GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר זנדברג: סליחה, זה 6 עמודים של דברי הסבר, לא 4 עמודים.
באסל גטאס: תביא אותם לבית-משפט.
דוד צור: מה זה קשור לאסירים מנהליים?
דוד צור: אסירים ששפוטים למאסר עולם לעתים שובתים רעב כי נשללו מהם זכויות ביקור וכדומה, והיינו כבר בהרבה מאוד שביתות של אסירים ביטחוניים בכלא, אסירים שפוטים, בלי קשר לאסירים מנהליים.
דוד צור: השביתה הזאת היא מנהלית.
<יואל הדר: גם בשביתה הזאת היו בין היתר גם שובתים שהם אסירים ביטחוניים.
דוד צור: אז בכלל טוב.
דוד צור: בואו לא נערבב.
דוד צור: מי שמטעה את הוועדה, בכל הכבוד, זה מי שדיבר קודם על העניין של אסירים מנהליים או לא.
מירי רגב: יואל הדר, נא לעבור להקראת הצעת החוק.
<קריאה: רצינו לשאול כמה שאלות את ד"ר בועז לב.
מירי רגב: באשר לפרוצדורה, אנחנו נקרא את הצעת החוק כולה ונדון כל פעם בשלושה סעיפים.
מירי רגב: תהיה התייחסות של הגורמים שיירשמו לשלושה סעיפים.
מירי רגב: כאשר נסיים את הדיון בשלושה הסעיפים נעבור לשלושת הסעיפים הבאים.
מירי רגב: זאת אומרת, תהיה הקראה של כל הצעת החוק ואחר-כך התייחסות לשלושה סעיפים, כדי שלא יידרשו להתייחס ל-12 סעיפים ביחד.
תמר זנדברג: זה הדיון בהסתייגויות למעשה?
תמר זנדברג: אחרי ההקראה של הצעת החוק יהיו התייחסות כל פעם ל-3 סעיפים, ואז מה?
מירי רגב: נסיים את הכול.
מירי רגב: ביום ראשון נדון בהסתייגויות.
תמר זנדברג: כלומר, עד יום חמישי זה הגשת הסתייגויות וביום ראשון נדון בהסתייגויות?
באסל גטאס: אני מציע שניתן יהיה להגיש הסתייגויות עד ליום ראשון בבוקר.
באסל גטאס: אין הבדל.
מירי רגב: ביום שני בבוקר נצביע על הצעת החוק.
מירי רגב: אם נסיים את הדיון בהצעת החוק לפני, כי היום נדון עד שעה מאוחרת וגם מחר עד שעה מאוחרת, אז אולי זה יהיה לפני.
תמר זנדברג: מחר הדיון יתקיים באילו שעות?
יפעת קריב: והיום עד מתי יתקיים הדיון?
מירי רגב: עד שנתעייף.
באסל גטאס: גברתי, אפשר להגיש את ההסתייגויות עד ליום ראשון בבוקר?
באסל גטאס: ממילא אין הבדל לעומת יום חמישי.
<מירי פרנקל-שור: השאלה מתי יישלח הנוסח.
<מירי פרנקל-שור: אם נשלח את הנוסח כבר ביום רביעי אז אנחנו מציעים להגיש את ההסתייגויות ביום חמישי כדי שנוכל להתארגן ליום ראשון.
באסל גטאס: איזה נוסח?
<מירי פרנקל-שור: נוסח של הוועדה להצעת החוק.
<מירי פרנקל-שור: אם יתקבלו החלטות נוכל להגיש נוסח.
<מירי פרנקל-שור: אם נשלח את הנוסח רק ביום חמישי אז אציע ליושבת-ראש הוועדה שניתן יהיה להגיש הסתייגויות עד יום ראשון.
מירי רגב: אנחנו מתחילים בהקראה של הצעת החוק.
<יואל הדר: הצעת חוק לתיקון פקודת בתי הסוהר (מס' 48) (מניעת נזקי שביתת רעב), התשע"ד-2014
תמר זנדברג: אמרתם שנקרא 3 סעיפים ואז נדון בהם.
