GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חיים ביבס: רבותי, יש אלטרנטיבה, אבל קודם כול אנחנו אומרים שצריך פיקוח על המים, וצריך שהוא יהיה כאן בבית הזה.
<חיים ביבס: שלא יספרו סיפורים ויגידו שבעשרה תאגידים מצמצמים את תקורות הניהול.
<חיים ביבס: הם בסך הכול בין 19 ל-23 מיליוני שקלים בנתונים שהאוצר הציג לי – המשמעות היא שזה טיפה בים לעומת מה שנקרא "מעבר" – שאם יצמצמו לעשרה תאגידים ייפתרו הבעיות.
<חיים ביבס: נהפוך הוא, רבותי.
<חיים ביבס: אפשר לקחת את התאגידים עצמם, מי שרוצה להישאר, זה בסדר, מי שרוצה חברה בתוך חברה עירונית, יכניס אותם כמשק מים סגור או במחלקה.
<חיים ביבס: ניתן יהיה בסופו של דבר להגיע למספר פתרונות, כשבסוף מי שיודע באמת מה הם רוצים אלה ראשי הרשויות, אלה הרשויות עצמן, ושיפסיקו לנסות לנהל אותנו.
<חיים ביבס: אם הם רוצים לנהל, שייקחו במתנה את הכול.
<חיים ביבס: אם לא, תצטרפו, כדי שנוכל להוביל מהלך שבסופו של דבר יביא גם לשיקום משק המים באופן רציני ומהותי מצד אחד, ומצד שני, גם לניהול אחראי עם אחריות ועם סמכות.
מירי רגב: ולאחר מכן – זהבה, צרכנית.
באסל גטאס: מאז שהגעתי לכנסת לפני שנה וחצי דיברתי על עניין משק המים והתאגידים יותר מאשר דיברתי על כל נושא אחר בחיים שלי.
באסל גטאס: רוב מנהלי התאגידים חושבים שאני לצדם ומזמינים אותי לדבר על העניין בכנסים שלהם ומירי חושבת שאני תומך בחוק שלה, לבטל כליל את התאגידים.
באסל גטאס: האמת היא שהעניין כה חשוב, כה רציני - -
דוד אזולאי: האו"ם זה המוסד הכי גרוע בעולם.
באסל גטאס: - - משאב המים.
באסל גטאס: באמת לא מטפלים בו בצורה של מחשבה עמוקה.
באסל גטאס: כאילו יש רפורמה – מבטלים את הרפורמה, משנים את הרפורמה בחוק הסדרים.
באסל גטאס: האוצר?
באסל גטאס: איפה הם?
באסל גטאס: ברחו להם.
באסל גטאס: הם ישבו כאן.
באסל גטאס: ברגע - - -
מירי רגב: הם פה והם גם יגיבו בסוף.
מירי רגב: נמצא פה אדירי.
באסל גטאס: אני הזהרתי אותם.
באסל גטאס: אמרתי להם בדיונים על חוק ההסדרים: רבותי, אתם האוצר, אתם יורים לעצמכם ולשיטה ברגל.
באסל גטאס: כשאתם באים בעצמכם במחטף לשכנע אותנו למזג את התאגידים, בסעיף בחוק ההסדרים להוריד את המספר שלהם מ-57 ל-19 ובזה מפחיתים את מחיר המים ב-5%, אתם יורים לשיטה ברגל, כי קושרים בין התאגידים וההתייעלות שלהם לבין מחיר המים.
באסל גטאס: ראו נא מה קורה עכשיו, רוצים לבטל את כל התאגידים, כי לשיטתכם, אתם הוכחתם, אתם אמרתם שהתאגידים לא יעילים, מפלצתיים, מה שמירי אמרה, ועל ידי מיזוגם אנחנו יכולים להביא להפחתה במחיר, אדוני יושב-ראש רשות המים, ב-5%, וזה שקר.
באסל גטאס: אין שום קשר בין מחיר המים לבין הקמת התאגידים לבין העלויות של התאגידים.
באסל גטאס: אני אומר לכם, רבותי, שיירשם בפרוטוקול, ואני עומד מאחורי המילים שלי: מחיר הפקת מים בישראל, מרכיב ההתפלה לא עולה על 3 שקלים.
באסל גטאס: לא עולה על 3 שקלים.
באסל גטאס: כמה הצרכן משלם ברמה הראשונה היום?
<קריאה: 8.88.
באסל גטאס: וכמה ברמה השנייה?
באסל גטאס: תעשו לעצמכם את החישוב.
באסל גטאס: גברתי, העניין חשוב, כל-כך חשוב, שאסור לטפל בו בצורה של אינטרסים ובצורה פופוליסטית.
באסל גטאס: סליחה, אני לא מאשים אותך.
באסל גטאס: אולי בסוף צריך לערוך רפורמה, להתייחס לזה כרפורמה ולא רק ככניעה בצורה כלשהי לאינטרסים של רשויות או של מרכז השלטון.
באסל גטאס: פעם אחת צריך לחשוב מה טוב לאזרח, מה טוב למשק המים.
מירי רגב: מה שטוב לאזרח זה להוריד את מחיר המים.
באסל גטאס: ולמשק.
מירי רגב: להוריד את מחיר המים, זה מה שטוב לאזרח.
באסל גטאס: אני מסכים אתך פה במאה אחוז, שאסור שהעניין יופרט, ושיגיע בסופו של דבר לכוחות השוק ולטייקונים למיניהם שיפיקו מים וימכרו לנו.
