GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אחמד טיבי: אני לא רוצה ששמי יהיה קשור היסטורית לחוק הזה, שריכזתי את האופוזיציה.
מירי רגב: אז יפעת או תמי – מי רוצה לקחת על עצמה?
תמר זנדברג: יפעת, יפעת תרכז את האופוזיציה.
מירי רגב: אז שיפעת תרכז את האופוזיציה.
יפעת קריב: אני ארכז את האופוזיציה?
יפעת קריב: לי יש הסתייגויות בשם הקואליציה.
מירי רגב: אין לך שום הסתייגויות בשם הקואליציה, דברי עם יריב לוין ועם עפר שלח, תראי שההסתייגויות הן בשם עצמך.
יפעת קריב: בסדר גמור, הן בשם עצמי.
באסל גטאס: מירי, תני לי לדבר שני משפטים, אני חייב לצאת.
מירי רגב: אל תגידי בשם הקואליציה.
יפעת קריב: מירי, שמעתי אותך היום ברדיו מדברת ואפילו חלק מהדברים שלך נכנסים בתוך ההסתייגויות שלי.
יפעת קריב: אז את אומרת בדיוק את העמדה שלך לגבי החוק הזה היום בכל מקום.
מירי רגב: אז לא יכול להיות לך הסתייגויות על החוק כי כל העמדות שלי נכנסו לחוק.
יפעת קריב: את יושבת-ראש הוועדה ואת אומרת שהחוק הזה לא נעשה בצורה נכונה ואת בכל זאת מעבירה אותו ביום שני.
מירי רגב: החוק נעשה בצורה הכי נכונה שבעולם.
יפעת קריב: כזאת מהירה, כזאת פזיזה.
מירי רגב: החוק נעשה בצורה הכי טובה שיכולה להיות, שלושה ימים של דיונים מהבוקר עד הלילה.
יפעת קריב: 4 שנים החוק הזה מסתובב במערכת, 4 שנים מהיום שמנסים להעביר אותו פה בכנסת.
<נעמה פויכטונגר: הייתי מהיום הראשון, הוא לא מסתובב 4 שנים במערכת.
מירי רגב: פשוט לא יאומן שאת אומרת מה שאת אומרת, זה מפתיע אותי.
<מירי פרנקל-שור: כמה זמן הוא במערכת?
<יואל הדר: שנה.
מירי רגב: תמי, את רוצה לרכז את האופוזיציה או לא?
תמר זנדברג: לא, אני לא יכולה לדבר בשם האופוזיציה.
מירי רגב: אוקיי, אז מבחינתי אם אין בקשה של האופוזיציה אז - - -
באסל גטאס: יום שני סיכמנו.
מירי רגב: אני לא מצליחה להגיע לעמדה מתואמת על כל האופוזיציה.
באסל גטאס: סיכמנו, 09:00 עד 10:30 הסתייגויות.
מירי רגב: לא, באסל, זה צריך להיות מוסכם גם על דב חנין.
אחמד טיבי: אנחנו נביא הסכמות, יום שני ב-09:00.
מירי רגב: אז תודיעו לי, תביאו הסכמה.
באסל גטאס: הרי מה שאת רוצה – את שולטת בכול.
מירי רגב: לא, תביאו הסכמה – זה יהיה.
באסל גטאס: מתחילים ב-09:00 מסיימים ב-10:30, הרי את מחזיקה ביד רמה את סדר-היום.
מירי רגב: בבקשה, נוציא על זה גם מכתב מסודר לכולם.
מירי רגב: בבקשה, באסל, אתה ראשון הדוברים.
באסל גטאס: אני רוצה לציין שכל האווירה והדיון הציבורי שהיה ביומיים האחרונים ומידת ההתנגדות הטוטלית הקיימת גם בארגונים המקצועיים, ובראשם ההסתדרות הרפואית, וגם אפילו של הרבה חברי כנסת מהקואליציה, אני חושב ומבקש ופונה למי שמחליט בקואליציה – ואת יכולה לשחק פה תפקיד, גברתי – למשוך את החוק, לתת עוד כמה חודשים לדיון.
מירי רגב: אני לא רואה צורך בזה, דנו בחוק בצורה הכי טובה שיכולה להיות.
באסל גטאס: את יודעת היטב שחוקים לא חוטפים בצורה כזו של שלושה ימי דיונים רצופים, אין שום דבר שמחייב את הבהילות הזו.
באסל גטאס: היו שביתות רעב הרבה יותר ארוכות, הרבה יותר קשות שאנשים עמדו ממש על סף סכנת חיים – ואני מדבר על מקרים שהיה בהם 6 ו-7 חודשים, ואפילו יותר, של שביתות רעב שלא הסתיימו במוות או אפילו במצב של ממש סכנה לחיים – וזה בגלל שגם האסיר עצמו לא רוצה למות וגם הרופאים ידעו לטפל בו בצורה ששמרה על מערכות הגוף, אז אין את הצורך בבהילות.
באסל גטאס: זה ברור, הבהילות של העברת החוק היא לשרת מטרה פוליטית.
באסל גטאס: אני חושב שאם הקואליציה – כולל ביבי נתניהו בעצמו – יעשו מחשבה נוספת ושיקול דעת חדש יראו שהחוק הזה רק יזיק, לא יביא לשום הצלת חיים מצד אחד של שובתי רעב ולא אפילו לשרת את אותן מטרות פוליטיות שהוא חשב שהחוק עומד לשרת.
