GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודית נאות: אני רוצה להשאיר את השונית לנכדיי ולניניי.
דובי הלמן: גם אנחנו.
דובי הלמן: אנחנו חיים שם.
אייל רותם: אנחנו רוצים קצת יותר ממך.
יהודית נאות: מר הלמן, אתה לא מאמין למילה שאני אומרת, ואני אינני מאמינה למילה שלך.
יהודית נאות: אינני מצפה ממך לחשוב כמוני.
יהודית נאות: אני לא מצפה שבהתנדבות תכרות את מטה לחמך.
דובי הלמן: אני מאמין לכל מה שח"כ נאות אומרת.
איוב קרא: לפני כשנתיים הייתי יחד עם ח"כ נאות באילת.
יהודית נאות: נכון, כשהתחלתי לדאוג לשונית.
יהודית נאות: כמעט מתנו בדרך חזרה.
איוב קרא: ח"כ רונן הייתה אז מנכ"לית המשרד לאיכות הסביבה.
איוב קרא: נכון שכמעט הלכנו לאיבוד בדרך חזרה.
איוב קרא: כנראה שרבני אילת לא אהבו שלא החלטנו באותו מעמד מה לעשות.
איוב קרא: אני וח"כ נאות שכנים, טסנו לחיפה, וכמעט היה שם אסון.
איוב קרא: חוות הדגים הן בשבילי טראומה.
איוב קרא: אבל עברו שנתיים ועדיין לא החלטנו.
איוב קרא: לא שמעתי את דברי המדענים ומעבר לכך לא שמעתי דעה נחרצת, זה מקשה עוד יותר על קבלת ההחלטה.
איוב קרא: מצד אחד אני רוצה שהעיר אילת תמשיך להיות מוצלחת, מצד שני אינני רוצה לקפח אנשים שזו פרנסתם.
איוב קרא: מגלגלים את הנושא כל הזמן.
איוב קרא: צריך לבדוק האם מאז הגענו לאילת אין אסון קשה יותר במפרץ.
איוב קרא: אפשר לבדוק זאת.
איוב קרא: אם כן, צריך לסגור את המקום.
איוב קרא: אם אין שינוי במגמה, לא צריך לעשות כלום.
קריאה: המצב רע.
קריאה: המצב הורע.
קריאה: השונית לא תהיה בעוד שלוש שנים.
דובי הלמן: השאלה היא מהי הסיבה לכך.
איוב קרא: חבל להמשיך לגלגל את הדברים.
איוב קרא: אולי כבר אירע אסון שלא יודעים עליו?
איוב קרא: זה גם לא מוסיף כבוד לעצם הישיבות כאן ולכנסת, ולמדענים ולמומחים.
איוב קרא: צריך לקבוע תאריך יעד.
יהודית נאות: אני מבקשת להוסיף שאין בכוונתי לפנות שטחים מחוות הדגים כדי שלראש העירייה יהיה מקום להוסיף אתר לתיירים.
דובי הלמן: זה מה שיקרה.
אייל רותם: זאת הכוונה של מישהו אחר.
נחמה רונן: מי אמר שצריך לאפשר זאת?
יהודית נאות: אל תטילו ספק בדבריי.
יהודית נאות: זאת לא כוונתנו, וכמו שאנחנו מתעקשים על השונית נמשיך להתעקש גם על הנושא הזה.
יהודית נאות: זאת איננה מטרת הוועדה.
אייל רותם: זאת מטרה של מישהו אחר.
יהודית נאות: אני מודיעה שאנחנו רוצים להציל את השונית.
יהודית נאות: לח"כ רונן ולי אין מטרה סמויה אחרת.
יהודית נאות: שמענו רמיזות טיפשיות.
חיים אנג'וני: אני מבקש להוסיף שתי נקודות מטעם משרד החקלאות.
חיים אנג'וני: אני בעד החקלאות הימית ואני בעד שמורת האלמוגים.
חיים אנג'וני: לא הוכח קשר בין השניים.
חיים אנג'וני: הטענה היא, וזאת טענה די מגוחכת, שחוות הדגים משפיעות על שונית האלמוגים, למרות שהן מרוחקות מרחק 9-8 קילומטר משם.
חיים אנג'וני: אבל מתחת לכלובי הדגים, במרחק של 300-40 מטרים, יש אלמוגים.
חיים אנג'וני: יש לי תמונות שמציגות זאת.
נחמה רונן: שמענו על הדברים האלה.
יהודית נאות: כדאי לברר האם אפשר לקיים את הענף הזה על היבשה.
חיים אנג'וני: לכן כל הטענה הזאת מופרכת.
חיים אנג'וני: אני פונה ליו"ר הוועדה, אם הדאגה בהווה לשמורת האלמוגים כל כך בוערת, הייתי מצפה מרשות שמורות הטבע או מיו"ר הוועדה להורות על סגירת השמורה, כי צוללים שם מדי יום.
יהודית נאות: למה לסגור את השמורה ולא את חוות הדגים?
דובי הלמן: אתם בעד השמורה או נגד השמורה?
דובי הלמן: נאמר כאן שזה מה שצריך לעשות.
אבי פרבולצקי: במרחק של מטר מהצילומים שמוצגים כאן הכול הרוס.
משה גפני: לישיבה הבאה אזמין את השר שמייצג את השר לאיכות הסביבה כדי שיאמר את דעתו.
