GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד צור: אני חושב שזה טוב.
דוד צור: אני חושב שבגלל הרעש שהחוק הזה מעורר והפחדים והליכת האימים הזאת יש פה מעטפת שמראה שבאמת עושים הכול לפני שבית המשפט מורה על זה וזה בסדר.
מירי רגב: אוקיי אז אני מקבלת את המלצת הוועדה, הסעיף הזה נשאר.
נועה בן שבת: היה נושא נוסף שנשאר – הנושא של ההודעה המוקדמת לסנגוריה.
מירי רגב: איזה סעיף זה?
<נועה בן שבת: זה לא מופיע פה בסעיף כי אנחנו הבנו שזה מוסדר בנהלים.
<מירי פרנקל-שור: יש פה התחייבות של היועץ המשפטי.
<יואל הדר: שירות בתי הסוהר ייתן פה הצהרה לפרוטוקול מה הוא מתכוון לעשות לגבי הודעה לסנגוריה.
מירי רגב: רז, בבקשה, הפרוטוקול רושם את ההצהרה הזאת – מנהלת הועדה, נא לרשום ולא לשכוח – יש להצהיר ולחזור עליה ביום ההצבעות.
מירי רגב: ביום שאנחנו מצביעים על החוק לפני שהוא עולה למליאה השב"ס יצטרך להצהיר את אותה הצהרה.
<מיכאל אביטן: תודה, גברתי.
<מיכאל אביטן: ההצהרה היא כזו: לאחר החלטת נציב שירות בתי הסוהר לפנות בבקשה לבית המשפט, במקרים המתאימים יפנה שב"ס באמצעות פקס לסנגוריה הציבורית.
<מיכאל אביטן: הכוונה ב"מקרים המתאימים" במקום שהעצור או האסיר אינו מיוצג.
דוד צור: כמה זמן לפני הדיון?
<מיכאל אביטן: במקביל להחלטה, זה יקרה ממש בהקדם.
<מיכאל אביטן: לתת לוח זמנים זה משהו שהוא יותר - - -
דוד צור: צריך להגדיר את זה בנוהל – במידי, באותו יום, תנו איזה מרחב זמן שיספק.
<מירי פרנקל-שור: מיד הוא יודיע, כי מה שמשתמע שהוא יודיע רק לסנגוריה הציבורית ולא - - -
<נעמה פויכטונגר: לא, כי הבקשה היא לסנגוריה הציבורית שלא מכירה את האסיר וצריכה פתאום היכרות חדשה עם העניין.
<מירי פרנקל-שור: בסדר, אבל זה יכול להיות גם עם סנגור שהוא ממנה לעצמו וגם אותו סנגור לא מגיע, זה אותו רעיון.
<נעמה פויכטונגר: אני חושבת שלא כל כך מקובל ששירות בתי הסוהר לוקח אחריות על ייצוג פרטי של אסירים, אני לא יודעת אם אנחנו רוצים להיכנס לזה.
<מירי פרנקל-שור: יואל, תעשו "פיין-טיונינג" להנחיה הזו.
<יואל הדר: "ככל שאינו מיוצג על ידי סנגור אחר" – זה מה שאת רוצה להגיד, לא?
<מירי פרנקל-שור: בסדר, נחדד אחר כך את ההנחיה.
<נעמה פויכטונגר: אם הוא מיוצג אז אי אפשר.
<מיכאל אביטן: אם הוא מיוצג אז יהיה כפל בדיון, למה לפנות?
<מירי פרנקל-שור: באופן עקרוני הסנגור צריך לדעת - - -
דוד צור: יואל, אני אמרתי להם שצריך גם לתחם את זה באיזה זמן בנוהל – במידי, באותו יום.
<יואל הדר: לא, הם ידעו.
<יואל הדר: לפני שפונים לבית המשפט אז יודיעו לסנגור, זה הכול, באותו זמן.
<יואל הדר: זו רק הודעה, זו רק הודעה שהם הולכים לבית משפט.
דוד צור: אני מבין, מתי הפקס יוצא?
דוד צור: לא 5 דקות לפני שמגיעים לדיון.
<מיכאל אביטן: עם קבלת ההחלטה וטרם הפניה לבית המשפט לפני השב"ס.
מירי רגב: אני מבקשת שאת ההצהרה – א', אתם תנסחו עם מירי, כי אני ביקשתי לא להכניס את זה לחוק רק לאחר שמירי ויואל יאשרו.
מירי רגב: אני מבקשת שמי שיקריא את זה יקריא את זה מדף על פי הנוסח שנקבע בין יואל למירי.
מירי רגב: אני חוזרת, read my lips, אני יודעת מה אני אומרת: הנוסח שייקבע בין מירי לבין יואל, אותו נוסח בדיוק אתה תקרא, השב"ס.
דוד צור: ושזה יעוגן בנוהלי שב"ס.
מירי רגב: וזה גם יעוגן בנוהלי שב"ס.
<איתן גולן: ונוסח שיהיה מוסכם על שב"ס כמובן.
דוד צור: זה נוהל פנימי שלכם, אתם צריכים בסוף - - -
<איתן גולן: זה נוסח שיהיה מוסכם על שב"ס.
מירי רגב: מה, נראה לך שיואל לא מייצג את השב"ס?
מירי רגב: אוקיי, זה מקובל.
מירי רגב: הלאה, הנושא הבא שאתם צריכים לתת עליו תשובה.
