GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תומר רוזנר: כפי שגברתי אמרה, אנחנו חושבים שזה ממש לא ראוי לחייב את העורר מלכתחילה לצרף את הסכם שכר הטרחה שלו.
<תומר רוזנר: לבית הדין כמובן יש שיקול דעת.
<תומר רוזנר: אנחנו לא שוללים את המצב שבו בית הדין, אם הוא סבור שיש לזה רלוונטיות, יבקש ממנו את הדבר הזה, או יחקור אותו בנושא הזה, ישאל אותו שאלות, אבל לא כברירת מחדל מלכתחילה.
<תומר רוזנר: ההערה השלישית מתייחסת להערות קודמות של בית המשפט.
<תומר רוזנר: קודם כל, צריך להבין שככלל, במצב הרגיל בתקנות בתי המשפט הרגילות ובכל בתי הדין, מכבדים החלטות קודמות של בית משפט.
<תומר רוזנר: אם בית משפט נתן פטור מתשלום אגרה כי הוא השתכנע שאדם פטור מתשלום, זה ראייה לכאורה שגם בהליך הזה צריך לפטור אותו, גם כדי לייעל את התהליך - - -
מירי רגב: המעמד שלו לפני שנתיים לא בהכרח למעמדו עכשיו.
<תומר רוזנר: לכן זאת ראייה לכאורה.
<תומר רוזנר: פה מציעים לשלול באופן גורף את העובדה שהחלטה קודמת של בית משפט היא ראייה.
<תומר רוזנר: אנחנו מציעים לא להגיד לכאן ולכאן.
<תומר רוזנר: לבית הדין יהיה שיקול דעת.
מירי רגב: אם הוא יביא את הממצא הזה - - -
<תומר רוזנר: בית הדין יחליט אם הוא רוצה כך או כך.
<תומר רוזנר: לא לשלול מראש את המשקל הראייתי של החלטת בית המשפט הקודם.
<תומר רוזנר: הערה רביעית מתייחסת לנושא שבו כן צריך לתת מעמד ראייתי למצב קודם.
<תומר רוזנר: זה קיים בתקנות האגרות וזה צריך להיות גם פה, דהיינו, מצב שבו יש לנו תושב שמקבל הבטחת הכנסה, צריך להיות ברור שהוא פטור מאגרה.
<תומר רוזנר: יש מצבים שאנשים שהם תושבים, למשל אנשים שנישאו ליהודים, מקבלים מעמד של תושב, עם הליך הדרגתי שנמשך 5 שנים שבו נבדקת כנות הקשר שלהם.
<תומר רוזנר: אחרי 5 שנים הם יכולים לקבל מעמד קבוע בישראל.
<תומר רוזנר: בינתיים הם תושבים ארעיים והמעמד שלהם הולך ומתחזק במשך 5 השנים האלה.
<תומר רוזנר: לפעמים גם קורה שמשרד הפנים סבור שצריך לשלול מהם את המעמד הזה כי הם לא עמדו בתנאים או לא הוכיחו את כנות הקשר.
<תומר רוזנר: במצב כזה, אם אותו אדם הוא תושב ומקבל הבטחת הכנסה, צריך לתת לו את הפטור מאגרה כפי שנהוג בבתי המשפט.
<תומר רוזנר: אנחנו מבקשים להוסיף את זה.
<תומר רוזנר: הערה חמישית ואחרונה היא לגבי הוראת המעבר שכתובה בסעיף 7 לגבי הליכים שמתנהלים כיום בבית המשפט ועוברים לבית הדין.
<תומר רוזנר: אני מתנצל על-כך שלא הערנו קודם את ההערה הזאת למשרד המשפטים כי שמנו לב אליה רק הבוקר.
<תומר רוזנר: נאמר כאן שרק הליכים שבהם הוכיח העורר שהוא שילם את האגרה בפועל, יהיו פטורים מאגרה בבית הדין.
<תומר רוזנר: אנחנו סבורים שלגבי אותם הליכים שתלויים ועומדים, אין מקום לדבר הזה וההליכים צריכים לעבור כפי שהם.
<תומר רוזנר: גם אם הוא קיבל פטור בעבר מאגרת בית המשפט, אז ההליך צריך להיות פטור מאגרה.
<תומר רוזנר: רק הליכים חדשים יפעלו לפי התקנות החדשות אבל הליכים תלויים ועומדים, אם הם היו פטורים מאגרה, אז הם ימשיכו להיות פטורים מאגרה.
<תומר רוזנר: אלה ההערות שלי.
<עודד פלר: אני כמובן מצטרף להערות של היועץ המשפטי.
<עודד פלר: ההליך הזה אמור להחליף את ההליך בבית המשפט.
<עודד פלר: אמנם האגרה נמוכה יותר אבל גם תקנות האגרות אמורות לשקף את זה שבעצם אנחנו לא מחמירים את המצב.
<עודד פלר: כל ההליך של פטור מאגרה מבוסס בסופו של דבר על-כך שיינתנו פטורים אם מתקיימות נסיבות חריגות המצדיקות.
<עודד פלר: תקנות האגרות בבתי המשפט לא מדברות על נסיבות חריגות המצדיקות.
<עודד פלר: אם יש נסיבות שמצדיקות, בית המשפט פוטר ולכן אין סיבה שכאן זה יהיה בנסיבות חריגות.
