GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תומר רוזנר: הוא ביקש ממני לומר שבמקום ההצעה הזאת הוא היה מציע להעביר את הבחירות לחנוכה, שבו יש חופש לתלמידים ולכן עדיף בעיניו שהבחירות יתבצעו כך.
מירי רגב: הצעתו נרשמה.
<תומר רוזנר: בסדר, הוא ביקש ממני לומר והוא התנצל שהוא לא יכול היה להגיע.
מירי רגב: נרשמה לטובת הפרוטוקול.
גדעון סער: אולי שווה לבדוק את זה.
מירי רגב: שזה יהיה בחנוכה.
שמעון אוחיון: ואז ייצאו לטיול כולם.
גדעון סער: הבעיה שאתה שם את כל המתמודדים בחג בבחירות.
<תומר רוזנר: ההערה השנייה היא הערה טכנית, מבחינת נוסח החוק.
<תומר רוזנר: מבחינת מיקום התיקון, מבקשים ממחלקת נוסח החוק לומר שהם חושבים שהמיקום צריך להיות במקום שבו הציעו חברי הכנסת בתחילת החוק ולא בסופו.
<תומר רוזנר: אנחנו מבקשים שהוועדה תסמיך לתאם עם משרד הפנים את המיקום המדויק של הסעיפים בחוק יחד עם מחלקת נוסח החוק שלנו.
מירי רגב: לא רואה עם זה בעיה.
גדעון סער: לא הבנתי.
<תומר רוזנר: לגבי המיקום המספרי של הסעיפים.
<יהודה זמרת: הסעיף לא יהיה 97 אלא - - -
מירי רגב: אז אני מבקשת, יהודה, שבו בבקשה עם הוועדה, תסגרו את זה.
מירי רגב: אלה דברים טכניים.
<תומר רוזנר: ההערה המהותית היחידה שלנו נוגעת לנושא ההצעה שמדברת על כך שהשבתון יהיה בתחומן של הרשויות המקומיות שבהן יהיו בחירות.
<תומר רוזנר: אנחנו חושבים שצריך להתייחס, בסעיף השני שמתייחס למעבידים, על מי זה יחול.
<תומר רוזנר: זאת אומרת, האם אנחנו מתייחסים למקום מגוריו של העובד או למקום העבודה, או למקום מגוריו של המעביד.
<תומר רוזנר: כרגע לא ברור נגיד אם מורה שגר בתל-אביב ועובד במועצה אזורית ברנר למשל, האם יש לו שבתון או אין לו שבתון, או הפוך.
גדעון סער: שבתון זה שייך למי שרשום בפנקס התושבים, בעל זכות ההצבעה - - -
מירי רגב: בעיר מסוימת.
גדעון סער: שבה מתקיימות הבחירות.
<תומר רוזנר: בסדר, אז לכן רק צריך להבהיר את זה.
<יהודה זמרת: שבתון הוא טריטוריאלי, במפעלים שנמצאים באזור.
<תומר רוזנר: זאת אומרת שיהיה ברור, למשל היו שגרסו שהמקום הקובע הוא מקום העבודה, זאת אומרת אם בית-הספר הוא בתל-אביב - - -
גדעון סער: הוא צריך להיות בעל זכות הצבעה.
מירי רגב: המקום הקובע זה זכות ההצבעה.
<גלעד קרן: מה שהחוק אומר, שהשבתון הוא בתחום הרשויות המקומיות שבהן - - -
מירי רגב: יהודה, תעשו פה הבהרה.
<קריאה: צריך להחליט מה רוצים.
<יהודה זמרת: הצעת החוק לקחה את הטריטוריה, אמרה באזורים איפה שיש בחירות, כל העסקים שנמצאים באותו מקום, לא יהיה בהם - - -
<תומר רוזנר: זאת אומרת, תושב גבעת ברנר שעובד בתל-אביב, יהיה לו שבתון.
<תומר רוזנר: זה מה שזה אומר.
<יהודה זמרת: אם יהיה לו שבתון, העסק ישבות כי המפעל הוא מפעל, אני לא יכול - - -
<תומר רוזנר: זאת אומרת שתושב גבעת ברנר, יש לו שבתון.
<יהודה זמרת: ושזה יהיה פרסונלי, כי אחרת מבחינת העסקים בעצם חצי עובדים יגיעו, חצי לא יגיעו.
פנינה תמנו: ובכל זאת עולה פה סוגיה מאוד מעניינת.
פנינה תמנו: מה שהוא אמר, שאם אותו עובד עובד בעיר אחרת והוא צריך את היום חופש, את יום השבתון, אתה צריך ללכת לפי זכות ההצבעה כי זכות ההצבעה, בלאו הכי, ברגע שיש שבתון ויש בחירות בעיר מסוימת, נפתרת הבעיה של כל העסקים.
<יהודה זמרת: ההצעה נוסחה, זו שאלה להכרעה.
גדעון סער: אתה לא עושה לכולם, כי נגיד יש רשות מסוימת שהבחירות כבר התקיימו, מה פתאום אתה עושה שבתון?
גדעון סער: נגיד בחדרה – סתם דוגמה – היו בחירות מיוחדות, או מועצות אזוריות, שזה לא באותו יום.
פנינה תמנו: לא היו הרבה.
פנינה תמנו: זה החריג.
גדעון סער: בסדר, זה החריג, אבל את לא תעשי יום שבתון, תשביתי מערכות חינוך במקום שאין שום בחירות.
