GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יגאל ביבי: אבל מה זה שייך לעניין?
זהבה פישר: האזור הזה הוא האוצר הגדול של השכונה, יש בו 50 מטר מרובע, לדעתי.
זהבה פישר: לפני כמה שנים מר אוריאל אלבז ערך סקר על מצב השכונה.
זהבה פישר: המסקנה שלו הייתה שהבעיה הגדולה ביותר של השכונה היא מחסור בשטחים ירוקים ובמקומות משחק לילדים.
זהבה פישר: מה שהילדים עושים הוא לנסוע באופניים על המדרכות וזאת סכנת נפשות.
זהבה פישר: מישהו טען שיש לנו יער בסביבה.
זהבה פישר: אני מבקשת לומר שאני מפחדת לשלוח את הבת שלי לשם.
זהבה פישר: היער יפה מסביב, אבל בתי בת העשר לא תשחק שם.
זהבה פישר: לעומת זאת אני שולחת אותה לפארק הפסגה.
זהבה פישר: מי שהיה שם יודע שזוהי מין מובלעת בשכונה.
זהבה פישר: כשנמצאים בפנים רואים כל הזמן את הבניינים ויש תחושה שלא נמצאים לבד.
זהבה פישר: אלה חורשה וגן בתוך השכונה.
זהבה פישר: אני לא מהססת לשלוח את הילדה שלי לשחק שם עם החברות.
זהבה פישר: זה המקום היחיד שיש לנו.
זהבה פישר: כעת, נוסף על המצוקה שקיימת בשכונה כי אין לילדים מקום לשחק, בונים דירות לעוד 2,000 איש בערך, וגם מוסדות וכו'.
זהבה פישר: יש אנשים תמימים שאומרים שבזכות הפרויקט יבנו בשכונה מתנ"ס.
זהבה פישר: אבל אינני מבינה למה שכונה צריכה לוותר על השטח הירוק היחיד שיש לה כדי לקבל משהו שמגיע לה בין כך ובין כך.
זהבה פישר: אנחנו לא פריירים.
זהבה פישר: אנשים מאמינים שסוף סוף יהיה להם מתנ"ס אבל למה שלא יהיה לנו מתנ"ס בכל מקרה?
משה גפני: מדוע אין מתנ"ס בשכונה?
זהבה פישר: כי אנחנו אזרחים סוג ב'.
קריאה: באיזו שכונה חרדית יש מתנ"ס?
קריאה: אבל הפארק הוא מזבלה אחת גדולה.
זהבה פישר: אנשים מתלהבים ממה שיקבלו אך המתנ"ס מגיע לנו משום שאנחנו אזרחים בירושלים.
זהבה פישר: יש כאן היפוך של נורמת השוחד: בדרך כלל אדם נותן מעט שוחד כדי לקבל הרבה רווח.
זהבה פישר: אנחנו נותנים את הכול כדי לקבל מתנ"ס.
פנחס לוי: גם אני תושב הר נוף ואף חבר מנהלת הר נוף.
פנחס לוי: אני מסכים לדבריה של גב' פישר.
פנחס לוי: רוב חברי המנהלת התנגדו לתכנית מהטעמים שהיא פירטה.
פנחס לוי: אני מבקש להוסיף לדבריה עוד נקודה אחת: מכיוון שמדובר כאן בבנייה למגורים על חלק מהמגרש המשמעות היא תוספת של עוד ילדים לשכונה ולמקום.
פנחס לוי: וכך שוב יחסר מקום משחק לילדים.
פנחס לוי: האנשים שיגורו שם והמוסדות שייבנו ישתמשו בעצם בכל השטח הקיים שם.
פנחס לוי: לעניין המתנ"ס, הנושא הזה חשוב לנו מאוד.
פנחס לוי: כל אחד מעוניין במתנ"ס, אבל כמו שאמרה גב' פישר, זה מגיע לנו בדין.
פנחס לוי: העירייה מתחמקת.
פנחס לוי: נוסף על כך, כשמעבירים דברים בלי מכרז ובלי נהלים עולה סימן שאלה האם הם בכלל יבוצעו.
פנחס לוי: הרי אותו כוח פוליטי שיכול להפוך את האזור למקום מגורים בתמורה לבניית מתנ"ס יכול גם להתחמק מבנייתו ולהשאיר את הכול לנדבנים אחרים, כמו שהיה מקובל עד עכשיו.
פנחס לוי: לדעתי יש להתנגד לתכנית ולמצוא חלופות אחרות.
פנחס לוי: אם המטרה היא לבנות מוסדות ציבור – יש עוד מקומות המתאימים לכך, והצענו הצעות בנושא.
פנחס לוי: אפשר למצוא למוסדות מקום.
פנחס לוי: אם המטרה היא לממן את הבנייה – זה נושא קשה מאוד, כי העירייה חייבת לספק לנו מתנ"ס בדין.
פנחס לוי: בהר נוף אנחנו נתקלים בהרבה רחובות שהפכו לרחובות מגרשי חנייה.
פנחס לוי: ארגון הקבלנים היה אמור לטפח אותם ולתחזק אותם.
פנחס לוי: מדובר ב6-5- רחובות שלמים שאין בהם שום תחזוקה.
פנחס לוי: העירייה מתנערת מאחריות משום שהנושא הועבר לטיפול ארגון הקבלנים, אך גם הם מתנערים מאחריות כי הם פשטו את הרגל.