באסל גטאס: באמת, תעצרו קצת, תחשבו קצת, תגידי ליריב לוין, תגידי לשאר: אין טעם להעביר את החוק בבהילות כזאת ביום שני, זה רק יהפוך להיות בומרנג גם לאותם מטרות פוליטיות שאתם רוצים להשיג.
מירי רגב: תודה רבה, חבר הכנסת באסל.
מירי רגב: חברת הכנסת תמר זנדברג, לאחר מכן חבר הכנסת אחמד טיבי.
תמר זנדברג: אני רוצה לומר משהו בהתייחס גם לנוסח שמונח עכשיו בפנינו לאור הדיונים המשפטיים שהיו כאן, בין היתר עם צוות הוועדה וצוות הממשלה, וגם להתבטאות החצי אגבית של היועץ המשפטי של המשרד לביטחון פנים.
תמר זנדברג: תראו, החוק הזה התחיל ממקום מאוד מאוד מאוד מאוד בעייתי שלדעתי היה ידוע לכולם.
תמר זנדברג: הוא התחיל בקול תרועה פוליטית מאוד מאוד רמה וכל הדיון שהיה, הדיון הפוליטי הלגיטימי – כולנו אנשי ציבור, שמענו גם אותך, יושבת-ראש הוועדה מתבטאת: כן לתת להם למות, כן להציל, שמענו את חבר הכנסת צור, כל אחד ועמדתו.
תמר זנדברג: הנוסח שהובא ביום שני – אנחנו באמת מדברים על דיון מרתוני.
תמר זנדברג: אנחנו בסיטואציה מאוד מאוד דחוקה, אנחנו זוכרים את יום שני, כל סדר-היום כאן התבטל במליאה, כל ההצעות, ביניהן ההצעה החשובה של יפעת קריב וחנין זועבי, שכבר הרבה זמן הכנסת דנה בה, של ייצוג נשים ברשויות המקומיות, ירדה מסדר היום בגלל המצב הביטחוני, ומה הצעת החוק היחידה שפה מתקדמת בשלושת הימים האלה?
תמר זנדברג: הצעת החוק הזו.
תמר זנדברג: הנוסח שהובא בפנינו ביום שני היה נוסח מאוד מאוד חריף ובעייתי.
תמר זנדברג: דובר על הזנה בכפיה, שמענו את יושב-ראש ההסתדרות הרפואית, אידלמן, מדבר על עינוי.
תמר זנדברג: שמענו כאן חוות דעת רפואיות שרופאים לא יבצעו אותם, שמענו את פרופ' מרדכי קרמניצר מדבר על כך שמדובר בבגידה במצפון המשפטי, במצפון הרפואי וכו'.
תמר זנדברג: היום אנחנו מגיעים, אני מדפדפת כאן בנוסח וגם שומעת פתאום את הנסיגה, ברקס אחורה - - -
<יואל הדר: מקודם לא הקשבת פשוט.
תמר זנדברג: ואת גלגול העיניים לשמיים של אדוני היועץ המשפטי - - -
<יואל הדר: מקודם לא הקשבת פשוט, זו הסיבה.
תמר זנדברג: אדוני, אני מציעה שתפסיק לחלק לנבחרי הציבור ציונים.
<יואל הדר: ואני מבקש לא להגיד שאני מגלגל עיניים.
תמר זנדברג: אני שמעתי אותך - - -
<יואל הדר: אני לא מגלגל עיניים - - -
מירי רגב: יואל, תן לה להתבטא.
תמר זנדברג: ופתאום בכלל מדובר – זה חוק מאמא תרזה.
<יואל הדר: כי לא קראת, עכשיו אולי בפעם ראשונה אולי קראת, מה לעשות?
<יואל הדר: מקודם לא קראת.
תמר זנדברג: אדוני היועץ המשפטי של המשרד לביטחון הפנים, קראתי את תזכיר הצעת החוק היטב, קראתי את הנוסח על ששת עמודי ההסבר שלו שהיו עסוקים בהתפלפלות פוליטית ומדיניות, לא רפואית ולא הצלת חיים שאין לה שום קשר לדבר הזה.
תמר זנדברג: קראתי היטב, שנה וקרוא.
תמר זנדברג: וגם שמעתי את דבריך בדיון אתמול, בדיון שלשום והיום.
תמר זנדברג: האזנתי רוב קשב והבנתי בדיוק מה אתה מנסה לעשות – אתה מנסה להגן על עצמך ועל האתיקה המקצועית שלך, גם, אני מקווה, בשביל מצפונך וגם בשביל המקומות המשפטיים העתידיים שהחוק הזה אמור לעמוד בפניהם.
<יואל הדר: אין היתה לנו שום בעיה, לא אתית ולא בעיה מצפונית, עם החוק הזה.
תמר זנדברג: אני רוצה לומר בצורה ברורה לסיום ההתייחסויות לחוק: החוק הזה הוא לא מוסרי, הוא לא אתי, הוא לא עומד, לא באמנות בין-לאומיות, לא בחוק יסוד כבוד האדם וחירותו ולא בחוק זכויות החולה, גם בנוסח הזה, בגלל המהות שלו, לא בגלל - - -
<נעמה פויכטונגר: את יכולה לומר באיזו אמנה?
תמר זנדברג: אני אפנה אותך חזרה לפרוטוקול, זה דובר כאן באופן - - -
<נעמה פויכטונגר: אני אתקן – את מתכוונת אולי להצהרות, לא לאמנות בינלאומיות.