<תומר רוזנר: מצד שני, עלול להיווצר מצב שאדם שמתגורר במקום שיש בו בחירות, לא יהיה לו שבתון כי הוא עובד במקום אחר.
<יהודה זמרת: כן, אבל זה אחוז קטן.
<תומר רוזנר: אבל יש פה פגיעה בשוויון הבחירות.
<יהודה זמרת: המחיר השני הוא שמערכת החינוך במקום מסוים תהיה מושבתת כי המורים ילכו.
<יהודה זמרת: לנהל מערכות שלמות כאלה שאתה מנהל אותן כשחצי מהאנשים מגיעים, חצי לא מגיעים - - -
מירי רגב: יהודה, אבל אולי תבהירו בחקיקה שהדבר הקובע בעצם זה זכות ההצבעה במגורים, מה שאמר קודם גדעון.
מירי רגב: זה הדבר הנכון.
<תומר רוזנר: אפשר גם וגם.
<יהודה זמרת: יש שתי אפשרויות.
<יהודה זמרת: ההצעה כפי שנוסחה הולכת לפי טריטוריה, לפי שטח שיפוט, אומרת – כל העסקים בתחום של אותו מקום שמצביעים בו, סגורים, מתוך הנחה שמרבית האנשים עובדים באזורים האלה - - -
<אלי יריב: זו הנחה שגויה.
<אלי יריב: כל גוש דן, זו הנחה שגויה.
<יהודה זמרת: מתוך מטרה שבאה ואומרת, אנחנו רוצים להשבית עסקים בשלמותם, אנחנו לא רוצים לעשות חצי יגיעו, חצי לא יגיעו, מי מגיע, מי לא מגיע, לפי זה, אלא בעצם אנחנו עושים קו חיתוך מסוים שיכול להיות ש-10% אולי לא ייהנו ממנו אבל בסופו של יום הוא יוצר ודאות.
אורי מקלב: יש גן ילדים בגבעת ברנר שעובד.
אורי מקלב: הגנן או הגננת גרים בתל-אביב, היא לא תבוא לגן באותו יום?
אורי מקלב: ואז, איך יפעל הגן בגבעת ברנר?
<יהודה זמרת: אולי נציב את שתי האפשרויות.
אורי מקלב: הם לא יבואו ולא יהיה גן, הגן יהיה סגור, המורים לא יבואו.
גדעון סער: אתה יכול להגיד טריטוריאלית פלוס זכות לשבתון.
מירי רגב: זכות טריטוריאלית פלוס הזכות של מי שמתגורר במקום, ואז זה פותר לנו את הבעיה של זו שגרה בתל-אביב ועובדת בגבעת ברנר.
גדעון סער: מי שרשום בפנקס הבוחרים.
אורי מקלב: אותה אחת שגרה בתל-אביב, היא הגננת בגבעת ברנר.
אורי מקלב: הגן לא יוכל לפעול בגבעת ברנר, וכך הלאה.
אורי מקלב: המפעל בגבעת ברנר, חצי מהעובדים שלו יבואו, חצי מהעובדים שלו לא יבואו?
מירי רגב: יש בית-חולים, יש כל מיני דברים, אי אפשר להגיע בחקיקה למאה אחוז.
מירי רגב: אתה מגיע לעיקרון.
מירי רגב: כשאתה מזהה את החריגים אתה מנסה לתת להם את אותו פתרון כמו שנתנו כרגע לזכות ההצבעה, על-פי מקום שרשום בפנקס הבוחרים, ואם יהיו עיוותים נוספים נטפל בהם תוך כדי.
אורי מקלב: את מטילה פעמיים - - -
מירי רגב: לא, אנחנו גמרנו התייחסויות, חברים.
מירי רגב: שאלתי קודם למי יש התייחסויות.
גדעון סער: יש רק מועד אחד.
גדעון סער: חבר הכנסת מקלב, אני מבהיר.
גדעון סער: יש כל מיני מועדים של בחירות מוניציפליות.
גדעון סער: יש מועד אחד שזה היום הבחירות הכלליות, הבחירות לרשויות המקומיות, מה שהיה ב-22 באוקטובר עכשיו.
גדעון סער: זה יום השבתון.
גדעון סער: אחר כך, בבחירות למועצות אזוריות, בבחירות סיבוב שני לבחירות מוניציפליות, בבחירות סיבוב שני למועצות אזוריות, אין שבתון.
גדעון סער: בבחירות מיוחדות ברשות אין יום שבתון.
גדעון סער: פעם בחמש שנים יש יום שבתון.
<אורלי עדס: אבל עדיין זה צריך להיות שבתון כללי.
גדעון סער: נכון, אני אגיד לך מדוע.
גדעון סער: מכיוון שאתה לא יכול להביא את העיקרון הזה עד אינסוף.
גדעון סער: ביום הכללי, בעלי זכות הצבעה, למעלה מחמישה מיליון.
גדעון סער: כל הימים האחרים, זה במקסימום מאות אלפים.
גדעון סער: אתה לא יכול לעשות יום שבתון על כל דבר.
פנינה תמנו: אז הולכים לכיוון של יום שבתון כללי?
פנינה תמנו: כי אני לא חושבת שצריך להסתכל פרטיקולרית על-פי רשויות.
גדעון סער: אני חוזר ואומר.
גדעון סער: יום שבתון פעם בחמש שנים ביום הבחירות הכלליות לרשויות המקומיות, שהוא פעם בחמש שנים, מה שעכשיו היה ב-22 באוקטובר.