מירי רגב: אנחנו קוראים עכשיו הקראה ראשונית של כל הצעת החוק ולאחר מכן נתחיל לדון בסעיפים, שלושה-שלושה, כדי שלא כל פעם נקרא שלושה סעיפים ונדון עליהם אלא שנדון ברצף.
מירי רגב: אבל אנחנו חייבים לעשות הקראה ראשונית על-פי הפרוטוקול של הצעת החוק כולה ולכן אנחנו קוראים את הצעת החוק כולה כרגע.
באסל גטאס: אפשר לבקש שתהיה הקראה אטית יותר כדי שנוכל להבין?
תמר זנדברג: אני מציעה, הצעה לסדר, לקרוא גם את דברי ההסבר.
תמר זנדברג: יש כאן 6 עמודים של דברי הסבר.
מירי רגב: את יכולה לקרוא אותם לבד.
תמר זנדברג: קראתי ולכן אני מציעה, כי זה מסמך פשוט מדהים.
תמר זנדברג: אני ממליצה לכל הנציגים כאן, לפרוטוקול, לקרוא את ששת עמודי דברי ההסבר.
תמר זנדברג: זה דבר יוצא דופן להצעת חוק כל-כך קצרה.
תמר זנדברג: אני מציעה לקרוא את ההתפתלויות, מה זה משרד הבריאות ואיזה שיקולים, מי שובת רעב ומי לא.
מירי רגב: בבקשה, יואל הדר, תמשיך לקרוא את הצעת החוק.
באסל גטאס: איך בית-המשפט יעריך את הסיכויים והסיכונים?
<יואל הדר: אחרי זה נסביר כל סעיף.
תמר זנדברג: חבר הכנסת צור, זה ה"לא פוליטי" שלך, שני הסעיפים האלה: ביטחון המדינה, שלום הציבור, הסדר והביטחון בבתי-הסוהר.
תמר זנדברג: זה ממש אך ורק שמירה על חיים.
מירי רגב: את צודקת, ביטחון המדינה זה באמת פוליטי.
דב חנין: ראיה למה שקורה אצלו בבטן או במוח?
דב חנין: על מה שקורה אצלו בגוף?
דב חנין: מה שקורה אצלו בגוף זה גם סודי?
דב חנין: ממה מתביישים?
דב חנין: הרי מצילים חיי אדם.
דב חנין: ולמה דיון בדלתיים סגורות?
באסל גטאס: זה הכשר לעינויים, ממש בצורה חוקית.
דב חנין: היתר לשימוש בכוח.
באסל גטאס: איפה משרד הבריאות?
באסל גטאס: צריכים להתבייש.
באסל גטאס: איך נותנים יד לסעיף כזה?
תמר זנדברג: לא יעזור לכם הסעיפים הללו.
תמר זנדברג: אי אפשר יהיה להינקות ממעשים כאלה.
מירי רגב: אנחנו עוברים לדון בארבעת הסעיפים הראשונים של הצעת החוק.
מירי רגב: כל פעם נעבור על 3-4 סעיפים ונקבל התייחסות של גורמי מקצוע וחברי כנסת ואז נעבור על עוד 3 סעיפים.
מירי רגב: נרשמו לדיבור טלב אבו עראר, רות קלדרון, באסל גטאס והנהלת בתי-המשפט.
<ישי שרון: גם הסנגוריה הציבורית.
מירי רגב: אתם לא רשומים.
מירי רגב: בואו להירשם פה.
מירי רגב: נרשמו לדיבור גם דב חנין, תמר זנדברג ויפעת קריב.
מירי רגב: אני מבקשת מנציגי הממשלה, נא לרשום את ההתייחסויות העיקריות ולהגיב עליהן בסיום הסבב ונראה מה אנחנו מקבלים ומה לא.
מירי רגב: אנחנו מתחילים עם ארבעת הסעיפים הראשונים שהם הגדרות.
<עידו בן יצחק: זה לא רק הגדרות.
<עידו בן יצחק: אולי תסבירו אותם כי הם לא קשורים בהכרח ליתר הצעת החוק.
<נעמה פויכטונגר: סעיף 1 הוא הגדרה.
<נעמה פויכטונגר: הסעיפים שיש בהם מהות הם 2-4.
