פי שלושה.
<תומר רוזנר: אבל זה שר הפנים.
מירי רגב: אנחנו בצלול קוראים לכך שלאור הגידול באוכלוסייה, ודווקא אפילו לקשור את זה לחוק החופים, להמחיש למה כל כך חשוב לשמור על החופים שלנו.
מירי רגב: אנחנו קוראים למדינה להכפיל את כמות החופים המוכרזים, להכפיל את ההכשרות שעושים למצילים, שיהיו יותר מצילים, שיעבדו במשמרות עד מאוחר.
מירי רגב: זה מתקשר גם עם האשפה בחופים, בחופים הלא מוכרזים יש בעיה קשה מאוד של אשפה, הרשויות המקומיות בתחומים שלהן כן אוספות אבל הרבה פחות.
מירי רגב: צריך לקנוס את מי שמשליך אשפה, צריך להגביר את האכיפה בנושאים האלה.
מירי רגב: אלה נושאים שאנחנו מוסיפים אותם כאן - - -
<תומר רוזנר: מי אחראי לזה?
מירי רגב: בנושא חופי הרחצה המוכרזים זה שר הפנים, תיכף נשמע את העמדה של מרדכי, אבל אין ספק, האוכלוסייה גדלה, לפני 30 שנה הכריזו על איקס חופים כמוכרזים וזה לא הגיוני שלא יכריזו על חופים נוספים כחופים מוכרזים.
<מאיה יעקובס: לשחרר מצה"ל.
<מאיה יעקובס: צה"ל מחזיק המון חופים, לא בטוח שצריך להחזיק את כל החופים האלה.
<תומר רוזנר: זה דווקא לא בטוח, הם דווקא שומרים עליהם יפה.
מירי רגב: זה נושא אחד.
מירי רגב: תיכף אנחנו נעבור לנושא נוסף ואני אבקש התייחסות של גורמי הממשלה, אבל, מאיה, תמשיכי עם נושאים נוספים.
<מאיה יעקובס: בנושאים שלנו יש לנו אותן המלצות, זה להוסיף תחנות הצלה ולהגדיל את מספר החופים המוכרזים, להאריך את שעות הפעילות של המצילים עד שמונה בקיץ.
<מאיה יעקובס: לבטל את ההסדר שמתיר לגבות תשלום בחופים לגמרי, למצוא פתרון לזה עם איזה שהיא מנהלת שתפתור את הבעיות הכלכליות של הרשויות.
<מאיה יעקובס: אנחנו לא רוצים לייצר פה בעיה אחרת, אלא למצוא את עמק השווה של כולם.
<מאיה יעקובס: להגביר אכיפה גם בחניונים שמסביב לחופים, גם בעירוניים, אבל בפרט בחניונים הפרטיים, כדי שלא יעלו על הממוצע העירוני.
<מאיה יעקובס: צריך לקבוע שחלק מהחוף יהיה מוגדר, בקרבת המציל, שאסור להיות בו עם כיסאות.
<מאיה יעקובס: יש פה בחוף ראשון לציון, הם יכולים לספר, כבר משנה שעברה, בעקבות הפעילות של הוועדה, הוא החליט את זה בראשון לציון, הגדירו ש-30% אסור.
<מאיה יעקובס: היה שם מאבק גדול עם הזכיינים, אבל הציבור מאוד נהנה מהסיפור הזה, והם מתעקשים על זה.
<מאיה יעקובס: צריך לעשות את זה גם במקומות אחרים.
<מאיה יעקובס: צריך להגביר את האכיפה על מחירים של מזון ושתייה.
<מאיה יעקובס: כרגע, דיברתי עם חברת אתרים, מותר להם להגדיר כמה מבקשים בתוך המסעדה, אבל כשזה יושב על החוף הם מבקשים מחירים אחרים לגמרי.
<מאיה יעקובס: הם מבקשים על קרטיב קרח 16 שקלים, זה מחיר מטורף.
<תומר רוזנר: אבל זה גם זכיין, לא?
מירי רגב: אבל הוא זכיין.
מירי רגב: מי שנתן לו את הזכאות להיות שם זה העיר, זה ראש העיר.
<מאיה יעקובס: מותר להם, אבל מבחינת הרגולציה - - -
<תומר רוזנר: מה זה מותר להם?
<תומר רוזנר: מה שהרשות תגיד.
מירי רגב: אבל אם אנחנו נקבע שהרגולטור יתערב פה אז זה לא יהיה.
<מאיה יעקובס: אז צריך לשנות את זה.
<מאיה יעקובס: הם לא יכולים לפקח.