<תומר רוזנר: לא, אבל זה החוק.
<עודד גרנות: זאת הוראת החוק.
<עודד גרנות: אנחנו מתיישרים להוראת החוק.
<עודד גרנות: אנחנו לא משנים בתקנות את החוק.
<עודד פלר: צריכה להיות רגישות כי בניגוד להליך שמתקיים בבית משפט, שבו אם בית המשפט לא נתן פטור מאגרה, אז אפשר להגיש בקשת ערעור לערכאה גבוהה יותר, פה אין הליך שכזה.
<עודד פלר: זאת אומרת, אם בית הדין לא נותן פטור מאגרה אז ההליך מסתיים וצריך להגיש ערעור על ההחלטה לבית המשפט על כל הכרוך בזה.
<עודד פלר: לכן צריך להביא את זה בחשבון לעניין הפטור.
<עודד פלר: כל העניינים החריגים, שלא ייחשבו כשלעצמם לא מופיעים היום בענייני אגרות בבית משפט רגיל.
<עודד פלר: גם לזה צריך לשים לב.
<עודד פלר: לעניין תקנה 4, שאומרת: "אגרה לפי תקנות אלה יחולו תקנות מתוך תקנות האגרות", יש שם תקנות 20 (1) – (6) לתקנות האגרות.
<עודד פלר: אני מציע שזה יהיה 21 עד 7, שגם פרט 7 לתקנה 20 לחוק האגרות – פרט 7 קובע שהליך לשחרור מי שאסור או עצור יהיה פטור מאגרה כיוון שהוא כרוך.
<עודד פלר: בית הדין לעררים יכול לדון גם בכריכה בעניינים שנוגעים לאנשים שעצורים או אסורים.
<עודד פלר: ראוי במקרים כאלה שתהיה אפשרות לתת פטור מאגרה.
<מרים אברמוביץ אזולאי: אני מלשכת עורכי הדין.
<מרים אברמוביץ אזולאי: כמובן עמדת לשכת עורכי הדין היא נגד תקנה 3(ב)(5) וזאת מפני הן מחייבות עורר לגלות כמה הוא שילם או התחייב לשלם לצורך ייצוגו.
<מרים אברמוביץ אזולאי: סעיף 90 לחוק לשכת עורכי הדין קובע כי קיימת סודיות למסמכים ולכל דבר שהוחלף בין עורך הדין ללקוחו.
<מרים אברמוביץ אזולאי: אמנם הסעיף חל על עורכי דין אבל בדיוק במקום הזה באה לידי ביטוי מגמת המחוקק בדבר החיסיון שבין עורך דין ללקוח.
<מרים אברמוביץ אזולאי: מה גם שסעיף 48 לפקודת הראיות, ביחד עם סעיף 90 למעשה מהווים בסיס נורמטיבי לכלל של חיסיון בין עורך דין ללקוחו.
<מרים אברמוביץ אזולאי: העיקרון הזה הוא בעצם עיקרון שמאוד חשוב לציבור ולדמוקרטיה בכלל.
<מרים אברמוביץ אזולאי: החשש מפני חשיפת שכר טרחה עלול לגרום לאדם שמצוי, בסכסוך אזרחי או אחר, להימנע מפנייה לייצוג, מה שבעצם פוגע באינטרס של חופש ההתקשרות והזכות לייצוג משפטי.
<מרים אברמוביץ אזולאי: האינטרס הזה מכריע את הכף בנוגע לעניין הזה.
<מרים אברמוביץ אזולאי: מכל מקום, גם בתקנות לפטור מאגרת בית משפט אין חובה מקבילה לפרט כמה שילם מבקש הפטור לבא כוחו.
<מרים אברמוביץ אזולאי: בשל הנסיבות הנ"ל, גם תקנות הכניסה לישראל אינן צריכות לכלול חובה זאת, לא מלכתחילה ולא בהמשך.
<אלעד כהנא: אנחנו חושבים שצריך להכניס איזו הוראה לגבי השבת אגרה.
<אלעד כהנא: היום בבתי משפט לעניינים מנהליים, התקנות קובעות שיש מקרים שבהם גם אם שילמתי את כל האגרה או חלקה, האגרה תוחזר אלי אם ההליך מסתיים.
<אלעד כהנא: למשל, אם הגשתי עתירה והצד השני הסכים לקבל את העתירה עוד לפני שהתקיים דיון.
<אלעד כהנא: נכון שאולי שילמתי כמעט 2,000 שקלים אבל כמעט הכל גם יוחזר אלי.
<אלעד כהנא: יישארו בקופת בית המשפט בין 400 ל-500 שקלים.
<אלעד כהנא: זה גם אם ההליך נסגר.
<אלעד כהנא: יכול להיות שמשרד הפנים, עוד לפני הדיון, שכנע אותי שאין טעם בעתירה והחלטנו על מחיקת העתירה ואז הסכום יוחזר אלי.
<אלעד כהנא: אין כאן הוראה מקבילה כזאת.
<אלעד כהנא: נכון שהסכום הראשוני נמוך יותר אבל יוצא שהסכום שנשאר בבית הדין הוא גבוה כמעט כפול ממה שקיים היום.
<נמרוד אביגאל: הקונספט של פטור מאגרה נועד לאפשר לאנשים להיכנס לבית המשפט ולא למנוע מהם את הגישה לצדק.