מירי רגב: באסל.
באסל גטאס: שנייה.
באסל גטאס: תביאי בחשבון שלמדתי טוב את העניין ואני מבין את העניין.
מירי רגב: אבל יש המון אנשים.
באסל גטאס: אני חושב שצריך להגיע למצב של למידה לעומק, אולי על-ידי ועדה, אולי יותר - - -
מירי רגב: עוד ועדה.
<והיב חביש: בלי ועדות.
<והיב חביש: ועדה באמת.
באסל גטאס: שיהיה אפשרי יותר ממודל אחד – גם חברות עירוניות, גם תאגידים, גם עיריות שיכולות לנהל בעצמן את משק המים.
באסל גטאס: עיריית נצרת עילית, כשנכפה עליה להיכנס לתאגיד, ניהלה את משק המים שלה יותר טוב מכל תאגיד אפשרי.
<אלי ברדה: הרשות היחידה שלא - - -
מירי רגב: אלי, אתה אמור לדבר עוד מעט.
באסל גטאס: 39 עיריות ומועצות אין להן תאגידים היום.
באסל גטאס: למה להכריח אותן?
באסל גטאס: אולי ביניהן מישהו כן יכול לנהל את משק המים שלו בצורה טובה.
מירי רגב: זה מה שאמרנו, יש כאן מודל.
באסל גטאס: המודל צריך להיות בנוי על קריטריונים.
באסל גטאס: על שיטה של בחירה כלכלית בעניין.
באסל גטאס: הכי חשוב לא לחזור למה שהיה לפני התאגידים.
מירי רגב: הצרכנית זהבה, בבקשה.
מירי רגב: אני רוצה בהזדמנות הזאת להודות לתוכנית "הכול כלול", לנגה ולסיוון, שגם מלוות את הכנס הזה, שהן לא מרפות מהסוגיה של תאגידי המים.
מירי רגב: הן כבר שנה עוסקות בזה וממשיכות לעסוק בזה.
מירי רגב: תודה רבה לכן על הסיוע ועל זה שדאגתן שהצרכנים יגיעו.
מירי רגב: זהבה, בבקשה.
מירי רגב: לאחר מכן – אלי ברדה ודוד אזולאי.
מירי רגב: זהבה.
<זהבה פדלון: קודם כול, אני רוצה להודות לחברי "הכול כלול" ולמי שמריץ את התוכנית.
<זהבה פדלון: אם לא, לא הייתי יודעת על קיום הישיבה הזאת.
<זהבה פדלון: הם עושים עבודה מצוינת והביאו למודעות גדולה ביותר.
<זהבה פדלון: בגלל הבעיה שנתקלתי בה אני שומעת על יותר ויותר אזרחים עם מודעות גדולה לבעיית המים.
<זהבה פדלון: תודה רבה לחברי הוועדה ולמירי רגב בראשם על כל מה שהם עושים למען ביטול התאגידים.
<זהבה פדלון: אני באה בשם אימא שלי.
<זהבה פדלון: לא אני הבעיה.
<זהבה פדלון: אימא שלי היא אישה ניצולת שואה, נכה, אלמנה, שיושבת כרגע עם חשבון של יותר מ-20,000 שקל.
<זהבה פדלון: בפעם הראשונה בחייה היא קיבלה עיקול בחשבון הבנק שלה.
<זהבה פדלון: אין עם מי לדבר.
<זהבה פדלון: פשוט אין עם מי לדבר.
<זהבה פדלון: פנינו לראש העיר, לסגן ראש העיר, לראש התאגיד בראשון לציון.
<זהבה פדלון: ראש העיר עשה מעט, והוא לא יכול לעשות יותר.
<זהבה פדלון: אתה נתקל בקירות.
<זהבה פדלון: סליחה על הביטויים הקשים שלי.
<זהבה פדלון: זה סיפור שמתארך כמעט שנה.
<זהבה פדלון: אני מדברת בכאב גדול מאוד.
<זהבה פדלון: כשאימא שלי קיבלה בפעם הראשונה עיקול בחשבון הבנק היא כמעט התמוטטה בידיים שלי, היא לא רגילה לדברים כאלה, ואין עם מי לדבר.
<זהבה פדלון: אני לא יודעת מה עוד לעשות.
מירי רגב: תשכרי עורך-דין, עד שתפני לתאגיד - - -
<זהבה פדלון: ואז אתה פונה - - -
<קריאה: הבעיה שיש אלפים כמוה.
מירי רגב: אני יודעת שיש אלפים כמוה, חלקם יושבים פה על כסא גלגלים.
<קריאה: - - - ההנחיות יאפשרו להקל עם האנשים האלה שהיה להם פיצוץ מים ולא היו מודעים לו.
<קריאה: ומה הם - - -, לא לחייב אותנו לגבות מהם את התעריף הגבוה, או לרדת לתעריף הנמוך, אלא גם להקל עלינו הרשות המקומית, ספק המים, תאגיד המים, במחיר הקנייה ממקורות, כי באמת מקרים כאלה, צריך להתחשב בהם.
<זהבה פדלון: תאגיד המים אומר "אין מה לעשות, גם אם תפני לרשות המים, זה לא יעזור לך, אז אל תפני".