<מאיה יעקובס: בפנים, איפה שמותר להם לפקח, גובים 7 שקלים על בקבוק מים, ועל אותו בקבוק מים מבקשים 12 שקלים ל - - -
תמר זנדברג: אני שילמתי 16 שקלים בשבת על ארטיק שוקו בננה פשוט ועל כוס ריקה עם קרח ביקשו ממני 8 שקלים.
<קריאה: אלה מוצרים לא מפוקחים.
מירי רגב: זה לא קשור לפיקוח או לא פיקוח.
<מאיה יעקובס: צריך לקבוע מרחק מינימום של 15 מטר, עד אליו אסור לפרוש את הכיסאות במרחק מהמים, כדי לאפשר למי שרוצה לשבת ליד המים, לשחק שם, לעבור שם ברגל.
<מאיה יעקובס: כשאנחנו הולכים בים בקיץ ורוצים לעבור, צריך ללכת ממש בתוך המים, לפעמים במים עמוקים כי יש את המטקות באמצע ואת הילדים שמשחקים באמצע.
<מאיה יעקובס: צריך לנטר גם את החול, מה שהעלינו היום, למצוא את המקום, מי אחראי לזה, משרד הפנים, משרד הבריאות, לנטר את החול במקרה של זרימות ביוב אסורות מנקזים.
<מאיה יעקובס: להגביר את מספר הבדיקות של מי הים.
<מאיה יעקובס: כרגע בודקים סלמונלה, קוליפורמים, צריך לחפש גם מתכות כבדות.
<מאיה יעקובס: זה יקר יותר, אבל צריך לעשות את זה במידה מוגבלת כלשהי כדי לדעת מה החומרים הנוספים שנחשפים אליהם.
<מאיה יעקובס: ולבסוף גם לקרוא למשרד החינוך להגביר הרבה יותר את כל הנושא של המודעות הציבורית לאשפה, לאחריות אישית של אנשים.
<מאיה יעקובס: חוף הים הוא לא פח זבל של אף אחד.
<מאיה יעקובס: מה שקורה בחופים אחרי חגים, בסוף שבוע, בל"ג בעומר, אי אפשר לתאר בכלל מה שהולך בחופים, זה זוועה.
מירי רגב: תודה רבה לצלול.
מירי רגב: אנחנו נעבור נושא נושא.
מירי רגב: הנושאים העיקריים, אני רוצה לשמוע את עמדת משרדי הממשלה ואז נסכם.
מירי רגב: אז אנחנו מתחילים איתך, מרדכי, עם העניין של מיעוט חופי רחצה מוכרזים.
מירי רגב: זה הרי לא הגיוני שבמשך 30 שנה לא הרחיבו את החופים המוכרזים.
מירי רגב: ולא רק זאת, אומר לי כאן גם תומר שגם צמצמו את מספר החופים המוכרזים.
מירי רגב: אז אם רוצים והממשלה רוצה שאזרחי המדינה יתרחצו בחופים לא מוכרזים רק בואו נצא ונגיד את זה.
מירי רגב: לא צריך להתבייש, נגיד שהמדינה לא יכולה לטפל בחופי ים, אזרחי המדינה, תלכו, תשחו, תשחקו בים, תעשו מה שאתם רוצים בים, מי שימות, חס וחלילה יטבע, אוקיי.
מירי רגב: אבל תגידו את הדברים, שנדע איך להתייחס אליהם.
מירי רגב: זה דבר אחד, בעניין חוף מוכרז.
מירי רגב: הדבר השני, בעניין התשלום.
מירי רגב: ביטול התשלום לחופים מוכרזים.
מירי רגב: אין שום סיבה בעולם שאזרח צריך לשלם על כניסה לחוף הים, בעיקר לאור המחירים שגובים על שירותים בחוף הים, שתיכף נגיע גם לזה.
מירי רגב: אבל בואו נתחיל עם הנושא של חופים מוכרזים.
<מרדכי כהן: ברשותך.
<מרדכי כהן: ראשית, ודאי שמשרד הפנים, לא רק שמברך על היוזמה, אלא יהיה שותף ולוקח חלק ומאוד רוצה שהנושא הזה, המבט אליו מבחינת הממשלה, יהיה בהסתכלות רחבה.
<מרדכי כהן: אמרה חברת הכנסת תמר זנדברג, בצדק, לגבי אותו סעיף, רשימה ארוכה של גופים אחראים בסמכויות מסוימות על הנושא הזה, וזאת אחת הבעיות המרכזיות.
<מרדכי כהן: אז ברור שאת זה צריך להסדיר ואני אמרתי אלטרנטיבה אחת, גם תומר העיר את זה, יש כבר ניסיון, צריך לבחון את משרד הפנים כאופציה, אני לא רוצה לומר רשות, לא רשות, אבל ודאי שצריך יהיה גוף אחד שיפקח, כולל מה שהזכרת קודם, לא רק על חוף הים, אלא על הים עצמו.