<יואל הדר: זה סתם דקדוקים, זה לא משנה.
תמר זנדברג: מכיוון שאני מניחה שהידע שלכם במשפט בין-לאומי בערך דומה לשלי – כולנו למדנו אותו בלימודי המשפטים ולא עסקנו בזה מאז כנראה – אז זה לא משנה.
<נעמה פויכטונגר: עשינו מחקר מעמיק לקראת הדיון בהצעת החוק.
אחמד טיבי: מה זה הצהרה בין-לאומית?
אחמד טיבי: מה זה – אפשר לבטל אותה.
אחמד טיבי: הצהרת טוקיו, מלטה.
תמר זנדברג: כן, בדיוק, זה לא כל כך משנה.
תמר זנדברג: את יודעת, יש אמנות שישראל חותמת ולא מאשררת, יש הצהרות – יש כאן קריאת כיוון.
יפעת קריב: החלטה 1325, אנחנו מהמדינות הראשונות שאימצו את זה אבל אנחנו לא מיישמים בשום צורה שהיא.
תמר זנדברג: כן, יש הרבה אמנות שמכול מיני שיקולים עדיף למדינת ישראל לא לקדם.
יפעת קריב: זו אחת האמנות הכי רלוונטיות לנושא הזה.
<נעמה פויכטונגר: ואף על פי כן, לא אמנה ולא הצהרה של האו"ם בעניין הזה משקפת את מה שאת אומרת.
<נעמה פויכטונגר: ההצהרות הן הצהרות של גורמים רפואיים, ונדמה לי שזה הובהר בדיון ביום שני.
תמר זנדברג: שוב, היינו כאן בדיון לאורך כל יום שני, כל יום שלישי, שמענו את כל הדיונים, זה לא הופך את החוק הזה, לא למוסרי ולא לחוקי.
<נעמה פויכטונגר: רק רציתי לדייק בעובדות.
תמר זנדברג: אז מה שאני רוצה לומר – ואנחנו היינו כאן, גברתי היושבת-ראש, גם בהקראת הסעיפים ואני חושבת שהדברים נאמרו בזמן הקראת הסעיפים – אין כאן איזה שיפור שאפשר להכניס לרוע שיכול להפוך אותו קצת פחות רע.
תמר זנדברג: מדובר כאן בריבונות על הגוף, מדובר כאן בכבוד האדם וחירותו, מדובר כאן במאבק פוליטי – והיוזמה של החוק הזה היא במקור פוליטית ומדינית, ושום ניסיון להתחבא מאחורי דאגה למצבו, לשלומו ולחייו של האסיר לא יוכלו להסתיר את העובדה הזאת.
תמר זנדברג: לסיכום הדיון חשוב לי שהדברים יאמרו כדי שיהיה ברור שכולנו מודעים למה שקרה כאן, כולל השינוי בנוסחים ביומיים האחרונים.
אחמד טיבי: תודה, גברתי.
אחמד טיבי: גם אני שם לב שהמילה "טיפול" שהוסברה ב"מתן מזון או נוזלים, אף באמצעים מלאכותיים, או טיפול רפואי אחר" נמחקה, יש עכשיו "טיפול רפואי כהגדרתו בחוק זכויות החולה" בנוסח שניתן היום.
אחמד טיבי: מדובר בשינוי קוסמטי בלבד מחשש למפולת תעמולתית ומשפטית.
אחמד טיבי: אתם יודעים מה החוק הזה עושה, מי מתנגד לו, איזה נזק הוא יעשה, מה חושבים עליו הרופאים ונציגיהם הרשמיים בארץ - ההסתדרות הרפואית – מה הם אמרו, מה אומרות הצהרות טוקיו, מלטה.
אחמד טיבי: אני חושב שזה מאוד לא צנוע לבטל אותן במחי יד כי הן רק הצהרות.
אחמד טיבי: מדובר בגופים בין-לאומיים מכובדים, רפואיים שמדברים על האכלה והזנה בכפיה כעל התעללות, עינויים.
אחמד טיבי: עינויים.
אחמד טיבי: נדמה לי שגם שרת הבריאות מתנגדת לחוק הזה.
מירי רגב: אנחנו לא שמענו את זה פה דרך נציגה בועז לב.
אחמד טיבי: אני שמעתי, אני שמעתי את זה.
מירי רגב: אם אתה שמעת את זה אז שתעמוד שרת הבריאות במליאה ותגיד שהיא מתנגדת לזה.
אחמד טיבי: היא אמרה לי שהיא לעולם לא תסכים לכפות על רופאים הזנה בכפיה.
אחמד טיבי: היא אמרה לי, שרת הבריאות.
<יואל הדר: החוק הזה לא מחייב.
<נעמה פויכטונגר: החוק הזה לא כופה על רופאים.
<יואל הדר: החוק לא מחייב, החוק לא כופה על רופאים.
אחמד טיבי: מה החליט בית משפט?
<יואל הדר: הוא מאפשר, הוא מתיר.
<נעמה פויכטונגר: הוא מרשה להם.
<יואל הדר: הוא אומר: אפשר במקרה הזה, וזה לא מחייב אף רופא.
אחמד טיבי: אבל למה ראש הממשלה אמר:
אחמד טיבי: אם לא יהיו רופאים – נביא רופאים?
אחמד טיבי: מאיפה הוא מביא רופאים ולמה הוא מביא?