פנחס לוי: והתושבים נמצאים בין הפטיש לסדן ואין תחזוקה למגרשי החניה ברחובות פנימיים שלמים בהר נוף.
פנחס לוי: זה עלול לקרות גם כאן, חס ושלום, ונימצא במצב שהעירייה תטען שהנושא עבר ליזם, בעוד היזם עצמו לא יוכל או לא ירצה לעמוד בהתחייבויות שהתחייב.
פנחס לוי: בסופו של דבר נישאר קירחים מכאן ומכאן.
יגאל ביבי: ואם היזם היה עומד בהתחייבויותיו זה היה בסדר?
יגאל ביבי: מה אם תהיה ערבות 100 אחוז?
פנחס לוי: אין בעולם הזה התחייבויות 100 אחוז.
פנחס לוי: בתיה גולדשמידט: גם אני, כמו גב' פישר, גרה ברחוב הקבלן.
פנחס לוי: כשגב' פישר דיברה על פארק הפסגה שאלתי את עצמי האם מדובר באותה גינה שאני אמורה להכיר.
פנחס לוי: הגינה הזאת היא מקום מפחיד בחושך, שומם ולא מטופח.
פנחס לוי: יש שם כמה עצים שקרן קיימת אמורה להיות אחראית להם אבל היא לא מטפלת בהם.
פנחס לוי: יש שם משתלה של קרן קיימת, מחסן של העירייה, מגרש כדורסל מוזנח.
פנחס לוי: זה מקום מפחיד ביותר.
פנחס לוי: אני לא שולחת לשם את הילדים שלי בשום פנים ואופן, במצב הנוכחי.
פנחס לוי: מספרים כאן כאילו עומדת לקום שם שכונה גדולה.
פנחס לוי: אבל זה לא נכון.
פנחס לוי: מדובר בכמה בניינים ובכמה מוסדות ציבור לידם.
משה גפני: את מכירה היטב את הפרויקט, גב' גולדשמידט?
בתיה גולדשמידט: לא.
בתיה גולדשמידט: אבל אני יודעת את הדברים מהפרסומים, מאותם פרסומים שהתושבים האחרים שואבים מהם את הידיעות שלהם.
בתיה גולדשמידט: אני נזעקתי נגד העובדה שתושבים של השכונה הביעו התנגדות כזאת.
בתיה גולדשמידט: אני כן ראיתי בכך טעם פוליטי.
משה גפני: זה לא נושא הדיון בוועדה.
בתיה גולדשמידט: אדבר על הדברים מהפן הסביבתי.
בתיה גולדשמידט: לפני שבע שנים עברתי לגור ברחוב הקבלן.
בתיה גולדשמידט: כמו שגב' פישר אומרת, אין ברחוב שום גינה.
בתיה גולדשמידט: היה שטח ירוק אחד שנקרא גן החרוב.
בתיה גולדשמידט: במאמצים של השכונה ושל עיריית ירושלים הגן ייבנה החורף, בעזרת השם, יש כבר קבלן שזכה במכרז.
זהבה פישר: את הבשורות האלה שמענו כבר כמה שנים.
בתיה גולדשמידט: הגינה קמה אחרי שבע שנים של פעילות מסיווית של התושבים, בשיתוף המנהל.
בתיה גולדשמידט: יש קבלן שזכה במכרז של העירייה.
בתיה גולדשמידט: הוא אמור להתחיל בעבודות.
בתיה גולדשמידט: אנחנו מקווים שעד הקיץ הגן יהיה מוכן.
בתיה גולדשמידט: זה לא קשור לגן הפסגה.
בתיה גולדשמידט: גן הפסגה הוא גן גבוה במעלה ההר, הוא איננו נגיש לאנשים, כי יש שם מתלול גבוה.
בתיה גולדשמידט: נשים עם עגלות כלל לא מגיעות לשם.
בתיה גולדשמידט: אני אינני שולחת לשם את הילדים.
בתיה גולדשמידט: בשעות החשכה זוהי פשוט סכנה, ומסתובבים שם כל מיני טיפוסים.
בתיה גולדשמידט: כפר שאול הוא בדיוק מעבר לגן, ואנשים שם מסתובבים.
בתיה גולדשמידט: חשוב לי להבהיר: לא הופכים גינה למוסד.
בתיה גולדשמידט: אני תומכת בתכנית, משום שלדעתי יש ביקוש לשכונה, אנשים רוצים לעבור לגור בה, ושני בתי הספר לא מתפוצצים מרוב תלמידים.
בתיה גולדשמידט: אם היזם מסכים להכין גינה בתמורה לבנייה, ולדעתי צריך לחייב אותו לעשות כן באופן כלשהו, כפי שהציע ח"כ ביבי - אני תומכת בתכנית.
בתיה גולדשמידט: לטענתי כל בנייה צריכה להיות מותנית בהקמת המתנ"ס.
חוה גוטליב: גם אני מתגוררת בהר נוף.
חוה גוטליב: שטחו של גן הפסגה הוא 68 דונם.
חוה גוטליב: איש איננו חושב שיבנו גינה בשטח שכזה.
חוה גוטליב: המתנ"ס אמור להיבנות ליד האזור הזה, על שלושה דונמים נוספים, שמוקצים למתנ"ס זה מכבר.
חוה גוטליב: כלומר, המתנ"ס לא יגזול שטח מגן הפסגה.
חוה גוטליב: אמורים לקום במקום רק ארבעה בעניינים שיגורו בהם 200 משפחות.