<נעמה פויכטונגר: "רופא" בפקודת בתי-הסוהר מוגדר כ"רופא בית-הסוהר".
דב חנין: במובן המקובל, של אדם שלא גורם סבל ואמור לרפא חולים.
דב חנין: למה אתם לא משנים את הגדרת הרופא?
דב חנין: "רופא הוא אדם שתפקידו לפעול למען ביטחון המדינה בדרך של גרימת עינויים לאסירים, בין היתר".
<יואל הדר: לא, תפקידו לרפא וזה בדיוק המטרה פה.
<יואל הדר: אנחנו רוצים לתת לרופא אפשרות לרפא.
באסל גטאס: דב חנין, תגיש את זה כהסתייגות.
<נעמה פויכטונגר: ההגדרה הקיימת היום ל"רופא" בפקודת בתי-הסוהר היא "רופא בית-הסוהר".
<נעמה פויכטונגר: סעיף 1 רק מסייג את ההגדרה הזאת, ואומר: "אלא אם כן נקבע אחרת", וזה בגלל שבסימן החדש המוצע בהצעת החוק יש גם התייחסויות לרופא כשהוא לא בהכרח רופא בית-הסוהר.
מירי רגב: רגע, אתה לא בזכות דיבור.
מירי רגב: אתה רשום לדיבור על ארבעת הסעיפים הללו.
מירי רגב: היא כרגע מסבירה אותם.
מירי רגב: או שאתם רוצים שהיא תענה בסוף או שהיא תציג את זה כבר בהתחלה.
דב חנין: שהיא תענה בסוף.
יפעת קריב: צריך להגיד מה כתוב.
מירי רגב: אתה רוצה שהיא תסביר את ארבעת הסעיפים הללו או לא?
יפעת קריב: אני כן רוצה.
מירי רגב: תסבירי בקיצור.
<נעמה פויכטונגר: סעיפים 2-4 למעשה מתקנים נוסח קיים בפקודת בתי-הסוהר, שהוא נוסח ישן מאוד.
<נעמה פויכטונגר: מדובר בסעיפים 16-18 לפקודת בתי-הסוהר שלא מתייחסים בהכרח לשביתת רעב בכלל.
<נעמה פויכטונגר: הם מתייחסים לטיפול רפואי באסירים בנסיבות שבהן יש צורך להעביר אסיר.
תמר זנדברג: בנסיבות אמיתיות שבהן צריך רופא, בניגוד להצעת החוק.
<נעמה פויכטונגר: בנסיבות אמיתיות שבהן צריך להעביר אסיר לטיפול בבית-חולים.
<נעמה פויכטונגר: הפרוצדורה שנוגעת להעברה לבית-חולים וקבלת ההחלטות בהליך הזה מפורטת בסעיפים 16-18 ההיסטוריים בפקודת בתי-הסוהר.
<נעמה פויכטונגר: בפקודת בתי-הסוהר המונח שמתייחסים אליו בסעיפים האלה, כשמתייחסים לרופא כתוב כאן "רופא ממשלתי" וכשמתייחסים לבית-חולים כתוב "בית-חולים ממשלתי".
<נעמה פויכטונגר: אכן המשמעות של המונחים האלה עלתה לאחרונה לשאלה, באמת אגב שביתות הרעב אבל זה לא שאלה ספציפית לגבי שביתות הרעב.
<נעמה פויכטונגר: בדקנו ומצאנו שהמונח "רופא ממשלתי" ו"בית-חולים ממשלתי" נמצאים בפקודה מאז 1946, מהנוסח הבריטי.
<נעמה פויכטונגר: לא ברור לנו כיום מה בדיוק היתה הכוונה.
<נעמה פויכטונגר: גם רופאי שב"ס- - -
דב חנין: אבל החוק הזה יהפוך את זה לעוד פחות ברור.
<נעמה פויכטונגר: הנוסח הבריטי, או הנוסח של הפקודה ב-1946 התייחס גם לרופאי שב"ס בתור רופאים ממשלתיים.