אחמד טיבי: הוא יודע שרופאים מתנגדים.
<נעמה פויכטונגר: כנראה שיש רופאים שכן יסכימו.
אחמד טיבי: הוא רוצה להביא רופאים, ראש ממשלת ישראל, שעומד מאחורי החוק הזה, אומר:
אחמד טיבי: אם לא יהיו רופאים – נמצא רופאים.
<יואל הדר: דהיינו שאי אפשר לחייב אף רופא, זה הכול.
<יואל הדר: אי אפשר לחייב רופא, זו המשמעות, אי אפשר לחייב רופא.
<נעמה פויכטונגר: ראש הממשלה מבין שיש רופאים שאולי לא יסכימו ויש רופאים שכן יסכימו.
אחמד טיבי: מי?
אחמד טיבי: תגידו לנו מי הרופאים שמסכימים כי כל הרופאים בשלב זה אומרים שהם לא מסכימים.
<יואל הדר: אנחנו לא הגענו לשלב הזה, אני מקווה שלא נגיע לשלב הזה שיצטרכו לעשות את זה, זה הכול.
אחמד טיבי: אני גם מאוד מתרשם ברמה האנושית מהאמפתיה והדאגה של חבר הכנסת צור לחיי האסירים הנמצאים בתוך הכלא, אני הייתי מעדיף שהוא ידאג, ואחרים ידאגו, לחיי אנשים שהם לא אסירים, שהולכים ברחוב סתם כך ונפגעים ונהרגים.
אחמד טיבי: ולכן, גברתי, היושבת-ראש, מדובר בחוק בלתי מוסרי, בלתי חוקי בעליל, פוגע פגיעה קשה ברפואה, בכל מה שהוא קדוש מבחינה רפואית, הכול למען שיקולים פוליטיים קרים וצרים, רגעיים.
אחמד טיבי: כמו שאמרה חברתי, החוק הזה בגלגולים שונים נמצא כבר הרבה זמן על שולחן הכנסת.
אחמד טיבי: המהירות, הפזיזות וההליך המזורז מאוד מאוד מאוד שאת מקדמת צריך להעלות שאלות למה הדבר הזה קורה.
אחמד טיבי: יכול להיות שזה יעלה בבג"ץ בסופו של דבר.
מירי רגב: תודה רבה לך, חבר הכנסת אחמד טיבי.
מירי רגב: אחרונת הדוברים, חברת הכנסת יפעת קריב.
יפעת קריב: אני רוצה לומר שאני בהחלט מתנגדת להליך שבו מתנהל החוק הזה, החוק הזה נעשה בצורה נורא מהירה, הרבה יותר מהירה מהחוק שעשינו שבוע שעבר, שניסינו להעביר במהירות את חוק ניצולי השואה – שהיתה הסכמה חוצה מבית לבית בכנסת – וגם כן לקח לנו יותר משבועיים להעביר אותו, ופה ההליך הזה פחות משבוע עובר בצורה שהיא ממש מטרידה.
יפעת קריב: אני מסתכלת על החוק הזה ואני לא מצליחה להבין איך אנחנו מחוקקים אותו כל כך מהר, ואם הוא חוק אד-הוק – האם בעצם אנחנו רוצים לטפל במספר אסירים שעכשיו נמצאים בכלא בשביתת רעב, כי אני חושבת שהשאלה הכי משמעותית בחוק הזה, וזו שאלה שבכלל כנסת ישראל צריכה לשאול את היועצים המשפטיים, היא הנושא איך אנחנו מתייחסים לכל חקיקה בכנסת ביחס לדורות הבאים.
יפעת קריב: הלוא היה לנו את נציב הדורות הבאים שבוטל בכנסת ולחוק הזה יש השלכות קשות לעתיד.
יפעת קריב: אני רוצה לדבר רק על המגזר היהודי, לא רוצה לדבר כרגע על אסירים בכלא, הרי אמרנו שהחוק הזה הוא חוק לכולם.
יפעת קריב: לפי החוק הזה, אחרי שקראתי אותו שוב ושוב, ד"ר אידלמן ששבת 121 יום, על פי החוק הזה היה צריך להיות מוזן בכפיה.
<יואל הדר: הוא לא אסיר, הוא לא היה אסיר.
יפעת קריב: זאת אומרת שהחוק הזה מדבר רק על אסירים?
<יואל הדר: רק לאסירים.
מירי רגב: שיש למדינה אחריות עליהם.
מירי רגב: זה ההבדל ויש לנו גם את חוות הדעת של אסא כשר, שהוא לא פחות ממרדכי קרמניצר הפרופסור - - -
אחמד טיבי: אסא כשר?
אחמד טיבי: אסא כשר עשה ניסויים.
מירי רגב: אנחנו חושבים אחרת.
יפעת קריב: זאת אומרת שאם ד"ר אידלמן היה עושה במהלך השביתה שלו של ה-121 יום איזשהו דבר שהיה מביא אותו לכלא – היה עושה איזשהו מהלך שהיה בניגוד לחוק, תוקף שוטר לדוגמה, רב באיזושהי צורה – זאת אומרת שגם יהודים יכולים להיות במצב הזה.
מירי רגב: גם יהודים יכולים למות משביתת רעב בכלא וצריך להציל אותם.
יפעת קריב: מירי, תני לי רגע אחד להגיד את הנקודות שלי.
יפעת קריב: במדינת ישראל עד היום לא מת בן אדם אחד משביתת רעב.