<מרדכי כהן: כפי שאתם יודעים, נעשתה עבודה מאוד גדולה, ועדה ציבורית שהוקמה ואתם הייתם שותפים.
<מרדכי כהן: משרד הפנים נמצא היום בעמדה שיש לו הסתכלות רחבה, גם על הים פנימה וגם על החוף, אבל צריך לקדם איזה שהוא מהלך מסודר ואנחנו ודאי נהיה שותפים לזה ושר הפנים גם הנחה אותנו לגבש את העמדה של המשרד.
<מרדכי כהן: זה אחת.
<מרדכי כהן: שתיים, לגבי גביית מחירים.
<מרדכי כהן: ברשותך, אני רוצה להתחיל עם הנקודה הזאת.
<מרדכי כהן: למה אני עושה את זה?
<מרדכי כהן: מכיוון שצריך להבין שהמבט שלנו הוא על הרשויות המקומיות.
<מרדכי כהן: מה המציאות היום?
<מרדכי כהן: רשות שלא הזכרנו, קחו למשל נתניה, עם רצועת החוף שלה, חלק גדול מהמצוקה שנתניה נקלעת אליה, שהיא באה למשרד הפנים ואומרת, בצדק, 'תראו, אלה לא תושבי נתניה.
<מרדכי כהן: אם החופים נפתחים כל תושבי האזור מגיעים, זה אותה אשפה, זה אותו שימוש במתקני החוף ואני בעצם אמורה לספוג, כיוון שהחוף הוא מאוד גירעוני'.
<מרדכי כהן: אנחנו עשינו ניתוח כלכלי, החזקת חוף על ידי רשות מקומית היא גירעונית.
<תומר רוזנר: בסדר, מרדכי, גם תושבים זה גירעוני, גם מגורים זה גירעוני, אז לא נשים תושבים?
<מרדכי כהן: רגע, תרשו לי.
<מרדכי כהן: אני לא אמרתי דבר וחצי דבר על זה שיש צורך - - - פתחתי ואמרתי שזה נכון, זה משאב ציבורי, זה - - -
דב חנין: לא, תומר מפנה את תשומת הלב שמדינת ישראל היא גירעונית.
<תומר רוזנר: לא, מגורים ברשות מקומית זה גירעוני.
<מרדכי כהן: תשים לב מה קורה.
<מרדכי כהן: הפתרון הקל הזה של הממשלה, לבוא ולומר יש בעיה לאומית ובסופו של דבר רשויות מתעוררות עם פתרון הבעיה וזה מושת עליהם, לא פתרת שום דבר.
<מרדכי כהן: העברת את הבעיה לרשויות המקומיות, יצרת עול כספי אדיר על הרשויות האלה,
תמר זנדברג: עם הסמכות באה אחריות.
תמר זנדברג: בואו נפקיע את החוף מהרשויות ורשות לאומית תנהל אותם ו - - -
<מרדכי כהן: יכול להיות.
<תומר רוזנר: זה איגוד ערים.
<מרדכי כהן: אבל מה שבטוח, שאם זה לא יהיה, או שמשרד הפנים בסופו של דבר, יצטרך להינתן שיפוי מתאים מכיוון שהיום זה נופל על הרשויות המקומיות.
<מרדכי כהן: גם במקרה הזה, וכולכם מכירים את המספרים, מתוך 140 חופים בסופו של דבר השר אישר רק ל-7 לגבות, זה פחות מ-10%.
<מרדכי כהן: בואו ניכנס לפרופורציה, וגם איפה זה.
<קריאה: - - - יפו תל אביב ברשימה הזאת, היא עיר עשירה מאוד.
<מרדכי כהן: אני אתייחס לתל אביב, אבל בואו נראה לגבי הרשויות האחרות.
<מרדכי כהן: נהריה, עכו, טבריה.
<מרדכי כהן: אנחנו יודעים בדיוק מה מצבן, להטיל עליהן עוד עול?
<מרדכי כהן: וגם פה זה במשורה.
<קריאה: בשנה שעברה אישרתם לתל אביב.
מירי רגב: בסדר, מה שהיה לא מעניין.
מירי רגב: עכשיו מסתכלים קדימה.
מירי רגב: בואו נראה, נהריה, עכו, טבריה.
<מרדכי כהן: מטה אשר, נהריה, עכו.
מירי רגב: מה זה מטה אשר?
<מרדכי כהן: מועצה אזורית מטה אשר.