גדעון סער: את מי כולל יום השבתון?
גדעון סער: הוא כולל את אותן רשויות שמתקיימות בהן הבחירות, פלוס אותם מצביעים בפועל, גם אם הם עובדים במקום סמוך.
גדעון סער: מאוד מאוד פשוט.
גדעון סער: ככה אנחנו לא מרחיבים מעבר למידה.
מירי רגב: מה הבעיה, אורלי?
<אורלי עדס: נניח שאני גרה בתל-אביב, אני בעלת זכות הצבעה בתל-אביב, אבל אני עובדת של המועצה האזורית גזר.
<אורלי עדס: אין שם שבתון.
מירי רגב: אבל אנחנו מוסיפים את זה עכשיו.
מירי רגב: זה מה שאמרנו כרגע.
<אורלי עדס: לי יש שבתון, כבעלת זכות בחירה, אבל אני משביתה את מקום העבודה שלי ממילא.
גדעון סער: לא כל עובד שנעדר, הוא משבית את מקום העבודה.
מירי רגב: לא כל עובד שנעדר.
מירי רגב: לא כולם בגבעת ברנר, גרים בתל-אביב.
<אורלי עדס: היום בשוק העבודה זה משהו מאוד מאוד מקובל.
<אורלי עדס: תהיה פה אני חושבת בעיה, וזה לא כזה הבדל משמעותי.
גדעון סער: לא תהיה פה בעיה שאי אפשר להתמודד אתה.
<תומר רוזנר: יודעים מראש.
פנינה תמנו: אני עדיין מציעה לשקול יום שבתון כללי, וכל השאר – כמו שאמרת, כמו שלא נותנים על בחירות חוזרות יום שבתון - - -
גדעון סער: אני חושב שזו טעות.
גדעון סער: אני חושב שזו טעות להשבית מקומות שאין בהם בחירות, לא קשורים לבחירות.
<אורלי עדס: כמו שאמר חבר הכנסת מקלב.
<אורלי עדס: מורה לא תגיע למקום העבודה שלה.
אורי מקלב: לבית-ספר בגבעת ברנר.
גדעון סער: בסדר, מורה אחת לא תגיע, אבל למה שכל המורות לא יגיעו?
פנינה תמנו: אבל רשויות יתכווננו.
פנינה תמנו: ברגע שאתה עושה יום שבתון כללי, רשויות גם יתכווננו, גם אם צריך לעשות תיקונים כאלה ואחרים, גם בחקיקה.
גדעון סער: רבותי, יש לכם אזורים ענקיים במדינה שאין להם שום זיקה ושום קשר - - -
מירי רגב: לבחירות.
גדעון סער: מועצה אזורית ערבה תיכונה לא מושפעת מזה שיש בחירות בעיריות כאלה ואחרות.
גדעון סער: היא לא מושפעת, למה להשבית את כל המערכת הזאת?
שמעון אוחיון: אבל תושבת אילת שעובדת בערבה תיכונה, היא תהיה זכאית.
מירי רגב: היא תהיה, אבל זה מה שאנחנו מוסיפים.
גדעון סער: אז תושבת אילת, בסדר.
<עירית בירן: שמי עירית בירן, אני ממשרד החינוך.
<עירית בירן: אני רוצה לציין שבבתי-הספר של החינוך ההתיישבותי יש אחוז יחסית גבוה, בסביבות 30% מהמורים שהם באים מיישובים עירוניים.
<עירית בירן: צריך לקחת בחשבון שיכול להיות שיצטרכו לא להפעיל בתי-ספר בחינוך ההתיישבותי.
מירי רגב: אני מתארת לעצמי שמשרד החינוך ידע להיערך לזה.
מירי רגב: הוא יודע מאיפה המורים.
מירי רגב: זה קורה פעם בחמש שנים, יודעים גם את המועד.
מירי רגב: זה לא כמו עכשיו, פתאום לא יודעים בעיריית תל-אביב שעונת הרחצה התחילה בקיץ.
מירי רגב: יודעים, אז יתמודדו עם זה.
<אור רוזנמן: עורך-דין אור רוזנמן, משרד הכלכלה.
מירי רגב: טוב שהגעת בסוף הדיון.
<אור רוזנמן: אני פה מתחילת הדיון, גברתי.
מירי רגב: אז לא ביקשת לדבר.
<אור רוזנמן: הדברים נאמרו פחות או יותר.
<אור רוזנמן: אנחנו כן מבקשים, לאור ההבהרה שנעשתה עכשיו, שהוועדה תתייחס לשאלה מה קורה לעובד שגר במקום שאין בו יום שבתון, אולם מקום העבודה שלו סגור.
<תומר רוזנר: אז יהיה שבתון.
<אור רוזנמן: אבל זה לא משתמע מלשון החוק.
<אור רוזנמן: הוא לא יכול להגיע ליום עבודה ויצטרך לקחת על זה יום חופש.
<אור רוזנמן: צריך פשוט להבהיר את זה בחוק.
מירי רגב: הנושא הזה יובהר על-ידי היועצים המשפטיים, יהודה ותומר.
<תומר רוזנר: אנחנו נבהיר רק כשנהיה בטוחים שזה מה שאתם מתכוונים.
<תומר רוזנר: אתם מתכוונים שבעצם אם מקום העבודה שלו בתחום הרשות המקומית , יש לו שבתון, ואם הוא גר בתחום הרשות המקומית יש לו שבתון.