משה גפני: לא יתקיים עוד דיון מקצועי בנושא.
משה גפני: אני מבקש מכל חברי הוועדה להביע עמדה בישיבה הבאה, ואז תתקיים הצבעה האם להמשיך את החקלאות הימית.
משה גפני: את המלצתנו נעביר לממשלה.
משה גפני: עדיין לא החלטתי מתי תתקיים הישיבה הבאה.
משה גפני: הדיונים בנושא הם דיונים עקרים, אין להם שום משמעות, רק להחלטה של הוועדה יש משמעות.
משה גפני: כמו שהבטחתי לשר דהן, אזמין אותו לישיבה הבאה, נקיים הצבעה, וכל אחד יגייס את כוחותיו לקראתה.
איוב קרא: אנחנו פותחים את הדיון, הצעה דחופה לסדר של ח"כ גלאון, שעברה לדיון מהיר.
איוב קרא: מדובר בהגמשת הקריטריונים לקבלת נשק אישי לאזרחים על ידי שר הפנים.
איוב קרא: אני קורא לוועדה את מכתבה של ח"כ גלאון ליו"ר הכנסת, שם מפורטת בקשתה לקיים דיון מהיר בנושא.
איוב קרא: אני מבקש שח"כ גלאון תציג את הנושא ביתר פירוט.
זהבה גלאון: אני מודה ליו"ר.
זהבה גלאון: כשביקשתי לקיים את הדיון הדחוף בהחלטה של סגני השרים עזרא ואזולאי לשינוי הקריטריונים למתן רישיון נשק אישי והחזקתו ידעתי שיהיה מספר גדול מאוד של אנשים שיבקשו נשק.
זהבה גלאון: הנתונים שלי מתבססים על פרסום היום בעיתון "הארץ".
זהבה גלאון: כתוב שבמשרד הפנים צופים שחלק גדול מכ40,000- יוצאי כוחות הביטחון, שעל פי הקריטריונים הישנים לא היו זכאים לרישיון נשק, יפנו בקרוב למשרד הפנים בבקשה לקבל רישיון.
זהבה גלאון: בעצם מדובר בעלייה של כ50%- לעומת השנה.
זהבה גלאון: כאמור, אני מתבססת על עיתון "הארץ" אבל העמדה שלי עקרונית הרבה יותר.
יחזקאל לביא: עיתון "הארץ" לא פנה אלינו.
יחזקאל לביא: מעניין מאין הוא לקח את הנתונים.
יחזקאל לביא: לפעמים נושאים מתגלגלים לעיתון ערב דיון.
זהבה גלאון: אשמח לשמוע את הנתונים ממשרד הפנים.
זהבה גלאון: זה איננו משנה את עמדתי העקרונית.
זהבה גלאון: לדעתי עומדים לגבש כאן מדיניות בנוסח המערב הפרוע – אקדח לכל אזרח.
זהבה גלאון: אני מתנגדת לכך ביותר, אני מתנגדת להגמשת הקריטריונים.
איוב קרא: אני מבקש שח"כ גלאון תנמק את הדברים, לאור המצב הביטחוני-המדיני.
זהבה גלאון: אני מבקשת להתייחס ראשית לאוכלוסיית המתנחלים, שלגביה יוצרים קריטריונים מיוחדים.
זהבה גלאון: החוק במדינת ישראל קובע שאסור לתת נשק למי שנפתח נגדו תיק פלילי על אלימות או מי שהורשע בכך.
איוב קרא: גם למי שלא הורשע אסור לשאת נשק.
זהבה גלאון: נכון, קל וחומר כשהייתה הרשעה.
זהבה גלאון: התייחסות סגני השרים עזרא ואזולאי הדהימה אותי.
זהבה גלאון: הם קבעו קריטריונים חדשים למתנחלים.
זהבה גלאון: הם קבעו נוהל חדש שלא קיים במקומות אחרים בארץ.
זהבה גלאון: לפי הנוהל, אם פלשתיני מתלונן שמתנחל ירה בו – לא לוקחים לו את הנשק, כי "תלונות מפלשתינים ייבדקו בחשדנות יתרה" וזהו ציטוט.
זהבה גלאון: אבל אם אזרח ישראלי מתלונן שמתנחל ירה בו, יישמר הנוהל המקורי – הנוהל שציינתי קודם.
זהבה גלאון: זוהי הפלייה ברורה ובעייתית, המשדרת שדר מסוכן מאוד למתנחלים.
זהבה גלאון: מגמישים את הקריטריונים כלפיהם.
איוב קרא: אבל אין פלשתינים שיש להם רישיונות נשק.
יחזקאל לביא: הכוונה לפלשתינים שמתלוננים במשטרה שמכונית כלשהי ירתה לעברם.
יחזקאל לביא: הנשק של בעל המכונית הוא נשק ברישיון.
זהבה גלאון: כמו שאמרתי, החוק אומר שאם נפתח נגד אדם תיק פלילי או אם הוא הורשע במעשה אלימות, הוא איננו יכול להחזיק נשק.
זהבה גלאון: סגני השרים קבעו שלמתנחלים יוצרים קריטריונים חדשים: אם פלשתיני מתלונן על שנפגע ממתנחל, יש לבדוק את התיק בחשדנות והנשק לא יילקח באופן אוטומטי.
זהבה גלאון: אבל אם אזרח ישראלי מתלונן נגד המתנחל, באופן אוטומטי ייקחו ממנו את הנשק.