נועה בן שבת: נדמה לי שאלה ארבעת הנושאים, עברנו על ארבעת הנושאים שנדרשו.
מירי רגב: ממשלה, יש איזשהם נושאים שלא הגעתם אתם להסכמות שכדאי שאני אדע אותם לפני שאנחנו מוציאים היום את הנוסח הסופי?
<נעמה פויכטונגר: אני רק עכשיו רואה בעצם את ההכנסה של הדברים שדובר עליהם אתמול, בינתיים זה נראה לי שזה בסדר.
מירי רגב: לא בינתיים, הייתי צריכה לראות את זה בבוקר לפני, אז נא בבקשה לראות את זה כי אנחנו מוציאים היום בערב את הנוסח הזה.
<מירי פרנקל-שור: אז בואו נקרא את התיקונים, את מה שאנחנו הוספנו על פני הנוסח.
באסל גטאס: אנחנו מגישים הסתייגות על איזה נוסח – על זה?
<מירי פרנקל-שור: אנחנו נוציא היום נוסח חדש.
מירי רגב: באופן עקרוני זה הנוסח הזה, עכשיו היא מקריאה את התיקונים.
באסל גטאס: איך אתם מוציאים, באימייל?
<מירי פרנקל-שור: כן, אנחנו נפיץ.
מירי רגב: למי אתם מפיצים?
מירי פרנקל-שור: לכל חברי הוועדה ולחברי הכנסת שלא בוועדה ושנטלו חלק בדיון.
מירי רגב: את חברי הכנסת שאינם חברי בוועדה ונטלו חלק בדיון תגיד לכם אותם לאה.
מירי רגב: זה באסל, מסעוד, זחאלקה, לא זוכרת, תקבלי את הרשימה וצריך להגיש גם להם את הנוסח.
<נעמה פויכטונגר: יש פה הערה טכנית, אני רק רוצה לבדוק אם אני צודקת.
<נעמה פויכטונגר: אני רואה שהוכנס הסעיף של עיון חוזר .
<מירי פרנקל-שור: אז בואו נקרא אותו.
באסל גטאס: איזה סעיף?
<נעמה פויכטונגר: 19יח.
<מירי פרנקל-שור: בואו נקרא את כל מה שאנחנו הכנסנו.
נועה בן שבת: בסעיף 1 הוספנו במקום "אלא אם כן יקבע אחרת" אמרנו: "או רופא אחר שנקבע בפקודה זו".
נועה בן שבת: בסעיף 19יב(א) הוספנו את ההגדרה: "ועדת אתיקה" – ועדת אתיקה לפי סעיף 24 לחוק זכויות החולה;".
נועה בן שבת: הגדרת "טיפול" נמחקה, הכול נכלל ב"טיפול רפואי".
נועה בן שבת: הגדרת "שביתת רעב" כפי שהיא עם התיקונים היא: "שביתת רעב" – הימנעות מרצון מאכילה או משתייה, לרבות הימנעות חלקית, לשם מחאה או במטרה להשיג מטרה מסוימת".
נועה בן שבת: "19יג.
נועה בן שבת: (א) חיווה רופא בכתב את דעתו (בסעיף זה – חוות דעת רפואית) כי בשל שביתת רעב של אסיר קיימת אפשרות ממשית שתיגרם, בתוך זמן קצר, סכנה חמורה או נזק בלתי הפיך לבריאותו של האסיר, בלא קבלת טיפול רפואי מהטיפולים המפורטים בחוות הדעת הרפואית, רשאי הנציב לפנות לנשיא בית משפט מחוזי או לסגנו, בבקשה לקבל היתר למתן טיפול רפואי לאסיר (בסימן זה – בקשת היתר לטיפול רפואי).
נועה בן שבת: " סעיף קטן (ג), נקרא את כל הסעיף: "(ג) העתק הבקשה שהוגשה לפי סעיף זה יועבר בידי שירות בתי הסוהר לוועדת האתיקה בבית החולים שבו מאושפז האסיר, ואם האסיר שוהה בבית סוהר – לוועדת האתיקה של שירות בתי הסוהר; ועדת האתיקה תחווה את דעתה לגבי העניינים המנויים בסעיף 19יד(ד)(1) עד (4)."
<נעמה פויכטונגר: בעצם אפשר לוותר על ה"(1) עד (4)", זה 19יד(ד) מכיוון שהשאר עבר לסעיף אחר.
עידו בן יצחק: לא, אבל ב-יד(ד) יש גם רישה שהיא פחות רלוונטית.
<נעמה פויכטונגר: אוקיי.
נועה בן שבת: "19יד.
נועה בן שבת: (א) על אף הוראות סעיפים 13 ו-15(1) ו-(2) לחוק זכויות החולה, נשיא בית המשפט המחוזי או סגנו שהוגשה לו בקשת היתר לטיפול רפואי, רשאי להתיר מתן טיפול רפואי לאסיר שובת רעב, על אף התנגדותו של האסיר, אם מצא כי בלא קבלת הטיפול קיימת אפשרות ממשית שתיגרם, בתוך זמן קצר, סכנה חמורה או נזק בלתי הפיך לבריאותו של האסיר וכי הטיפול הרפואי צפוי להיטיב עם האסיר; אין בהוראות סעיף קטן זה כדי לגרוע מהוראות סעיף 15(3) לחוק זכויות החולה.