<נעמה פויכטונגר: מכיוון שאנחנו לא רוצים שישתמע שהכוונה בסמכויות האלה – וכאמור, הן סמכויות שנוגעות לכל טיפול רפואי בכל אסיר בכל נסיבות שהן – היא דווקא לרופאים שהם עובדי מדינה, או פרשנות כזו או אחרת, לכן בסעיפים 2-4 אנחנו מבקשים לתקן את המונחים האלה ולהבהיר שרופא הוא רופא הוא רופא.
מירי רגב: ובית-חולים הוא בית-חולים הוא בית-חולים, גם כשהוא ממשלתי וגם כשאינו ממשלתי.
מירי רגב: כל בתי-החולים.
<נעמה פויכטונגר: יש פה ניואנסים שקשורים לסעיף הספציפי.
דב חנין: אבל זה בדיוק מה שאנחנו רוצים להגן עליו, שרופא הוא רופא הוא רופא.
<יואל הדר: אז יש לנו זהות אינטרסים.
<מירי פרנקל-שור: הערה אחת, בסעיף 1 נכתב "אלא אם כן נקבע אחרת".
<מירי פרנקל-שור: איפה נקבע?
<מירי פרנקל-שור: צריך לכתוב: "אלא אם כן נקבע אחרת בפקודה", או – איפה?
<נעה בן שבת: בפקודה זו.
<נעמה פויכטונגר: חשבנו שזה מובן מאליו.
<נעמה פויכטונגר: הכוונה היא בוודאי לפקודת בתי-הסוהר.
מירי רגב: אז תוסיפו את זה.
מירי רגב: ההערה של היועצת המשפטית של הוועדה בהחלט מתקבלת.
מירי רגב: תוסיפו את זה בבקשה בהערות הנוסח.
מירי רגב: אנחנו עוברים לחבר הכנסת טלב אבו עראר.
מירי רגב: נציגת הנהלת בתי-המשפט ביקשה להתייחס רק לסעיף 19 אז אני מדלגת עליך.
מירי רגב: אחר-כך נעבור לישי שרון מהסנגוריה הציבורית ואחר-כך רות קלדרון.
טלב אבו עראר: אין לי ספק שזה חוק אכזרי, לא מוסרי, מסוכן, מנוגד לכל החוקים הבינלאומיים, לכל האמנות הבינלאומיות, מנוגד גם לאתיקה הרפואית.
טלב אבו עראר: כולנו יודעים את עמדת ההסתדרות הרפואית בישראל, שמתנגדת בתוקף.
טלב אבו עראר: מטרת הצעת החוק, לא כפי שמתאר חברי דוד צור או אחרים, למרות שהיום שמעתי, הקשבתי למה שאמרה יושבת-ראש הוועדה, שמתנגדת באופן אישי להצעת החוק הזאת, אם הבנתי נכון, לא כפי שמנסים לתאר כאילו הם דואגים לבריאותו או לחייו של אדם, אלא כאמצעי ענישה לאסיר הזה על מעשיו.
טלב אבו עראר: אם כך, יש לנו בית-משפט בישראל.
טלב אבו עראר: אפשר להביא את האדם הזה לבית-המשפט ושהשופט יפסוק מה שיפסוק, לפי גודל החטא או הפשע שהוא עשה.
דוד צור: זה בדיוק המצב, שמביאים אותו לא כענישה.
טלב אבו עראר: אבל לא לפגוע.
מירי רגב: מאה אחוז, אתה יכול ללכת לבית המשפט, זה נכון.
טלב אבו עראר: אני למדתי משפטים וגם חברי דב חנין הוא אולי אלוף המשפטים.
טלב אבו עראר: אפילו לערוך חיפוש על גופו של אדם אסור בלי הסכמתו, אם הבנתי נכון את החוק.
דוד צור: אבל אלה אנשים שנתונים במשמורת חוקית.
טלב אבו עראר: מכובדי, אם אבוא לדוד צור או ליושבת-ראש הוועדה מירי רגב ואומר שאני רוצה שתאכלי "ראס בין עינכ".
טלב אבו עראר: את מוכנה לאכול?
טלב אבו עראר: אני רוצה להאכיל אותך בכוח.
דוד צור: אני לא אסיר.
דוד צור: היא לא עצורה.