זהבה גלאון: כאמור, זהו שדר מסוכן מאוד של הפלייה.
זהבה גלאון: הנושא השני שמטריד אותי הוא סוגיית הגמשת הקריטריונים ככלל.
זהבה גלאון: נכון שהמצב הביטחוני קשה.
זהבה גלאון: אך אינני חושבת שבחסות המצב הביטחוני אנחנו יכולים לאפשר אקדח לכל אזרח.
זהבה גלאון: כוחות הביטחון שאמונים על הביטחון – המשטרה, הצבא והאחרים – עוברים השתלמויות נוקשות מאוד בכל מה שקשור להוראות פתיחה באש.
זהבה גלאון: כעת פתאום נותנים נשק לחימושם של יחידים וקבוצות.
זהבה גלאון: אני חוששת שהנשק הזה ישמש למטרות אחרות, למשל מיליציות קיצוניות.
זהבה גלאון: מעבר לכך, חימוש של אזרחים בנשק רק ייצור תחושה של איבוד שליטה בקרב הציבור, במקום להגביר את תחושת הביטחון.
זהבה גלאון: תהיה תחושה שכוחות הביטחון אינם מסוגלים לספק ביטחון.
זהבה גלאון: לפני כמה שבועות או יותר היה פיגוע בעפולה ופורסם שאזרחים נפגעו מנשק של אזרחים אחרים.
יחזקאל לביא: אני ממונה על הנושא הזה, ואני אומר שזה לא נכון.
זהבה גלאון: אני ניזונה ממה שפרסמו בכלי התקשורת.
זהבה גלאון: כנראה שהיו אזרחים שנפגעו מירי של אזרחים.
זהבה גלאון: אשמע את התייחסותו של מר לביא בהמשך, ואם אשנה את דעתי – מה טוב.
זהבה גלאון: כאמור, אני מוטרדת מהמדיניות הזאת, לא ייתכן שיחלקו נשק בסיטונות.
זהבה גלאון: לפני שנכנסתי לישיבה ח"כ מאור ביקשה ממני לומר כאן שיש לה הצעת חוק שבאה להחמיר את התנאים לקבלת רישיון.
זהבה גלאון: הנשק הזה משמש גם לאלימות נגד נשים ולאלימות אחרת.
זהבה גלאון: לא נכון להגמיש את הקריטריונים, למרות המצב הביטחוני הקשה.
זהבה גלאון: צריך להתמודד עמו בדרכים אחרות.
איוב קרא: לפני שאתן למשרד הפנים להגיב על הנתונים והטיעונים של ח"כ גלאון, אני מבקש שנציגי המשרד יתייחסו גם לשאלה כיצד מתמודדים עם תופעת הנשק הלא חוקי שנובע מהעובדה שאנשים לא מקבלים רישיונות.
איוב קרא: הנשק הלא חוקי בעצם נמצא בכל פינה ובכל זווית בישראל.
איוב קרא: התופעה נובעת מהקריטריונים הקשים, זה הצד האחר של הנושא.
איוב קרא: בדלת האחורית נכנס נשק לא חוקי לבתים, כמו שקורה עם העובדים הזרים.
איוב קרא: ייתכן שזה נושא שנוגע למשטרה, ואני מבקש שגם נציגי המשטרה וגם נציגי משרד הפנים ייקחו זאת בחשבון.
איוב קרא: השאלה היא האם נכון להחמיר את הקריטריונים, להשאיר אותם כמו שהם או להקל בהם, בהסתמך על מה שקורה היום.
איוב קרא: היום יש חוסר ביטחון בקרב רבים מאזרחי ישראל.
איוב קרא: האם יש להקל את הקריטריונים בשל כך, או להשאיר אותם כמות שהם?
איוב קרא: כמו כן אני מבקש מנציגי משרד הפנים להתייחס גם למה שנאמר כאן – שברגע שנפתח תיק על תקיפה, ולא משנה איזה סוג של תקיפה, הנשק הקיים נלקח מהחשוד ואין הנפקת רישיון.
איוב קרא: וכמובן אני מבקש לדעת האם נכון שכאשר פלשתיני מתלונן על מתנחל, הטיפול לא נעשה לפי הכללים הרגילים.
ששי קציר: אני מנהל המנהל לשירותי חירום ושימשתי יו"ר הוועדה שבחנה את נושא מתן הרישיונות לכלי ירייה.
ששי קציר: במהלך עבודת הוועדה אכן היו הרבה פרסומים בתקשורת הכתובה והלא כתובה.
ששי קציר: אני אינני אחראי להם, ולדעתי הם הטעו את הציבור, הם באמת בלבלו.
ששי קציר: אני מבקש לומר באופן חד משמעי שהאמירה "אקדח לכל אזרח" איננה נכונה.
ששי קציר: היא הטעתה את הציבור.
ששי קציר: ניסינו להסביר שזה לא המצב, כדי שהציבור לא יסתער על הלשכות.
ששי קציר: הוועדה קמה בעקבות המצב הביטחוני ובעקבות בקשת הצבא לצייד את כל קציניו בנשק, קצינים במילואים ובסדיר.
איוב קרא: באיזו תוספת מדובר?
ששי קציר: אין לי המספרים המדויקים, אבל מדובר בתוספת של כמה עשרות אלפים אנשים שזכאים לרישיון לכלי נשק.