אחמד טיבי: אני רוצה לצטט את יושב-ראש הכנסת.
יפעת קריב: דקה, תן לי שניה.
אחמד טיבי: ברשותך, לעזור לך.
אחמד טיבי: יולי אדלשטיין שהיה אסיר והודיע לנו ביום שני כמה זה נורא להזין אנשים בכוח מתוך ניסיון אישי, יושב-ראש הכנסת.
מירי רגב: אבל הנה הוא חי אבל, הוא חי, תראה איזה יופי, הוא חי.
אחמד טיבי: את יודעת למה?
אחמד טיבי: הוא חי כי הוא הפסיק את השביתה, הוא אמר:
אחמד טיבי: אני מיד הפסקתי את השביתה.
מירי רגב: אז יפה, הנה.
אחמד טיבי: הפסיק את השביתה.
מירי רגב: אז השגנו משהו.
אחמד טיבי: הפלסטינים לא מפסיקים את השביתה, אצלנו הפלסטינים לא מפסיקים.
מירי רגב: הצלנו את חייו ותראה איזה יושב-ראש כנסת מדהים יש לנו.
אחמד טיבי: אל תשכחי את ראש הממשלה, תגידי מילים טובות על ראש הממשלה.
מירי רגב: אני אגיד, כשצריך בטח שאני אגיד.
אחמד טיבי: אבל צריך, לא?
מירי רגב: בוודאי, היום הוא עושה את הכול כדי להחזיר את החטופים הביתה.
מירי רגב: הוא יפעל באופן רצוף וחזק מול החמאס שיהרוס את כל תשתיות החמאס.
מירי רגב: הנה, רצית – קיבלת.
אחמד טיבי: נא לשדר את זה, רבותי, נא לשדר את זה.
יפעת קריב: גברתי היושבת-ראש, אי אפשר לדון בחוק הזה בלי להסתכל על ההשלכה שלו לדורות הבאים.
יפעת קריב: אני רוצה להתייחס לסעיף 19יב.
יפעת קריב: תשימו לב, רשום פה "לרבות הימנעות חלקית", שביתת רעב שיש בה הימנעות חלקית – איך אנחנו יכולים להכניס כזה משפט?
יפעת קריב: מי יקבע מתי שביתת רעב – וגם אמרתי את זה וזה יהיה גם בהסתייגויות שלי – אבל מה זה "הימנעות חלקית"?
יפעת קריב: או שבן אדם שובת רעב או שהוא לא שובת רעב.
יפעת קריב: ההימנעות החלקית הזו היא אסון.
מירי רגב: רופא יקבע, רופא.
יפעת קריב: זה אסון, זה מסוכן, זה אומר שבן אדם, ברגע שהוא יעשה איזושהי שביתת רעב, אפשר להאכיל אותו בכפיה.
יפעת קריב: אני רוצה להגיד, וגם שמעתי את ההתייחסות שלכם, שאם אנחנו כאלה סטרייטים עם החוק הזה וחושבים שהחוק הזה כזה נכון למדינת ישראל בואו נעשה לו החלה עוד חצי שנה.
יפעת קריב: למה החוק צריך להיות מהיום להיום?
יפעת קריב: הלוא אם הוא לא בא לתקן משהו מידי היום, ולכן זו לא העברה פזיזה אלא העברה של חקיקה לטווח הארוך למדינת ישראל, בואו נעשה לו החלה עוד חצי שנה.
יפעת קריב: בהרבה חוקים בישראל, וחוקים שעוברים בוועדה הזו, יש החלה לאחר מספר חודשים.
יפעת קריב: מה, לחוק תהיה החלה מידית?
יפעת קריב: אני חושבת שזה מאוד מאוד מסוכן לחברה הישראלית.
יפעת קריב: אני אומרת עוד דבר שדנו בו לפני כמה דקות, הלוא אם החוק הזה יגיד במפורש שרק רופא יכול לבצע את האכלה בכפיה ולרופאים יש את הזכות להתנגד – אז מי בעצם יאכוף את החוק הזה?
יפעת קריב: מה הטעם להעביר חוק בצורה כזאת פזיזה כשאין שום יכולת לאכוף אותו?
<יואל הדר: יש רופא שיסכים לעשות את זה.
יפעת קריב: איפה יש את הרופא הזה שיסכים?
יפעת קריב: מאיפה נביא אותו?
<יואל הדר: את מכירה את כל הרופאים?
יפעת קריב: אמנת הרופאים אומרת – וזה נאמר כאן בכל הדיונים על ידי כולם - - -
<יואל הדר: לא, יש את הסתדרות הרופאים שאמרה משהו, אז יבוא רופא שהוא לא בהסתדרות או שיחליט להפר את מה שההסתדרות אומרת לו.
יפעת קריב: החוק הזה גם במספר מקומות סותר את עצמו.
יפעת קריב: סעיף 19יד(ב) סותר את הדברים שנאמרים בסעיף 19יב וסעיף 19יג ואני אתייחס לזה.
יפעת קריב: ודבר אחרון שאני רוצה להתייחס לזה, ב-19טז(ג) תסתכלו, כחלק מהסתירות שיש בתוך החוק ודברי ההסבר הכל-כך ארוכים – כי את רוב הדברים שאני הוצאתי זה רק אחרי שקראתי את דברי ההסבר שלכם.