<זהבה פדלון: את פונה לראש הלשכה של התאגיד, ואז את קולטת כמה מדרגים יש: המזכירה, ראש הלשכה, סגן ראש הלשכה, ראש התאגיד, ואתה פונה לכל העולם.
מירי רגב: ליועץ המשפטי עוד לא הגעת, לדובר לא הגעת.
<זהבה פדלון: כולם מקבלים משכורות, בוודאי, ואת כולם אנחנו צריכים לממן והכול, ואני לא נכנסת לזה, אבל איזה פתרונות יש לאזרח הקטן?
<זהבה פדלון: אני באה לפה לבית המחוקקים ושואלת: מה עושים?
<זהבה פדלון: תנחו אותי.
<זהבה פדלון: אני האזרח הקטן.
מירי רגב: רוצה להוסיף פה מי שמטפל בעניין הזה, רועי ברק מ"הכול כלול".
מירי רגב: הוא רצה להוסיף על העניין הזה.
<רועי ברק: שלום, אני עורך התוכנית "הכול כלול".
<רועי ברק: דבר ראשון, אנחנו מקבלים מדי יום עשרות תלונות מאזרחים שפונים לתאגידי המים, נתקלים בביורוקרטיות, ואף אחד לא נותן מענה לבעיות שלהם.
<רועי ברק: לך תחפש את עצמך פה, תחפש את עצמך שם.
<רועי ברק: אלה התלונות שאנחנו מקבלים מהמון אזרחים.
<רועי ברק: אני אומר "עשרות".
<רועי ברק: כבר יותר מחצי שנה, שמונה חודשים, עסוקים בקמפיין הזה שעוסק בבעיה שיש לאזרחים עם תאגידי המים, ואנחנו נתקלים יום-יום בבעיות, פה 20,000 שקל, שם 7,000 שקל, שם 6,000 שקל, פה 5,000 שקל.
<רועי ברק: האנשים, חלקם קשיי יום וחלקם פשוט ניטל עליהם פתאום להתעסק עם בעיות של מאות שקלים, כשהם לא מבינים מאיפה זה בא להם.
<רועי ברק: וזה מביא אותי לדבר על הדברים שהזכרת בהתחלה, חברת הכנסת רגב, על הבעיה שפשוט המחירים קפצו, פתאום האזרחים הפכו להיות עבדים של תאגידי המים, הם משלמים פי כמה וכמה כסף יותר מאשר הם שילמו אי-פעם.
<רועי ברק: מכיוון שלא יכלו להגיע אתנו כל האלפים שמתקשרים ומדברים אתנו מדי יום, אני פה קטן שבא לתת מיקרופון קטן לאותם אנשים.
<רועי ברק: תודה רבה.
מירי רגב: אלי ברדה, בבקשה.
מירי רגב: לאחר מכן – חבר הכנסת דוד אזולאי.
דוד ביטן: ההוראות הן שאי-אפשר לעשות את זה.
דוד ביטן: בעבר היתה בעירייה ועדה להנחות תאגידי מים, היום הם לא מאשרים לנו את הוועדה הזאת.
דוד ביטן: אנחנו אפילו מוכנים לתקצב את זה מכספי העירייה וגם לא מאשרים.
מירי רגב: דרך אגב, זה לא מאוחר.
מירי רגב: אולי הם יאשרו את זה בסוף.
מירי רגב: תאגידי המים והאוצר מסתכלים על זה דרך החור של הגרוש, למקסם את הרווח, וראש העיר מסתכל על זה דרך אותו אזרח שגר אצלו ביישוב והוא רוצה לתת לו מענה.
מירי רגב: זה ההבדל.
מירי רגב: כשתאגיד מטפל בזה, הוא לא מסתכל על שום דבר, הוא מטפל בכסף, וכשראש העיר מטפל בזה, הוא מסתכל מהזווית של מה הוא עושה למען האזרח.
דוד ביטן: עד שיכריחו את הוועדה הזאת לעשות את זה.
מירי רגב: לכן אתה, כמו כל ראשי הערים, היתה אצלך ועדת הנחות, ואנחנו מכירים את זה, אבל כשהתאגידים נכנסו לעניין, ביטלו את ועדת ההנחות.
נסים זאב: הנחות לא היו למים, היו לארנונה, עם כל הכבוד.
<זהבה פדלון: מה שאמר התאגיד: תשלמו, נחלק לכם את זה, נפרוס את זה.
<זהבה פדלון: זה לא כסף.
<אלי ברדה: אני רוצה לפתוח בטוב ולהודות למירי ולכל חברי הוועדה על הדיונים בנושא הזה, על קידום הנושא, על העלאת הנושא לסדר-היום, ואני מאמין שעם הנחישות של מירי - - -
מירי רגב: היועץ המשפטי אומר לי פה שאתה לא כשיר לדבר כי אתה לא כשיר להיות יושב-ראש הדירקטוריון של התאגיד...
<אלי ברדה: זה הנושא הבא שאני עומד לדבר עליו.
מירי רגב: מזל שלהיות ראש עיר בפעם השנייה אתה כשיר - -
<חיים ביבס: לא פעם שנייה, פעם רביעית.
מירי רגב: - - ולהיות קצין בכיר בצה"ל אתה כשיר, אבל להיות יושב-ראש דירקטוריון?
<אלי ברדה: אני רוצה לפתוח בטוב ולהודות למירי ולכל חברי הוועדה על העלאת הנושא לסדר-היום, ואני מאמין שבנחישות כזאת נפצח בסוף את האגוז.