נועה בן שבת: " נעבור לסעיף קטן (ג), סעיף קטן (ג) אומר: "החלטת בית המשפט בבקשת היתר לטיפול רפואי תינתן לאחר שקיבל את חוות דעתה של ועדת האתיקה האמורה בסעיף 19יג(ג), לפי העניין, אלא אם כן סבר בית המשפט כי לאור נסיבות העניין אין מקום להיענות לבקשת ההיתר לטיפול רפואי, או כי מטעמי דחיפות הנובעים ממצבו הרפואי של האסיר לא ניתן להמתין לקבלת חוות הדעת כאמור.
נועה בן שבת: " סעיף קטן (ד), ברישה שלו: "בבואו לקבל החלטה לפי סעיף זה, ישקול בית המשפט, בין השאר, את אלה, בשים לב לאחריות שירות בתי הסוהר לשמירה על בריאותו ועל חייו של האסיר:" בפסקה (2) מופיעים "הסיכויים והסיכונים של הטיפול הרפואי המבוקש, וכן של טיפולים רפואיים חלופיים, לאסיר, וכן מידת פולשנותו של הטיפול הרפואי המבוקש והשפעתו על כבוד האסיר;".
נועה בן שבת: הוראה נוספת: במקום פסקאות (5), (6) ו-(7) מופיע סעיף קטן (ה) חדש: "בית המשפט ישקול שיקולים של חשש לחיי אדם או חשש ממשי לפגיעה חמורה בביטחון המדינה, ככל שהובאו בפניו ראיות לעניין זה".
נועה בן שבת: בסעיף (ו) "החליט בית המשפט להתיר מתן טיפול לאסיר שובת רעב, רשאי הוא לפרט בהחלטתו את סוג הטיפול שאותו הוא מתיר, וכן את משך הטיפול המותר" – אפשר להוריד את המילה "והכל", אפשר להגיד – "בשים לב לאמור בחוות הדעת ולשיקולים האמורים בסעיף קטן (ד)(2).
נועה בן שבת: "
<נעמה פויכטונגר: אני רוצה להעיר על זה.
<נעמה פויכטונגר: הפנית פה לחוות הדעת הרפואית, הגדרת את חוות הדעת הרפואית רק בתור חוות הדעת שהוגשה לנציב, לכאורה זה לא מתייחס לחוות הדעת של ועדת האתיקה ואני לא יודעת אם התכוונת להוציא את זה.
נועה בן שבת: נכון, אתמול אמרתי בטעות "חוות הדעת של ועדת האתיקה" אבל באמת הוא מתייחס לטיפול המבוקש בחוות הדעת הרפואית.
<נעמה פויכטונגר: אולי "והכול בשים לב לאמור בחוות הדעת שהוגשו לו"?
<נעמה פויכטונגר: את רוצה שהוא לא יתייחס לכך?
מירי רגב: כן, שיתייחס גם לוועדת האתיקה.
דוד צור: אפשר לכתוב "הרפואיות", "חוות הדעת הרפואיות" – לעשות את זה בלשון רבים.
מירי רגב: ועדת האתיקה, ועדה ציבורית שהיתה, ועדת מקצועית – כל הוועדות.
נועה בן שבת: "שבפניו", "לחוות הדעת שבפניו ולשיקולים האמורים".
מירי רגב: מה זה סעיף קטן (ד)(2)?
<נעמה פויכטונגר: שמירה כל כבודו והפולשנות, גם את זה הוא צריך לקחת בחשבון.
נועה בן שבת: סעיף 19טו.
נועה בן שבת: (א) בדיון בבקשת היתר לטיפול רפואי יהיה האסיר מיוצג בידי עורך דין; לא היה האסיר מיוצג, ימונה לו סניגור ציבורי לפי הוראות חוק הסנגוריה הציבורית, התשנ"ו-1995, ויחולו לעניין זה הוראות החוק האמור.
נועה בן שבת: " אני מדלגת שוב לסעיפים שבהם יש תיקון, למעט במקומות שכתבנו "טיפול רפואי" כדי להדגיש אבל אני לא חוזרת על זה.
נועה בן שבת: "(ג) ראה בית המשפט כי הדבר נדרש, בשל מצבו הרפואי של האסיר, רשאי הוא להורות כי דיון בבקשת היתר לטיפול רפואי יתקיים בבית החולים שבו מאושפז האסיר, בין השאר לשם שמיעת האסיר.
נועה בן שבת: " (ד) בית משפט רשאי לדון בבקשת היתר לטיפול רפואי בדלתיים סגורות, אם ראה כי הדיון הפומבי עלול להרתיע את האסיר מלהביע את עמדתו באופן חופשי או מלהביעה בכלל, או מנימוקים של הגנה על פרטיותו של האסיר.
מירי רגב: האם בסעיף הזה מצהירים לפרוטוקול את הבקשה של הסנגוריה הציבורית להודעה מוקדמת, זה הסעיף?
נועה בן שבת: לא, הכול באותו הליך.
מירי רגב: אז תגידו לי באיזה סעיף אנחנו צריכים, אני רוצה לרשום בפני.
נועה בן שבת: בסעיף קטן (ה) אנחנו מוסיפים "וכי אי-גילויה עדיף על פני גילויה לשם עשיית צדק".
נועה בן שבת: בסעיף 19טז(א): "החליט בית המשפט לפי סעיף 19יד להתיר מתן טיפול רפואי לאסיר שובת רעב, רשאי מטפל לתת לאסיר טיפול כאמור במשרד רפואי שאינו בשירות בתי הסוהר ולנקוט את האמצעים הדרושים לשם מתן הטיפול, הכול בהתאם למצבו הרפואי של האסיר ולשיקול דעתו המקצועי של המטפל ובכפוף להחלטת בית המשפט.