איוב קרא: מדוע לקצין בדרגת סג"מ או סגן יש לתת נשק, אבל לחייל קרבי במילואים לא צריך לתת נשק?
ששי קציר: דנו בנושא במסגרת הוועדה, ואשיב גם על כך.
ששי קציר: בוועדה השתתפו 16 חברים.
ששי קציר: היה בה ייצוג לכל מי שיכול לומר דברים בנושא זה: נציגים של מערכת הביטחון, נציגים של נעמ"ת, הייתה נציגות למעמד האישה במשרד ראש הממשלה והיו נציגים של ההתיישבות החקלאית והעירונית.
ששי קציר: ניסינו להביא לוועדה את כל מי שיש לו נגיעה בנושא, כדי שנוכל לשמוע את כל הדעות.
ששי קציר: לפני שאפרט את הנושאים שעסקנו בהם, אני מבקש לומר שבשנת 1996 פורסמו תבחינים לציבור ומאז היה ברור מי יכול וזכאי לקבל רישיון לכלי ירייה.
ששי קציר: בין הקריטריונים הייתה גם קבוצת האנשים שהם בעלי רקע ביטחוני.
ששי קציר: למעשה בעבודת הוועדה לא עסקנו בשאר הקריטריונים: מקום מגורים, עיסוק וכו', אלא רק בתחום זה - אנשים בעלי עבר ביטחוני, יוצאי צבא ואנשי כוחות הביטחון.
ששי קציר: לטענתי אין לומר שזוהי הגמשת קריטריונים.
ששי קציר: זה יכול להטעות.
ששי קציר: אין הגמשה של תהליך קבלת הרישיון.
ששי קציר: היום כל אדם, גם אם הוא זכאי, חייב לעבור כמה בדיקות ולעבור מערכת אישורים של משטרת ישראל ושל משרד הבריאות.
ששי קציר: כמו כן עליו לעבור מטווח ואימון – ורק אחר כך הוא יכול לקבל כלי ירייה.
ששי קציר: גם אם אדם קיבל כלי ירייה ובמהלך תקופת הרישיון עלתה בעיה כלשהי: בעיה במשטרה, בעיית בריאות – כלי הירייה נלקח ממנו.
ששי קציר: אם כן אין זו הגמשה של הקריטריונים.
ששי קציר: בדקנו את קבוצת בעלי העבר הביטחוני וטיפלנו בה.
ששי קציר: כל חברי הוועדה חתמו על הדו"ח וההחלטה שלה התקבלה פה אחד.
ששי קציר: יש לה שתי פנים, ואני מבקש לפרט אותה.
זהבה גלאון: לפני כן אני מבקשת שמר קציר יסבר את האוזן ויסביר למה הכוונה במונח "בעלי עבר ביטחוני".
ששי קציר: הכוונה ליוצאי צבא, יוצאי משטרה ויוצאי שב"ס וכוחות הביטחון.
ששי קציר: כאמור, יש להחלטה שתי פנים.
ששי קציר: מצד אחד צמצמנו את האוכלוסייה בתוך הקבוצה הזאת, ומצד אחר הרחבנו את קבוצת האנשים שיכולים לקבל רישיון.
ששי קציר: לפי התבחינים הישנים, אדם שמשרת במילואים היה יכול לקבל כלי ירייה, משום שהוא איש צבא או איש מערכת הביטחון מדרגת סגן אלוף ומעלה.
ששי קציר: קצינים אחרים במילואים יכלו לקבל כלי ירייה אם עמדו בקריטריונים אחרים.
ששי קציר: הוועדה המליצה להרחיב את האפשרות לקבוצת קציני מילואים מדרגת סרן ומעלה.
ששי קציר: הקבוצה השנייה שהתייחסנו אליה היא האנשים שמשרתים בצבא.
ששי קציר: הקריטריונים הישנים קובעים שכל קצין מדרגת סג"מ, ואף מדרגת ממלא מקום קצין, יכול לקבל כלי ירייה.
ששי קציר: צמצמנו את הקבוצה וקבענו שגם כאן האפשרות תינתן לקצינים מדרגת סרן ומעלה.
ששי קציר: וכך כשהקצינים הללו ישתחררו מהצבא, הם יוכלו להמשיך להחזיק בכלי ירייה.
ששי קציר: השיקול המרכזי שהיה לנו נגע למיומנות של האנשים ולבגרות הנפשית שלהם, וגם למוכנות הנפשית שלהם.
ששי קציר: מדובר באוכלוסייה של קצינים.
ששי קציר: יש להם ניסיון, הם עמדו בלחצים ויודעים מה זה כלי ירייה.
איוב קרא: בעבר הרישיון ניתן מדרגת סגן אלוף ומעלה?
איוב קרא: סגני משנה וסגנים במילואים לא יקבלו רישיון לנשק לפי הקריטריונים החדשים.
איוב קרא: ואנשי קבע מקבלים כולם, נכון?
ששי קציר: אנשים שמשרתים בתוך השירות הצבאי יכלו בעבר לקבל כלי ירייה מדרגת סגן משנה ואפילו מדרגת ממלא מקום קצין.
ששי קציר: כעת הקריטריונים הוחמרו.
ששי קציר: האפשרות תינתן מדרגת סרן בלבד.
ששי קציר: בסופו של דבר יש לדעתי מצב של כלים שלובים בין השירות הסדיר לשירות המילואים.