<אלי ברדה: נקודה שנייה, ואני רוצה להמשיך בקו של התודות.
<אלי ברדה: אני מבקש להודות לחברי הכנסת, אם אני לא טועה, זה שמולי ועוד מישהו, שקידמו את ההחלטה שלא מנתקים מים לצרכנים, שזאת החלטה ערכית, חיונית, חשובה מן המעלה הראשונה, ויישר כוח.
<אלי ברדה: אני רוצה לומר לכם שאני "רק" ארבע קדנציות ראש עיר, ויושב-ראש מועצת הרשות לפיתוח הגליל ויושב-ראש האסיפה, אבל אני כנראה עדיין לא כשיר להיות יושב-ראש הדירקטוריון.
<אלי ברדה: שמעתם את חיים מספר עלי שהשתתפתי בישיבה.
<אלי ברדה: במקום להתחכם אתם ולהתעמת אתם החלטתי שאני אפעל בחוכמה, אכנס לישיבת המועצה הבאה ואעביר החלטה נוספת.
<אלי ברדה: העברתי החלטה שאני לא משתתף בישיבה.
<אלי ברדה: אתם חושבים שנכון להיום, משחלפו כחודשיים מאז הפעם השנייה, אני עדיין יושב-ראש הדירקטוריון?
<אלי ברדה: לא ולא.
<אלי ברדה: תמיד באמתלה כזאת או אחרת.
מירי רגב: זה בניגוד לסיכום עם השלטון המקומי.
מירי רגב: מרדכי יושב פה, וזה בניגוד - - -
<תומר רוזנר: אמרו שזה מקיים את ועדת ניסן.
מירי רגב: נכון, אתם לא מקיימים את ועדת ניסן.
מירי רגב: איפה אדירי?
מירי רגב: אתם לא מקיימים את ועדת ניסן וזה בניגוד לסיכום שהיה עם השלטון המקומי.
<אלי ברדה: במקום לריב אתם על החוק, על הסעיפים ועל הכול, אמרתי שאני אעשה עוד ישיבה, אני אצא מהישיבה ונצביע כמו שצריך, ועשינו את זה.
<אלי ברדה: שלחנו גם את זה, אבל שום דבר לא מתקדם.
<אלי ברדה: תמיד באמתלה אחרת, תמיד באמתלה מסוימת.
<אלי ברדה: אני חושב שרשות המים במתכונתה הנוכחית ובשליטה האבסולוטית שיש לה על כל המהלכים פה ממאיסה את עצמה על הרשויות ועל הצרכנים.
<אלי ברדה: זו נקודה אחת.
<אלי ברדה: נקודה שנייה שאני רוצה להדגיש.
<אלי ברדה: אנחנו צריכים להקשיב לרחשי לב הציבור ולשמוע את זעקת התושבים.
<אלי ברדה: הרי פה ושם מדברים בבית הזה על יוקר המחיה.
<אלי ברדה: קודם כול, תורידו את מחיר המים ב-30% ואל תעמיסו את זה על הצרכנים.
מירי רגב: מה יעשו בתעשייה?
<אלי ברדה: דבר נוסף, נציגי השלטון המקומי לא מיוצגים ברשות המים.
<אלי ברדה: שני נציגי ציבור, שני ראשי רשויות לפחות צריכים להיות נציגים ברשות המים, ואין שם ייצוג לשלטון המקומי.
<אלי ברדה: דבר נוסף, חשוב להגיד שצריך לבטל את התאגוד הזה ולאפשר, כמו שנאמר פה, ואני לא רוצה להכביר מילים כי זה נאמר – לבטל את חובת התאגוד ולאפשר את זה.
<אלי ברדה: יש רשויות שאני שומע שמעוניינים בהן בתאגוד, התאגוד נוח להן מהרבה סיבות, אני לא נכנס לזה, יש כאלה שזה לא נוח להן, יש כאלה שרוצות את זה בעצמן, יש כאלה שרוצות בשיטה כזאת או בשיטה אחרת.
<אלי ברדה: צריך לבטל את החובה ולאפשר את האפשרויות השונות בהתמודדות עם נושא משק המים ברשויות.
<אלי ברדה: מילה אחרונה, ואני רוצה גם להדגיש אותה.
<אלי ברדה: הקשר שלנו, במצב שיש תאגידים – הקשר שלנו עם רשות המים, זו פרוצדורה שהם שולטים על כל אות, תו ותג וציוץ שאנחנו עושים ברשות ובתאגיד.
<אלי ברדה: לא ניתן לזוז בלעדיהם, כל דבר זה ביורוקרטיה, כל דבר זה יועץ משפטי ותמיד זה תקוע באיזו תחנה.
<אלי ברדה: צריך לפשט את התהליכים, לקדם את הרעיון הזה.
<אלי ברדה: אני לא חושב שצריך לאחוז בקרנות המזבח ולהגיד "לא מוכנים".
<אלי ברדה: אני חושב שאפשר להיות יצירתיים וקואופרטיביים כדי למצוא מנגנון או נוסחה שמאפשרת לכולם לחיות בכבוד עם הסיטואציה הזאת שהיא נפתחת לרעיונות נוספים.
<אלי ברדה: תודה.
מירי רגב: אלי, תודה רבה.
מירי רגב: חבר הכנסת דוד אזולאי, ולאחר מכן – ראש עיריית ראש העין.