נועה בן שבת: " (ב) לפני מתן הטיפול יעשה המטפל מאמץ במידת האפשר לקבל את הסכמתו של האסיר לטיפול הרפואי לאחר שהסביר לו בפירוט באופן המובן לו בנסיבות העניין, את מצבו הרפואי וההשלכות של המשך שביתת הרעב על מצבו כאמור ואת משמעות החלטת בית המשפט".
נועה בן שבת: סעיף (ד) זה סעיף שהוזז ממקומו, היה סעיף (ב) קודם: "סירב האסיר לקבל את הטיפול הדרוש, רשאי סוהר, לבקשת מטפל, להשתמש בכוח סביר כדי לאפשר את מתן הטיפול בידי המטפל, ובלבד שהשימוש בכוח יהיה רק במידה הדרושה לצורך מתן הטיפול.
<נעמה פויכטונגר: בעצם רק המילים "לבקשת המטפל" הם השינויים של הוועדה.
מירי רגב: ה"מטפל" אני ביקשתי כדי שיבינו שזה בעצם סגל רפואי, זה לא עכשיו בבית הסוהר, זה סגל רפואי שמבקש שיסייעו לו כדי לתת את הטיפול הרפואי לאותו אסיר.
באסל גטאס: איפה הפסקה שמדברת על זה שאם רופא לא רוצה לטפל אז מעבירים לרופא אחר?
מירי רגב: אין, הורדנו אותה.
מירי רגב: הלאה, סעיף 19יז.
נועה בן שבת: ב-19יז יש תיקון קטן "בסימן זה, "מוסד רפואי"" כדי שיהיה ברור.
באסל גטאס: אני יכול לשאול שאלה?
מירי רגב: נגמור רגע לקרוא את החוק.
באסל גטאס: זה על נושא המוסד הרפואי.
באסל גטאס: האם החוק בכללותו בעצם מאפשר האכלה של האסיר מחוץ למוסד רפואי?
באסל גטאס: מחוץ לבית חולים, שניה.
דוד צור: לבית חולים או לכלא?
באסל גטאס: מחוץ לבית רפואי אבל במרפאה, נגיד של השב"ס.
מירי רגב: לא, אסור, אין במרפאה – כתוב לך פה, תסתכל, על זה היה אתמול דיון מאוד ארוך.
באסל גטאס: נגיד במר"ש, יש מר"ש שזה סמי-בית חולים.
<מירי פרנקל-שור: יש דגש שזה לא יהיה בשירות בתי הסוהר.
מירי רגב: תסתכל, אתמול היה לנו על זה ויכוח גדול וזה הסיכום: "במוסד רפואי שאינו בשירות בתי סוהר", באסל.
באסל גטאס: אני לא רוצה מצב שיהיה אינסנטיב, שיהיה תמריץ לשב"ס לא להוציא אותו לבית חולים ולהתחיל להאכיל אותו שם.
מירי רגב: אתה רואה, ועדת הפנים קיבלה את המלצתך.
<יואל הדר: בניגוד לעמדתי.
מירי רגב: בניגוד לעמדת היועץ המשפטי של המשרד לביטחון פנים, הפעם גברה עמדתו של חבר הכנסת באסל עליך.
באסל גטאס: לא, השכל הישר של מירי רגב.
מירי רגב: אז זה קורה, זה קורה שיש גם לימין שכל ישר.
באסל גטאס: יש לך ימים.
מירי רגב: לא הכול מצוי בצד של השמאל, אתה יודע.
מירי רגב: הלאה, כן.
<נועה בן שבת: הוסף פה הסעיף של העיון החוזר, הוא מסומן פה כ-19יח.
דוד צור: היא עוד עלולה להתחרט אז בוא נצביע על זה עכשיו, באסל.
מירי רגב: חשבתי שאתה אוהב אותי, חשבתי שאתה מכוחותי.
דוד צור: להפך, אני אומר:
דוד צור: בואו נצביע על זה עכשיו, את עלולה עוד להתחרט.
דוד צור: פתאום תבוא לך לפה חנין זועבי, תוציא לך את ה"מירי רגב".
מירי רגב: אל תדאג, היא לא תבוא היום.
באסל גטאס: היא דאגה שהיא לא תבוא היום.
נועה בן שבת: "הנציב או האסיר רשאים לפנות לבית המשפט, בבקשה לעיון חוזר בהחלטה שנתן לפי סעיף 19יד, אם נתגלו עובדות חדשות או נשתנו נסיבות והדבר עשוי לשנות את החלטתו כאמור".
נועה בן שבת: פה היה לכם תיקון?
<נעמה פויכטונגר: לא, לגבי 19יט, אני תוהה אם עכשיו צריך ב-19יט להפנות גם לכאן – החלטת בית משפט לפי סעיף 19יד או אולי גם 19יח, לא?
<נעמה פויכטונגר: האם לא מקובל להפנות לכל אחת מההחלטות שבית משפט יכול לקבל?
נועה בן שבת: קודם מעיינים בהחלטה.
<נעמה פויכטונגר: לא, אבל השאלה היא מה אם בפעם הראשונה הוא לא התיר.
<נעמה פויכטונגר: נגיד שפעם ראשונה הוא לא התיר ובעיון החוזר הוא כן התיר.
<נעמה פויכטונגר: יכול להיות שזו שאלה של מחלקת נוסח החוק.