ששי קציר: התייחסנו בהחלטתנו למיומנות, לבגרות הנפשית ולמוכנות הנפשית של האנשים.
איוב קרא: כמה זמן אורכת הנפקת רישיון נשק היום, כולל כל ההליך?
ששי קציר: היום זה אורך שבועות.
ששי קציר: ברגע שמגישים בקשה ועומדים בקריטריונים, מתחיל תהליך הבדיקה מול משטרת ישראל ומול משרד הבריאות.
ששי קציר: אם המבקש עומד גם בתנאים הללו הוא מקבל הפניה למטווח, ואחרי המטווח והאימון הוא מקבל הסמכה ואישור.
ששי קציר: כשהאישור מגיע למערכת שלנו, המבקש מקבל רישיון בר-תוקף.
ששי קציר: חשוב להזכיר שתחמנו את כל השינויים הללו בשלוש שנים.
ששי קציר: קבענו שבעוד שלוש שנים שר הפנים יבחן את המשך השינוי לאור המצב הביטחוני שישרור באותה עת.
ששי קציר: אני מבקש גם לסבר את האוזן ולומר שבמהלך עבודת הוועדה התקבלה החלטה בצה"ל, שלפיה כל הקצינים יישאו כלי ירייה.
ששי קציר: פנו אלינו בדחיפות וביקשו שנקבל החלטת ביניים בוועדה שתאפשר לקצינים שמשרתים בשירות סדיר לקבל אקדחים.
ששי קציר: היה חשש מההחלטה שהתקבלה, כי המשמעות שלה הייתה שיתחילו לצייד את הקצינים בכל מיני סוגים של כלי ירייה.
ששי קציר: לא נענינו לבקשה הזאת.
ששי קציר: הוחלט שבתום עבודת הוועדה יתקבלו ההחלטות.
ששי קציר: בסיום העבודה החמרנו עם המשרתים בצה"ל, וכאמור אפשרנו לקצינים מדרגת סרן ומעלה בלבד לקבל רישיון לנשק.
ששי קציר: אני מבקש להבהיר: אנחנו מאפשרים קבלת רישיון גם לסגן שהוא בתקן של סרן, כשיודעים שהוא יסיים את שירותו לפחות בדרגת סרן – כדי שתהיה הקבלה בין השירות הסדיר ושירות המילואים.
ששי קציר: לעניין נושאים אחרים שעלו בדיון כאן:
ששי קציר: לא אתייחס לנושא הנשק הלא-חוקי.
ששי קציר: זאת סוגייה שמשטרת ישראל מטפלת בה.
ששי קציר: המערכת שלנו לא עוסקת בכך.
ששי קציר: אני מניח שבמדינת ישראל יש נשק לא חוקי, שלא מערכת משרד הפנים מטפלת בו.
זהבה גלאון: אם כן, אלה הקריטריונים שהתגבשו, מבחינת תיחום נושאי הנשק?
ששי קציר: לא נגענו בקבוצות האחרות.
ששי קציר: היו עלינו לחצים מגופים אחרים, ביקשו שנפתח את הנושא אבל סירבנו.
ששי קציר: עבודת הוועדה התחילה בגלל המצב הביטחוני, ואנחנו החלטנו לאתר את הקבוצה שהכי פחות יכולה לסכן את הציבור.
ששי קציר: החלטנו לשנות את הקריטריונים בקרב קבוצת אוכלוסייה מיומנת ובוגרת, שאיננה בעייתית באופן כללי.
ששי קציר: לנושא המתנחלים, אין קריטריון חדש למתנחלים.
ששי קציר: מה שנאמר הוא שמי שמרגיש את עצמו נפגע מהחלטה של המשטרה, מוזמן לפנות למשטרה ולהגיש ערר על ההחלטה.
ששי קציר: זה כל מה שנאמר בעניין זה, כך אני מבין את הדברים כראש המערכת הזאת.
ששי קציר: הכוונה היא שאם המשטרה התלתה רישיון של אזרח משום שהתלוננו עליו במשטרה, ואם האזרח הזה מרגיש שהוא נפגע מהחלטת המשטרה, הוא יכול להגיש ערר במשטרה, והנושא ייבדק.
ששי קציר: מעבר לכך, משרד הפנים לא יכול לעשות דבר.
ששי קציר: משטרת ישראל היא שאמורה לתת את דעתה על הנושא.
זהבה גלאון: שמעתי במו אוזניי את סגן השר אומר ברדיו שאם פלשתינים פוגעים במתנחלים לא באופן אוטומטי ייקחו את הנשק מהמתנחלים.
יחזקאל לביא: אצטט את דבריו במליאה: "הובאו לידיעתי מקרים שבהם פלשתינים הגישו תלונות על מתנחלים ולבסוף הסתבר שהתלונות האלה היו עורבא פרח ובינתיים אותם מתנחלים, הותלה רישיון הנשק שלהם וכתוצאה מכך הם היו חשופים לסכנות".
יחזקאל לביא: זה מה שאמר סגן השר.
זהבה גלאון: זה לא מה שנאמר למיטב זיכרוני.
ששי קציר: אלה הדברים.
ששי קציר: גם חברי הוועדה היו תמימי דעים שעקב המצב הביטחוני יש צורך לטפל בסוגייה.