<נמרוד אביגאל: בתי המשפט אמרו שוב ושוב בעניינים של זרים שהמצב שלהם, בגלל שאין להם קרובים, בגלל שהרבה פעמים הם לא עובדים, מצדיק מתן פטור מאגרה.
מירי רגב: יגישו בקשה לבית הדין ובית הדין יפטור אותו.
<נמרוד אביגאל: בהחלט, אבל להגיד מראש שהעניין הזה לא מהווה לכשעצמו נסיבות חריגות, שזה מה שרשום בסעיף 3ה(2) ו(3), אין לזה שום סיבה.
<נמרוד אביגאל: גם בעניין הזה, כמו שנאמר לגבי החלטה קודמת, זה משהו שבית הדין יוכל לשקול אותו לכאן או לכאן.
<נמרוד אביגאל: לא צריך לכבול אותו.
מירי רגב: אני רוצה לשמוע התייחסות לעניין שכר הטרחה.
מירי רגב: עודד דיבר על יכולת ערעור על אי מתן פטור.
<עודד גרנות: להבנתי, הטענה של עו"ד פלר אינה נכונה משפטית ואני אסביר מדוע.
<עודד גרנות: אם בהליך משפטי אזרחי רגיל, בין שני צדדים, יתבקש פטור מאגרה ולא ניתן פטור מאגרה, ההליך נגמר.
<עודד פלר: לא בעתירה מנהלית.
<עודד פלר: בעתירה מנהלית יש אפשרות להגיש בר"ע.
<עודד גרנות: מה זה בר"ע?
<עודד גרנות: אם התיק סולק על הסף כי לא שולמה אגרה - - -
<תומר רוזנר: ברור שהוא יכול להגיש בר"ע.
<עודד גרנות: הוא יכול להגיש בר"ע.
<עודד גרנות: לדעתי הוא לא חייב בהכרח רשות.
<עודד גרנות: זה יכול להיות בזכות כי בעצם זה סיים את ההליך.
<תומר רוזנר: לא סיים את ההליך.
<תומר רוזנר: הנוהג היום הוא, שמדובר בהחלטה של רשמים של בתי המשפט, בתי המשפט מקבלים את הבקשה לפטור ומחליטים אם לתת פטור או לא.
<תומר רוזנר: בינתיים ההליך לא נמחק.
<תומר רוזנר: זה מה שקורה.
<תומר רוזנר: אם יש מישהו שלא קיבל פטור הוא יכול לבקש בקשה לרשות ערעור על החלטת הרשם והחלטה הזאת נדונה בפני שופט של בית המשפט.
מירי רגב: גם במקרה שלנו פה?
<תומר רוזנר: במקרה שלנו לא.
<תומר רוזנר: עו"ד פלר אומר שבמצב כזה, אם בית הדין לא נותן החלטה שפוטרת מאגרה ואדם חושב שמגיע לו פטור, הוא צריך להגיש ערעור מלא על ההחלטה, כאילו ההליך נמחק.
<עודד גרנות: אז מצבו השתפר, יש לו ערעור בזכות במקום ערעור ברשות.
<עודד גרנות: מצבו השתפר כי בעצם נגמר ההליך, הוא סולק על הסף ויש לו ערעור בזכות ולא ברשות.
<עודד פלר: למה מצבו השתפר?
<עודד גרנות: כי יש לו ערעור בזכות ולא ברשות.
<עודד גרנות: לכן ההערה הזאת בעיניי אינה נכונה.
<עודד גרנות: התוצאה של אי מתן פטור – ככל שמוחלט שאדם לא זכאי לפטור ואשר על כן ערעורו מסולק על הסף, שזאת התוצאה האופרטיבית של אי מתן פטור, נגמר ההליך אז הוא יכול להגיש - - -
מירי רגב: תשובות לגבי הנושאים שאנחנו העלינו.
<דני חורין: נקודה נוספת בהקשר הזה.
<דני חורין: ההחלטה פה לא מתקבל על-ידי רשם אלא על-ידי הדיין שדן בהליך העיקרי.
<עודד גרנות: כמדומני שבהליכים אזרחיים זה נכנס לתוך סל ההחלטות שלא ניתן לערער עליהן אלא בערעור השלם.
מירי רגב: התייחסות להערות הוועדה.
<דני חורין: הערה ראשונה היתה לגבי תקנה 2ה.
<תומר רוזנר: ד' ו-ה'.
<דני חורין: לגבי המועד שבו תשלום אגרה.
<דני חורין: הכלל ונקודת המוצא שקבועה בתקנות זה שאגרה תשולם במועד הגשת הערר.
<דני חורין: זה הכלל, זאת ברירת המחדל.
<דני חורין: בכל זאת התקנות נותנות מענה לסיטואציות שבהן לא ניתן היה לשלם את האגרה במועד הגשת הערר, אם כיוון שהערר הוגש ביום מנוחה.
<דני חורין: המענה הוא שהאגרה תשולם מייד לאחר מכן, וזאת בהתאם לברירת המחדל.
<דני חורין: הסיטואציה השנייה, שמפורטת בתקנה 2(ה), מדברת על מצב שבו בית הדין נזקק לערר למרות שלא שולם הערר מסיבה כזאת או אחרת – בעיקרון הוא לא אמור להיזקק לערר אבל בכל זאת הוא נזקק לערר.