חוה גוטליב: אני לא אתנגד שיתווספו עוד ילדים לשכונה, כן ירבו.
חוה גוטליב: השטח שקיים היום איננו גן ולא שטח ירוק.
חוה גוטליב: זהו שטח חום ומלוכלך ומפחיד.
חוה גוטליב: אין שום סיבה שלא ישפצו אותו, ומתוך 68 הדונם יהיה פארק של 50 דונם, עם מסלולים לאופניים, פינות ישיבה, דשא, תצפית לנוף ועוד.
חוה גוטליב: זה יכול להיות מקום יפהפה.
חוה גוטליב: ההשקעה המתוכננת היא 2.5 מיליון דולר.
חוה גוטליב: העירייה לא תשלם את הסכום הזה.
חוה גוטליב: נקודה.
חוה גוטליב: יש לכך אלף סיבות.
חוה גוטליב: ונכון שאנחנו אזרחים סוג ב'.
משה גפני: למי הכוונה במילה "אנחנו"?
משה גפני: מה עם תושבי סנהדריה המורחבת?
נסים זאב: מבחינת הארנונה אלה תושבים סוג א'.
חוה גוטליב: אני התכוונתי לתושבי הר נוף, וגם לתושבי סנהדריה המורחבת.
חוה גוטליב: אני מדברת על החרדים.
משה גפני: כלומר, הר נוף היא שכונה חרדית?
משה גפני: אין תושבים שאינם חרדים בהר נוף?
קריאה: 80% מאנשי השכונה חרדים ו20%- מתושביה דתיים-לאומיים.
משה גפני: אם כך, אני מבקש לשאול שאלה.
משה גפני: אני מתגורר בבני-ברק, וזוהי עיר צפופה.
משה גפני: כל הזמן אני מבקש מראש העיר שלא יבנה עוד בבני-ברק - אך אני מעוניין שיהיו עוד ילדים.
משה גפני: אני מבקש זאת משום שהתשתיות אינן מספיקות.
משה גפני: אין שם ריאות ירוקות.
משה גפני: ראש העיר איננו שומע בקולי משום שהוא לא יכול לעשות זאת: הקרקעות שם הן קרקעות פרטיות ואי-אפשר להפקיע אותן בגלל איכות הסביבה.
משה גפני: אי-אפשר לומר לקבלן שלא יבנה.
משה גפני: לכן אני מבקש להבין את הגישה שפירטה גב' גוטליב.
משה גפני: הר נוף היא שכונה צפופה לכל הדעות, מדוע התושבים מעוניינים שיבנו שם?
חוה גוטליב: מסביב להר נוף נמצא יער ירושלים, והוא נותן חמצן.
משה גפני: אני כתושב בני ברק מעדיף שלא יבנו אפילו עוד דירה אחת.
משה גפני: הילדים, כן ירבו, יכולים לגור במקומות אחרים: בבית שמש, באשדוד.
מוסי רז: מה האינטרס של גב' גוטליב שייבנו במקום?
חוה גוטליב: הפיצוי שנקבל כתוצאה מהעובדה שעוד 200 משפחות יבואו לגור בשכונה יעזור מאוד לשכונה: גם תהיה טיילת, גם יהיה מקום למשחקים.
חוה גוטליב: זהבה פישר: בקיצור זהו שוחד.
חוה גוטליב: אני מבקשת שלא יפריעו לי.
חוה גוטליב: איכות החיים שלי תשתפר: יהיה פארק גדול של 50 דונם, יהיה מתנ"ס שמאוד חסר כעת ותהיה ברכת שחייה שכולנו משוועים לה.
חוה גוטליב: השיפור באיכות החיים שווה את זה.
חוה גוטליב: בבני ברק לא תינתן תמורה בעד הבנייה.
חוה גוטליב: זה לא שוחד.
חוה גוטליב: השיפור באיכות החיים יהיה ניכר.
משה גפני: אני מבקש לשמוע כעת את האדריכל מטעם עמותת "מאור ישראל", מר שלמה אשכול.
שלמה אשכול: אציג בקצרה את נתוני הפרויקט, כדי שיהיה לכולנו מידע ברור ולא מעורער במהלך הוויכוח הציבורי.
שלמה אשכול: ממה ששמעתי עד היום ברור לי שגם המתנגדים וגם התומכים לחלוטין אינם מכירים את התכנית.
שלמה אשכול: אני אדבר רק על הפן האדריכלי, אין לי מידע מעבר לכך.
שלמה אשכול: עולות כאן מילים כמו "שוחד" וכו', ולהערכתי הוועדה הזאת לא צריכה לשמוע אותן.
משה גפני: את כל הנושאים הללו אבקש למחוק מהפרוטוקול.
משה גפני: זה איננו רלוונטי לענייננו.
משה גפני: זאת לא הוועדה לביקורת המדינה.
משה גפני: התפקיד שלנו נוגע רק לאיכות הסביבה.
משה גפני: יש לכך גם השלכות תכנוניות, אבל כל השאר איננו מענייננו.
שלמה אשכול: אני מבקש להסביר כאן את המיקום המיוחד של גן הפסגה.
שלמה אשכול: מכאן מתחילות הבעיות שלו, ואולי מכאן נולד הפרויקט.
שלמה אשכול: גן הפסגה תוכנן בטעות, ואני אומר זאת ברגישות רבה.