אורי מקלב: אני יכול להגיש הסתייגויות?
מירי רגב: בוא תגיש את ההסתייגויות ונפיל אותן.
אורי מקלב: אני מגיש כמה הסתייגויות, גם בשמי אבל בשם סיעת יהדות התורה.
<תומר רוזנר: אתה צריך להגיש חתימות.
אורי מקלב: בסדר, אני אגיש חתימות.
אורי מקלב: ההסתייגות הראשונה, שזה לא יחול על סבב שני בבחירות לראשות העיר.
מירי רגב: זה כתוב בחוק אז למה אתה צריך להגיש הסתייגות?
אורי מקלב: בסדר, שיהיה ברור.
מירי רגב: סליחה, זה לא הסתייגות כי זה כתוב בחוק.
<תומר רוזנר: אין הצעה כזאת שיהיה שבתון.
אורי מקלב: אני מציע שהחוק הזה יהיה הוראת שעה.
אורי מקלב: הסתייגות שתהיה הוראת שעה.
<תומר רוזנר: לאיזה תקופה?
אורי מקלב: לפעם אחת, לראות.
<קריאה: פעם אחת בלבד.
אורי מקלב: ולאחר מכן, שישולם שכר לכל העובדים שנפגעים באופן ישיר, כמו עובדים שעתיים שלא מקבלים ביום שבתון, שיקבלו פיצוי.
אורי מקלב: בגלל היום הזה שהם לא מקבלים שכר אנחנו פוגעים בהם, לכן ישולם פיצוי לכל העובדים השעתיים.
אורי מקלב: שהחופש, קודם כול שזה יהיה יום שבתון כללי – זו הסתייגות אחת – לא רק באזור שבו מתקיימות הבחירות.
אורי מקלב: לפי מה שנאמר אני חושב שאנחנו הולכים כאן – השר אמר ש-30% שנמצאים, היום גם בתי-ספר אזוריים - - -
מירי רגב: תגיד רק את ההסתייגות.
מירי רגב: אתה דיברת כבר, הסברת את הדברים.
אורי מקלב: אני חושב שגם במקומות האלה כמו בגבעת ברנר יש בית-ספר אזורי - - -
אורי מקלב: חלק מהילדים לומדים במקומות ששם כן מתקיימות בחירות – אותם ילדים, זה לא רק המורים, זה גם הילדים עצמם, יש לזה השלכה.
אורי מקלב: אני גם מציע שבמקום 14 ימים רצופים זה יהיה 10 ימים.
אורי מקלב: שזה לא יחול - איך שלא יהיה, שגני ילדים, מעונות ומשפחתונים ימשיכו לפעול.
אורי מקלב: ההסתייגות הנוספת, שלאחר הבחירות הקרובות תהיה הכנת מסמך מקצועי שינתח את התוצאות, שזה בעצם המשך גם להוראת השעה, מה ההשלכות על אחוז ההצבעה – האם באמת עלה אחוז ההצבעה, האם אחוז ההצבעה עלה בגלל השבתון – שיפלח את זה.
אורי מקלב: שהמשרד יכין את עצמו לבדוק את זה ביום הבחירות, מה קרה, מה ההשלכה, לטובה או לא לטובה, בחוק שמדבר על יום שבתון.
מירי רגב: אפשר להצביע על כל ההסתייגויות שלך ביחד?
אורי מקלב: אני אתן לכם את האפשרות, כן.
מירי רגב: אני מבקשת להצביע.
מירי רגב: חבר הכנסת מקלב בלבד, שמצביע במקום חבר הכנסת ישראל אייכלר.
אורי מקלב: גברתי היושבת-ראש, חצי יום אתם לא הכנסתם, זה ברור.
אורי מקלב: חצי יום זה הסתייגות שאמרתי אותה קודם כבר.
מירי רגב: אנחנו מכניסים גם את החצי יום.
מירי רגב: פנינה, שמעון ואנוכי.
מירי רגב: ההסתייגויות שלו לא התקבלו.
מירי רגב: אני עוברת להצביע על הצעת החוק כפי שהוקראה, ובהמשך לסיכומים ולשינויים שדיברנו עליהם.
מירי רגב: מי בעד הצעת החוק כפי שהוקראה, עם השינויים?
מירי רגב: אתה נגד או נמנע?
מירי רגב: 3 בעד, חבר הכנסת מקלב נגד, נמנעים – אין.
<תומר רוזנר: על תנאי, באישור ועדת הכנסת.
מירי רגב: כמובן שההצבעה הזאת היא על תנאי של אישור ועדת הכנסת.
מירי רגב: אני פותחת את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה להמשך דיון בהצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 48) (מניעת נזקי שביתת רעב), התשע"ד-2014.
מירי רגב: פתחנו את הבוקר עם הצגת רציונל הצעת החוק על-ידי השר ועל-ידי המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.
באסל גטאס: גברתי, עד מתי אפשר להגיש הסתייגויות להצעת החוק?
<מירי פרנקל-שור: אפשר להגיש לאורך כל הדרך עד לפני ההצבעה.
<מירי פרנקל-שור: לפני ההצבעה צריך להציג את ההסתייגויות.
באסל גטאס: היום אין הצבעות.
באסל גטאס: אפשר להגיש הסתייגויות גם מחר?
מירי רגב: ההסתייגויות לסעיפים יוצגו ביום ראשון הקרוב, וביום שני נצביע על הצעת החוק ועל ההסתייגויות, בשעות הבוקר בוועדה ובשעות אחר הצהרים במליאה.