<דני חורין: תשלח מזכירות בית הדין דרישה לתשלום האגרה.
<דני חורין: פה אנחנו אומרים שבמצב הזה שבו האגרה לא שולמה במועד הגשת הערר ובכל זאת בית הדין נזקק, אנחנו אומרים שהאגרה צריכה להיות משולמת תוך 10 ימים.
<דני חורין: אנחנו כן חושבים שנכון לתת שיקול דעת לדיין להחליט גם על מועד אחר.
<תומר רוזנר: אם רוצים אפשר לקצר את זה לשבעה ימים, אבל שבעה ימים כמינימום.
<תומר רוזנר: שבעה ימים או אם בית הדין חושב שצריך יותר.
<דני חורין: אנחנו פה נותנים שיקול דעת לדיין.
<דני חורין: יכולים להיות מקרים, אולי אפילו לא מעטים, שבהם יתברר שאין סיבה אמיתית שהאגרה לא תשולם מייד.
<דני חורין: יכול להיות שאפילו לא עולה טענה בהקשר הזה שאי-אפשר לשלם את האגרה מייד.
<דני חורין: לכן אין סיבה שבית הדין לא יורה על תשלום האגרה בהקדם האפשרי וזה יכול להיות גם תוך פחות מעשרה ימים וגם תוך פחות משבעה ימים.
<דני חורין: במקרים שבהם תעלה איזו בעיה בהקשר הזה או בקשה להארכת מועד, אז לדיין יש פה שיקול דעת.
<דני חורין: שיקול הדעת של הדיין הוא בעניינים הרבה יותר משמעותיים מאותם 657 שקלים של האגרה.
<תומר רוזנר: לא צריך לזלזל בזה.
<דני חורין: אז יהיה לו שיקול דעת גם בנושא הזה.
<דני חורין: התקנה הזאת אומרת שגם אם האגרה לא שולמה במועד שקבע הדיין וגם אם המועד הזה הוא 5 ימים, הערר לא נמחק אוטומטית והצווים שניתנו במסגרתו לא מתבטלים אוטומטית.
<דני חורין: זה בעצם חוזר לדיין כדי שישקול שוב מה לעשות.
מירי רגב: אני מסכמת שזה 7 ימים עוד יותר.
מירי רגב: הסעיף הבא.
<תומר רוזנר: לגבי ד' זה אותו דבר.
<דני חורין: ד' מדבר לא על סיטואציה שיש קושי בתשלום האגרה אלא על סיטואציה שבה הוגש ערר שלא בשעות פעילות.
<דני חורין: אין סיבה לבוא ולתת פה - - -
מירי רגב: אם זה לא בשבת אז זה ביום ראשון.
<תומר רוזנר: כתוב: או יום ראשון או מועד אחר.
<תומר רוזנר: הוא יכול להגיד לו לשלם בשישי.
<דני חורין: הוא יכול להאריך את המועד.
<דניאל סלומון: אבל יש דוגמה בסיסית.
<דניאל סלומון: מסורב כניסה בשדה תעופה.
<דניאל סלומון: לפי מה שאני מבין פה.
<דניאל סלומון: אם הוא זכה בעתירה, יופי.
<דניאל סלומון: אם הוא הפסיד, אגרה הוא כבר לא ישלם כי הוא כבר יהיה על המטוס.
<דניאל סלומון: כך אנחנו ננהל את ההליכים בסוף השבוע?
<דניאל סלומון: הוא לא ישלם.
<תומר רוזנר: אז מה אתה רוצה שהוא יעשה?
<דניאל סלומון: אז אם אומרים לו: אני מקיים בשבילך אגרה ביום שישי, אז תשלם ביום שישי.
<תומר רוזנר: אבל איך?
<תומר רוזנר: המזכירות סגורה.
<דניאל סלומון: אני לא יודע איך.
<דניאל סלומון: זה הדיין יחליט.
<דניאל סלומון: אם לא יהיה איך הוא לא יחליט כנראה.
<דניאל סלומון: אני אומר ששבעה ימים זה לא מועד רלוונטי לעניין הזה.
<דניאל סלומון: אני אומר את זה גם על קודם וגם לגבי שעות הפעילות.
מירי רגב: אמרתם את עמדתם ולא קיבלתי אותה.
מירי רגב: מה לגבי סעיף ד'?
<תומר רוזנר: אם זה לא שבת ומועד, אז ברגע שאפשר.
<תומר רוזנר: אם בית הדין חושב שצריך, אז יותר.
<תומר רוזנר: ברירת המחדל שצריך לשלם מייד ביום הראשון כשהמזכירות נפתחת.
<תומר רוזנר: זאת ברירת המחדל.
<תומר רוזנר: אם יש מצבים חריגים אז לא.
<תומר רוזנר: אם המזכירות סגורה, אי-אפשר לבקש ממנו לשלם לפני.
<דני חורין: מכיוון שיש שיקול דעת רחב לדיין, אז - - -
מירי רגב: השיקול שלו יתייחס לדברים המהותיים ולא לדברים האלה.
<דני חורין: בסיטואציות האלה, שדניאל התייחס אליהן קודם, בעצם המשמעות תהיה שלא תשולם אגרה.