מירי רגב: לא, איזה חוף זה?
<מרדכי כהן: אכזיב.
<גלי רז: בצת, גן לאומי שניים, שבי ציון.
<מרדכי כהן: לא, אני לא מדבר על הגנים הלאומיים, זה מתוקף חוק אחר.
מירי רגב: מטה אשר זה חוף אכזיב.
<מרדכי כהן: שבי ציון, נהריה, עכו, מועצה אזורית - - -
מירי רגב: מה זה שבי ציון?
<מרדכי כהן: זה שייך למטה אשר.
<מרדכי כהן: עיריית נהריה זה חוף גלי - - -
מירי רגב: נהריה, את זה אני יודעת.
מירי רגב: במטה אשר חוף אכזיב, בינתיים דיברנו על ארבעה.
<תומר רוזנר: שני חופים למטה אשר.
מירי רגב: ושבי ציון?
<תומר רוזנר: זה גם מטה אשר.
<מרדכי כהן: נהריה זה גלי גלים, עכו זה ארגמן, שכרגע ברגע זה יצאה הנחיה לעצור את הגבייה, מכיוון שהם לא פעלו על פי הקריטריונים בעכו.
<מרדכי כהן: חוף כרמל, נחשולים ודור.
<מרדכי כהן: עיריית תל אביב, הייתה הערה, זה חוף הצוק.
<מרדכי כהן: אשקלון זה חוף זיקים וחוף ניצנים ובטבריה זה חוף גנים והחוף הנפרד.
<קריאה: אבל תדייק, בצפון לכל עירייה יש גם חוף אחד פתוח בחינם.
<קריאה: זאת אומרת ההסכמה היא לגבייה, אבל יש חוף אחד פתוח לעם ישראל.
<מרדכי כהן: זה אחד התנאים.
<מרדכי כהן: אמרתי, לא רק שהרשות המקומית לא גובה על כל החופים שלה, בפרופורציה מעט החופים, פחות מ-10%, ניתן להם אותו אישור ותחת אותה התקרה של סכום של 12 שקלים לתיכון ו-14 שקלים בכנרת.
<מרדכי כהן: אין למשרד הפנים שום העניין.
<מרדכי כהן: הרי ההנחיה של השר הייתה לצמצם את זה כמה שניתן.
<מרדכי כהן: יהיה שיפוי?
<מרדכי כהן: ודאי שאין לנו עניין.
<מרדכי כהן: מי בכלל רוצה לגבות את זה?
מירי רגב: האוצר כרגע לא בעניין.
<מרדכי כהן: אבל, מירי, גם מה שהזכרת קודם לגבי איגוד כנרת, כדאי שנדע, המודל נכון, ראוי, מי שהסתובב בחוף חוקוק ראה את השינוי הדרמטי, מחוף מוזנח מלא אשפה, איפה אנחנו נמצאים היום?
<מרדכי כהן: באיגוד, שההחלטה היא נבונה והוא גירעוני.
<מרדכי כהן: חסרים בו כל שנה 27 מיליון שקלים.
<מרדכי כהן: אז האוצר בטפטוף שם 20 מיליון שקלים והאיגוד בגירעון של 7 מיליון שקלים.
<מרדכי כהן: רק שלא נטעה את עצמנו ונאמר שאין גבייה הכול נהדר, והבעיה תתעורר כשנצטרך במענקי איזון ובתקציבים האלה לרשויות.
<מרדכי כהן: אלה הרשויות שאנחנו מתמודדים, לא תל אביב.
<מרדכי כהן: לגבי הסוגיה של הכרזת חופים.
<מרדכי כהן: אני מסכים, האוכלוסייה גדלה והמציאות היא אותה מציאות.
דב חנין: רק עוד שאלה אחת, לפני שאתה עובר לנושא הבא.
דב חנין: אתה מדבר על החופים שהכניסה לחוף בתשלום, וישנם חופים שבהם, זו בעיה מוכרת, הכניסה לחוף היא חינם, אבל אין לך שום ל - - -
<מרדכי כהן: התשלום דרך חניה.
דב חנין: מה ההיקף של הבעיה הזאת כרגע?
דב חנין: כמה חופים כאלה יש?
<מרדכי כהן: אני לא רוצה למסור נתונים לא מדויקים.
דב חנין: תעבירו לנו, כי זו בעיה, ברמה הפרקטית זה אותו דבר.
<מרדכי כהן: אני מסכים.
<אבי אפיה: אב, דב, חוף שהוא חינם לעם ישראל אנחנו גם לא גובים על חניה.
דב חנין: לא דיברתי על בצת.
<אבי אפיה: לא, כשהחוף הוא בחינם, הוא ללא תשלום.