נועה בן שבת: בכל מקרה עיון חוזר בהחלטה הוא שוב נותן החלטה לפי 19יד, הוא לא נותן החלטה לפי סעיף אחר.
<נעמה פויכטונגר: על התוצאה.
נועה בן שבת: התוצאה היא 19יד, תמיד זו תהיה החלטה ל-19יד, הוא מעיין מחדש.
<יואל הדר: נכון, על עצם ההחלטה לא הולכים לערער, עצם זה שהוא יסכים לעשות עיון חוזר.
<נעמה פויכטונגר: לא, ממש לא.
<יואל הדר: זה מה שמשתמע אז לא צריך את זה.
נועה בן שבת: הסעיף האחרון שיש בו תיקון זה בסעיף 6, סעיף 18(א) בחוק הסנגוריה הציבורית: "אסיר שהוגשה בעניינו לבית המשפט בקשת היתר לטיפול רפואי לפי סעיף 19יג לפקודת בתי הסוהר [נוסח חדש], התשל"ב–1971.
<עידו בן יצחק: פה זה העניין של הנוהל.
מירי רגב: ופה אני בעצם מכניסה את הבקשה של הסנגוריה הציבורית לקבל הודעה מוקדמת ופה תהיה הקראה שלכם של ההצהרה.
דוד צור: בסעיף טו(א)?
<מירי פרנקל-שור: לא, ב-6.
דוד צור: למה אתם לא מכניסים את זה ב-19טו(א) כהמשך?
<עידו בן יצחק: כי זה משהו שלא מופיע בחוק, הם מצהירים את זה.
<יואל הדר: זו רק הצהרה לפרוטוקול, זה לא חוק.
<נעמה פויכטונגר: בדרך כלל כשמסמיכים את הסנגוריה תמיד צריך גם תיקון מקביל בתוספת שם, כי שם מנויים כל המקרים.
<מירי פרנקל-שור: הוא מדבר על מתי להודיע.
<נעמה פויכטונגר: מתי – אני חושבת שזה ב-(א).
מירי רגב: זהו, סיימנו את ההקראה?
מירי רגב: אוקיי, אנחנו מבחינתנו סיימנו את כל התיקונים, הגענו לתיאום בין הממשלה לבין הוועדה לאחר דיונים אתמול על כל העניין הזה.
מירי רגב: מבחינתנו סיימנו את הדיון בחוק ואני מאפשרת לחברי כנסת לדון באופן חופשי על סעיפי החוק, להגיד את כל מה שהם רוצים.
מירי רגב: כפי שאמרתי, ביום ראשון, בשעות 11:00-16:00 יהיה דיון בסוגיית ההסתייגויות, חברי כנסת יציגו את ההסתייגויות שלהם.
מירי רגב: היום בשעות הערב יצא נוסח – תוסיפי גם את אחמד טיבי לחברי הכנסת.
<נועה בן שבת: או לפני.
<מירי פרנקל-שור: אפילו לפני, אנחנו באופן עקרוני מפיצים את הנוסח הזה.
מירי רגב: אבל יש כמה תיקונים פה.
<מירי פרנקל-שור: במהלך היום אנחנו נפיץ.
מירי רגב: במהלך היום יופץ הנוסח של הצעת החוק.
מירי רגב: יש לכם את היום ומחר לעבור עליו.
מירי רגב: ביום ראשון בין 11:00 ל-16:00 הצגת ההסתייגויות על ידי חברי הכנסת פה.
אחמד טיבי: אז אני מבקש – זה לא אחמד טיבי, אלא רע"מ-תע"ל, כל הארבעה.
מירי רגב: אני אומרת, אנחנו באופן עקרוני מעבירים את התזכיר לחברי הוועדה אבל משום שיש כאן כמה חברים שהצטרפו והם לא חברי הוועדה אז אנחנו נעביר את התזכיר גם לכם.
מירי רגב: אתה רוצה גם לסיעות – נעביר גם לסיעות.
אחמד טיבי: אני התכוונתי שאני מסתייג בשם רע"מ-תע"ל.
מירי רגב: בסדר גמור, אין בעיה.
מירי רגב: אז ביום ראשון יוצגו בין 11:00 ל-14:00 ההסתייגויות.
מירי רגב: ביום שני בין 10:00 ל-12:00 הצבעות על ההסתייגויות ועל החוק כולו.
באסל גטאס: למה לא דוחים את ההסתייגויות עצמן ליום שני?
באסל גטאס: למה אי אפשר להסתייג ולהצביע באותו יום?
מירי רגב: אנחנו לא נוכל לעשות את זה ביום שני.
באסל גטאס: ההסתייגויות יוצגו אבל תהיה הצבעה על ההסתייגויות גם ביום ראשון?
מירי רגב: לא, הצבעה על ההסתייגויות ביום שני, כמו שעשינו עם החוקים האחרים הגדולים.
מירי רגב: אתם מדברים על ההסתייגויות - - -
אחמד טיבי: אבל זה חוק קטן, זה לא חוק גדול.
באסל גטאס: אבל אם אנחנו מגישים את זה בכתב?
באסל גטאס: כי יום ראשון זה לא יום שאני יכול להיות בכנסת.
מירי רגב: אנחנו ביום שני לא עושים, אלא אם כן אתם מוכנים – אני מוכנה ללכת לקראתכם - - -
באסל גטאס: השאלה היא אם אני מגיש אותן בכתב, תהיה הצבעה עליהן אחת לאחת ביום שני?