מירי רגב: לדעתי צריך להגיש את ההסתייגויות עד יום חמישי כדי שהייעוץ המשפטי של הוועדה יוכל להכין אותן.
<מירי פרנקל-שור: כדי שנוכל להציג אותן.
<מירי פרנקל-שור: באופן עקרוני אפשר להגיש את ההסתייגויות עד טרם ההצבעה כי לפני שהוועדה מצביעה היא צריכה להציג את ההסתייגויות.
באסל גטאס: אפשר להגיש את ההסתייגויות גם עד יום ראשון בבוקר.
מירי רגב: לדעתי עד יום חמישי הקרוב, כי ביום ראשון אתה אמור להציג את ההסתייגויות שלך.
באסל גטאס: אבל אפשר גם ביום ראשון בבוקר.
<מירי פרנקל-שור: אנחנו רוצים להתארגן.
מירי רגב: אז עד יום חמישי, אחרת הם לא יצליחו להכין את זה.
מירי רגב: חבר הכנסת באסל גטאס, תגיש את ההסתייגויות מראש.
מירי רגב: אתה מכיר כבר את הצעת החוק, היא מולך.
מירי רגב: אני חייבת לכמה אנשים זכות דיבור מהדיון שנערך הבוקר.
מירי רגב: אני רוצה לקרוא מי חברי הכנסת שנשארו.
מירי רגב: חבר הכנסת דוד אזולאי הלך?
מירי רגב: מי שנשאר מבין חברי הכנסת הם מסעוד גנאים, דוד צור שאמור להגיע בעוד רגע, חמד עמאר איננו.
מירי רגב: דוד צור לא דיבר ב"נגב".
מירי רגב: דיברו שם דב חנין, באסל גטאס, תמר זנדברג, מיכל רוזין, עפו אגבאריה ונחמן שי.
מירי רגב: חבר הכנסת חמד עמאר לא נמצא, חבר הכנסת זחאלקה לא נמצא ויפעת קריב נמצאת.
מירי רגב: שלושה חברי כנסת אמורים לדבר בדיון הזה בסבב הראשון.
רות קלדרון: אני מבקשת לדבר במקום פנינה תמנו-שטה.
מירי רגב: זה לא במקום פנינה תמנו-שטה כי אנחנו רוצים להתקדם עם הצעת החוק.
מירי רגב: מבחינת האזרחים שביקשו ולא דיברו: עו"ד לאה צמל, שגם באסל גטאס ביקש שהיא תדבר, עו"ד ישי שרון מהסנגוריה הציבורית.
מירי רגב: זהו, שניים בלבד מבין הגופים האזרחיים.
<קריאה: גם ד"ר תמי קרני מההסתדרות הרפואית.
מירי רגב: בסדר, אבל היא חלק מההסתדרות הרפואית.
מירי רגב: ד"ר אידלמן ביקש אבל היא תדבר, אין בעיה.
מירי רגב: אלה השלושה שידברו.
מירי רגב: הדיון כעת הוא לא על סעיפי הצעת החוק אלא באופן עקרוני, 3 דקות על הצעת החוק באופן כללי.
מירי רגב: לאחר מכן אני מבקשת שד"ר בועז לב יציג את עמדת משרד הבריאות ולאחר מכן נעבור להקראת הצעת החוק.
מירי רגב: הנה, חבר הכנסת זחאלקה הגיע אז גם לו הבטחתי זכות דיבור ולכן הוא גם ידבר לפני הקראת הצעת החוק.
מירי רגב: לאחר מכן נקרא את הצעת החוק.
מירי רגב: נחליט אם לקרוא שלושה סעיפים ואז תהיה התייחסות של כולם או שמא נקרא את כל הצעת החוק ואחר-כך יהיו התייחסויות.
מירי רגב: נראה איך נתקדם.
מירי רגב: נתחיל עם חבר הכנסת מסעוד גנאים.
טלב אבו עראר: אני רשום?
מירי רגב: לא, אתה לא היית בבוקר.
מירי רגב: אתה רשום לדיון בהמשך, בסבב הבא, אחרי ההקראה, ולא עכשיו.
ג'מאל זחאלקה: מה יש לך נגד טלב אבו עראר?
ג'מאל זחאלקה: יש לך משהו נגד הבדואים?
ג'מאל זחאלקה: יש לך משהו אישי נגדו?...
מירי רגב: באת עכשיו לחמם את האווירה?...
ג'מאל זחאלקה: לא, דווקא להרגיע...
מירי רגב: רות קלדרון וטלב אבו עראר לא היו בבוקר ולכן הם ידברו בסבב הבא.
מירי רגב: אתן להם.
מירי רגב: אמרתי שלא אתן להם?
מירי רגב: מסעוד גנאים, 3 דקות לרשותך, ולאחר מכן עו"ד לאה צמל.
מסעוד גנאים: גברתי היושבת-ראש, למען האמת מה שרציתי לומר מתאים יותר לאווירה שהיתה בבוקר, שהיתה חמה יותר.
מסעוד גנאים: עכשיו האווירה קצת נרגעה אז אני מוריד קצת את הטונים.
מסעוד גנאים: בתחילה, גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להביע לא רק את מחאתי אלא את מחאת כל האופוזיציה על האופן שיושב-ראש הכנסת נתן לך להמשיך בדיון למרות שעכשיו יש במליאה הצבעות ונערך בה דיון.