דב חנין: אצלכם אולי בסדר, אבל יש הרבה חופים אחרים שהם בחינם, אבל אתה לא יכול להגיע אליהם.
דב חנין: אני לא מדבר על בצת.
<עאטף חיראלדין: לא ידוע לי על איזה חוף אחד שניתן להיכנס אליו בחינם שאי אפשר להגיע אליו.
<עאטף חיראלדין: בכנרת - - -
דב חנין: אתה יכול לקחת מקל ותרמיל ולטייל שם.
<עאטף חיראלדין: לא, תחבורה ציבורית - - -
<קריאה: בגן הלאומי בית ינאי, אתה לא יכול להגיע - - -
<עאטף חיראלדין: בכנרת יש שאטל שאיגוד ערים כנרת עושה את זה, סביב לכנרת.
דב חנין: בכנרת הבעיה נפתרה ואנחנו מברכים את איגוד הערים על השאטל הזה.
דב חנין: יש הרבה חופים אחרים, חופי הים התיכון, שאתה לא יכול להגיע לחוף.
דב חנין: יש מגרש חניה.
דב חנין: אלא אם כן אתה מוכן ללכת כמה קילומטרים, זה בסדר.
דב חנין: אני יכול לתת לך דוגמאות כאלה.
דב חנין: תל ברוך, חוף שפתוח לציבור, אתה יכול להגיע ברגל אם אתה רוצה, אבל אם אתה לא יכול להגיע ברגל, בן אדם מבוגר - - -
תמר זנדברג: ושיהיה לך בהצלחה ללכת שם.
תמר זנדברג: גם בן אדם פחות מבוגר, זה בלתי אפשרי ללכת ברגל, כי התכנון שם, תלך על האספלט - - -
<מרדכי כהן: ההתייחסות הזו היא במקום ואנחנו נעביר נתונים מדויקים וצריך להתייחס לזה במלוא הרצינות.
<מרדכי כהן: ואני מסכים איתך שזה סוג של בייפס.
<מרדכי כהן: לגבי החופים עצמם, גם בסוגיה הזו, ואני חושב שחלק מהגופים יודעים את זה, שר הפנים כבר נתן את ההנחיה ואנחנו מוכנים עם המלצות מקצועיות שלנו, שנתקדם, אנחנו נציג את זה, על איך להתמודד עם הגדלת המספר, לא רק לאור גידול האוכלוסייה.
<מרדכי כהן: אני לא רוצה לחזור כמו תוכי, גם לזה, צריך להבין, יש השלכות תקציביות מאוד כבדות.
<מרדכי כהן: אני לא יודע למה, מירי, לא הזמנת את נציגי האוצר לדיון הזה.
<מרדכי כהן: כי קל מאוד לדון בהיבטים מקצועיים כשהאוצר לא נמצא פה.
<מרדכי כהן: לגבי הסוגיה שעלתה בסיור, האילוץ של משרד הפנים, זמני בלבד, לאשר לעיריית תל אביב לסגור תחנות הצלה.
<מרדכי כהן: אנחנו נמצאים במצב שבו שר הפנים אמר את הדברים בצורה מאוד ברורה, צו הוא לא יוציא, ולא משנה כמה לחצים יהיו וכמה משבר יהיה, דור ב', לא דור ב', הסכמי שכר, אבל נמצאים פה מספר גופים, מרכז שלטון מקומי, מצילים, משרד האוצר, משרד הכלכלה בהקשר של שעות נוספות, כל כך הרבה גורמים, כשלמשרד הפנים אין יכולת להשפיע על אף אחד מהמרכיבים האלה.
<מרדכי כהן: הוא לא קובע את הסכמי השכר, הוא בוודאי לא קובע את השעות הנוספות של משרד הכלכלה והאחריות חונה במשרד הפנים.
<מרדכי כהן: אז אם רוצים לפתור את הבעיה והעברנו את זה אליכם, ואם אין אני אעשה את זה שוב, נתתי את זה הבוקר לדב, מכתב ברור שיצא משר הפנים לשר האוצר, ליושב ראש ההסתדרות, שמתריע, אומר שעונת הרחצה נפתחה, יש פה סכנה לסגירת תחנות הצלה, זה מסכן את הציבור.
<מרדכי כהן: ראינו כולם את ה - - -
<תומר רוזנר: אבל למה הבעיה הזאת דווקא בתל אביב?
<מרדכי כהן: בבקשה, יש פה נציג של עיריית תל אביב.
<תומר רוזנר: הרי יש את הבעיה הזאת בכל הארץ.
<מרדכי כהן: אז שתסביר עיריית תל אביב מדוע עיריית תל אביב לא מצליחה לגייס מצילים.