מירי רגב: איציק שמולי – אחריו.
דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, קודם כול, אני רוצה לחזק את ידיך, טוב שאת עקבית בעניין הזה, חשוב שתהיי עקבית, מפני שאותם פקידים, שמנהלים את העניינים, חיים בתקווה שאו-טו-טו הכול ייגמר ואנחנו נתחלף והם יישארו, עולם כמנהגו נוהג.
דוד אזולאי: מניסיוני אני יכול להגיד לך שלא תמיד התיזה הזאת עובדת, ויש מקרים שממשיכים להיות עקביים לאורך הדרך ובסופו של דבר מצליחים.
דוד אזולאי: אני חושב שתאגידי המים זה אחד הסיפורים הזועקים לשמים.
דוד אזולאי: לא יעלה על הדעת שאזרח משלם ממיטב כספו בשביל לממן את המנגנון של תאגידי המים.
דוד אזולאי: זה אומר רכבים, זה אומר בנייני פאר, זה אומר כוח-אדם ומזכירוׂת ודוברים, דברים שראש רשות אפילו לא חלם עליהם.
דוד אזולאי: כשהיה ברשותו נושא המים הוא לא חלם על חצי ממה שיש בתאגידי המים.
דוד אזולאי: הנושא הזה, אמרתי ואני חוזר ואומר, גם אנחנו, גם אנחנו חברי הכנסת, נרדמנו בשמירה, ואני מודה בעניין הזה.
דוד אזולאי: אני באופן אישי פניתי גם לשלטון המקומי בזמנו ונאמר לי שטוב לנו, טוב, הולכים להוריד מחירים, והאמנתי בזה.
דוד אזולאי: עד שזה הגיע לפתחנו - - -
<אליהו לוי: מי בשלטון המקומי?
דוד אזולאי: אלי, הרי אתה מכיר אותם בדיוק כמוני.
דוד אזולאי: אנחנו מכירים לא מהיום ואתה יודע בדיוק.
דוד אזולאי: האמנו בדבר אחד, שאכן תאגידי המים יביאו להורדת מחירי המים, והמציאות לא כך.
דוד אזולאי: בזמנו דובר על משק מים סגור ברשות המקומית.
דוד אזולאי: ראש רשות יכול לנהל עיר גם בשעת חירום, לתת מענה לאזרחים שלו, וכשמדובר על מים הוא לא מסוגל לתת את השירות הזה לציבור שלו?
דוד אזולאי: לא רק שהוא לא מסוגל, כשאזרח בחר בו, והוא אמור לשרת אותו, פונה אליו ואומר "תעזור לי", הוא לא יכול לעשות שום דבר.
דוד אזולאי: רבותי, זו הזעקה.
דוד אזולאי: אני אומר לכם: תאגידי המים הללו זו תעשייה של כסף.
דוד אזולאי: סוחטים את האזרחים.
דוד אזולאי: אם לא נעצור את זה, זה יהיה בעוכרינו.
דוד אזולאי: אני פונה אליך, על מנת שגם נהיה מעשיים: יש פה מסמך של השלטון המקומי, שבהחלט הייתי מאמץ אותו אחד לאחד, אבל אנחנו גם חיים במציאות.
דוד אזולאי: אני רוצה להציע לך הצעה, גברתי היושבת בראש, מותר לך, כיושבת-ראש ועדה, לפנות ולבקש צוות יועצים מקצועי שילוו את הוועדה אך ורק בנושא הזה של ביטול תאגידי המים.
דוד אזולאי: שום מילה אחרת לא צריכה להיאמר כאן.
דוד אזולאי: יבואו כל המשפטנים וימצאו סעיפים למה לא ויגידו אי-אפשר וזה כבר בלתי אפשרי.
דוד אזולאי: מישהו החליט להוריד את המע"מ על הדירות הראשונות, למרות הכול ובכל זאת עשה את זה.
דוד אזולאי: גם פה אפשר לעשות.
דוד אזולאי: עד היום אני לא רואה את זה, אבל זאת אפשרות.
דוד אזולאי: לכן אני פונה אליך, כדי שנהיה מעשיים, לאמץ את זה - - -
מירי רגב: אני מתכוונת לקבל את זה.
מירי רגב: בעיקר לעשות את זה עד ינואר, כי עד ינואר הצלחתי להאריך את החוק לנושא התאגוד.
<אלי ברדה: מירי, אני רוצה לתת לך סלוגן ש"אין הטיפה חוצבת בסלע מכוח עוצמתה אלא מכוח התמדתה".
<אלי ברדה: לכן חשוב שתמשיכי, תמשיכי, תמשיכי, בסוף נבקיע את זה.
דוד אזולאי: אתה יודע על מי זה נאמר?
דוד אזולאי: זה נאמר על רבי עקיבא, כשהוא ראה איך המים שחקו את האבן.
<אלי ברדה: אנחנו יודעים איפה זה נאמר, צריך להגיד את זה במקום הנכון, זה תאגידים והתמדה.
חנא סוייד: זה לא טיפה, זה זרם אדיר.
דוד אזולאי: משפט סיכום, ובזה אני מסיים, גברתי היושבת ראש.
דוד אזולאי: כשמדברים על ביטול תאגידי המים צריך גם לחשוב איך מממנים את אותם תאגידי מים, את אותו מנגנון, מהיכן ייקחו את הכסף, ולכן לא יוזילו לעולם את המחיר, כי מישהו צריך לממן את המנגנון הזה.