מסעוד גנאים: מה קרה?
מירי רגב: את השאלה הזאת תפנה ליושב-ראש הכנסת, לא אלי.
מסעוד גנאים: פנינו, שלחנו רשימה עם חתימות במחאה משום שכאשר יש מליאה – זה מה שאנחנו יודעים, זה התקנון של הכנסת – לא מקיימים דיונים בוועדות כאשר יש הצבעות במליאה.
מסעוד גנאים: אני גם מתפלא על הזירוז של הצעת החוק הזאת.
מסעוד גנאים: זה שאלה של חיים או מוות?
מסעוד גנאים: דבר שני, למה מנצלים?
מסעוד גנאים: זה ניצול של האווירה שהשתררה אחרי החטיפה כדי להסית, כדי להתסיס, כדי להגיד שהאסירים הללו, הביטחוניים או שובתי הרעב, כאילו הם האויב ולפיכך עכשיו את העניין של ההזנה בכפייה אנחנו רוצים לזרז או לכפות אותו.
מסעוד גנאים: דבר שלישי, אסיר שובת רעב – זה זכותו, זה כלי.
מסעוד גנאים: כולנו יודעים שהוא לא רוצה למות, נכון, אבל גם כולנו יודעים שלא את ולא הצעת החוק מטרתה להציל אותו ממוות ולהשאיר אותו בחיים, אלא המטרה היא אחת ויחידה, ששביתת הרעב שלו לא תהווה גורם לחץ על הממשלה ועל-ידי כך האסיר הזה ישיג את המטרות שלו.
מסעוד גנאים: ולבסוף, על מה השביתה הנוכחית?
מסעוד גנאים: על המעצר המנהלי, שהוא לפי דעתי "חיה" בלתי דמוקרטית, מנוגדת לזכותו של האדם להישפט בבית-המשפט והדרישה להגיד לו למה הוא בבית-כלא, למה הוא נעצר.
מסעוד גנאים: פשוט מאוד המעצר המנהלי שולל ממנו את הזכות הזו.
מסעוד גנאים: כאשר האסיר נמצא במאסר זה לא שולל את היותו בן אדם שמגיעות לו זכויות אדם.
מסעוד גנאים: זכותו להשתמש בכלי מחאה, בכלי התנגדות, בכלי לחץ ששמו שביתת רעב.
מסעוד גנאים: בסוף הממשלה במקום לפתור את הבעיה, במקום להתמודד איתה ולבטל את מה שמכונה מעצר מנהלי, או להיפגש עם האסירים האלה ולתת להם את הזכויות שלהם, היא מתחמקת מאחריות ובוחרת בהזנה בכפייה, שהיא עינוי והיא אינוס והיא בלתי דמוקרטית ומנוגדת לזכויות אדם.
מסעוד גנאים: בבוקר אולי הייתי אומר הרבה דברים אבל עכשיו מספיק.
מירי רגב: עו"ד לאה צמל, בבקשה, ולאחר מכן חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.
ג'מאל זחאלקה: לא יישאר לי כלום לדבר אחרי לאה צמל.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו כבר 25 שנים לפחות חברים.
<לאה צמל: נכון, אבל אני עורכת-דין כבר יותר מארבעים שנים ובדיוק בשטח הזה הכואב.
<לאה צמל: רציתי להביא קצת מהניסיון האישי שלי.
<לאה צמל: בשעתו ייצגתי, בשנת 1980, את האסירים ששבתו רעב בכלא נפחא.
<לאה צמל: הם שבתו רעב בכלא נפחא משום שהעבירו אותם מכל בתי-הסוהר שבהם הם ישבו באופן מעורב גם עם אסירים פליליים לבית-סוהר מבודד לחלוטין, לכלא נפחא, ושם הם הוחזקו בתנאים בלתי אפשריים.
<לאה צמל: בהתחלה היו קריאות רבות להעביר את הכלא, לשפר את התנאים בכלא הזה, בין השאר הפגנות שהסיסמה העיקרית בהן היתה "הווא הווא לסוג'נן נפחא", כלומר: "תנו אוויר לאסירי כלא נפחא", שאפילו את החלונות אטמו להם.
<לאה צמל: בסופו של דבר הם פתחו בשביתת רעב וכעבור זמן קצר למדי – ואני אומרת את זה כי יושב על-ידי קצין רפואה ראשי של שב"ס – פשוט בלי חוק ובלי הצבעה ובלי שאלות הם הוזנו בכוח.
<לאה צמל: מה היה פירוש הדבר?
<לאה צמל: כל האסירים שהיו בכלא נפחא ושבתו רעב הובאו בזה אחר זה בשרשרת אל חדר החובש, הושבו שם על כיסא של מרפא שיניים, נכבלו בידיים וברגליים.
מירי רגב: את אומרת דברים שבבוקר הבנתי שלא ידוע על המקרים הללו.
מירי רגב: גם רז נזרי אמר את זה.
<לאה צמל: אני מספרת מניסיון אישי.
מירי רגב: יואל הדר, אתם מכירים את זה?
<נעמה פויכטונגר: אנחנו יודעים שזה היה בעבר.
<נעמה פויכטונגר: אנחנו לא יודעים בדיוק מה.
ג'מאל זחאלקה: ב-1980 ראסם חלאוה ועלי ג'עפרי מתו בעקבות האכלה בזונדה.
