GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ג'אבר חמוד: הכרזה על קרקע פרטית כשמורת טבע – אני גם אמרתי – שמורות הטבע, איפה שצריך באמת להכריז שמורות טבע, עשו צימרים, ואני מזמין אותך לסיור בצפון.
<ג'אבר חמוד: מה שמותר ליהודים אסור לדרוזים.
<ג'אבר חמוד: תחומי השיפוט מעולם לא הורחבו.
<ג'אבר חמוד: אתה יודע שחצי מתחום השיפוט של סאג'ור, הוא שייך למועצה אזורית מרום הגליל?
<ג'אבר חמוד: סליחה, אתה יודע שכלא חרמון, שהוא צמוד לבתים של מג'אר, הוא תחום שיפוט מרום הגליל כדי לשלם ארנונה שם?
<ג'אבר חמוד: מחווה אלון, אזור תעשייה תפן, ועוד ועוד ועוד דברים.
<ג'אבר חמוד: חברים, אני רק אגיד לכם משפט אחד בנושא של תכנון ובנייה.
<ג'אבר חמוד: דובר עם היועץ המשפטי, והיועץ המשפטי אפילו הבין ואפילו אמר לכם – אדוני השר, גם אתה ישבת שם – הוא אמר:
<ג'אבר חמוד: נשמע לי שיש פה רעיון טוב, תשבו עם משרד הפנים, תגבשו איזושהי טיוטה בקשר להקפאת הליכים משפטיים נגד בנייה שקיימת, בתנאים מסוימים, ואנחנו עד עכשיו עוד לא קיבלנו תשובה.
<ג'אבר חמוד: אדוני השר, בקשר לחיבורי חשמל, נכון להיום, אין בית שהוא לא מחובר לחשמל, לא להתבלבל – אין בית שהוא לא מחובר לחשמל, ואל תגידו לא ידענו, אל תגידו לא ידענו.
<ג'אבר חמוד: הנה, אני מצהיר פה, כל הבתים מחוברים לחשמל, אבל החשמל הזה הוא סכנת נפשות.
<ג'אבר חמוד: עכשיו יש פה מאזניים, עכשיו צריך להחליט – להרוג את האנשים במפגעי בטיחות חמורים, או למצוא חלופות יצירתיות ולתת את הגיבוי לגוף שכן מרגישים שרוצה לתת לנו ולעזור לנו.
<ג'אבר חמוד: בזה אני מודה לכם.
<ג'אבר חמוד: אנחנו נמשיך את הנושא של התכנון.
<ג'אבר חמוד: אנחנו בוועדה שאדוני מינה נמשיך ונריץ את כל השלב, גם המפורט וגם התכנון המתארי.
<ג'אבר חמוד: בשתי הסוגיות האלה אנחנו מצפים לפתרונות.
מירי רגב: ג'אבר, תודה.
מירי רגב: חבר הכנסת עמאר ולאחר מכן רפיק חלבי.
חמד עמאר: גברתי היושבת-ראש, השר, סגנית השר, מנכ"ל, ראשי הרשויות שהגיעו מהצפון, יושב-ראש פורום ראשי רשויות.
חמד עמאר: קודם כול, אני רוצה לברך אותך על הקמת ועדת המשנה בוועדת הפנים כי אני עשיתי עבודה כאן ואנחנו עוד לא סיימנו כי יש הרבה עבודה שם, ואני אציג סיכום ביניים של הדברים שאני עשיתי.
חמד עמאר: שנית, אני באמת רוצה להודות לשר.
חמד עמאר: אני בדקתי, גם בתוכניות מתאר יש שינוי מבחינה תקציבית.
חמד עמאר: מה שהצגת, יש לי כבר את הנתון הזה, כמעט עשר שנים לא היה תקצוב לתכנוני מתאר – סכומים מזעריים, לכל רשות 300,000–400,000 שקלים, שלא מזיזים שום דבר.
חמד עמאר: בשנה האחרונה יש שינוי גם בנושא של התקציב וגם בנושא של הוועדה, שאני מאמין שרוצה להביא פתרון.
חמד עמאר: גם לבוא היום ולשבת מול הוועדה, להביא את כל האנשים ולבוא להרצות, לתת פתרון לנושא כואב של החשמל, זה מעיד על כיוון – כיוון חדש במשרד הפנים איך אנחנו פותרים את הבעיה.
חמד עמאר: אני אתן לכם רק סקירה קצרה.
חמד עמאר: אני אספתי נתונים מכל ראשי הרשויות.