<דני חורין: אם נדרש הדיין להליך ביום שישי או במועד כזה ולאחר מכן אותו אדם עוזב את הארץ, אז לא תהיה הזדמנות נוספת לגביית האגרה.
<תומר רוזנר: אז מה אתם רוצים שיקרה?
<דני חורין: ככל שתהיה אפשרות לגבות את האגרה בדרך הזאת ולא תהיה פה סיבה לפטור או עילה לפטור, אז יקבע הדיין איך ומתי היא תשולם.
<דני חורין: ככל שלא תהיינה נסיבות חריגות, אז ממילא יחול הכלל שקבוע כאן.
<תומר רוזנר: בית הדין פותח את שעריו ביום ראשון.
<תומר רוזנר: ביום שישי הקרוב יהיה מסורב כניסה שירצו לגרש אותו.
<תומר רוזנר: מה קורה?
מירי רגב: הדיין יתכנס ביום שישי אז איפה אפשר יהיה לשלם?
<תומר רוזנר: אין, סגור.
<דני חורין: אנחנו חושבים שנכון לשמר את שיקול הדעת בהקשר הזה.
מירי רגב: אני שואלת איפה הוא יכול לשלם ביום שישי?
<עודד גרנות: הדיין יכול לקבוע בהחלטה שהעורר יפקיד בידי בא כוחו, שיק, המחאה בנקאית, ערבות, כסף מזומן וזה יופקד ביום ראשון על-ידי בא כוחו.
<תומר רוזנר: יום ראשון זה בסדר.
<עודד גרנות: אבל העורר צריך לתת את זה בידי בא כוחו באותו היום.
מירי רגב: את ד' אני לא משנה.
מירי רגב: ה' שינינו.
מירי רגב: מה לגבי סעיף 3(5).
<דני חורין: מה הסיבה שאנחנו חשבנו שנכון לכלול את העניין הזה?
<דני חורין: בעצם, בניגוד למקרים אחרים של בקשות לפטור מאגרה, שבהם אנשים יכולים להמציא הוכחות כאלה ואחרות על יכולת או היעדר יכולת לתשלום האגרה, כאן אנחנו חושבים שמדובר במקרים שבחלק הגדול מהם תהיה טענה: אין לי הכנסות, אין לי איך לשלם.
<דני חורין: כיוון שאני מגיע ממקום אחר, גם אין לי רכוש.
מירי רגב: אבל אתה בודק את זה.
מירי רגב: אתה בודק את ההכנסות, אתה בודק את הרכוש שלו ואת כל הקרובים שלו.
מירי רגב: דווקא את שכר עורך הדין אתה רוצה?
<דני חורין: אני רוצה להסביר.
<דני חורין: בסוף הוועדה תחליט אבל אני רוצה להסביר מה הרציונל.
<דני חורין: לגבי בדיקת הדברים.
<דני חורין: במקרים שבהם אדם הגיע ואין לו כלום, הוא יצהיר שאין לו כלום.
<דני חורין: אדם שחי בישראל באופן קבוע, לא תמיד אפשר יהיה לבדוק את העניין הזה.
<דני חורין: לגבי תשלום לעורך הדין, זאת אינדיקציה שיחסית קל לבדוק אותה או לאמת אותה.
<דני חורין: הדבר השני הוא, שיש החלטות רבות של בתי משפט שקבעו, במיוחד בהקשרים של זרים וכניסה לישראל - - -
<תומר רוזנר: אנחנו לא שוללים את האפשרות שבית הדין יתייחס לנושא וישאל אותו שאלות.
<דני חורין: יש החלטות רבות של בתי משפט שאמרו שהאינדיקציה - - -
מירי רגב: זה לא יפריע לדיין לדון בעניין הזה ולבקש את זה.
<תומר רוזנר: אם הוא חושב שצריך.
<דרור גרנית: אנחנו בעצם קובעים את התקנות האלה כדי לשנות את מצב הדברים הקיים.
<דרור גרנית: מצב הדברים הקיים הוא שבהליכים המוגשים בעניינם של זרים בישראל – אני משתמש במושג הכי רחב כי זה מגוון מאוד רחב של הליכים, באוכלוסייה די מגוונת בנסיבות הגעתה לישראל.
<דרור גרנית: המצב הוא שההליכים מוגשים בטריו.
<דרור גרנית: אני מדבר על מצב הדין הנוהג היום.
<דרור גרנית: העתירה המוגשת, העתירה המנהלית, בקשה לצו ביניים ובקשה לפטור שמוגש באופן אוטומטי.
<דרור גרנית: היות והפטור הוא בעצם רק זנב, הוא לא הלב של העניין, הוא לא העתירה העיקרית, הפרקליטות בכלל לא מתייחסת לבקשות האלה ובתי המשפט נותנים פטור באוטומט.
<דרור גרנית: במילים אחרות.
<דרור גרנית: משלם המיסים הישראלי נושא בנטל העלות בלי שום השתתפות של הליטיגציה המאוד ענפה הזאת.
<דרור גרנית: בזה שהוראת החוק קבעה שהפטור יינתן בנסיבות חריגות, אנחנו באים לשנות את המצב הזה.
<דרור גרנית: האיזון שהתקנות מייצרות היא שמצד אחד האגרה מופחתת לכשליש מהסכום המחויב כיום.