ששי קציר: לדעתי העובדה שכל חברי הוועדה חתמו על הדו"ח ועל ההמלצות מוכיחה שבכל הנושאים שהטרידו את חברי הוועדה – והיו הרבה נושאים כאלה – הוועדה דנה בכובד ראש.
יחזקאל לביא: אני מבקש להגיב לגבי מה שנאמר על הפיגוע בעפולה.
יחזקאל לביא: התפקיד האחר שלי קשור לנושאים האלה.
יחזקאל לביא: אני מכיר את התיקים האלה בעקבות הפיגועים.
יחזקאל לביא: היו בדיקות, ובמקרה של עפולה לא הייתה פגיעה כזאת.
זהבה גלאון: למה מר לביא מתכוון כשהוא מדבר על תפקידו?
יחזקאל לביא: אני אחראי על הפעלת נוהל כלשהו שקשור לנושא.
איוב קרא: אני מבקש לשמוע את נציג משטרת ישראל, ומבקש לשמוע ממנו גם התייחסות לנשק הלא חוקי.
חיים סלומון: אני ראש מחלקת סיור של המשטרה.
חיים סלומון: כמובן שלא מדובר במצב אידאלי, ולכן הקפדנו שהרישיון יגיע לאנשים מיומנים, זה היה חשוב לנו מאוד, ובוועדה התייחסנו לכך גם לשאלת האימונים.
חיים סלומון: כמו כן יש לקחת בחשבון שחלק מהאוכלוסייה שנוספה עכשיו זכאית לרישיון לנשק גם היום בגלל קריטריונים אחרים: אזור מגורים, סוג עיסוק ועוד.
חיים סלומון: לגבי נשק לא חוקי, הנושא נחלק לשניים: יש אנשים שלא חידשו את הרישיון שלהם ולכן הנשק שבידם הוא ללא רישיון.
חיים סלומון: זוהי תופעה שמשרד הפנים מנסה להתמודד עמה.
חיים סלומון: אנחנו מסייעים בכך בשנים האחרונות.
חיים סלומון: יש אנשים שנפטרו, יש סיבות אחרות לאי חידוש.
חיים סלומון: זהו נשק מסוג מסוים שמסתובב בשטח בלי רישיון.
חיים סלומון: צריך להתמודד עם זה.
חיים סלומון: חלק ממנו כבר נמסר ונאסף.
חיים סלומון: לגבי הנשק האחר שנמצא בשטח – הנושא הזה הוא חלק מהמאבק המשטרתי בפשיעה, והוא מטופל באופן שוטף.
חיים סלומון: מדי פעם עורכים חיפושים ומפעילים אמצעים שונים לחיפוש כלי נשק שכאלה.
חיים סלומון: כל מה שמגיע לידינו, מטופל.
איוב קרא: כמה כלי נשק המשטרה החרימה בשנה האחרונה?
איוב קרא: כמה מההחרמות היו משום שהנשק היה לא חוקי, וכמה מהן היו על רקע של אלימות?
זהבה גלאון: אני מבקשת לקבל עוד נתון, בעניין האחר: כל הזמן מדברים סחור-סחור על הקריטריונים החדשים, אך עדיין לא ברור בכמה אנשים מדובר - כמה אנשים בסופו של דבר יקבלו נשק לידיהם, בהנחה שכולם יממשו את זכותם לפי הקריטריונים החדשים.
זהבה גלאון: קודם ציטטתי את עיתון הארץ, שנקב במספר 40,000 איש, האם זה המספר הנכון?
ששי קציר: המספר 40,000 איש איננו מדויק, משום שלא הפחתנו ממנו את האנשים שיכולים לקבל כלי ירייה מתוקף קריטריון אחר.
ששי קציר: אין לי הנתון הזה.
ששי קציר: לכן כל מספר שאנקוב לא יהיה מדויק.
זהבה גלאון: האם מדובר ב20,000- איש?
זהבה גלאון: ב60,000- איש?
ששי קציר: בוודאי שלא מדובר ב60,000- איש.
ששי קציר: המספר הוא מתחת ל40,000- איש.
חיים סלומון: לעניין שאלתו של ח"כ קרא, לא התכוננו למסור את הנתונים הללו.
חיים סלומון: ח"כ קרא הזכיר שהנשק נמסר כאשר נפתח תיק במשטרה.
חיים סלומון: לפעמים גם אחרי שההליך מסתיים הנשק נשאר ברשות המשטרה, אם חושבים שאין הצדקה להחזירו גם בשלב הזה.
חיים סלומון: אפשר לפנות ולבקש את הנשק מהמשטרה, ואחרי שבע שנים יש חוק התיישנות.
חיים סלומון: נוסף על כך יש גם ועדת ערעור במשרד הפנים שאפשר לגשת אליה.
חיים סלומון: העבודה הזאת נעשית באופן שוטף בתחנות המשטרה.
חיים סלומון: ההליך מופעל אוטומטית כאשר מוגשת תלונה על חשוד בעברה של אלימות או משהו דומה.
איוב קרא: אבל מדוע כשהתיק נסגר, מחוסר ראיות או מכל סיבה אחרת, לא מחזירים את הנשק שהוחרם, ומדוע לא מחדשים רישיון בגין אותו רישום שבפועל לא צריך להיות קיים?
איוב קרא: הנשק מוחרם אוטומטית משום שיש רישום ממוחשב.
זהבה גלאון: בצדק.
זהבה גלאון: מי שפעם אחת הוחרם לו הנשק משום שאיים על אשתו, עלול לאיים עליה שוב.