<לאה צמל: החובש, גברתן – חובש ולא רופא, ואני גם יודעת את פרטיו – הזין אותם בזה אחר זה בשרשרת.
<לאה צמל: פשוט היו מכניסים להם זונדה דרך האף, זה מין צינור פלסטיק שאמור היה להגיע אל הקיבה ולצינור הזה היו מזרימים ביום, לכל אחד מהם, כוס חלב שבתוכו מומסת חצי חבילת חמאה וויטמינים.
<לאה צמל: כך היו מזינים אותם – חברי בוודאי יאשר זאת – בזה אחר זה.
<לאה צמל: אלא מאי, האסירים התנגדו ושלושה מתוך האסירים הללו- - -
מירי רגב: קרפ"ר שב"ס יתייחס לזה בהמשך, אחרי ד"ר בועז לב, אחרי שנדע מה עמדת משרד הבריאות.
<לאה צמל: שלושה מתוכם פשוט קיבלו את זה ישר לריאות מרוב "מומחיות" של אותו חובש והם הועברו באופן דחוף, ביחד עם עוד 23 אסירים, לכלא רמלה כי שם יש בית-חולים של שירות בתי-הסוהר.
<לאה צמל: במקרה לגמרי באתי לבקר אותם.
<לאה צמל: במקרה ניגשו לאשנב, נתנו לי לדבר איתם מעבר לאשנב כי הביקורים עוד לא התחילו והאסירים צעקו שהם גוססים, שלושה מבין האסירים.
<לאה צמל: פרצתי שם בצווחות כאלה עד שהזעיקו את השלושה, שהם ראסם חלאוה מעזה ועלי ג'עפרי מדהיישה ויסחאק מרארה מירושלים, הם הוזעקו מייד לרופאים, אצל שלושתם אובחנה דלקת ריאות חריפה מאוד, שניים מתו ואחד ניצל.
<לאה צמל: מאוחר יותר ביקשתי שתיערך חקירת סיבות מוות, שהיא כמעט אוטומטית כאשר מישהו מת כשהוא נתון בתוך בית-סוהר, ואמנם התקיימה חקירת סיבות מוות.
<לאה צמל: הזוועה מתעצמת כאשר אני נזכרת – תסלחו לי – בעדות שנתן מי שהיה אז המומחה, ד"ר היס, כשטען לגבי כל אחד ואחד מהם שהיה לו מין פגם מיוחד בריאות ולכן ההזנה הזאת הביאה לכך שהם במקרה מתו ממנה.
<לאה צמל: יש הליך מגובה, מכוסה.
<לאה צמל: בסופו של דבר לא נמצאו אחראים למוות למרות ששֵם החובש ידוע וכל הפרוצדורה היתה ידועה.
<לאה צמל: אבל בעקבות בקשה לוועדת חקירה של מי שהיה אז שר הפנים הופסקה ההזנה בכוח ומאז היא לא חודשה, ככל הידוע לי, למרות שהיו עוד שביתות רעב לאחר מכן.
<לאה צמל: לכן אני אומרת שההזנה בכוח היא מגונה מכל הבחינות שדיברו עליהן, וגם מבחינה עניינית ומבחינה היסטורית.
<לאה צמל: לקח 10 שנים להחזיר את הגופות של שובתי הרעב המתים הללו למשפחותיהם ואני מקווה שבזה נסתם הגולל על ההזנה הכפויה.
<לאה צמל: תודה.
מירי רגב: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה, ולאחר מכן הסנגוריה הציבורית.
ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה למחות על הדרך שבה נעשים הדברים, החקיקה הזאת, וגם על התוצאה, המטרה.
ג'מאל זחאלקה: זו חקיקה חפוזה בעניין כל-כך כבד.
ג'מאל זחאלקה: אי אפשר לעשות דבר כזה.
ג'מאל זחאלקה: נשללת מאתנו הזכות לעשות קמפיין ציבורי אמיתי, דיון ציבורי אמיתי בנושא כל-כך כבד, כל-כך חשוב, כל-כך דרמטי, שאין לו אח ורע בעולם.
ג'מאל זחאלקה: בדרך כלל בכנסת, בוועדה הזאת ובוועדות רבות, אנחנו אומרים: כך זה בבריטניה.
ג'מאל זחאלקה: איך אומרים, זה טענת ה"נוקאאוט" של חבר הכנסת הישראלי המצוי.
ג'מאל זחאלקה: או אומרים: כך זה בארצות-הברית אז מה אתה מלין?
ג'מאל זחאלקה: תבינו, אין "ככה זה" באף מקום.
ג'מאל זחאלקה: ככה זה שאין כזה באף מקום, לכן אין מקום לדבר כזה.
ג'מאל זחאלקה: לא ניתנה הנבואה כאן ולא ממציאים את הגלגל.
ג'מאל זחאלקה: צריך גם ללמוד מניסיון של ארצות אחרות שהחליטו לא לעשות את זה, גם כשיש להם שובתי רעב רבים.
ג'מאל זחאלקה: גם כשמתו שובתי הרעב – אני הולך לקיצוניות – בצפון אירלנד המחוקק הבריטי לא חוקק חקיקה כזאת.
ג'מאל זחאלקה: לכן היד צריכה לרעוד.
ג'מאל זחאלקה: הקלות הבלתי נסבלת שבה הגברת יושבת-הראש נחפזת לחקיקה כזאת היא אנטי דמוקרטית בעליל, היא לא לעניין.
ג'מאל זחאלקה: זה פוגע בתהליך חקיקה תקין.