שלמה אשכול: הוא היה פרי של שיקול דעת של שנים קודמות.
שלמה אשכול: נעשו בתכנון שלו שתי טעויות.
שלמה אשכול: אנחנו יודעים זאת היום, אחרי שלמעלה משלושים שנה למדנו איך לתכנן שכונות בירושלים.
שלמה אשכול: אמנם גם היום עושים שגיאות, אך השגיאות שנעשו כאן הן שגיאות בולטות שפגעו בתושבי השכונה.
שלמה אשכול: ראשית, מיקמו פארק גדול בכל קנה מידה עירוני - גודלו כ68- דונם - במקום שאי-אפשר להגיע אליו.
שלמה אשכול: כלומר, בניגוד לתפיסה של שכונות על הר, שם מנצלים את הוואדיות שנכנסים כמו אצבעות או שמשתמשים בפרוסה בין יחידות מגורים על קו גובה – כאן מיקמו את הפארק במקום הגבוה ביותר שאפשר.
שלמה אשכול: שנית, הייתה שגיאה נוספת חמורה פי כמה.
שלמה אשכול: כשגב' פישר אמרה שהיא מרגישה בטוחה לא כל כך הבנתי את דבריה.
שלמה אשכול: כי בניגוד לתפיסת תכנון שאומרת שליד פארק ממקמים מגורים, מיקמו בסמוך לפארק מוסדות ציבור.
שלמה אשכול: מסביב לפארק יש רק בתי ספר או ת"תים.
יהודית נאות: למי הכוונה במילים "מיקמו"?
שלמה אשכול: אני מתכוון למתכנני השכונה.
שלמה אשכול: יהודית נאות: האם לא נשכרת מטעם עיריית ירושלים להגיש תכניות לגבי שטחים פתוחים, מר אשכול?
שלמה אשכול: עוד אדבר על כך.
שלמה אשכול: כתוצאה מכך מבני המגורים שנמוכים מן הגן מנותקים ממנו גם בשל רשת מוסדות הציבור הזאת.
שלמה אשכול: בעצם, להוציא כמה מקומות שבהם עדיין לא בנו על השטח את מבני הציבור, אי-אפשר בכלל להגיע לגן.
שלמה אשכול: וכמובן יש בכך קושי לאישה שהולכת עם עגלה ולאנשים מבוגרים.
שלמה אשכול: נוסף על כך, גם אין חניה.
שלמה אשכול: הפארק גדול מאוד.
שלמה אשכול: ואני מבקש לתקן דברים שנאמרו: המשתלה במקום היא של עיריית ירושלים ולא של קרן קיימת.
שלמה אשכול: עיריית ירושלים לקחה שטח ציבורי פתוח ומיקמה במקום משתלה.
שלמה אשכול: היא סגרה את האזור על רשת ובריח.
שלמה אשכול: זה מנוגד לחוק.
שלמה אשכול: מדוע העירייה עשתה זאת?
שלמה אשכול: לא משום שהעירייה רעה.
שלמה אשכול: אלא היא ראתה שטח בור של 70 דונם ומיקמה שם את המשתלה.
שלמה אשכול: אינני יודע אם מישהו מהנוכחים כאן ביקר במקום.
שלמה אשכול: אני יצאתי למקום בכל מיני שעות של היום.
שלמה אשכול: נדמה לי שהנוכחים כאן לא יודעים על מה הם מדברים.
שלמה אשכול: זהו מקום מוזנח.
שלמה אשכול: אני לא רוצה לספר מי מסתובב שם בלילה, מפאת כבודה של השכונה.
נסים זאב: אני מבקש שיובהר שמי שמסתובב בפארק הם לא אנשי השכונה.
שלמה אשכול: חס וחלילה, לא אמרתי זאת.
שלמה אשכול: ח"כ נאות הזכירה שהכנתי לפני שש שנים תכנית אב לשטחים פתוחים בירושלים.
שלמה אשכול: ניסיתי לקבוע שם קריטריונים.
שלמה אשכול: כשהכנתי את התכנית בדקתי את כל המצב בירושלים, ובדקתי איפה השטחים גדולים מכדי שיהיה אפשר להחזיק או לטפח אותם.
שלמה אשכול: לצערי החלל הבלתי אפשרי הזה בהר נוף מתמלא באנשים ובתופעות שונים, כמו שקורה גם במקומות אחרים.
שלמה אשכול: לגבי נתוני הפרויקט: לצורך השיחה אני אומד את הפרויקט ב70- דונם, למרות ש2.9- דונם יועדו בתב"ע המקורית למתנ"ס ואינם שייכים לפרויקט עצמו.
שלמה אשכול: לכן צריך להתייחס לעניין כאל שטח של 68 דונם.
משה גפני: מר אשכול מכיר את עיריית ירושלים, מה הקשר בין הפרויקט למתנ"ס?
משה גפני: מדוע המתנ"ס נקשר לנושא?
נסים זאב: היזם יבנה מתנ"ס.
יהודית נאות: לאנשי השכונה מגיע מתנ"ס, הם משלמים ארנונה.
יגאל ביבי: אם יהיה שם כביש, תהיה חניה, אם תהיה חניה, יהיו אנשים.
יגאל ביבי: מה שמר אשכול מתאר הוא נכון.
יגאל ביבי: היו"ר משה גפני: אני מבקש שמר אשכול יענה לשאלתי: בעבר גרתי באופקים, ושם בנו מתנ"ס בלי לקשור אותו לפרויקט.