דב חנין: לפני עיריית תל אביב, קודם כל אנחנו מברכים.
דב חנין: אני דווקא כחבר כנסת מהאופוזיציה - - -
<מרדכי כהן: אבל אתה מבין את הלחץ, הלחץ היה שהשר יוציא צו.
דב חנין: למען הפרוטוקול, דווקא כחבר כנסת מהאופוזיציה אני מברך על מכתבו של שר הפנים, אני חושב שזו פעולה נכונה, טוב ששר הפנים הרים את הכפפה הזו, אני מברך על כך, ואנא באמת תעביר לו את המסר בשם כל חברי הוועדה, בוודאי יושבת הראש, אבל כולנו.
דב חנין: השאלה שלי ברמה המעשית, יש לכם איזה שהיא הערכה כמה כסף זה?
דב חנין: אם נניח רוצים ללכת ולפתור את הבעיה, סדר גודל כללי, לא מחייב.
<מרדכי כהן: 66 מיליון שקל.
<מרדכי כהן: ועושים בין 20 ל-40 תחנות הצלה.
<מרדכי כהן: רק המרכיב הזה.
<תומר רוזנר: לפי דור א' או דור ב'?
<מרדכי כהן: צריך לזכור, להחזיק חוף רחצה ולהפעיל אותו בעונת רחצה, שזה שישה חודשים, זה קרוב למיליון וחצי שקל.
<מאיה יעקובס: לפי הנתונים של משרד הפנים, שאנחנו פרסמנו גם פה, זה בין 800,000 ל-1,200,000.
<מאיה יעקובס: זה לא הבדל כזה גדול, אבל - - -
<קריאה: רק למרכיב הזה, לא למרכיב של חופים מוכרזים ולכל מה שהזכרת.
מירי רגב: ואנחנו מדברים על תקציב של כמה?
<אבי אפיה: מה שהם אומרים אני קונה.
<אבי אפיה: אין לי בעיה, במיליון וחצי לשלם, בואו, תראו כמה מצילים עובדים אצלי.
<מרדכי כהן: לא, דיברתי על הצלה - - -
<אבי אפיה: כולל, הם ינקו גם את החוף.
<אבי אפיה: אני אומר לך תביא מיליון וחצי שקל בשישה חודשים, מצילים ינקו גם את החוף, בסדר?
<אבי אפיה: תביא.
<אבי אפיה: חצי מיליון שקל לשנה, תראה, הם - - -
<קריאה: אם רק יהיו חופשיים באותו זמן.
<קריאה: אתם תעשו את הכול, הפעלה של החוף - - -
<אבי אפיה: כן.
מירי רגב: כמה אתה אומר תקציב אנחנו צריכים לטובת העניין הזה?
<מרדכי כהן: בין 60 ל-70 מיליון שקלים.
מירי רגב: ניפחתם את זה.
<מרדכי כהן: למה?
מירי רגב: כי עזוב תחנות הצלה, אתה מדבר שיהיו יותר מצילים על החוף.
<מרדכי כהן: זו המשמעות של להפעיל תחנות.
תמר זנדברג: רגע, אתה מדבר על בחוף מוכרז תחנת הצלה חדשה?
תמר זנדברג: או אתה מדבר על תחנה קיימת, להפעיל אותה?
תמר זנדברג: תחנה שסגורה כי אין מציל.
<מרדכי כהן: לא, תחנות הצלה חדשות.
מירי רגב: אבל אנחנו אומרים עזוב חדשות, אני לא רוצה עכשיו חדשות.
דב חנין: יש תחנות קיימות שנסגרות בשעה חמש.
דב חנין: בואו נתחיל - - -
<מרדכי כהן: מדברים על להוסיף תחנות הצלה.
מירי רגב: אנחנו לא רוצים להוסיף עכשיו, אנחנו רוצים קודם כל כרגע מה שקיים, שלא יהיו סגורות.
מירי רגב: מה שקיים כרגע - - -
<מרדכי כהן: היו ארבע תחנות שהוצע להם כרגע ל-14 יום, רק ארבע תחנות שראינו - - -
מירי רגב: יש הרבה יותר.
דב חנין: יש יותר מארבע תחנות.
<מרדכי כהן: אני רוצה להבין על מה אתם שואלים.
מירי רגב: יש תקן לכמה - - - כמה תקן למצילים יש בחופים כרגע?
<מרדכי כהן: לכל תחנת הצלה יש תקן, מינימום שלושה מצילים.
מירי רגב: האם זה פועל?
מירי רגב: כל תחנה יש שלושה, זה פועל?
דב חנין: יש תחנות שהן סגורות.