<דרור גרנית: מצד שני, אנחנו מנסים להבטיח שהסכום הזה אכן ישולם.
<דרור גרנית: נטל ההשתתפות של העורר, של יוזם ההליך בעלות, תהיה לפחות ההשתתפות המינימאלית הזאת ותבוצע בפועל.
<דרור גרנית: בין היתר, כמו בכל הקשר של אגרות, אחת התכליות של האגרות זה למנוע הליכי סרק.
<דרור גרנית: כאשר אדם יודע שאין לו שום עלות, אז הוא יכול להגיש הליכים ביתר קלות.
<דרור גרנית: ברשות גברתי, אני רוצה להתייחס באופן ספציפי לשאלה של עורכי הדין ושכר הטרחה.
<דרור גרנית: היות ואנחנו מבקשים לשנות את המצב של מתן פטור אוטומט אנחנו אומרים: תמציאו לנו סל של מסמכים שאנחנו יודעים שאפשר לדרוש.
<דרור גרנית: רבים מהמסמכים האלה לא תמיד יהיו.
<דרור גרנית: למשל, תלושי משכורת לא תמיד יהיו, הודעות מביטוח לאומי לא תמיד יהיו.
<דרור גרנית: אבל, את הסכם שכר הטרחה, אנחנו חושבים שכן יהיה.
<דרור גרנית: בעניין הזה אני רוצה לציין, שבניגוד לדבריה של לשכת עורכי הדין, זאת פרקטיקה מקובלת בבתי המשפט, גם בערכאות אזרחות - - -
<תומר רוזנר: אני לא יודע על סמך מה אתה אומר את זה.
<דרור גרנית: הבאנו איתנו רשימה של אסמכתאות.
<דרור גרנית: אחרי שהעברתי לך את המייל, גלעד, מצאנו עוד סריה ארוכה, גם בהליכים מנהליים, גם בהליכים אזרחיים וגם לרבות בהליכים של זרים בישראל.
<דרור גרנית: רק כדי לתת פרופורציות אני רוצה לציין מקרה שהיה.
<דרור גרנית: זה אחד המקרים הנדירים שבהם פרקליטה בפרקליטות מחוז דרום החליטה שהיא לא מוכנה יותר לקבל את התצהיר שאין לי כלום והיא ביקשה לחקור את אותה עותרת בבית המשפט בבאר-שבע.
<דרור גרנית: כאשר היא ביקשה לחקור את העוררת, שהיתה מסתננת אריתראית שאך זה הגיעה ואמרה שאין לה כלום.
<דרור גרנית: היא שאלה אותה: כמה את משלמת לעורך דינך?
<דרור גרנית: והתשובה היתה: 5,000 דולר.
<דרור גרנית: אם מסתננת שאתמול בבוקר הגיעה דרך המדבר לשאת בעלות של 5,000 דולר היא יכולה לשאת בעלות של 650 שקלים.
<דניאל סלומון: השאלה הפשוטה היא, מה יקרה במקרה של העורר המצוי הרגיל הממוצע.
<דניאל סלומון: כביכול, כולם ישלמו אלא אם.
<דניאל סלומון: אבל אנחנו יודעים שלזרים אין ניירות.
<דניאל סלומון: גם אנחנו מרגישים לא נעים עם הסיפור של לשכת עורכי הדין.
<דניאל סלומון: אבל, אם זה לא יהיה בתצהיר, אז כל דיון ייפתח בשאלה: כמה שילמת?
מירי רגב: אני מקבלת את עמדת המדינה.
<דני חורין: הסעיף הבא התייחס להחלטות קודמות של בתי משפט, לפטור את המבקש מתשלום אגרה.
<דני חורין: גם בעניין הזה אנחנו מבקשים לשנות את המצב הקיים שבו הפטורים ניתנו באופן אוטומטי.
<דני חורין: אני רוצה לציין שאנחנו מדברים על הליך מהיר ויעיל.
<דני חורין: ההוראה הזאת בתקנות האגרה הכלליות, מתייחסות גם להחלטות מסוגים אחרים.
<דני חורין: דבר נוסף, האגרה היא נמוכה, שליש מעלות של עתירה מנהלית והרבה יותר נמוך מאגרות בהליכים אחרים אזרחיים.
<דני חורין: הדבר הנוסף הוא שכל הליך הוא נפרד.
<דני חורין: זאת אומרת, החלטה קודמת של בית משפט בהליך אחר, לא בטוח בהקשר הזה וגם אם בהקשר הזה, בהליך שונה, לא בהכרח משמש אינדיקציה לקיום או היעדר יכולת של עורר בשלב הזה.
<דני חורין: אני מזכיר שממילא גם בהיעדר ההחלטה הזאת, אם עורר יוכיח שהוא נעדר יכולת כלכלית ויעמוד בהוראה שמאפשרת את הפטור, הוא יקבל את הפטור.
<דני חורין: כל מה שאנחנו משנים פה זה את האמירה שהחלטה קודמת, כשהמצב הנוהג הוא שפטורים ניתנים באופן אוטומטי, תשמש ראייה לכאורה להיעדר יכולת כלכלית.
<דני חורין: זה לא שולל את האפשרות לקבל פטור, זה לא שולל את האפשרות לבקש ולהוכיח פטור ולהוכיח היעדר יכולת כלכלית.