חמד עמאר: אנחנו דיברנו על חיבורי חשמל, ונשאלה שאלה אם יש מצב.
חמד עמאר: אני אתן לכם דוגמה, אני אתחיל בירכא.
חמד עמאר: אני אתן דוגמה רק על ירכא ולא אפרט לגבי שאר היישובים.
מירי רגב: אל תרחיב כי אני רוצה לשמוע עוד.
חמד עמאר: לא, אני אתייחס לירכא.
חמד עמאר: ירכא – יש 700 בתים לא מחוברים לרשת החשמל.
חמד עמאר: ב-1996 אושרה תוכנית מתאר אחרונה.
חמד עמאר: כשאושרה ב-96', זה אומר שהופקדה עשר שנים לפני, והוכנה שלוש-ארבע שנים לפני, זה אומר משנות השבעים או שנות השמונים היא כבר הופקדה.
חמד עמאר: אז אנחנו מדברים בימים אלה שבשלבי הפקדה יש תוכנית.
גדעון סער: בשלבי אישור.
גדעון סער: תהליכי אישור.
חמד עמאר: בתהליכי אישור.
חמד עמאר: זה מעיד על הכיוון של משרד הפנים היום אבל זה מעיד מה היה קודם.
גדעון סער: אני אעדכן - אני לא רוצה להפריע - לגבי כל היישובים שנמצאים בתהליכי אישור.
חמד עמאר: יש לי את כל היישובים, כל יישוב ויישוב.
גדעון סער: אבל אני לא יודע אם הוועדה יודעת.
חמד עמאר: אמרתי, אני נתתי דוגמה את ירכא, וזה מעיד על הרבה, דוגמת חורפיש, שב-74' אושרה, כבר הופקדה, אושרה במחוזית – הופקדה למחוזית אני חושב, והופקדה לארצית.
חמד עמאר: יש לי את כל הנתונים של יישוב-יישוב, אני יודע בדיוק מה קורה.
חמד עמאר: אתה התחלת לדבר על הנושא של חוקיות.
חמד עמאר: מבקר המדינה בדוח האחרון שלו, ב-2013, כתב דוח חמור מאוד על נושא תכנון ובנייה, ואני קראתי את כל הפרק של תכנון ובנייה.
חמד עמאר: ואני אומר לך, אני לא רוצה להיכנס לזה, ואם ניכנס לעניין של דוח מבקר המדינה, נדע מי אחראי ומי אשם.
חמד עמאר: ובכל מקום אני אומר, ואמרתי את זה – יש שני דברים שמונעים מאתנו את הקידום של התוכניות המפורטות ותוכניות מתאר.
חמד עמאר: האחד, חוסר ידע בתכנון בקרקע פרטית, חוסר ידע של הוועדות בתכנון בקרקע פרטית.
חמד עמאר: כשאתה בא ואומר, אני מפקיע מקרקע פרטית 40% או 50% בשביל לעשות כביש, אתה מתייחס לזה כאילו זה קרקע של המדינה, ששם אף אחד לא עוצר אותך, אף אחד לא בא ונותן לך צו עצירת עבודה, אף אחד לא מתנגד, כי שם הקרקע של המדינה.
חמד עמאר: חוסר ידע כזה, חוסר פתרון לנושא של קרקע פרטית.
חמד עמאר: הנושא השני זה הקנסות.
חמד עמאר: משתלם כספית לכל הוועדות לא לאשר.
חמד עמאר: הרי המון כסף שם מתגלגל.
חמד עמאר: אנחנו מדברים על 150,000 ו-120,000 שקלים ו-130,000 שקל, לכן גם נושא הקנסות זה משחק תפקיד.
חמד עמאר: ולדברים שהוועדה התחילה לעבוד בהם.
חמד עמאר: בנוסף לדוח מבקר המדינה שקראנו אותו, תמ"א 35.
חמד עמאר: אני אומר לכם, גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, תמ"א 35 נעשתה כשפקיד יושב, מהנדס יושב בירושלים, לא הגיע לשום יישוב, שם את גדר ההפרדה מסביב ליישוב.
חמד עמאר: שם את גדר ההפרדה ואמר להם, אתם לא יכולים להתפתח.
חמד עמאר: תמ"א 35, אני אומר לכם ובטוח – מי שעשה את תמ"א 35 ביישובים הדרוזים, לא ביקר באף יישוב, לא בדק שום דבר, בא ושם את העיקול.
<ג'אבר חמוד: צריך לבדוק את המניעים שלו.