ג'מאל זחאלקה: לפחות תנו לנו לעשות סימפוזיונים, להביא מומחים, לדרוש מחקרים בנושא הזה, לנהל דיונים.
ג'מאל זחאלקה: אבל תוך שבוע טח, טח, טח, טח?
ג'מאל זחאלקה: איך אומרים, לא מתחילים את ההתחלה עד שרואים את הסוף.
ג'מאל זחאלקה: אני קורא לגברתי.
ג'מאל זחאלקה: שמעתי אותה שזאת חקיקה ממשלתית.
ג'מאל זחאלקה: את יכולה למרוד, את יכולה לסרב.
ג'מאל זחאלקה: תגלי מנהיגות.
מירי רגב: כשמדובר באסירים ביטחוניים?
ג'מאל זחאלקה: לא, כשמדובר בחקיקה אנטי דמוקרטית.
מירי רגב: מים – מילא, מע"מ על פירות וירקות – מילא, אבל גם כאן אתה רוצה שאני אמרוד?
<קריאה: תלכי לפי הספר.
ג'מאל זחאלקה: החקיקה הזאת היא מסוג החקיקות של Hard cases make bad laws.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו נמצאים בפני Hard case ובוודאי ייצא Bad law בעניין הזה.
ג'מאל זחאלקה: הניסיון, צריך להגיד את זה ולחזור ולהגיד את זה – נניח שלא רוצים ללמוד מן העולם, מסרבים, פתאום הכנסת הזאת, שכל הזמן הרעיפה עלינו ציטטות מחקיקה בעולם, כל הזמן: כך זה פה, כך זה שם, לא רוצה לשמוע את העולם.
ג'מאל זחאלקה: רוצים לראות את הניסיון הישראלי, בסדר?
ג'מאל זחאלקה: אז בואו ניקח את הניסיון הישראלי.
ג'מאל זחאלקה: הניסיון הישראלי, בשורה התחתונה – מעולם לא מת אסיר שובת רעב, אבל 5 אסירים שניתנה להם האכלה בכפייה מתו.
ג'מאל זחאלקה: אקרא את שמותיהם, ברשותך.
מירי רגב: כן, ובזה תסיים, בבקשה, כי אנחנו רוצים להמשיך הלאה.
ג'מאל זחאלקה: אי אפשר לעשות חקיקה כזאת בעניין כל-כך כבד ככה.
ג'מאל זחאלקה: בעניינים הרבה יותר פעוטים אתם נותנים פי עשר זמן.
מירי רגב: חבר הכנסת זחאלקה, על כל 3-4 סעיפים כל חברי הכנסת יוכלו להתייחס.
ג'מאל זחאלקה: עבד אלקאדר אבו אלפחם וחסין נימר אבידאת נפטרו בכלא שקמה בשנת 1970 וב-1992.
ג'מאל זחאלקה: ראסם חלאוה ועלי ג'עפרי נפטרו בכלא נפחא בשנת 1980.
ג'מאל זחאלקה: מחמוד פריתיג' נפטר ב-1984 בכלא ג'ניד.
ג'מאל זחאלקה: גם הניסיון המקומי מראה כך.
ג'מאל זחאלקה: שמעתי היום את דבריו של יושב-ראש ההסתדרות הרפואית בארץ.
ג'מאל זחאלקה: אני בכנסת, עוד לפני שאת הגעת לכנסת, תמיד טענתי על הקוד האתי של המדענים.
ג'מאל זחאלקה: אל תזלזלו בקוד האתי של המדענים.
ג'מאל זחאלקה: לא רק מבחינה מקצועית.
ג'מאל זחאלקה: הרופא הוא לא רובוט שמכניס זונדה פה ושם, אלא הוא איש מוסר קודם כול.
ג'מאל זחאלקה: השבועה היחידה של הרופא היא שבועתו המוסרית, לפעול להצלת אדם, לריפוי אדם ולא לגרימת נזק.
ג'מאל זחאלקה: האכלה בכפייה היא עינוי על-פי החוק הבינלאומי ומי שייתן יד לדבר כזה פשוט עושה פשע על-פי הסטנדרטים הבינלאומיים.
מירי רגב: נציג הסנגוריה הציבורית, ולאחר מכן חברת הכנסת יפעת קריב.
<ישי שרון: עו"ד ישי שרון מהסנגוריה הציבורית הארצית.
<ישי שרון: הגשנו נייר עמדה עקרוני לוועדה, שאנחנו חושבים שאין מקום לקדם את הצעת החוק בשלב הזה.
<ישי שרון: לא אאריך בדברים מכיוון שהנימוקים נאמרו בפירוט בבוקר, אבל גם אנחנו סבורים שההסדר המוצע מעורר שאלות חוקתיות כבדות משקל.
<ישי שרון: אנחנו גם מצטרפים לעמדות של הגופים המקצועיים, בכלל זה ההסתדרות הרפואית, וסבורים שהחקיקה הקיימת כיום נותנת גם פתרונות מעשיים וגם פתרונות משפטיים למצב הקיים.
<ישי שרון: לא שמענו תשובה משכנעת ומפורטת מה בדיוק היום בהסדר הקיים בחוק זכויות החולה מהווה מכשלה ומדוע קודם כול לא מוצתה החלופה המידתית יותר, שהיא לבצע התאמות בחוק זכויות החולה באותם סעיפים שלא מאפשרים היום לתת פתרונות מספקים.