<מרדכי כהן: עכשיו התחנות סגורות, אבל - - -
מירי רגב: תגיד לי, מה, באת לפה למה?
מירי רגב: אני לא רוצה תחנות חדשות, אני אומרת לכם כרגע יש איקס תחנות שהיו אמורות להיפתח, כרגע הן סגורות.
מירי רגב: בכל תחנה כזאת, אתה אומר, צריכות להיות - - -
<מרדכי כהן: אה, אוקיי, זה תל אביב.
מירי רגב: מה אה?
<תומר רוזנר: זה רק בתל אביב.
מירי רגב: אז אני שואלת למה התחנות האלה פה, כרגע, סגורות ואי אפשר לפתור את בעיית המצילים?
<מרדכי כהן: שעיריית תל אביב תסביר.
<מרדכי כהן: זה המשבר של המצילים של עיריית תל אביב.
מירי רגב: עיריית תל אביב?
דב חנין: חוץ מעיריית תל אביב, אין תחנות הצלה סגורות בארץ?
<קריאה: באשדוד ובאשקלון - - - באשדוד צריך - - -
<מרדכי כהן: יש הבדל בין צריך ולחצים.
דב חנין: רגע, אוקיי, הבנו.
דב חנין: אני רוצה לשאול אותך רק עוד שאלה אחת.
מירי רגב: חכה רגע, אתה מאשקלון?
מירי רגב: אתה מאשדוד?
מירי רגב: אצלכם יש גם תחנות סגורות של מצילים?
<קריאה: הדתי סגור בגלל ה - - - הבעיה עם הדתיים - - -
מירי רגב: כל פעם זה בעיה אחרת.
<קריאה: זה זמני, זה לא סגור.
<תומר רוזנר: מה זה זמני?
מירי רגב: זה ייפתח בחורף.
<קריאה: לא, זה לא ייפתח בחורף.
מירי רגב: מרדכי, תקשיב רגע, יש כאן דיון שהוא דיון שאנחנו כנראה לא מבינים אחד את השני.
מירי רגב: אני לא מדברת עכשיו על כמה תחנות צריך לפתוח בנוסף למה שיש.
מירי רגב: כרגע כמה תחנות בכל החופים יש, תחנות מאושרות שצריכות להיות - - -
<מרדכי כהן: 126 תחנות פעילות היום, מתוך 140.
מירי רגב: למה יש פער של 14 תחנות?
<מרדכי כהן: כי בחלק מהם, החלק הגדול הוא למעשה תחנות הצלה של החופים הדתיים, נפרדים, שהדתיים ביקשו לא לפתוח אותם עד שבועות.
מירי רגב: אז עכשיו זה ייפתח?
<מרדכי כהן: כן, בהחלט.
מירי רגב: אז מתוך ה-14 כמה חופים של הדתיים יש?
<מרדכי כהן: 6 חופים.
מירי רגב: יפה, אם ככה נשארנו עם 8 חופים שבהם - - - אתם, כיושב ראש ועד המצילים, אתה לא יכול לתת לנו נתונים?
<אבי אפיה: אני אגיד לך משהו אחר.
<אבי אפיה: הרשויות, כשלא בא להם להעסיק מצילים הם סוגרים את החוף.
<אבי אפיה: החוף הדתי סגור לגמרי, הרמטית, ואז יותר קל להם, סוגרים את הדלתות ואין מצילים וזה נגמר.
מירי רגב: תקשיב, אנחנו לא נתקדם מפה לשום מקום.
מירי רגב: עזבו אותי מה העירייה רוצה או לא רוצה, תיכף נראה מה היכולת שלנו כרגולטור, מה הרגולטור יכול לעשות בעניין הזה - - -
<קריאה: אני רוצה להגיד - - -
מירי רגב: אתה תמתין ותירשם בבקשה אצל מנהלת הוועדה.
מירי רגב: אני שואלת ככה, יש 140 תחנות.
מירי רגב: ב-140 תחנות כפול 3, שלושה מצילים, כמה זה יוצא?
מירי רגב: 420.
מירי רגב: זאת אומרת צריכים להיות עכשיו בפועל 420 מצילים שעובדים בחופים, נכון?
<אבי אפיה: לא, יש כאלה שלפי התקן הם 2.
<תומר רוזנר: אמרת 3.
מירי רגב: אתה באת היום לבלבל אותנו, 'אה, זה חוף רחצה דתי', 'אה, את רוצה את ה - - - ?' אתה רוצה לבלבל אותנו היום.
<אבי אפיה: יש תחנות קטנות ותחנות קצת יותר גדולות.
מירי רגב: כמה מצילים אמורים להיות ב-140 תחנות שאמור להיות פתוחות על החוף?