יגאל ביבי: מדוע זה לא המצב כאן?
נסים זאב: אני מבקש שהמתכנן יסיים את דבריו.
משה גפני: הוא יסיים את דבריו.
משה גפני: אני מבקש לשאול מדוע באופקים או בתל אביב או במעלות או בחיפה המתנ"ס נבנה כדבר מובן מאליו, אם יש תקציבים ותכנון וכו'.
משה גפני: ואילו כאן יש ויכוח בין התושבים האם להתיר לבנות פרויקט משום שהוא יביא עמו מתנ"ס או שלא להתיר לבנות פרויקט למרות המתנ"ס.
משה גפני: מדוע זה לא מובן מאליו שהתושבים זכאים למתנ"ס?
יגאל ביבי: כי אנחנו נמצאים בירושלים ולא באופקים.
יהודית נאות: זה בטח במקום היטל ההשבחה.
משה גפני: מדוע בניית המתנ"ס קשורה לפרויקט?
משה גפני: למה העירייה איננה מחויבת לבנות בשכונה מתנ"ס?
משה גפני: האם זה משום שמתגוררים שם חרדים, או מסיבה אחרת?
משה גפני: מדוע זה שונה מחיפה?
משה גפני: למה ח"כ נאות זכאית למתנ"ס ותושבי הר נוף אינם זכאים?
מוסי רז: ואולי קילומטר משם יש מתנ"ס, וזאת הסיבה?
מוסי רז: זאת לא השכונה היחידה שאין בה מתנ"ס.
שלמה אשכול: היו"ר יוצא מנקודת הנחה מוטעית, ואולי הוא איננו מכיר את הדברים: בכל שכונה מתמודדים עם אותה בעיה.
שלמה אשכול: כך היה גם לגבי שכונת תלפיות-מזרח.
שלמה אשכול: לעירייה ולקרן ירושלים ולמוסדות הציבור האחרים חסרים כספים.
שלמה אשכול: הם מייעדים מקומות אבל לא בונים בהם, ולפעמים זה נמשך שלושים שנה.
שלמה אשכול: מתוך 70 הדונם, 50 דונם יפותחו כפארק – והוא יטופח על-פי הנחיות ברורות של עיריית ירושלים, גם מבחינת הגודל וגם מבחינת האיכות.
שלמה אשכול: נוסף על כך יוקמו בשכונה מבני ציבור שחסרים בשכונה, על שטח של 4.5-4 דונם.
שלמה אשכול: וכל פרויקט הבנייה הגדול שנדון כאן ייבנה על שבעה דונם מתוך 68 דונם – כי מוציאים את המתנ"ס.
שלמה אשכול: ההנחה הוא שאם לא נפתח את המקום הוא ייראה רע מאוד.
שלמה אשכול: מי שמכיר שטחים ציבוריים יודע שהחללים הללו נסתמים בסופו של דבר בעזובה או בפעילות לא טובה או בכל מיני דברים.
שלמה אשכול: אבל אם המקום ייבנה יש סיכוי שיקרו שני דברים: ראשית, יצטרפו עוד 250-200 יחידות מגורים בירושלים – ומכיוון שאני מתכנן עוד ערים דתיות בישראל אני יודע שהירושלמים לא רוצים לעזוב את ירושלים; שנית, יתווספו מבני ציבור ו50- דונם של פארק, במקום פארק של 68 דונם שלא פועל.
שלמה אשכול: יהודית נאות: עדיין לא קיבלתי תשובות לשאלות שלי: מי היזם?
שלמה אשכול: למי יש זכויות קנייניות על הקרקע?
משה גפני: אני מבקש לשאול קודם את נציגי התושבים האם הם סבורים שהוועדה צריכה לצאת למקום ולראות אותו.
זהבה פישר: כן.
בתיה גולדשמידט: כן.
יהודית נאות: אני מבקשת שמר אשכול ישיב לי איך אפשר להגיש תכנית כאשר הקרקע היא של המנהל?
שלמה אשכול: זה לא נכון.
שלמה אשכול: יותר מדי דברים לא ברורים כאן.
שלמה אשכול: הקרקע היא של עיריית ירושלים.
יהודית נאות: מה לגבי חתימה של בעל הנכס?
שלמה אשכול: מר אורי בר שישת מעיריית ירושלים נוכח כאן, אולי הוא יוכל להשיב על כך.
שלמה אשכול: אבל אם יש צורך אני אשיב: אני מבהיר ששטח זה הוא שטח ירוק שהופקע מכוח התכנית ונרשם על שם עיריית ירושלים.
שלמה אשכול: העירייה, אם לא חתמה על התכנית עדיין – עוד תחתום עליה.
שלמה אשכול: היא הגישה את התכנית.
יהודית נאות: המכרז יצא מטעם העירייה?
שלמה אשכול: לא.
שלמה אשכול: אם משנים את ייעודו של שטח, הוא חוזר לבעלים המקוריים שלו, כך לפי חוק התכנון והבנייה.
שלמה אשכול: אבל לא משנים את כל ייעודו של השטח, אלא רק את הייעוד של שבעה דונם ממנו.
שלמה אשכול: השטח הזה יחזור למנהל מקרקעי ישראל.
משה גפני: אני מבקש להבין את התהליך: הקרקע היא של עיריית ירושלים.
משה גפני: האם היזם שעומד לבנות במקום צריך להשתתף במכרז?