באסל גטאס: גם אם אני לא מציג אותם בעל פה?
<עידו בן יצחק: ביום שני אבל תהיה פה.
מירי רגב: רק אם ביום שני תהיה נוכח.
מירי רגב: מי שמצביעים על ההסתייגויות שלו זה רק מי שנמצא בדיון.
מירי רגב: אין לי בעיה אם חברי הכנסת יצרו להתחיל את הדיון ביום שני יותר מוקדם, בשעה 09:00, אפילו בשעה 08:00, במקום יום ראשון, אבל זה תלוי בכם.
מירי רגב: אני רוצה לתת לכם זמן להצגת ההסתייגויות, לכן אמרנו שאנחנו עושים את זה ביום ראשון בין השעות 11:00-16:00 וההצבעות יהיו ביום שני בין 10:00 ל-12:00 על החוק עצמו ועל ההסתייגויות.
אחמד טיבי: את, כיושבת-ראש ועדה, יש לך מידע מתי תתחיל האכלה הספציפית, האקט של החוק?
מירי רגב: האקט של החוק באופן עקרוני אמור לחול מהרגע שהחוק - - -
אחמד טיבי: אני שואל כי יש רמדאן ואנשים צמים, אז האקט של האכלה יהיה ברמדאן?
<יואל הדר: אני לא יודע איפה יש אקט של האכלה בחוק, בחוק הזה אין אקט של האכלה בכלל, יש אקט של טיפול רפואי.
מירי רגב: רק מתן טיפול רפואי.
תמר זנדברג: אה, כיבסתם את זה.
<יואל הדר: יש אקט של טיפול רפואי.
אחמד טיבי: מה זה "טיפול רפואי" – מין פלסתר?
תמר זנדברג: הם הלבינו את זה.
דוד צור: אחמד, אבל בלילה אפשר לעשות את זה, לא יחרגו מחוקי הרמדאן.
אחמד טיבי: אני שאלתי שאלה.
<יואל הדר: הרופא יחליט איזה טיפול רפואי מתאים.
אחמד טיבי: יש כאן פגיעה גם בבריאות וגם בפולחן וגם בחופש על הגוף.
דוד צור: אז יעשו את ההזנה בערב.
<מירי פרנקל-שור: אין הזנה.
מירי רגב: באסל, אז מה אתה מעדיף?
<יואל הדר: אין פה הזנה, יש פה טיפול רפואי.
באסל גטאס: ביום ראשון קשה לי.
מירי רגב: אתה רוצה ביום שני?
באסל גטאס: כן, מ-09:00.
מירי רגב: אבל לא תספיק לנו שעה להסתייגויות, באסל, לא יספיק לי שעה להסתייגויות, לא רק אתה מסתייג.
באסל גטאס: מתי ההצבעות מתחילות?
מירי רגב: ב-10:00.
דוד צור: הטיפול הרפואי כולל גם האכלה.
<יואל הדר: אני לא רופא, אני לא יודע, מה שהרופא יחליט.
תמר זנדברג: הרופא אומר שהחוק הזה מהווה עינוי, לזה התייחסת?
<יואל הדר: אף רופא לא אמר את זה, אף רופא לא אמר שהחוק הזה מהווה עינוי.
תמר זנדברג: סליחה, הדיון היה מוקלט ומצולם.
<יואל הדר: החוק הזה מהווה עינוי?
<יואל הדר: החוק מהווה עינוי?
<יואל הדר: איך החוק יכול להוות עינוי?
תמר זנדברג: החוק שמאפשר, שלמעשה מחייב הזנה בכפיה, הפרקטיקה הזו מהווה עינוי.
תמר זנדברג: זה נאמר כאן.
<יואל הדר: אני לא יודע אם הוא מאפשר הזנה בכפיה, הרופא יחליט אם הזנה היא טיפול רפואי או לא.
תמר זנדברג: תשמע, זה שעכשיו אתה מנסה להלבין את הדברים, כנראה מחשש לחוות דעת משפטית בכירה ממך שנתנה, זה יפה.
תמר זנדברג: היה כאן, לא באולם הזה, באולם אחר, רופא בכיר, אפילו הייתי אומרת יושב-ראש הסתדרות הרופאים – זה שעכשיו אתה מיתמם, וכנראה כדי להגן על עצמך בבית דין עתידי, בין אם ישראלי או אחר, זה לא משכנע אותנו כי אנחנו היינו כאן כל הדיונים ושמענו את כולם.
<יואל הדר: יפה שאת מדברת בשם רבים גם – "לנו", "אנחנו".
תמר זנדברג: סליחה, אדוני, בניגוד אליך אני נציגת ציבור וכל מילה שלי היא בשם הציבור ששלח אותי אז בבקשה קודם כל תפנים את זה.
תמר זנדברג: דבר שני, אני והציבור ששלח אותי נכחנו וציפינו בכל דיוני הוועדה ושמענו את חוות הדעת הרפואיות והמשפטיות שנמסרו כאן.
מירי רגב: גם של בועז.
תמר זנדברג: זה שאתה מנסה עכשיו להגן על עצמך בפני הליך עתידי זה פחות מעניין אותנו, יותר מעניין אותנו שאנחנו, כאזרחי ישראל, לא נהיה חתומים על פרקטיקה של עינוי ונצטרף לשורת מדינות מאוד מאוד מפוקפקת שמתירות דבר כזה בספר החוקים שלהן.
אחמד טיבי: הוא אומר שזה טיפול רפואי אבל.