חמד עמאר: נקודה נוספת, היה מחסור בתקציב של תוכניות מתאר.
חמד עמאר: זה הולך ונפתר על-ידי השר, שהוא מתקצב.
מירי רגב: רק תגיד את הכותרות והנקודות.
מירי רגב: עשית עבודה רצינית ואנחנו עוד נציג את זה.
חמד עמאר: אני רק אומר את הכותרות.
חמד עמאר: אמרתי לך, אנחנו עוד ניכנס ונציג את זה.
חמד עמאר: נקודה נוספת, שהשר גם התייחס אליה.
חמד עמאר: אדוני השר, זו נקודה שגם התייחסת אליה, נקודת תוכניות מפורטות שמופקדות בידי משרד השיכון, שבארבע שנים האחרונות הקצו לנושא הזה 10 מיליון שקלים.
חמד עמאר: ארבע שנים, ל-20 יישובים, 10 מיליון שקלים.
חמד עמאר: אני ישבתי גם עם משרד השיכון.
חמד עמאר: צריך בשביל להשלים את הנושא הזה עוד 25 מיליון שקלים לתוכניות מפורטות.
<קריאה: לא יספיק לך.
חמד עמאר: אני אומר לך, להתחלה, 25 מיליון שקלים.
חמד עמאר: אני אסכם את דברי בנושא של חשמל כי אנחנו בדיון בנושא חשמל.
חמד עמאר: אני השתתפתי כמעט בכל הישיבות בקדנציה הקודמת בנושא חיבורי חשמל.
חמד עמאר: גם במשרד ראש הממשלה הייתי ביותר מישיבה אחת, והגענו לסיכום שם שהשר דיבר, והמשנה ליועץ המשפטי אמר בישיבה האחרונה שיגבש נוהל שייתן פתרון לדרוזים.
חמד עמאר: והנוהל שהלך וגיבש – 200 בתים.
חמד עמאר: ברגע שהוא גיבש את הנוהל הזה של 200 בתים - -
מירי רגב: זה אומר לא לעשות - - -
חמד עמאר: - - הוא בא ואמר לנו, אני תוקע לכם סכין בגב, אני אומר לכם אל תחברו חשמל לבתים הדרוזים.
חמד עמאר: לפני יומיים עשיתי סיור עם ערוץ - - -
מירי רגב: עמאר, אנחנו נפנה בעניין הזה ליועמ"ש.
חמד עמאר: אני מסיים.
חמד עמאר: עשיתי סיור לפני יומיים באחד היישובים הדרוזים.
חמד עמאר: הכבלים שעוברים שם זה מעבר לסכנת חיים.
חמד עמאר: זה מעבר לסכנת חיים.
חמד עמאר: לכן, את הנקודה הזאת חייבים לפתור וללכת לקראת השר.
חמד עמאר: כששר יושב כאן ושר רוצה לפתור את הבעיה, ללכת ולתת לו את הפתרון, ונהלים, שלפני שנתיים היינו צריכים לתת שייתנו את הפתרון, שיבואו בימים הקרובים ויתנו את הפתרון לחיבורי חשמל.
מירי רגב: עמאר, תודה רבה לך, ובהזדמנות הזאת אני גם מודה לך על כל העבודה שעשית עד עכשיו בוועדת המשנה, ואתה תציג את זה בצורה מסודרת.
חמד עמאר: אנחנו עדיין לא סיימנו ואנחנו נמשיך.
מירי רגב: רפיק חלבי ולאחר מכן חבר הכנסת חנא.
<רפיק חלבי: אני אתחיל מדוגמה אישית.
<רפיק חלבי: יש בדלית אל כרמל היום 75% מעוכבי או מסורבי היתרים.
<רפיק חלבי: 75%.
<קריאה: מהבתים.
<רפיק חלבי: מהבתים.
<רפיק חלבי: ושיהיה ברור, זה גורר אחריו תוכניות פיתוח של ביוב.
<רפיק חלבי: קרוב ל-80% מהבתים, קצת פחות, הם לא מבוייבים.
<רפיק חלבי: וצריך להבין דבר אחד, שכל הבתים האלה, כפי שאמר ג'אבר לפני כן, כל הבתים האלה מחוברים לחשמל בצורה פירטית, עם סכנת נפשות, עם כבלים למעלה ולמטה, בתוך חביות, בתוך השדות.
<רפיק חלבי: ומה שאמר וגיה כיוף, חברי מעוספיה, כבר מתו, נפטרו מחנק, מגנרטור, משפחה שלמה, ואנשים אחרים נפגעו.