שלמה אשכול: בוודאי, כך אמרתי.
שלמה אשכול: יהודית נאות: הוא ישתתף במכרז שיצא מטעם המנהל.
שלמה אשכול: משום שעיריית ירושלים הפקיעה שטח ציבורי פתוח לצורכי ציבור אך כעת משנה את הייעוד שלו.
שלמה אשכול: כלומר, הנימוקים להפקעה המקורית פגו, שהרי העירייה עומדת להקים שם מגורים, ולכן העירייה צריכה להחזיר את הקרקע לבעליה המקוריים – מנהל מקרקעי ישראל.
שלמה אשכול: ומנהל מקרקעי ישראל צריך להוציא מכרז כי הוא איננו יכול לחלק קרקעות סתם כך.
שלמה אשכול: יש כאן ידיעה מי זוכה במכרז.
שלמה אשכול: זה ההיקש ההגיוני שלי.
נסים זאב: כל העלאת הנושא בוועדת הפנים היא פוליטית, ולא מקצועית.
נסים זאב: זאת לא ועדת המשנה לתכנון ולבנייה ולא הוועדה המחוזית.
נסים זאב: אם רוצים לעסוק בסוגיות הללו, אפשר, מעיון ב10%- בלבד מהתכניות שמגיעות לוועדה המחוזית, להגיע לדיונים מרחיקי לכת.
נסים זאב: אפשר להביא אנשים מהשכונות, לשמוע מנהלות ומתנ"סים, לשמוע נציגי ציבור.
נסים זאב: וכך תהיה כאן ועדת תכנון.
נסים זאב: זאת איננה הכוונה.
נסים זאב: לדעתי העלאת הנושא בוועדת הפנים מביא לדיון בסוגייה שאיננה ראויה.
נסים זאב: דבר כזה צריך להיות נדון בוועדת התכנון בלבד.
נסים זאב: אבל מכיוון שהנושא עלה לדיון אני מבקש להתייחס אליו.
נסים זאב: אני מכיר את השכונה מראשיתה.
נסים זאב: הייתי סגן ראש עיריית ירושלים לפני 19-18 שנים.
נסים זאב: השטח שמדובר בו אמנם מסומן כשטח ירוק – אבל כל השטחים הללו ירוקים רק במפה.
נסים זאב: בפועל לא רואים בהם ירוק.
נסים זאב: בפרויקט המתוכנן יש חלוקה תכנונית נכונה של השטח: יוקמו גם מבני ציבור שחסרים בשכונה – ואני יודע שמנהל מקרקעי ישראל, למרות שהוציא מכרזים, לא היה מסוגל לספק את הצרכים השכונתיים.
נסים זאב: כששטחים ירוקים הופכים להיות שטחי בינוי או שטחים למוסדות זהו אילוץ תכנוני שנובע מצורכי השכונה.
נסים זאב: לא יוסיפו מוסדות לשכונה, אלא המוסדות שיקומו ישרתו את התושבים ואת צורכיהם.
נסים זאב: על מה הצעקה?
נסים זאב: האם זאת הפעם הראשונה שוועדת התכנון דנה בשינוי ייעוד של שטח ירוק לשטח בינוי או לשטח חום?
נסים זאב: בוועדת התכנון רוב ההתנגדויות הן לגבי הפיכת שטחים ירוקים לשטחים חומים או לשטחים כתומים או לסגולים – לפי התכנית – כלומר שטחי מגורים ומבני ציבור.
יהודית נאות: אבל מי היוזם כאן?
יצחק סבן: עיריית ירושלים, אמרו זאת.
יהודית נאות: צריך להסתכל במסמכים של עיריית ירושלים, צריך לדייק בעובדות.
יהודית נאות: זה לא אמת.
שלמה אשכול: המסמך שמדובר בו הוא מסמך ישן.
איציק סודרי: ח"כ נאות, מה מפריע לך, הצבע של היזם או הצבע של הקרקע?
נסים זאב: עצם העובדה שח"כ נאות מדברת כל הזמן על היזם ולא מדברת על התכנון מראה שהנושא הוא פוליטי.
נסים זאב: לח"כ נאות חשוב לדעת מי היוזם, ולא חשובים לה צורכי השכונה.
נסים זאב: ואני אומר שחסרים מוסדות בשכונה הזאת.
נסים זאב: יש שם צפיפות נוראה.
יהודית נאות: אז צריך לצופף עוד יותר?
נסים זאב: אבל אם יזם מוכן לקבל על עצמו לפתח את המקום ולהשאיר גינה של 60 דונם מתוך 80-70 דונם ורק במעט דונמים יהיו מוסדות ציבור ומגורים, ואם השטח הירוק היום איננו ירוק בפועל – לדעתי זוהי יזמה מבורכת.
נסים זאב: עיריית ירושלים תמיד פועלת כך, גם עם מנהל מקרקעי ישראל, גם עם הקבלן רג'ואן ואחרים.
נסים זאב: היא מבקשת מהם להפריש דונם אחד מתוך ארבעה לשטח ירוק.
נסים זאב: וכאן מדובר ב20- דונם, שארבעה מהם יוקצו לכבישים, שמונה מהם – ככל הידוע לי – למגורים, ושמונה למוסדות ציבור.
נסים זאב: 60 הדונם הנותרים יהיו באמת ירוקים ובאמת ישרתו את הציבור.
נסים זאב: במי עינינו צרה?
נסים זאב: ביזם?