<מירי פרנקל-שור: חברת הכנסת זנדברג, אני רק רוצה להביא לתשומת לבך שאנחנו נפגשנו ארוכות עם ד"ר תמר קרני, יושבת-ראש ועדת האתיקה של ההסתדרות הרפואית, וכל ההערות שהעירה ד"ר קרני, למיטב הבנתנו אנחנו הפנמנו בנוסח.
<מירי פרנקל-שור: זה לא הנוסח המקורי שהונח על שולחן הוועדה אלא כפי שתיראי הוכנסו הרבה דברים וזה בהתאם לפגישה שלנו עם הסתדרות הרופאים.
תמר זנדברג: אני רואה ובדיוק לכך התייחסתי כי היה כאן ניסיון שאני זיהיתי מצד היועץ המשפטי של המשרד לביטחון פנים עכשיו לסגת מכל השלושה ימי דיונים המאוד מאוד זריזים, ויש שיאמרו אפילו מחטפיים שהתנהלו כאן בחסות המצב הביטחוני, ולהגיד: מה פתאום, לא הזנה בכפיה, זה לא זה, שום דבר, טיפול רפואי, אני לא רופא - - -
מירי רגב: א', אני לא חושבת שהם היו זריזים, היו שלושה ימים שהשקענו המון זמן לדבר, זה שלא הייתם בערב זה סיפור אחר.
תמר זנדברג: לזה התייחסתי ואני זיהיתי את הניסיון שלכם, אני אמרתי מראש, באמת, אני מכבדת אתכם, אני מבינה בדיוק מה ניסיתם לעשות כאן.
דוד צור: איך הגענו למצב שלתת למישהו למות זה הרבה יותר הומני מאשר לתת לו טיפול רפואי?
תמר זנדברג: אף אחד לא מת.
מירי רגב: אבל אם הוא ימות?
תמר זנדברג: צורי, אתה מתעלם, חוק זכויות החולה - - -
דוד צור: בן אדם שהפסיק לאכול הוא לא ימות - - -
תמר זנדברג: צורי, ההומניות שלך ממש נוטפת כאן מדבריך.
דוד צור: א', כן.
מירי רגב: חברים, אנחנו ניכנס לסדר, אומנם סיימנו לדון בחוק אבל אני אאפשר לח"כים לדבר.
דוד צור: אני מחשיב עצמי אדם הומני לא פחות ממך.
אחמד טיבי: צורי, אם אתה מחשיב את עצמך אדם הומני - - -
דוד צור: כן, בטח.
אחמד טיבי: אז תבקש מהחברים שלך שיפסיקו לירות בהם ברחובות.
דוד צור: אני גם חושב שבאמת לא יורים בהם סתם ברחובות, לא יורים סתם ברחובות, אחמד.
אחמד טיבי: רק לפני שבועיים ירו בשני תלמידים עם ילקוטים.
מירי רגב: אחמד טיבי, אתה רשום לזכות דיבור.
דוד צור: אתה מדבר על ביתוניה?
דוד צור: אם זה קרה הם יועמדו לדין.
אחמד טיבי: מה זה "יועמדו לדין"?
אחמד טיבי: אמרתם שהחיילים משקרים.
דוד צור: הם ירו באש חיה?
באסל גטאס: החיילים שהרגו באש חיה את שני הצעירים, כן?
באסל גטאס: כן, טוב, בוא נראה.
דוד צור: כן, אם זה באמת קרה אז זה בניגוד להוראות.
תמר זנדברג: מה זה "אם קרה"?
תמר זנדברג: אנחנו היינו - - -
באסל גטאס: זה ברור שהם כבר לא יחזרו לאימא שלהם.
מירי רגב: מי שחוטפים לו נערים זה אצלנו, לא אצלכם.
מירי רגב: אבל נעבור לראשון הדוברים, לבאסל.
מירי רגב: רק לפני כן, באסל, אני רוצה לשאול אתכם שאלות.
אחמד טיבי: נדמה לי שבחודש האחרון מי שירה בילדים, בנערים וזה נכנס דרך הילקוט, הבטן והגב, זה החברים שלך.
באסל גטאס: והם לא יחזרו לאימא שלהם.
אחמד טיבי: ובחיים לא יחזרו לאימא שלהם, ואנחנו רוצים שכולם יחזרו לאימא שלהם, יהודים וערבים כאחד.
אחמד טיבי: זה ההבדל ביני לבינך.
אחמד טיבי: אמפתיה, אמפתיה.
באסל גטאס: אני רוצה לראות פעם שאתם מדברים על אותה אימא שאחרי 12 יום הסכימה להוציא את הגופה של הבן שלה מהקבר בשביל לעבור את זה.
אחמד טיבי: מה אתם חושבים, שרק ליהודיות אין רגש?
אחמד טיבי: לאימא פלסטינית אין רגש?
מירי רגב: יש לה רגש.
אחמד טיבי: אני חושב שגם לך יש רגש - - -
מירי רגב: רק שהיא שולחת את הבן שלה להיות שאהיד ואני לא שולחת את הבן שלי להיות שאהיד, זה ההבדל בין אימא יהודייה לאימא פלסטינית.
אחמד טיבי: מה זה חשוב כשיורים ב-M16 בילד?
מירי רגב: שאלת, שאלת.
אחמד טיבי: את לא מגלה אמפתיה.
מירי רגב: זה רק ההבדל, לא?