איוב קרא: אני לא מדבר על מקרים כאלה.
אביבה בכרי: הנשק נלקח בגלל התיק המסוים.
אביבה בכרי: כשמבקשים מאתנו לשקול האם להחזיר את הרשיון, אנחנו בוחנים את מכלול הדברים: האם היו עוד תיקים, האם הם נסגרו, האם יש מידע מודיעיני, האם האיש מסוכן לעצמו או לציבור וכו'.
איוב קרא: אני מדבר על תלונות שווא.
איוב קרא: אני מכיר אנשים שהיו נגדם תלונות שווא והתיק נסגר – וידעו מראש שאלה תלונות שווא.
אביבה בכרי: ייתכן שבמקרים האלה לנו יש מידע מודיעיני, ואנחנו שוקלים האם אלה תלונות שווא או תלונות של ממש.
אביבה בכרי: יש דברים שאנחנו יודעים.
חיים סלומון: הנושא הזה מוסדר היטב.
חיים סלומון: ראשית, אפשר להגיש השגה.
חיים סלומון: אם לא, יש ועדת ערעור מסודרת במשרד הפנים.
חיים סלומון: החומר מועבר אליה ונבדק מחדש על ידי כל הגורמים הרלוונטיים.
חיים סלומון: הדברים נדונו גם בבג"צ והוסדרו שם.
חיים סלומון: עד עכשיו הנימוקים שלנו שם התקבלו.
אביבה בכרי: התהליך אצלנו כולל גם קריאה של התיקים עצמם.
אביבה בכרי: לפעמים כשקוראים את התיק רואים שביטול התלונה נובע מפחד, נניח פחד של אישה מבעלה.
איוב קרא: אני מבין שבנושא הזה יש רגישות, אבל לפעמים יש מקרים שלא שייכים בכלל לנושא זה, שהם פוליטיים.
איוב קרא: אדם שיש לו רישיון לנשק שנים, בלי שום בעיה, נאלץ לוותר על הנשק בגלל תיק קטן של תלונת שווא, ואין שום סיבה לעשות זאת.
זהבה גלאון: אני מבקשת לקבל פירוט על נושא המתנחלים.
זהבה גלאון: חוץ מההתייחסות לאמירה של סגן השר לא שמעתי התייחסות.
זהבה גלאון: אם פלשתינים מתלוננים על שימוש בנשק נגדם, האם לא מחילים באופן אוטומטי את הנוהל הנהוג – התליית הנשק?
חיים סלומון: בסופו של דבר התלונה מגיעה למפקד המרחב, ואין הבדל מבחינתנו בין אירועים בתחום יהודה ושומרון לבין אירועים בתחום הקו הירוק.
חיים סלומון: התלונה נבדקת באופן פרטני.
חיים סלומון: אי-אפשר לקבל כאן החלטות גורפות.
חיים סלומון: הנושא נבדק באופן נקודתי ואי-אפשר להנחות את החוקר באופן כללי.
חיים סלומון: אם זוהי תלונת שווא, החוקר יגיע למסקנה הזאת.
חיים סלומון: הדברים נבדקים באופן ענייני בסיכום התיק.
זהבה גלאון: אבל סיכום התיק זה כבר שלב מאוחר יותר.
זהבה גלאון: כשמישהו מתלונן שהשתמשו נגדו בנשק, מחרימים מייד את הנשק, נכון?
חיים סלומון: לא מחרימים את הנשק, אלא מפקידים.
חיים סלומון: יש הבדל בין הדברים.
איוב קרא: כמה זמן אחרי סגירת התיק נמחק מהמחשב הרישום, אם התיק נסגר ולא היו ראיות?
אביבה בכרי: אין מחיקה אוטומטית, צריך להגיש בקשה.
אביבה בכרי: ההתיישנות היא שבע שנים אחרי ההרשעה.
איוב קרא: אבל מה קורה כשהתיק נסגר ללא הרשעה?
אביבה בכרי: אפשר לפנות למחלקת חקירות במטה הארצי.
אביבה בכרי: הם אמונים על נושא מחיקת עברות, והם פועלים לפי קריטריונים שלהם.
איוב קרא: שמעתי על מקרים שגם חמש או שבע שנים אחרי שהתיק נסגר, עדיין הרישיון לא חודש.
איוב קרא: כוונתי למקרים שאין בהם הרשעה.
איוב קרא: בכל זאת, עוברות חמש או שש שנים עד שהרישיון מתחדש.
איוב קרא: מי שסיפר לי על כך טוען שחמש שנים הן זמן קצר לכך.
אביבה בכרי: זה לא נשמע לי נכון לגבי מקרים שאין בהם הרשעה.
זהבה גלאון: אני מבקשת לסכם את הנושא שלי, כדי להבין שהבנתי נכון את הנציגים.
זהבה גלאון: מדובר בשני תבחינים חדשים לגבי אנשי מילואים ואנשים בצבא.
זהבה גלאון: ההערכה היא שאם כולם יממשו את הזכות תהיה התחמשות של כ40,000- איש.
ששי קציר: צריך לסייג זאת.
ששי קציר: גם היום האוכלוסייה הזכאית לקבל כלי ירייה גדולה פי כמה מונים ממה שממומש בפועל, ואינני יודע את הנתונים המדויקים.