<רפיק חלבי: צריך להבין שיש כאן צורך אזרחי, אנושי, בכלל עזבו משפטי.
<רפיק חלבי: הרי המדינה הזאת הכשירה כל כך הרבה שרצים, לא רוצה להגיד איפה וכמה, אז בדיוק בבעיה הזאת – שאנחנו לא אשמים בה – תוקעים אותנו?
מירי רגב: רפיק, מאה אחוז.
<רפיק חלבי: זה לגבי החשמל.
<רפיק חלבי: עכשיו ניגש לעניין של התכנון.
<רפיק חלבי: המדינה הזאת, יש בה משרדי ממשלה שעובדים אחד נגד השני, אתן לך דוגמה.
<רפיק חלבי: הפקיעו אדמות למען כביש 6 וקו הגז במנסורה, בעמק יזרעאל.
<רפיק חלבי: הם נתנו לבעלי הקרקעות אדמות – אדמות מדינה ואדמות מינהל – בתוך תחום השיפוט שלנו, בלי להתייעץ אתנו, וכך הם בעצם פגעו לנו בשצ"פים.
<רפיק חלבי: ואנחנו מתכננים עם משלב, מנסים לתכנן, בונים תוכניות, מהצד השני בא גוף אחר ותוקע את זה.
מירי רגב: מי תוקע?
<רפיק חלבי: המינהל.
<רפיק חלבי: ואני עכשיו אומר לחברי הוועדה, שיבינו דבר אחד.
<רפיק חלבי: אצלנו 90%–95% מהאדמות הן אדמות פרטיות, זה לא אדמות מדינה.
<רפיק חלבי: אני לא יקנעם שיכול לפתוח שם 20 מטר רוחב כביש ועשרות בתי-ספר ועשרות פארקים.
<רפיק חלבי: אנשי דלית אל כרמל הולכים ולוקחים את הילדים שלהם לשחק במתקני המשחקים של יקנעם ושל נשר.
<רפיק חלבי: רק משפט אחד, מירי.
<רפיק חלבי: פשוט יצרו כאן שתי מדינות, אני אומר לך את זה, מדינה אחת מתוקנת, מסודרת, מתוקצבת, ו-slums, ובאו ותקעו לנו שם את הפארקים, ואתה לא יכול לזוז, לא ימינה ולא שמאלה.
<רפיק חלבי: הכול פארקים.
מירי רגב: חבר הכנסת חנא, בבקשה, ולאחר מכן יושב-ראש השלטון המקומי, ביבס.
חנא סוייד: גברתי, גם לי יש הערות על האבולוציה של הדיון הזה וההפרדה, אבל כפי שנאמר, פתרון ליישובים הדרוזים הוא פתרון רצוי, וכמה שיותר מהר יותר טוב, וממנו, כי אז יש מודל לגזור לכל היישובים האחרים שסובלים מאותה בעיה.
מירי רגב: אבל ברגע שהשר יחליט על הנוהל, הנוהל הזה יהיה תקף גם למגזר הערבי בכלל.
חנא סוייד: אני טוען שהבעיה נוצרה בגלל וקום תכנוני, בגלל עצלנות תכנונית של ועדות התכנון והבנייה, שהן אמורות ליזום תכנון.
חנא סוייד: יושב כאן ראש מועצה מקומית מג'אר, 25,000 תושבים, הוא שייך לוועדת תכנון שאין לו בה כל אמירה, הוא לא יכול ליזום שום דבר.
חנא סוייד: ולכן, הוועדות המקומיות, שממונות על-ידי משרד הפנים, לא פעלו ולא הכינו תוכניות, אז איפה ילכו התושבים, אדוני המשנה ליועץ המשפטי לממשלה?
חנא סוייד: מה יעשו?
חנא סוייד: לכן נוצרה הבעיה.
חנא סוייד: גברתי, זה בסיס הבעיה, זו הסיבה של הבעיה.
חנא סוייד: פתרונות – יש שני פתרונות, גברתי, שאנחנו דיברנו ואני מאוד מברך אותך על שדחפת את זה - -
חנא סוייד: - - ועל שהשר מקדם את העניין הזה.
חנא סוייד: פתרון אחד זה בחוק.
חנא סוייד: אל תתחיל להגיד לי, זה סעיף חריג וזה סעיף לא חריג.
חנא סוייד: זה סעיף בחוק.