מירי רגב: ראש עיריית ראש העין, לאחר מכן – חבר הכנסת איציק שמולי ואריאלה הצרכנית.
<שלום בן משה: גברתי היושבת-ראש, א', אני מחזק את ההתמדה שלך ואת הנחישות שלך.
<שלום בן משה: בסוף זה יעבוד וננצח.
<שלום בן משה: דבר ראשון, המים זה משאב בסיסי, זה לא יכול להיות שייך לאף אחד חוץ מלאזרח.
<שלום בן משה: האזרח מיוצג על-ידי ראש הרשות שבוחר אותו ולא על-ידי שום גוף אחר שמינו אותו בדרך כזאת או אחרת.
<שלום בן משה: כל העניין התחיל באופן מאוד פשטני, בזה שבעבר התושבים שילמו על המים ועל הביוב, הכסף הזה נכנס לתוך קופת העירייה, בקופת העירייה היה בור, הכסף הזה נגמר.
<שלום בן משה: כיוון שלא רואים את צינורות הביוב והמים, מטפלים בהם רק כשיש שבר, ואז מתחילה בעיה.
<שלום בן משה: הולכים לאוצר ולמשרד הפנים ומבקשים כסף במקום לקחת את הכסף הזה, להעביר אותו לחשבון נפרד, כמו שעושים אגב במשרד החינוך, צובעים אותו בצבע ברור - -
מירי רגב: נכון, צביעת תקציב למען המשכורות.
<שלום בן משה: - - ולא נוגעים בו, אלא רק למים ולביוב.
<שלום בן משה: לא צריך בשביל זה מנגנון שלם.
<שלום בן משה: מחלקת הגבייה של העיר ממילא גובה את הכסף, כמו שהיא גובה ארנונה, יש מנגנון עירוני, יש חברה כלכלית.
<שלום בן משה: יכול להיות תאגיד עירוני בשליטת הרשות, כשראש הרשות קובע לו את הסדרים ואת תוכנית העבודה, ואם יש בעיה לאזרח כזה או אחר, ממילא הוא פונה אל ראש הרשות.
<שלום בן משה: אני רוצה לספר לך שלפני שבוע היה כנס של מנכ"לים של הרשויות בנצרת והזמינו אותי לתת הרצאה.
<שלום בן משה: היו שם קרוב ל-100 מנכ"לים, אני חושב.
<שלום בן משה: לא נמצא אפילו מנכ"ל אחד לתרופה שהגן על תאגידי המים במצב שלהם, והם אנשים מקצועיים, הם לא אנשים פוליטיים.
מירי רגב: הם גם ידברו פה היום.
<שלום בן משה: אפשר לחשוד בנו שאנחנו אנשים פוליטיים – נבחרנו – אבל לא נמצא מנכ"ל אחד, חלקם עובדים 10 שנים, 15 שנה, 5 שנים, שהגן על המנגנון הזה.
<שלום בן משה: המנגנון הזה צריך להפסיק, לא צריך להפריט לא את המים ולא את הביוב.
<שלום בן משה: השיטה שבכל פעם שיש בעיה מפריטים.
<שלום בן משה: זאת השיטה.
<שלום בן משה: דבר אחרון, היום קראתי בדה-מרקר על המיליארדים.
<שלום בן משה: יש פתגם, אדוני, כבוד הרב.
<שלום בן משה: כתוב במקורות שלנו שהרוצה לשקר ירחיק עדיו, כשאתם אומרים שהאוצר אומר "יעלה מיליארדים", תדעו לכם לא היה, לא נברא, גם משל לא היה.
<שלום בן משה: תודה רבה לכם.
מירי רגב: חבר הכנסת איציק שמולי, ולאחר מכן – אריאלה.
איציק שמולי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, אדוני יושב-ראש המרכז לשלטון מקומי, ראשי ערים, תמיד טוב לראות אתכם כאן.
איציק שמולי: אני רוצה להתחיל במילה טובה ליושבת-ראש.
איציק שמולי: קצת חששתי שבעקבות כל הכותרות השליליות - -
מירי רגב: ניבהל מדה-מרקר?
מירי רגב: הגזמת.
מירי רגב: מעיתון הארץ?
איציק שמולי: - - אולי תורידי הילוך, ואני שמח לראות את החדר כאן מלא, כי בסופו של דבר אין מאבק יותר צודק מהמאבק הזה.
איציק שמולי: צריך גם להגיד את האמת, בגלגול הקודם זה לא נוהל בצורה טובה בחלק מהרשויות, אבל צריך להסתכל גם על האמת, ומה שאומר פה יושב-ראש מרכז השלטון המקומי אלה דברים נכונים – אפשר לנהל את זה בצורה אחרת, אפשר לנהל את זה בחשבון נפרד, אפשר לנהל את זה ברגולציה, פיקוח וחקיקה מתאימה כמובן, שתחייב את הרשויות להשקיע בתשתיות.
<יוסי דולה: ככה אנחנו עושים בחינוך.
<יוסי דולה: חינוך הוא משק סגור.
<יוסי דולה: אנחנו לא מעזים לקחת אגורה משם, מנסים ממקום אחר.