<דני חורין: זה רק מבקש לשנות את המצב הנוהג היום בהקשר הזה ולהבטיח שכשניתן פטור אז באמת זה כשיש היעדר יכולת כלכלית ולא כשניתנה החלטה אחרת שאולי בכלל היא לא רלוונטית לעניין הזה ואולי ניתנת באופן אוטומטי.
<דני חורין: הדבר הנוסף זה סוגיית הבטחת ההכנסה.
<דני חורין: גם בנושא הזה אנחנו חושבים שזה לא נכון לקבוע שהבטחת הכנסה תשמש ראייה לכאורה לפטור.
<דני חורין: גם בהקשר הזה אני מזכיר שוב.
<דני חורין: זה לא שולל את האפשרות לבקש פטור ולהוכיח היעדר יכולת כלכלית אבל אנחנו מדברים על סיטואציה שבה הבטחת הכנסה לא צריכה לטעמנו לשמש כשלעצמה ראייה להיעדר יכולת כלכלית.
<דני חורין: אנחנו מדברים על אגרות שהן בסכום מאוד נמוך, סכום של מאות בודדות של שקלים.
<דני חורין: אנחנו מדברים על השתתפות מצומצמת בעלות ההליך.
<דני חורין: אנחנו מדברים על מאות שקלים בודדים.
מירי רגב: לאדם שאין לו הכנסה, השקלים האלה מאוד משמעותיים.
<דני חורין: הוא יוכל להוכיח.
<דני חורין: אם אין לו הכנסה והוא נעדר יכולת כלכלית, הוא יוכל להוכיח שהוא נעדר יכולת כלכלית.
<תומר רוזנר: הוא הוכיח לביטוח לאומי שאין לו כסף.
<דני חורין: אנחנו חושבים שלא צריך לקבל את נקודת המוצא שבכל מקרה שיש הבטחת הכנסה בהכרח תוכח היעדר יכולת כלכלית.
מירי רגב: דניאל, מה אתה אומר על זה?
<דניאל סלומון: אני אומר שאם אנחנו מסתכלים על אוכלוסיית הזרים אז אדם שהגיע מצב שהוא כבר תושב בישראל ולכן הוא נמצא בהבטחת הכנסה, אז מצבו טוב יותר מהאחרים.
<דניאל סלומון: לכן צריך להבין שהתקנות האלה מסתכלות על אוכלוסייה נפרדת של זרים.
<דניאל סלומון: לכן המדינה הורידה את האגרה לשליש.
<דניאל סלומון: להתחיל לחקור כל מקרה זה לא רציני.
<תומר רוזנר: הערה לגבי הליכים שכבר תלויים.
<דני חורין: גם בהקשר הזה, ככל שעורר שילם אגרה בבית המשפט, אנחנו לא חושבים שצריך לגבות ממנו בבית המשפט אגרה נוספת ולכן הצענו לפטור אותו מאגרה כשהליך עובר לבית משפט.
<דני חורין: ככל שהוא נהנה מאותו פטור אוטומטי שניתן היום בהליכים בבתי משפט, אנחנו לא חושבים שצריך להחיל עליו באופן אוטומטי את ההסדר שגם לגביו הוא יהיה פטור מאגרה בשל היעדר יכולת.
<דני חורין: אנחנו מזכירים את הוראת המחוקק שנקבעה בחוק הראשי שאומרת שהפטור יינתן בנסיבות חריגות.
<תומר רוזנר: באמצע ההליך?
<דני חורין: זה לא באמצע הליך.
<דני חורין: זה כשבית משפט עוד לא נדרש להליך.
<דני חורין: הוראת החוק אומרת שמה שיגיע לבית הדין לעררים זה רק כשבית המשפט עוד לא התחיל לדון.
<דני חורין: אם בית המשפט התחיל לדון, זה ימשיך בבית המשפט לפי מה שנקבע.
מירי רגב: אין בעיה, זה בסדר.
מירי רגב: אנחנו לא רוצים שזה יהיה כפל.
מירי רגב: אני אאשר את כל החוק כולו בלי תיקונים כהוראת שעה לשנתיים.
<דרור גרנית: גברתי, מבקש להבין למה הגבלת הזמנים?
מירי רגב: כי אני רוצה לשקול את כל העניין הזה שוב.
מירי רגב: אני רוצה לראות במשך שנתיים, איך זה מתקדם, איך זה עובד, איך אתם פועלים.
מירי רגב: אתם תיתנו את הדיווח.
מירי רגב: אני מאשרת את זה בלי שום שינוי.
<תומר רוזנר: למעט התיקונים שהם הסכימו, במקום צאצא ילד.
מירי רגב: כן, אבל כל מה שהעלינו פה, אני מקבלת את עמדת המדינה.
מירי רגב: אני מצביעה על זה כך כהוראת שעה לשנתיים.
<דני חורין: אז השינוי היחיד זה במקום צאצא יהיה ילד.
מירי רגב: עבר.
מירי רגב: אני מתנצלת על האיחור, פשוט היינו בדיון אחר שהתעכב.
מירי רגב: אנחנו דנים בהצעת חוק לייעול האכיפה ולשמירה על ביטחון הציבור (חילוט וסמכויות פיקוח) (תיקוני חקיקה), התשע"א-2010.