טלב אבו עראר: בואו נגיד שחס וחלילה היא תהיה אסירה.
טלב אבו עראר: האם יש זכות להאכיל אותה בכוח?
טלב אבו עראר: אל תגן על חוק כזה אכזרי ומסוכן, עזוב.
דוד צור: מתוקף היותו אסיר הזכויות שלו אחרות.
טלב אבו עראר: אני חושב שהגיע הזמן להזין – אפילו לא בכפייה, כי אני נגד מושג הכפייה, בעבר גם רצו בכפייה וזה לא עבר, בכפייה אי אפשר – להזין לא בכפייה אלא ברצון את ראש הממשלה, את ממשלתו, את מציעי החוק, שיישאו באחריות ובהגינות.
דוד צור: תפנה לאיגוד השפים.
טלב אבו עראר: כי החוק הזה הוא אחד הדברים שיגרמו להידרדרות המצב באזורנו ואנחנו לא רוצים את זה.
מירי רגב: להבדיל ממה שקורה היום, כי לא היו חטיפות עד עכשיו.
מירי רגב: ישי שרון, בבקשה, על ארבעת הסעיפים הראשונים בלבד.
<ישי שרון: רק דבר קטן אחד לגבי מה שאנחנו כרגע לא רואים בהצעת החוק, וזה מתקשר להגדרה "רופא".
<ישי שרון: נעמה פויכטונגר דיברה על מצב שבו מעבירים את האסיר לטיפול רפואי בבית-חולים ולא במתקן של שב"ס.
<ישי שרון: רצינו לשאול ולדבר פה, כי חלק מהדיון הוא גם להבין איך הדבר הזה יבוצע בפועל.
<ישי שרון: למיטב ידיעתנו בזמנו היה נוהל שהיה מוסכם עם משרד הבריאות, שאסירים ששובתים רעב אחרי שלב מסוים מעבירים אותם לבתי-חולים אזרחיים והם לא מטופלים במתקני שב"ס.
<ישי שרון: זה באמת נוהל מצוין, כי הוא מבטיח שהטיפול, אם יהיה בו צורך, ייעשה בסטנדרטים רפואיים ואנושיים מכבדים יותר.
<ישי שרון: אנחנו חושבים שהנוהל הזה, ככל שהוא קיים ומוסכם על כולם, צריך לעגן אותו בחקיקה.
<ישי שרון: אנחנו חושבים שזה יועיל לאינטרס.
<ישי שרון: זה הערה פרטנית כללית.
מירי רגב: כלומר, זה לא יהיה בית-חולים ממשלתי אלא כל בית-חולים.
<ישי שרון: הכוונה, לא במתקני שב"ס.
<ישי שרון: שיהיה ברור שהדברים האלה נעשים בבתי-חולים ולא במתקני שב"ס.
<ישי שרון: עניין נוסף שרציתי להדגיש עוד לפני שאנחנו נכנסים לגופו של עניין- - -
מירי רגב: אבל נתנו לך לדבר לפני.
מירי רגב: אני מבקשת שתתייחס לארבעת הסעיפים הללו.
<ישי שרון: אלה הערות פרטניות שחשוב לי מאוד להעיר, שמתקשרות אחרי זה.
מירי רגב: אבל דיברת קודם.
<ישי שרון: ממש רק דבר קטן אחד, בעניין הכנסה של רופא אמון.
<ישי שרון: בגלל שאנחנו מדברים על רופאים, אני כסניגור, אם אני רוצה לתת ייצוג אפקטיבי ורוצים להבטיח שתהיה לי נגישות לשובת הרעב ושאני אוכל לעקוב אחרי מצבו, חשוב שתהיה פונקציה של רופא אמון, שגם ייתן לי סיוע מקצוע, גם ייתן לי חוות דעת וגם יהווה איזו כתובת לאסיר ליצור קומוניקציה כדי שנוכל לקדם פתרונות שיהיו פחות דרסטיים לפני שאנחנו מגיעים לבית-המשפט.
<ישי שרון: רציתי עכשיו להעלות את העניין הזה כי הדבר הזה יצוץ בסעיפים הבאים.