ברק כלב: אני מבקש לומר כמה מילים, אני מייצג את התנועה לאיכות השלטון, ואנחנו הוזמנו לדיון.
נסים זאב: אני מבקש לשמוע מה עמדתו של יו"ר המנהלת בנושא.
נסים זאב: יש מכתב של יו"ר המנהלת, שהיה בעד הפרויקט.
נסים זאב: מדוע דבריו אינם נשמעים?
פנחס לוי: הרוב במנהלת הצביע נגד, והרוב קובע.
איציק סודרי: מה שמפריע למתנגדים הוא צבע היזם, ולא צבע הקרקע.
נסים זאב: נציגי המנהלת לא נבחרו בבחירות למעלה מעשר שנים.
נסים זאב: המנהלת רוצה להתערב ולקבוע מה יהיה בשכונה.
משה גפני: אני מבקש שמר סודרי יצא החוצה.
יצחק סבן: למה היו"ר נותן לנציגי השכונה להתפרץ כך?
יצחק סבן: ולמה אותם לא מוציאים?
יצחק סבן: הם גם התפרצו.
יגאל ביבי: אני ערב שמר סודרי לא יתפרץ שוב.
משה גפני: יש לי רגישות לצבעים.
משה גפני: אני מבקש לא להשלים את הדיון היום.
משה גפני: עמית ברכה: אני מטעם עמותת "אדם, טבע ודין".
משה גפני: גם אני מבקש להוסיף כמה מילים, גם אנחנו הוזמנו לדיון.
משה גפני: אם כן נשמע את נציגי התנועה לאיכות השלטון ועמותת "אדם טבע ודין" בקצרה, משום שאינני מתכוון לסכם את הדיון כעת.
משה גפני: הוועדה תצא לשטח: יש צורך לראות את הדברים.
משה גפני: כאן מדברים רק דיבורי סרק.
משה גפני: יש לי פנים תמימות אבל אני מכיר את שני הצדדים.
משה גפני: זהו נושא ציבורי ויש להתמודד עמו באומץ.
משה גפני: לא אנקוט עמדה, בוודאי לא לגבי היזם וכו'.
משה גפני: אותי מעניינת טובת התושבים בלבד.
משה גפני: הנושא הזה מרגיז אותי גם לגבי מקומות אחרים: מקפחים את הציבור החרדי, לא נותנים לו מבני ציבור, ואחר כך מאלצים אותו להתפשר.
יצחק סבן: אבל זה לא המקרה.
יהודית נאות: זה המקרה.
יהודית נאות: משחדים.
משה גפני: כאמור, אין לי עמדה בנושא.
משה גפני: נשמע את הנציגים שביקשו רשות דיבור, במשפט אחד, משום שהדיון איננו מסתיים.
ברק כלב: אני מבקש לומר את הדברים לפני שהדיון מסתיים.
ברק כלב: איכות הסביבה היא מסוג הדברים שמושפעים מאוד מההליכים בדרך להחלטות.
ברק כלב: כל המעורבים כאן, גם מי שתומכים וגם מי שמתנגדים, יכולים להסכים לכך.
ברק כלב: עוד דבר שאפשר להסכים עליו הוא שבמקרה הזה יש טענות קשות לגבי ההליך בכל מה שנוגע להקשבה לתושבים.
ברק כלב: לדעתנו נודף ריח קשה לניסיון לקיצורים.
יגאל ביבי: אפשר להגיש התנגדויות.
נסים זאב: בשלב זה אני נאלץ לעזוב את הדיון.
משה גפני: אני מבקש לומר לח"כ זאב ולכולם: איננו מסכמים את הדיון.
משה גפני: לא שוכנעתי לשום כיוון.
משה גפני: יש לראות את המקום.
משה גפני: ייתכן שמי שצודק הוא מי שיוזם את התכנית – עיריית ירושלים והאחרים.
ברק כלב: אני חוזר לדון בנושא מזווית איכות השלטון.
ברק כלב: ייתכן שבסופו של דבר שיקולי התכנון והבנייה וגם שיקולי איכות הסביבה יחייבו את קיומו של הפרויקט הזה.
ברק כלב: אבל נכון לעכשיו יש ניסיון מאוד לא מכובד להתקדם בו.
ברק כלב: מנהל מקרקעי ישראל השיב לשאלתנו, לפני כחצי שנה, ואמר שעומדים לשמוע את התושבים בנושא.
ברק כלב: אבל לפני חודשיים הסתבר שיש סיכום של ההליכים, שוועדת המשנה של העירייה כבר סיימה את פעולתה ושהתכנית בדרך להפקדה.
ברק כלב: הוועדה תצא לשטח, למרות שבעצם לא בכך העניין.
משה גפני: זה העניין שלי.
משה גפני: אין לי עניין אחר.
ברק כלב: עצתי היא להתרכז בהליכים ובשאלה מדוע עיריית ירושלים מקפחת את התושבים שלה, כולל התושבים החרדים, ומוותרת על 11 מיליון דולר בפרויקט אחר ליזמים אחרים.
עמית ברכה: דבר אחד שכולם התעלמו ממנו עד כה, ולצערי גם האדריכל לא העלה אותו, הוא שהתכנית שבתוקף כיום מחייבת את העירייה לפתח את השטח כולו כשטח ירוק.
עמית ברכה: זה לא נעשה עד כה.
עמית ברכה: קורה כאן מה שקורה במקומות רבים בארץ: הפרטה של השטח הציבורי.