יפעת קריב: האמת היא, יושבת-הראש, שכשקראתי את ההסבר הבנתי למה אני כל כך מתנגדת לחוק, הלוא ההסבר של החוק מסביר למה אסור להעביר את החוק הזה, ואת ההסבר אתם כתבתם, לא אנחנו, במשך מספר חודשים.
יפעת קריב: בסעיף 19טז(ג) רשום: שמירה על כבודו של האסיר, תוך הימנעות, ככל האפשר, מגרימת כאב או סבל לאסיר.
יפעת קריב: אני מבקשת שתחזרו ותסבירו איך אפשר לעשות האכלה בכפייה ללא גרימת כאב וסבל לאסיר?
יפעת קריב: ואם אין אפשרות כזאת אז למה זה נמצא בתוך החוק?
יפעת קריב: החוק סותר את עצמו.
מירי רגב: הורדנו.
יפעת קריב: אבל זה מופיע כאן, סעיף 19טז(ג).
אחמד טיבי: הם יצדיעו, הרופא יצדיע לאסיר בכלא.
יפעת קריב: אני בעד המשפט הזה אבל רק שמישהו יבוא ויוכיח שאפשר לעשות האכלה בכפיה ללא גרימת נזק וללא גרימת כאב.
<יואל הדר: א', לא מדובר על האכלה בכפיה, מדובר על טיפול רפואי.
<יואל הדר: ב', אף אחד לא אומר שצריך לעשות את זה כשהאסיר לא מורדם, אף אחד לא אומר את זה, אפשר להרדים וזה לא יכאב לו.
יפעת קריב: אז להרדים אותו זה מופיע בחוק - - -
<יואל הדר: אני לא רופא, אני לא אקבע, הרופא יקבע.
אחמד טיבי: להרדים?
אחמד טיבי: אתם מתכוונים להרדים את האסירים?
<יואל הדר: הרופא יקבע איך עושים את זה.
אחמד טיבי: להרדים את האסירים?
אחמד טיבי: העיתונות שמעה?
אחמד טיבי: אתם מתכוונים להרדים את האסירים, יא רבאק.
<יואל הדר: לא מתכוונים להרדים את האסירים, מתכוונים לתת לרופא לקבוע את האופן של הטיפול.
אחמד טיבי: להרדים את האסירים.
מירי רגב: אחמד, אני אביא את - - -
אחמד טיבי: לא מעניין אותי מה שאת אומרת, מעניין אותי מה שהוא אומר.
<יואל הדר: אני לא רופא, הרופא יחליט על אופן הטיפול.
מירי רגב: אבל עזוב אותו, הוא רופא?
אחמד טיבי: הוא היועץ המשפטי, הוא עומד מאחורי הניסוחים.
<יואל הדר: אבל אתה רופא, לא אני רופא.
אחמד טיבי: אתה מתכוון להרדים את האסירים.
<יואל הדר: אני מתכוון לאפשר לרופא להפעיל טיפול רפואי ככל שיידרש - - -
אחמד טיבי: זה מה שאמרת עכשיו.
אחמד טיבי: זאת שערורייה.
אחמד טיבי: אני מבקש להפסיק את הדיון.
אחמד טיבי: תחזרי, תעשו דיונים מחדש.
אחמד טיבי: היועץ המשפטי של המשרד לביטחון פנים הודיע עכשיו שהם מתכוונים להרדים את האסירים ולתת את הטיפול בכפיה, מה זה הדבר הזה?
<יואל הדר: אני חוזר ואומר: הרופא יפעיל כל טיפול רפואי מתאים, לרבות אם צריך לעשות הרדמה מלאה או חלקית, זה מה שהוא יעשה, הרופא יחליט.
אחמד טיבי: זאת שערורייה רבתי, זאת שערורייה רבתי, אני מבקש ממך להפסיק את הדיון.
מירי רגב: תגיד לחבריך, אחמד טיבי.
מירי רגב: לי אין בעיה, אני גמרתי את החוק, יש לכם זמן לדבר כמה שאתם רוצים היום.
<יואל הדר: חבר הכנסת טיבי רוצה שלאסירים יהיה כאב וסבל, אני לא רוצה שלאסירים יהיה כאב וסבל.
אחמד טיבי: אתה אימא תרזה, אתם אימא תרזה.
<יואל הדר: זה מה שאתה רוצה?
<יואל הדר: זה מה שחבר הכנסת רוצה – שהאסירים יסבלו?
<יואל הדר: אני לא רוצה שהם יסבלו.
אחמד טיבי: אתם אוהבים פלסטינים, בקיצור.
אחמד טיבי: אתם "מתים" על אסירים.
<יואל הדר: אנחנו רוצים שהם יחיו, חבר הכנסת טיבי רוצה שהם לא יחיו.
<יואל הדר: אני רוצה שהאסירים יחיו.
אחמד טיבי: תפסיקו להרוג אותם – הם יחיו.
אחמד טיבי: תפסיקו להרוג פלסטינים ברחובות, בהפגנות - - -
<יואל הדר: אני רוצה שהם יחיו, אני לא רוצה שיסבלו, אני רוצה שכמה שפחות הם יסבלו.
אחמד טיבי: אתה אדם טוב לב, אתה אדם טוב לב, אתה אימא תרזה.
<יואל הדר: וחבר הכנסת טיבי, שיירשם פה, שחבר הכנסת רוצה שהם יסבלו.
אחמד טיבי: לא אתה אישית, אני מדבר על המערכת.
<יואל הדר: גם אני לא אומר באופן אישי.