<ישי שרון: פונקציה של רופא אמון שתהיה במשולש שבין הסניגור לבין האסיר, שמצד אחד תהיה כתובת לסניגור כדי לקבל פרטים על המצב הרפואי של אותו אסיר וגם לתת חוות דעת על מצבו הרפואי המעודכן, וגם כתובת לאסיר כדי להגיע אתו, בהידברות, למצב שאולי אפשר להגיע להסכמות ולייתר את הפנייה לבית-המשפט.
<ישי שרון: ככל שנצליח מוקדם יותר להכניס גם את הסניגור וגם את רופא האמון אני חושב שנוכל להימנע מהגעה לאמצעים הדרסטיים והדרמטיים מאוד שהצעת החוק מציעה.
מירי רגב: חבר הכנסת באסל גטאס, בבקשה, ולאחר מכן "רופאים לזכויות אדם".
מירי רגב: אני מבקשת, אין יותר הערות כלליות ומקדימות ומרמזות או לא מרמזות.
מירי רגב: על זה דנו מהבוקר, הקדשתי לזה שעתיים בבוקר וגם עכשיו כמעט שעתיים.
מירי רגב: עכשיו מתייחסים רק לסעיפי הצעת החוק.
באסל גטאס: אני רוצה להסתייג מארבעת הסעיפים הללו.
באסל גטאס: נגיש את ההסתייגויות שלנו בכתב.
באסל גטאס: ככל שנדרשים להגדרה "רופא" או "מרפאה" או "בית-חולים" אנחנו רוצים שתהיה זכות לאסיר, שתהיה לו בחירה לרופא לא מתוך שירות בתי-הסוהר או מתוך בית-החולים אלא לרופא עצמאי, וגם ככל שנידרש לתת חוות דעת או להשתמש בחוות דעת אנחנו רוצים שתהיה לאסיר האפשרות שמעוגנת בחוק, לקבל את אותן חוות דעת או את אותו יחס בטיפול עצמו מרופא עצמאי ולא רופא שנקבע על-ידי בית-החולים או שב"ס.
באסל גטאס: ההסתייגויות שלנו יוגשו בכתב.
מירי רגב: "רופאים לזכויות אדם" ולאחר מכן חבר הכנסת דב חנין על ארבעת הסעיפים האלה.
מירי רגב: ברשות חברי הכנסת, הרשימה הזאת "תרוץ" אתי עד הערב, זאת הרשימה שלפיה כל חבר כנסת לפי הסבב יציג את עמדתו, כדי שלא כל פעם יירשמו מחדש.
מירי רגב: נציג "רופאים לזכויות אדם", בבקשה.
<הראל ארזי: אני ד"ר הראל ארזי מ"רופאים לזכויות אדם".
<הראל ארזי: בקשר להגדרה "רופא" ובקשר למה שד"ר בועז לב אמר מקודם, הרי ברור שאוכלוסיית הרופאים החזקים של מדינת ישראל, אלה שעובדים בבתי-חולים ובמרפאות עצמאיות, אף אחד מהם לא יסכים לשתף פעולה עם החוק, כפי שייעצו לנו בהר"י וכולי.
<הראל ארזי: מי בסופו של דבר יהיה זה שיבצע את החוק?
<הראל ארזי: רופא שב"ס.
<הראל ארזי: אלה שעובדים בשירות בתי-הסוהר זה אוכלוסייה מוחלשת של רופאי מדינת ישראל.
<הראל ארזי: הסביר לנו יפה ד"ר לב מקודם שכאשר אתה נמצא בקבוצה- - -
דוד צור: מה זה האמירות האלה?
דוד צור: מאיפה אתה מביא את זה?
דוד צור: עם כל הכבוד הראוי.
<הראל ארזי: ד"ר גולדשטיין ישמח לספר לך בעצמו כמה הוא מתקשה לגייס לשב"ס רופאים.
תמר זנדברג: הוא רופא שב"ס והוא נמצא במערכת היררכית.
מירי רגב: בגלל זה הוא לא רופא טוב?
תמר זנדברג: זה לא עניין של טוב או לא טוב.
תמר זנדברג: הוא לא יכול לסרב.
תמר זנדברג: הוא רופא מצוין.