ששי קציר: להערכתי יהיה אפילו נכון לומר שרק רבע או חמישית מהאנשים שנוספו כעת יממשו את הזכות לרישיון לנשק.
ששי קציר: בשנה האחרונה היו אנשים שהחזירו כלי ירייה, שאמרו שזוהי מעמסה ואחריות עליהם.
זהבה גלאון: כמה בעלי נשק יש בישראל?
יעקב עמית: כ220,000- איש מחזיקים ברישיון תקף בישראל.
יעקב עמית: יש עוד כמה אנשים שנמצאים בשלבי טיפול שונים – שלא חידשו רישיון במועד, לא עברו אימון, לא שילמו אגרה ועוד.
יעקב עמית: מאז 1996 חלה ירידה ב30,000- כלי ירייה.
יעקב עמית: כלומר, היה צמצום בכלי הנשק שנמצאים בידי הציבור.
זהבה גלאון: הנקודה השנייה שאני מבקשת לסכם היא נושא המתנחלים.
זהבה גלאון: מה שסגני השרים אמרו, לטענתי בלבד, הוא לא בבחינת המדיניות של הוועדה.
ששי קציר: לא עסקנו בנושא כלל.
זהבה גלאון: אני מודה ליו"ר הוועדה, אין לי שאלות נוספות.
איוב קרא: אם כן, הוועדה יכולה רק לגבות אתכם.
זהבה גלאון: לא, אני מבקשת שזאת לא תהיה אמירה קולקטיבית.
איוב קרא: אבל ח"כ גלאון מקבלת את הדברים.
זהבה גלאון: לא, אני שומעת את הנתונים אך לא מקבלת את המדיניות שלפיה עומדים לחמש 40,000 איש נוספים.
זהבה גלאון: ועדת משרד הפנים החליטה את שהחליטה.
זהבה גלאון: אני מבינה את הקריטריונים, מבינה שהם נעשו במשורה, אך עדיין השינוי מטריד אותי.
איוב קרא: אם יהיו לח"כ גלאון השגות על הנתונים, היא תפנה אותן לגורמים המתאימים.
זהבה גלאון: אין לי השגות לגבי הנתונים.
זהבה גלאון: בדיון כאן ביקשתי לדעת את הנתונים ואת משמעותם.
מקסים לוי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים, הנושא הראשון על סדר היום: איחוד המועצות המקומיות דליית אל-כרמל ועוספייה.
מקסים לוי: אני רוצה לשאול, האם משרד הפנים הקים צוות חשיבה בנושא האיחוד, האם האיחוד הוא כוח קיומי של המועצות, מה מטרות משרד הפנים ומה מטרת האיחוד?
מקסים לוי: אלה שאלות שצריכות לעלות לפני שמאחדים את דליית אל-כרמל ועוספייה לרשות אחת.
מקסים לוי: חבר הכנסת איוב קרא מציע ההצעה, בבקשה.
איוב קרא: אדוני היושב ראש, מאחר ואני מסתכל על קידום וטיפוח היישובים הדרוזיים, אני חושב שאינטגרציה בין שני יישובים סמוכים יכולה להביא לתנופה ולעוצמה רצינית ביותר, שטח השיפוט יגדל בצורה משמעותית.
איוב קרא: רשות המונה 30 אלף תושבים ולא 15 אלף תושבים, זו עוצמה ציבורית אדירה המקבלת מעמד שונה במגזרים השונים וגם במשרדי הממשלה.
איוב קרא: כאשר מדברים על טיפוח האזור, מנקודת ראות קידום נושא האבטלה, התעסוקה, המקום מקבל עדיפות, התושבים לא יפסידו מהסוגיה הזאת, הארנונה נשארת אותו הדבר, או שרוצים להתקדם או שרוצים להיות עסקנים שהאינטרסים הצרים מנחים אותנו, אינטרסים חמולתיים וכדומה.
איוב קרא: על מנת לא להיכנס לויכוח ולעימות אם האיחוד טוב או לא טוב, אנחנו לא נקבע זאת כרגע, מי שיחליט על האיחוד הוא שר הפנים ולכן אני מציע ששר הפנים יקים ועדה שתבדוק את יעילות האיחוד, הוועדה תביא את המלצותיה, אם היא תתמוך בעד האיחוד, יהיה איחוד, במידה ולא – והתושבים יגידו לא לאיחוד אלא יעדיפו להישאר בימי הביניים, אין בעיה, ההחלטה שתיקבע על ידי ועדת הפנים תהיה מקובלת עליי.
איוב קרא: השר סאלח טריף: קראתי, שההצעה היא על דעת שני ראשי המועצה, נמצא כאן אחד מהם, אולי ניתן לו לומר את דבריו.
איוב קרא: אני מבקש שיירשם בפרוטוקול, שההזמנה לישיבה ניתנה לשני ראשי הרשויות.
איוב קרא: אני לא יודע מדוע הגיעו לדיון היום אנשים שלא הוזמנו לישיבה.
איוב קרא: השר סאלח טריף: ההערה כלפי?
אחמד טיבי: מה זה שוק?
אחמד טיבי: זו כנסת, מי שרוצה לבוא יכול לבוא.
איוב קרא: לא ביקשתי שתסנגר על אף אחד, חבר הכנסת אחמד טיבי, אתה מבין?
איוב קרא: תעשה דאווינים על הכנסת כולה, עליי אל תעשה דאווינים.
אחמד טיבי: לך, לך.