<אבי אפיה: בתחנה מקסימום שלושה מצילים.
דב חנין: מקסימום שלושה מצילים ומינימום אפס?
<קריאה: לא נכון, מינימום שניים.
<קריאה: מינימום שלושה, תל אביב מחזיקים ארבעה בתחנה.
מירי רגב: מה שתל אביב עושה אובר לא מעניין אותי, אותי מעניין לדעת מה הם צריכים לעשות על פי התקן.
מירי רגב: על פי התקן.
מירי רגב: זאת אומרת שצריכים להיות שלושה - - -
<מרדכי כהן: את מנסה להוביל את הדיון לחסר?
מירי רגב: לא, אני מנסה להבין מדוע מספר המצילים שצריך להיות, הם לא עובדים כרגע.
<מרדכי כהן: זה מה שאני מנסה לעשות.
<מרדכי כהן: הבעיה היא, ואני אומר את זה חד וחלק, למרות שעיריית תל אביב נמצאת פה, הבעיה היא לא כספית - - -
<אבי אפיה: הבעיה היא כספית וחצי.
<מרדכי כהן: לעיריית תל אביב אין בעיה כספית.
<מרדכי כהן: הבעיה היא שישנו סכסוך שהוא לא פתור בין המצילים, דור ב', דור א'.
<מרדכי כהן: הייתה נכונות מאוד גדולה, אני לא חלילה מזלזל, הייתה ישיבה אצלנו במשרד הפנים, אצל מנכ"ל משרד הפנים, עם כל הגורמים.
<מרדכי כהן: יש סכסוך שהוא לא נפתר בין מצילים, עיריית תל אביב, יש פה גם הקשר של כלכלה ואוצר, אבל אני לא רוצה להפוך את זה למורכב יותר, וצריך להפנות את זה לשם, מדוע, למרות שיש צורך, עיריית תל אביב, שאין לה בעיה כספית, לא מאפשרת את - - -
דב חנין: אני מבין מעיריית תל אביב - - -
מירי רגב: עיריית תל אביב.
<גיל ורגון: אנחנו נציג את המצב כפי שאנחנו - - -
<גיל ורגון: אנחנו הזכיינים.
מירי רגב: אבל לפני הזכיינים, אנחנו עוד לא מדברים עליכם, אנחנו מדברים על הצלה.
<קריאה: אולי נשמע את חבר הכנסת דב חנין קודם?
מירי רגב: שנייה, אני רוצה לשמוע את עיריית תל אביב.
<אבי ליכט: לי קוראים אבי ליכט, אני מנהל אגף החופים.
<אבי ליכט: אני רק אגיש משפט פתיחה, אחרי זה טל יסביר את כל נושא ההצלה, הוא קצת מבין בזה יותר טוב ממני.
<אבי ליכט: אני רוצה להגיד לכל חברי הוועדה, עיריית תל אביב הקצתה תקנים כמה שאנחנו רוצים לקלוט מצילים לעונת הרחצה.
<אבי ליכט: לנו יש בעיריית תל אביב 40 מצילים קבועים וקלטנו 11 - - -
מירי רגב: רק שהם במקרה הם לא עובדים.
<אבי ליכט: לא, הם לא עובדים.
<אבי ליכט: יש לנו 40 קבועים, קלטנו 11 מצילים עונתיים ואנחנו מנסים לגייס כבר מהחורף מצילים.
מירי רגב: באיזה שכר?
מירי רגב: באיזה שכר אתם מנסים לגייס מצילים?
<אבי ליכט: בהתאם להסכמי השכר הקיבוציים הנהוגים במשק.
<אבי ליכט: מה שמשלמים בבת ים ומה שמשלמים ב - - -
<תומר רוזנר: מה שמשלמים, הוא אומר, מה זה משנה?
<אבי ליכט: גם בעיריית תל אביב, המנכ"ל הודיע לכולם שהוא יכול - - -
<תומר רוזנר: אז מה הבעיה?
<אבי ליכט: עיריית תל אביב היא הרי עירייה די יציבה, היא יכולה לשלם יותר, אבל אי אפשר לשלם יותר.
<תומר רוזנר: למה הם צריכים לשלם יותר?
מירי רגב: כמה היום אתם מציעים למציל זמני?
<טל פילטר: גברתי יושבת ראש הוועדה, מטעים אותך בכמה וכמה דברים.
<טל פילטר: אני חושב שאנחנו נבקש להיפגש עם הוועדה בפורום יותר מצומצם כדי באמת לרדת לרזולוציות נמוכות.
מירי רגב: אנחנו ממש לא ניפגש איתכם בפורום יותר מצומצם.