איציק שמולי: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לנצל את שתי הדקות שלי כדי לספר לך על מאבק אחר שאני ואחרים, גם חבר הכנסת מקלב, ניהלנו בוועדת הכלכלה, רק כדי להמחיש לך עד כמה גדולה החוצפה של תאגידי המים.
איציק שמולי: אנחנו מדברים פה על מחיר?
איציק שמולי: בואו נדבר על ניתוקי מים.
איציק שמולי: תאגידי המים הפרטיים הגיעו למצב שהם כבר משתינים מהמקפצה, סליחה על הביטוי.
איציק שמולי: הם מגיעים לכנסת ישראל, לא מתבלבלים ומקדמים הצעת חוק שאומרת דבר פשוט: עד היום, ב-12 השנה האחרונות, כל תאגיד עשה את הישר בעיניו.
איציק שמולי: כל מנהל תאגיד, בלי לפגוע באף אחד – לא כל, אבל חלקם – דיברתי גם אישית עם חלקם מהצפון.
איציק שמולי: התקשרתי, גברתי היושבת-ראש, לאיזה מנהל תאגיד, כדי לבקש ממנו שיחשוב פעם נוספת על ניתוק של קשישה חולת סוכרת ממים.
איציק שמולי: מה הוא אומר לי? "אני אחליט פה", "מי אתה בכלל?", "זה שלי".
מירי רגב: פקידים הם המנהלים.
מירי רגב: הפקידים הם המנהלים.
איציק שמולי: איך הגענו בכנסת ישראל – אני רואה את אלכס, אולי הוא יוכל להסביר לנו – למצב שבו ביקשתם לקדם חקיקה שאומרת שלתאגידי מים פרטיים תהיה הסמכות לנתק אנשים ממים?
איציק שמולי: מה גדול הוא האבסורד?
איציק שמולי: נכון, הצלחנו לעצור את המהלך הזה שלכם.
איציק שמולי: חשבתי לתומי שאחרי שעצרנו את המהלך ייפסקו ניתוקי המים.
איציק שמולי: מה התברר?
איציק שמולי: שעכשיו גדלה המוטיבציה בחלק מהתאגידים, באילת, אשקלון, בבאר-שבע, במקומות נוספים, להגדיל את קצב הניתוקים.
איציק שמולי: כששואלים את רשות המים, מתי אתם אמורים להביא כללים חדשים שיאסרו באופן מוחלט על ניתוקי מים כפי שמורה החוק הכללי?
איציק שמולי: מה אומרים לי? "יש לנו זמן, עכשיו אנחנו עסוקים במלחמה מול מירי רגב".
איציק שמולי: אז אני מבקש ממך - - -
מירי רגב: זה לא מול מירי רגב, זה מול כל חברי הכנסת שנמצאים פה.
מירי רגב: התבלבלתם.
מירי רגב: יש פה חברי כנסת מכל סיעות הבית.
מירי רגב: זאת לא מירי רגב.
מירי רגב: על הצעת החוק הזאת חתומים כמעט כל אלה שיושבים פה ואחרים.
מירי רגב: אז אתם לא נלחמים מול מירי רגב, אתם נלחמים מול כולם וגם מול ראשי הערים.
מירי רגב: חבל שאתם בכלל קוראים לזה כך.
<אליהו לוי: אדוני, צריך לתפוס לכם את - - - איפה שאתם יושבים.
<אליהו לוי: כמו באוקראינה צריך לעשות, להוריד אתכם משם.
<אלכסנדר קושניר: אני רוצה - - -
מירי רגב: אלכס, אני אתן לך לדבר, אני מבטיחה לך, ולאדירי.
מירי רגב: אני אתן לדבר אחרי שקראנו את כל מה שיש לכם להגיד בדה-מרקר והכול ולא שכנעתם אותנו.
איציק שמולי: אני רק רוצה לבקש, מירי, שהנושא הזה של ניתוקי המים יהיה חלק אינטגרלי מהעבודה של הוועדה הזאת - -
איציק שמולי: - - כיוון שבוועדות אחרות בכנסת אנחנו לא מוצאים לזה מענה.
מירי רגב: רשמתי לי את זה, גם היועץ המשפטי שמע.
מירי רגב: אני מודה לך על כל החקיקה שהובלת בעניין הזה.
מירי רגב: אריאלה בבקשה, ולאחר מכן – בוסקילה, יושב-ראש הסגנים.
<בני ביטון: איפה אנחנו?
<בני ביטון: איפה יושב-ראש פורום עיירות הפיתוח.
<בני ביטון: אתם רק מקשקשים פה, סליחה על הביטוי שאני אומר.
<בני ביטון: די, מספיק.
<בני ביטון: מה קורה לכם פה?
<בני ביטון: חבר כנסת רק עכשיו גילה את הפקידים.
<בני ביטון: הוא חדש.
<בני ביטון: הוא חבר כנסת חדש.
<בני ביטון: תלמד שהפקידים יותר חזקים.
מירי רגב: בני, אתה מדבר, יקירי.
מירי רגב: אריאלה, בבקשה.
<אריאלה אור: קודם כול, תודה לחבר הכנסת איציק שמולי, אני רוצה להוסיף תודה לכולם שתומכים בביטול התאגידים, מכיוון שאני כתושבת ירושלים גם נפגעתי מהם, הרבה פעמים נתקלתי בניתוקי מים.
<אריאלה אור: מבחינתנו היום תאגידי המים הם מאפיה, ואתם פשוט לא רואים את זה.