עמית ברכה: לגבי שמיעת הציבור, בית המשפט העליון אמר לא פעם ולא פעמיים שברגע שמפריטים שטח ציבורי ומקצים אותו לגורמים פרטיים יש חובה מיידית לשמוע את הציבור.
עמית ברכה: זה לא נעשה כאן.
אוריאל אלבז: אני מתכנן השכונה.
אוריאל אלבז: אני מבקש לדבר על ההיבט התכנוני.
אוריאל אלבז: לפני הוועדה צריכה להיות תמונה תכנונית מלאה של שכונת הר נוף, ואני מבקש מהוועדה שתיתן לי ההזדמנות להציג זאת לפניה.
אוריאל אלבז: זה חשוב לצורך קבלת ההחלטות.
משה גפני: זה מוסכם עליי.
משה גפני: אני מקבל זאת.
משה גפני: נשמע כעת את ח"כ ביבי, ואני חוזר ומבהיר שאינני מסכם את הדיון.
יגאל ביבי: את דעתי על עיריית ירושלים כולם יודעים.
יגאל ביבי: כואב לראות את מגרשיה, את כבישיה, את גניה שאינם, את הפיתוח.
יגאל ביבי: חבל על ירושלים על שהיא מתנהלת כך.
יגאל ביבי: הגעתי לדיון היום כדי להתנגד לתכנית ולהילחם.
יגאל ביבי: הייתי ראש עיר ואני יודע במה דברים אמורים.
יגאל ביבי: התכוונתי להיות האופוזיציה הגדולה ביותר לנושא.
יגאל ביבי: אבל אתמול החלטתי לצאת לשטח ולראות את הדברים בעצמי.
יגאל ביבי: כל מה שאמר מר אשכול נכון: תכנון השכונה הזאת הוא קטסטרופלי.
יגאל ביבי: שמו חומות ברלין סביב הגן, מיקמו אותו בראש הפסגה - במקום הגרוע ביותר לשטח ציבורי.
זהבה פישר: כעת יחמירו זאת.
יהודית נאות: האם מי שתכנן זאת עדיין עובד בעיריית ירושלים?
יגאל ביבי: אינני יודע.
יגאל ביבי: אין ספק שאם היו צריכים לתכנן את השכונה מחדש אסור היה לבנות זאת כך.
יגאל ביבי: אבל יש מצב רצוי ויש מצב מצוי.
יגאל ביבי: היום השטח מסוכן לתושבים.
יגאל ביבי: זה שטח של פשיעה, מבודד, חשוך, לא מנוצל, מלוכלך ושאין אליו גישה.
יגאל ביבי: אני מבקש לומר לתושבים: טענותיכם צודקות, אבל זאת עיריית ירושלים, לצערי.
יגאל ביבי: אם אתם רוצים להציל את האזור, כדאי שהתכנית תתקדם.
יגאל ביבי: גם היום בשבעה דונמים יש גינון של העירייה, והם אינם בשימוש.
יגאל ביבי: נכון שהתושבים צריכים ערבות שאכן יהיה גן, ושמגרש הכדורסל יישאר שם, ושיוקם גם מתנ"ס.
יגאל ביבי: ואם תהיה גם גישה למגורים, 50 הדונם הבאים יהיו חיים.
יהודית נאות: האם עירייה שלא נותנת מתנ"ס תטפח את הגן?
יגאל ביבי: כמו שאמרתי, בתנאים מסוימים הייתי מתנגד לתכנית, אבל אני מכיר את מצבה של עיריית ירושלים ואת הבעיות הקשות והתכנון הלקוי – ולכן אני קורא להציל את מה שאפשר להציל.
אורי בר שישת: אבל הוועדה לא שמעה את עיריית ירושלים.
משה גפני: לא צריך לשמוע את העירייה, היא איננה רלוונטית.
אורי בר שישת: לעיריית ירושלים יש יעד לאומי: מיליון תושבים בשנת 2020.
משה גפני: לא נשמע כעת את נציג העירייה.
משה גפני: ראשית אני מבקש לסכם את הדיון לגבי הנושא הראשון שהיה על סדר היום.
משה גפני: בתוך חודש ימים הרשות לפיתוח ירושלים תגיש את התסקיר למשרד לאיכות הסביבה, והוא יכלול כמה חלופות.
משה גפני: בתוך 40 יום מיום קבלת ההצעות המשרד לאיכות הסביבה יאשר את התסקיר.
משה גפני: הוועדה תעקוב ותבדוק האם התסקיר הועבר בתום חודש.
משה גפני: אם הוא הועבר בהתאם להנחיות לא יתקיים כאן דיון.
משה גפני: אם הוא לא הועבר, אני מבקש שבאותו יום יתקיים דיון, שגם ראש עיריית ירושלים וסגניו יוזמנו אליו.
יגאל ביבי: כל שמונת הסגנים יוזמנו?
יהודית נאות: אני מציעה שבתוך חודשיים יתקיים דיון מעקב.
משה גפני: לגבי החלק השני:
משה גפני: אני מתנצל לפני המוזמנים שלא הספיקו לומר את דברם.
משה גפני: אני אאפשר לכולם לדבר.
משה גפני: היום הדיון חרג מהזמן שהוקצב לו, כי לא ידעתי שתהיה ישיבה מתוחה כל כך.
משה גפני: בסך הכול מדובר בגן הפסגה.