אחמד טיבי: אפילו חבר הכנסת צור אומר "אם זה קרה" – לך תבדוק בבית הקברות אם זה קרה.
באסל גטאס: אני רוצה להתייחס.
מירי רגב: באסל, אני נותנת לך להתייחס, אתה ראשון הדוברים.
באסל גטאס: דקה, כי יש לי פגישה.
מירי רגב: אתה ראשון הדוברים, אני רוצה רגע להתייעץ אתכם, תמר, אחמד, באסל, דוד ויפעת, יש אפשרות אם אתם רוצים שאני אשים את ההסתייגויות ביום שני מ-09:00 עד 10:30 ואני אתחיל את ההצבעות ב-10:30, אבל זה בתנאי שהאופוזיציה כולה מסיימת להציג את כל ההסתייגויות בין 09:00 ל-10:30.
מירי רגב: אם לא אני עושה את זה ביום ראשון בין 11:00 ל-16:00.
תמר זנדברג: בסדר, אנחנו נחלק בינינו את הזמן.
מירי רגב: תחליטו ביניכם, תודיעו לי.
דוד צור: אז יום ראשון לא?
מירי רגב: מילה שלכם.
מירי רגב: אחמד, אל תסתכלו עלי ככה, אני הרי מכירה אתכם, תגישו עכשיו מכתב ליושב-ראש שלא נתנו לכם להציג את ההסתייגויות.
אחמד טיבי: כי הוא לא יכול ביום ראשון.
באסל גטאס: מה את רוצה?
באסל גטאס: מה את מעדיפה?
מירי רגב: מה שאתם רוצים, אני פה ביום ראשון וביום שני, ודוד פה ביום ראשון וביום שני, מה שאתם רוצים אנחנו עושים, אני הולכת לקראתכם.
באסל גטאס: אם צץ לך משהו ביום ראשון אנחנו נכבד את זה.
יפעת קריב: ביום ראשון יש סיור, יש דברים שנקבעו כבר לפני חודש.
מירי רגב: מאה אחוז, מה לעשות, אנחנו לא – יש חוקים, עם כל הכבוד, יפעת, יש חוקים ויש מציאות שטח שאנחנו לא מתכננים אותה.
יפעת קריב: אבל זה בדיוק העניין, למה צריך להעביר את החוק הזה כל כך מהר?
מירי רגב: אני מצטערת, ככה, כי ביום ראשון החוק הזה - - -
יפעת קריב: אז יעבירו את זה ביום רביעי ולא ביום שני.
מירי רגב: החוק ביום שני יאושר במליאת הכנסת אם את רוצה ואם לא ולכן יש שתי אופציות, לכם עשינו גם את הדיונים עד 21:00.
אחמד טיבי: יש הצבעה, בלי הצבעה מאשרים?
מירי רגב: יום שני הצבעה בבוקר.
אחמד טיבי: לא, את אמרת מאשרים אם היא רוצה או לא רוצה, היא יכולה להצביע נגד.
מירי רגב: בחייך, אמרתי בבוקר הצבעה בוועדה.
מירי רגב: עליך להגיד שאתה לא מבין זה - - -
אחמד טיבי: זה המשפט שיצא לך מהפה, יוצאים לך משפטים כאלה.
יפעת קריב: אני מעדיפה ביום שני.
מירי רגב: הבנתי, אין בעיה, תחליטו.
מירי רגב: זה שאת מעדיפה זה בסדר - - -
באסל גטאס: אנחנו מעדיפים ביום שני.
מירי רגב: זה לא "מעדיפים", תקשיבו טוב, לטובת הפרוטוקול: אם זה ביום שני זה יהיה בין - - -
אחמד טיבי: אגב, זה לא ארוך, זה גם לא ארוך.
מירי רגב: לא משנה, אחמד, אם זה ביום שני אז בין 09:00 ל-10:30 הצגת ההסתייגויות, 10:30 תחילת הצבעות.
אחמד טיבי: אבל סיכמנו את זה כבר.
מירי רגב: אם זה ביום ראשון זה מ-11:00, אתם תחלקו ביניכם.
מירי רגב: תמי, את תחלקי בין כל האופוזיציה את כל זמן ההסתייגויות?
תמר זנדברג: רגע, אני רק רוצה לומר קודם כל שאני יכולה לדבר בשם מי שכאן, אני לא מדברת בשם כל האופוזיציה, אלה לא נמצאים כאן ואני לי יכולה להתייעץ.
תמר זנדברג: אבל אלה שכאן, אנחנו נתחלק בזמן של יום שני?
מירי רגב: לא, אלה שכאן אז לא.
תמר זנדברג: אני לא יכולה לדבר בשם מי שלא פה.
אחמד טיבי: אנחנו היחידים שמתנגדים, בל"ד וחד"ש.
מירי רגב: לא, גם דב חנין.
מירי רגב: תקשיבו, חברים, כרגע הסיכום הוא - - -
אחמד טיבי: וגם חלק מיש עתיד.
מירי רגב: ברור שיש עתיד.
מירי רגב: היא הגישה הסתייגויות, אין לנו בעיה עם זה.
מירי רגב: כרגע הסיכום הוא שההסתייגויות הן ביום ראשון בין 11:00 ל-16:00 וההצבעות הן ביום שני בין 10:00 ל-12:00.
מירי רגב: אם אחמד, שירכז את כל נושא האופוזיציה - - -
אחמד טיבי: לא, זה תמר זנדברג.
מירי רגב: אז, תמר, תחליטו ביניכם.