יפעת קריב: תנו לי רק לסיים את הדברים שלי.
יפעת קריב: אני רק רוצה לומר, גברתי היושבת-ראש, למרות שאת כאילו לא מתייחסת לדיון הזה וכמו שאת אומרת, החוק הסתיים, אבל אם זה כזה - - -
מירי רגב: אני מתייחסת מאוד לדיון הזה, אני פה, לא מישהו אחר פה.
יפעת קריב: אם זה כזה נכון, מה שאומר היועץ המשפטי, למה צריך לעשות את זה כזה זריז ומהיר?
יפעת קריב: בואו ניתן לעוד ארגונים לבוא ולהשמיע את הדברים שלהם, בואו נבדוק את ההשלכות של החוק הזה לדורות הבאים, זו לא כנסת שמחוקקת רק מהיום להיום, להיום ולעכשיו.
מירי רגב: רק חוק ההסדרים מחוקקים מהיום להיום.
יפעת קריב: אני חושבת שרק חוק שקשור לניצולי שואה צריך לחוקק בצורה מהירה, חוק כזה, שיש לו השפעה על הדורות הבאים, הוא חוק מסוכן ואני מבקשת לעצור את המהירות ואת הפזיזות שבה אנחנו מעבירים את זה.
אחמד טיבי: נדמה לי שרק חבר הכנסת לשעבר אריה אלדד מוכן לעשות את הטיפול הזה.
אחמד טיבי: מירי רגב, רק אריה אלדד מוכן לתת את הטיפול בכפייה.
מירי רגב: לא, יהיו עוד כמה.
אחמד טיבי: יש עוד?
מירי רגב: עוד כמה, עוד כמה.
מירי רגב: אתמול התקשרו אלי כמה רופאים, כבר נרשמו לקדר.
<יואל הדר: גם היום האסירים צריכים לקבל טיפול רפואי.
יפעת קריב: טיפול רפואי הם מקבלים.
<יואל הדר: בחוק הזה לא מדובר על הזנה בכפיה, תראו את החוק, מדובר על טיפול רפואי שיכול להיות גם ויטמינים - - -
יפעת קריב: "מניעת נזקים בריאותיים" – החוק הזה כל הזמן מדבר על נזקים ועל הכאב.
<יואל הדר: בחוק אין שום מילה של הזנה בכפיה, שום מילה בחוק.
<יואל הדר: מדובר על טיפול רפואי שרופא יחליט מה זה הטיפול הרפואי, מהתחלה עד הסוף מה הטיפול הרפואי הנדרש.
יפעת קריב: החוק הזה סותר את עצמו בלי הבחנה כל הזמן בכל דבר.
<יואל הדר: הוא לא סותר את עצמו, הוא לא סותר את עצמו באף מילה שלו.
<יואל הדר: הוא מאפשר לרופא להפעיל שיקול דעת מקצועי מה הטיפול הרפואי.
<יואל הדר: אני לא מחליט, מהתחלה עד הסוף זה הרופא, גם לא בית משפט מחליט.
יפעת קריב: אם הדברים שאדוני אומר הם נכונים, אז מה הלחץ להעביר את זה כל כך מהר?
יפעת קריב: בואו ניקח עוד שבוע שנדון בעצמנו מה עמדת כל ארגוני הרופאים במדינת ישראל, עמדת ארגונים שעוסקים בדורות הבאים – ואני מבקשת ממך לא לעשות ככה עם היד, זכותי להגיד את מה שאני אומרת ולהתכוון לזה.
יפעת קריב: אם הדברים שאתה אומר הם אכן נכונים יכולנו לנהל פה דיון מסודר בהליך תקין של כנסת ישראל.
יפעת קריב: ההליך של כל הדיון הזה הוא דיון לא דמוקרטי ונגד זה אני יוצאת, נגד ההליך המהיר של העברת החוק.
<יואל הדר: אנחנו סבורים שההליך היה דמוקרטי, נעשו פה דיונים רציניים, נאמרו פה כל הדעות.
יפעת קריב: איזה רציניים?
יפעת קריב: הדיונים התחילו ביום שני, היום יום רביעי.
<יואל הדר: אבל עדיין דיונים יכולים להיות רציניים, גם אם זה מיום שני הדיונים יכולים להיות רציניים.
<יואל הדר: הדעות פה נאמרו, נשמעו כל הדעות הרלוונטיות, חברי כנסת יוכלו להשמיע הסתייגויות, יוכלו להצביע - - -
יפעת קריב: הדיון נגמר ב-15:000 במקום ב-21:00 בערב כי לא היו פה חברי כנסת.
<יואל הדר: אבל זו בעיה של חברי כנסת שלא באו, חברי הכנסת יכלו לבוא.
יפעת קריב: כשדיון נקבע מעכשיו לעכשיו - - -
מירי רגב: סליחה, עם כל הכבוד, יש הרבה דיונים שנקבעים מעכשיו לעכשיו.
יפעת קריב: רוב הדיונים - - -
מירי רגב: הכול ידוע מראש, זה היה ידוע כבר ביום חמישי שעבר.
יפעת קריב: למה הדיונים של 21:00 נגמרו אתמול בשעה 15:00?
<יואל הדר: אבל אנחנו היינו פה, אנחנו היינו פה.
מירי רגב: מה לעשות שאת צריכה ללכת הביתה?
מירי רגב: אני פה, אנחנו היינו פה.