<אריאלה אור: זו מאפיה שרירותית לחלוטין - -
<בני ביטון: צודקת.
<אריאלה אור: - - שמהווה פגיעה באזרח.
<אריאלה אור: הם ממש באים ופוגעים.
<אריאלה אור: יצאתי ממקלט לנשים מוכות ורציתי מים, לא היו לי מים.
<אריאלה אור: הייתי אמורה להיות עבריינית על מנת שיהיו לי מים.
<אריאלה אור: כשהייתי מגיעה לתאגיד, לא היה לי עם מי לדבר.
<אריאלה אור: בעבר, כשזה היה ביחד עם עיריית ירושלים, היו בוחנים את הנושא לגופו של האזרח, ואז זה היה לפי יכולתו לשלם ובאמת נתנו לנו תמיכה לפי היכולת שלנו לשלם.
<אריאלה אור: כשהגענו לתאגידי המים, זה הפך להיות או 15,000 או 20,000 שקל או שאתם מנותקים ממים, והרבה פעמים.
<אריאלה אור: היום אני נתקלת לא רק באחיות שלי, בכל המקומות של החד-הוריות שאני נמצאת.
<אריאלה אור: אימא שלי כאלמנה נותקה שלוש-ארבע פעמים, היא עם סוכרת, נשארה ללא מים.
<אריאלה אור: היא פה, יושבת לידי.
<אריאלה אור: אנחנו הפעילים של הפורום של המים פה.
<אריאלה אור: זאת המחאה שלנו – פשוט לבטל את התאגידים.
<אריאלה אור: זו מאפיה ולא יותר.
מירי רגב: חברת הכנסת תמר זנדברג, לאחר מכן – בוסקילה, יושב-ראש הסגנים.
תמר זנדברג: תודה, גברתי היושבת-ראש, אני רוצה קודם כול לחזק את ידיך במאבק הזה, וכמו שציינת הוא משותף לכולנו, ואנחנו קבוצה של חברי כנסת מכל הסיעות שנוכחנו גם בתפקידינו הקודמים וגם מהאזרחים שלנו, מהשלטון המקומי וגם ממה שראינו כאן
תמר זנדברג: מה רב הנזק של תאגידי המים.
תמר זנדברג: דיברו כאן הרבה על המחירים, אני רוצה לשים את הדברים בקונטקסט.
תמר זנדברג: המחירים זה סופו של התהליך, התחלת התהליך – ושמענו קצת עכשיו על ההתעמרות, על ההתעללות, על הביורוקרטיה ועל כל הדברים האלה – התחלת התהליך זאת ההפרטה.
תמר זנדברג: בשלטון המקומי כמו בעוד הרבה מקומות אנחנו רואים את זה הרבה פעמים.
תמר זנדברג: גם כאן בוועדה, בגלל שאנחנו עוסקים בשלטון המקומי, הרבה פעמים אנחנו רואים שהתאגידים העירוניים זה ייצור כלאיים שלא ברור מה מעמדו.
תמר זנדברג: אם אנחנו באים ואומרים שזו הפרטה, אז אומרים לנו: לא, התאגיד הוא בבעלות עירונית, הוא 100%, 50%, לא משנה מה.
תמר זנדברג: אם אנחנו באים ואומרים: אוקיי, זו האחריות של הרשויות, תנו לנו דין וחשבון – לא, תפנו לתאגיד.
תמר זנדברג: צריך להבין שהעברה של סמכות שלטונית מהגוף השלטוני, שבמקרה הזה זאת העירייה, אל תאגיד שהמטרה שלו, גם אם היא לא למטרת רווח, היא מטרה של איזון כלכלי ולא לתת שירות, כלומר, מה שמניע אותו, מטרת העל שלו, זה לא שירות, לא חשוב באיזה עלות, אלא זה איזון תקציבי, זה אבי אבות הטומאה של ההפרטה.
תמר זנדברג: וכאן אנחנו מתחילים להוציא שירותים, ושירותים חיוניים, כמו מים, כמו שירותי תשתית, מתחילים להוציא אותם מהאחיזה השלטונית, הדמוקרטית, הבסיסית, וכאן מתחילות הבעיות.
תמר זנדברג: אז עולה המחיר, אז השירות יורד, כי קודם זה רק לחסוך כסף, אז יש פחות מוקדנים וזו גבייה יותר תקיפה, וכאן אנחנו מגיעים לאכיפה ולניתוקים.
תמר זנדברג: בכלל כל הרעיון של ניתוק מים לאזרחים זה דבר שאנחנו צריכים לדחות מכול וכול.
תמר זנדברג: הרעיון הזה שבגלל חוב כלכלי, יהיה גבוה ככל שיהיה, אפשר למנוע מים, את השירות הזה מאזרחים, הוא רעיון שאותו אנחנו צריכים לדחות.
תמר זנדברג: ולכן המהלך לביטול תאגידי המים, ואני מצטרפת כאן לחבר הכנסת דוד אזולאי, ביטול התאגוד של העיסוק במים.
תמר זנדברג: צריך לחזור לסמכות שלטונית.
תמר זנדברג: המדינה נתנה לרשויות המקומיות, אם באמצעות הרשויות המקומיות הן לא יכולות, אז באמצעות משרד המים או אני לא יודעת מי.
תמר זנדברג: אי-אפשר לטפל במים באמצעות תאגידים עירוניים או אזוריים או אחרים.