מירי רגב: זאת הצעת חוק שאמורה כמובן להגן על ביטחון הציבור ולאפשר למאבטח סמכויות למניעת אלימות.
מירי רגב: הנושא הזה נידון והופרד.
מירי רגב: בכנסת השמונה-עשרה דיברו על חלק מן התפקידים אך סוגיית מניעת אלימות לא הושלמה.
<עידו בן יצחק: ההצעה הקודמת כללה מכלול של נושאים.
<עידו בן יצחק: נושא סמכויות המאבטחים נדון, למעשה גם אושר, אלא שאז הוגשו רביזיות והכנסת התפזרה עוד לפני שהסתיים הדיון.
מירי רגב: על סמכויות המאבטחים בעניין מניעת מעשי אלימות הוגשו רביזיות.
מירי רגב: בעצם אנחנו מדברים על מקרי אלימות במוסדות חינוך, בבתי-חולים, במרפאות.
<מירי פרנקל-שור: עכשיו נשאר רק הנושא של המקומות שבהם יכולים המאבטחים להפעיל את סמכויותיהם מכיוון שכדי להשלים את התמונה, בוועדת העבודה והרווחה בכנסת הקודמת נחקק חוק לגבי מוסדות רווחה.
מירי רגב: ושם הם כבר פועלים למניעת אלימות בתוך מוסדות הרווחה.
<מירי פרנקל-שור: ובאותו דיון, באותה הסדרה כבר הסדירו את סמכויות המאבטחים.
<מירי פרנקל-שור: כך שלנו נותר רק להשלים את הדלתא של המקומות שבהם ניתן להפעיל את הסמכויות.
מירי רגב: המקומות שאנחנו מדברים עליהם הם בתי-חולים, מרפאות, מוסדות חינוך, פאבים, מועדונים, דיסקוטקים, מועדוני ביליארד, אצטדיונים, מתקני ספורט, בנוסף למוסדות שירותי רווחה, שזה כבר אושר.
מירי רגב: מי אמור לקרוא את הצעת החוק?
<תובל צ'סלר: הצעת חוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור (תיקון מס' ...), התשע"ד-2014
<אילן שי: משרד החינוך הגיש רביזיה ביחס לסעיף הזה.
<אילן שי: היה דיון בוועדה ובסופו היה סיכום שמשרד החינוך והמשטרה יגיעו לאיזה סיכום בעניין הכשרה של המאבטחים.
<אילן שי: למיטב ידיעתי הגענו לסיכום כזה.
<יצחק קדמן: לא היה שום סיכום כזה.
<אילן שי: היה סיכום.
<יצחק קדמן: לא היה שום סיכום.
<יצחק קדמן: אתם חזרתם בכם מכל ההסכמים שהוסכמו אתכם.
<אילן שי: לא חזרנו בנו משום הסכם.
<אילן שי: ביקשנו רביזיה, הרביזיה נידונה וחבר הכנסת אמנון כהן, שהיה יושב-ראש הוועדה, ביקש שיהיה דיון בין המשרדים ודיון מול המשטרה.
<אילן שי: היה דיון עם המשטרה לגבי עדכון תהליך ההכשרה של המאבטחים והכללת תכני הכשרה שמתאימים למאבטח במוסדות חינוך.
<אילן שי: עד כמה שאני יודע, היה דיון מול קצין אג"מ של המשטרה והגיעו לסיכומים ביחס לתוכנית הכשרה מתאימה.
<אילן שי: כרגע גם דנו עם השר שי פירון, השר הנוכחי, ביחס לסעיף הזה, וכמו השר גדעון סער בזמנו הוא מתנגד בתוקף להחרגה והפחתת הסמכויות של המאבטחים במוסדות חינוך ביחס למאבטחים באתרים אחרים.
מירי רגב: קודם כול, זה חריג ואני לא מאשרת את זה.
מירי רגב: בזמן הקראה אין הפרעות.
מירי רגב: קודם כול מקריאים את הצעת החוק.
מירי רגב: אחרי שיקראו את הצעת החוק ארצה לשמוע את ההתייחסות של הגורמים.
מירי רגב: תמשיך לקרוא את הצעת החוק, בבקשה.
<מירי פרנקל-שור: היות והדיון לגבי מוסדות החינוך היה בכנסת הקודמת, כדאי אולי שנפרוש בפניך מדוע התעוררה בעיה לגבי מוסדות החינוך.
<מירי פרנקל-שור: זאת אומרת, החוק מסדיר הסמכה של מאבטחים, ומאבטחים הם לא עובדי ציבור.
<מירי פרנקל-שור: כדאי לשמוע את יושב-ראש המועצה לשלום הילד, שיציג את הבעייתיות בהסמכת מאבטחים במוסדות חינוך.
<יצחק קדמן: תודה, גברתי יושבת-הראש.
<יצחק קדמן: קודם כול, אני רוצה להדגיש שהיה סיכום בכנסת הקודמת, על דעת משרד החינוך, שאחר-כך ברוב חוצפתו חזר בו, ואולי זה לא מקרה שמי שמייצג את משרד החינוך פה זה אנשי ביטחון ולא אנשי פדגוגיה.
<יצחק קדמן: לא די לנו בזה שבחוק אחד משווים את מוסדות החינוך לפאבים, דיסקוטקים ומגרשי כדורגל.
<יצחק קדמן: זה ממש "חוק חינוכי".