<יואל הדר: אנחנו היינו פה כל הזמן וחברי הכנסת בחרו שלא להגיע.
מירי רגב: אז היית באה לפה.
<יואל הדר: חברי הכנסת בחרו שלא להגיע, אנחנו היינו פה כל הזמן, גם אנחנו ביטלנו הרבה מאוד דברים.
יפעת קריב: תתחשבו בחברי ועדת הפנים - - -
מירי רגב: אף אחד לא יתחשב בשום דבר.
מירי רגב: בכל ועדה, כולל ועדת הכספים שאני הייתי, היו עושים דיונים בימי ראשון ובימי חמישי ולא היו שואלים.
יפעת קריב: ומודיעים על זה מראש.
מירי רגב: גם פה הודענו מראש, ביום חמישי הודענו, עם כל הכבוד.
יפעת קריב: לא הודעתם מראש.
יפעת קריב: זו בחירה שלכם להעביר הליך כזה מהיר ומסוכן לדמוקרטיה הישראלית.
<נועה בן שבת: חברת הכנסת קריב, דיברת על סתירה בין 19יד(ב) ל-19יב(ג)?
יפעת קריב: אני אעביר לכם בצורה מסודרת את כל ההסתייגויות שלי.
<נועה בן שבת: אוקיי, בהסתייגויות, בסדר גמור.
מירי רגב: טוב, חברים, אני רוצה לסכם את שלב הדיונים עד כאן.
מירי רגב: קודם כל אני רוצה לענות לטענות של כמה מחברי הכנסת, אני חושבת שהדיונים נעשו בצורה מאוד מסודרת, מאוד עניינית, הודענו מראש לאנשים, עדכנו אותם, נתנו לכל אחד שרצה לדבר, הסנגוריה הציבורית וגורמים אזרחיים שונים.
אחמד טיבי: הבטחנו להרדים את האסירים, להרדים.
<יואל הדר: שלא יגרם להם כאב וסבל, כן.
מירי רגב: כולל נתנו אפשרות לדבר לפני הדיון באופן כללי על החוק, ואחר כך התחלנו להיכנס לתוך החוק וכל שלושה סעיפים נתנו לכל חבר כנסת ולכל אחד להגיב, כך שמבחינתי אני מרגישה שעשינו את כל מה שניתן כדי שהדיון הזה יהיה דיון ענייני – ובואו נזכיר שזה לא חוק ארוך – היו דיונים עניינים וכל אחד היה יכול להגיד את מה שהוא רוצה על החוק.
מירי רגב: בעניין של ההסתדרות הרפואית, אכן הר"י נתנו עמדה שלהם אבל בועז לב אמר עמדה אחרת ומשרד הבריאות אמר עמדה אחרת.
מירי רגב: אם שרת הבריאות לא חושבת שהחוק הזה הוא נכון היא היתה יכולה להגיד את זה בממשלה.
מירי רגב: זאת ההחלטה הממשלתית.
מירי רגב: בועז לב היה פה, אמר את מה שהוא אמר, הוא חותם על החוק הזה, אמר את עמדותיו.
מירי רגב: החוק הזה לא כופה על אף רופא לתת את הטיפול אלא הוא רשאי, מי שרוצה יעשה, מי שלא רוצה לא יעשה.
מירי רגב: ולכן מבחינתי, עם כל הכבוד להר"י, יש לנו את משרד הבריאות ואני סומכת על העמדות שלהם.
מירי רגב: לגבי ההסתייגויות, מנהלת הוועדה תקיים עם יושבי-ראש הסיעות של האופוזיציה איזשהו שיח היום, אם נגיע להבנה שכל סיעה תציג בשעה וחצי 10 דקות-רבע שעה ובזה מבחינתם ידברו על עיקרי ההסתייגויות, נצביע על כולם ויפרטו את כל ההסתייגות במליאה – אני אעשה את הדיון ביום שני מ-09:00 בבוקר.
מירי רגב: אם לא נגיע להבנות כאלה וכל חבר כנסת מכול סיעה ירצה להציג על הסתייגות גם בוועדה וגם במליאה אז הצגת ההסתייגויות תיעשה ביום ראשון מ-11:00 בבוקר ועד שהיא תסתיים.
מירי רגב: זה מה שאני סוגרת לגבי הסוגיה הזאת.
מירי רגב: כל סיכום שאת תביאי אנחנו נודיע את זה היום להתייחסות חברי הכנסת.
מירי רגב: אני מבקשת להודיע שאת כל ההסתייגויות יש להעביר עד יום ראשון בשעה 08:00 בבוקר לוועדת הפנים.
<מירי פרנקל-שור: אנחנו נשלח ויחזירו אלינו.
מירי רגב: ליועצת המשפטית של הוועדה עד יום ראשון ב-08:00 בבוקר.
מירי רגב: גם את זה אנחנו נכתוב בצורה מסודרת היום שלא יהיו שום אי הבנות, גם לסיעות, גם לחברי הוועדה וגם לחברי הכנסת שהשתתפו בדיונים.
מירי רגב: אני מודה לכולם על שלקחם חלק בדיונים והדיון בחוק הסתיים.
מירי רגב: אני רוצה לפתוח את סיור ועדת הפנים והגנת הסביבה באופן פורמלי בחוף הים בתל אביב, בהובלתה של צלול, שבאמת מלווים את הוועדה בכל מה שקשור לחופי הים, לזיהום הים, לאיכות החיים של האזרחים שמגיעים ליהנות מחוף הים.