חנא סוייד: זה חוקק, בטח הכנסת שדנה בחוק הזה ובסעיף 157א(ח)(1), היא ידעה על מה היא מדברת, ולכן זה חלק מהחוק, שלשר יש סמכות והוא מנצל את הסמכות שלו.
חנא סוייד: למה אתה צריך לתקוע אותו, אני לא מבין.
<ארז קמיניץ: האמירה הזאת של לתקוע, לתקוע, אני מזכיר שזה נעשה בשיתוף פעולה.
חנא סוייד: אני רוצה להזכיר לך שאנחנו ישבנו כאן - אתה משם ואני מכאן – בחוק חוות בודדים בנגב, ואתה שם מחלת על כל העבירות שהיו, והיו עבירות למכביר שם.
חנא סוייד: מחלת עליהן.
<ארז קמיניץ: תראה בפרוטוקול, אני לא בטוח שזה - - -
חנא סוייד: אני בטוח במאה אחוז, ואתה יודע.
<ארז קמיניץ: אני יכול להראות לך.
מירי רגב: אדוני, על חנא בעניין הזה דווקא אני סומכת.
<ארז קמיניץ: אני יודע מה אני אמרתי בחוות בודדים.
<ארז קמיניץ: תאמיני לי שאני יודע.
מירי רגב: בעניין הזה בתחום התכנון והבנייה והאמירות שהוא אומר בעניין הזה, בעניין הזה אני סומכת עליו.
<ארז קמיניץ: מה אני אמרתי בחוות בודדים אני יודע.
מירי רגב: מה אתה אמרת אני לא יודעת, אבל מה הוא אומר אני יודעת.
חנא סוייד: הפתרון השני – אם זה לא טוב, אם אתם רוצים למנוע מהשר, שגילה אמיצות והוא רוצה באמת לקדם את העניין הזה, אם אתם לא רוצים, אז אנחנו, יש לנו הצעת חקיקה, גברתי היושבת-ראש, שאנחנו דיברנו עליה, שאומרת - - -
מירי רגב: אז מה אתה חושב, הם יפילו אותה בוועדת שרים לחקיקה.
חנא סוייד: לא, אני לא בטוח, אבל אנחנו צריכים לנסות, לא?
חנא סוייד: אנחנו צריכים לנסות.
חמד עמאר: כבר ניסינו, ניסינו.
מירי רגב: תראה, אני אתן להם שבועיים זמן לסגור, כמו שהשר אמר, ותכף נגיד מה השר אומר.
חמד עמאר: אני הולך על ההצעה של השר.
מירי רגב: והוועדה כמובן מצטטת, וגם אני אסכם בסיכום את מה שהשר ביקש, תיכף אני אסכם את זה.
גדעון סער: אני גם חבר בוועדת שרים לחקיקה.
מירי רגב: אם הם לא יביאו את זה אנחנו נביא את הצעת החוק כהצעת חוק של כל חברי ועדת הפנים, ומי שירצה להצטרף גם יצטרף.
חנא סוייד: גברתי, גם לגבי תכנון מפורט ותכנון כוללני.
חנא סוייד: אני מכיר הרבה שכונות ביישובים הדרוזיים הערביים והיישובים בכלל, שיש תוכניות מפורטות שהופקדו, כלומר הפתרון התכנוני גובש והוועדה המחוזית מסכימה עליו, ומאות בתים שם לא מחוברים לחשמל.
חנא סוייד: לפחות הבתים האלה, וזו הצעת חוק שאני הגשתי מזמן, בעצם הפתרון התכנוני כבר גובש ואפשר להסכים עליו, אבל הוא תקוע, שום דבר לא נעשה.
חנא סוייד: שום דבר לא נעשה.
חנא סוייד: ולכן, אני חושב שצריך החלטה פוליטית, צריך החלטה אמיצה לקדם את הדברים האלה כי יש נזק ניכר שנגרם לרשויות, שנגרם לחברת חשמל, שנגרם לאוכלוסייה, נגרם לכל השחקנים כאן, ולכן אני חושב שזה הזמן המתאים והנכון לאפשר ליוזמה הזו, לשימוש בסמכות החוקית - -
מירי רגב: של השר.
חנא סוייד: - - שהחוק מאפשר לשר, בעצם לקדם ולהתקדם.
חנא סוייד: ו-200 בתים, אני אומר לך, למה יותר מ-200 בתים?
חנא סוייד: אתה מצייר את העניין כבעיה, אתה רוצה רק בעיה גדולה לפתור?
חנא סוייד: אולי תפתור בעיות קטנות?
חנא סוייד: אולי 20 בתים?
מירי רגב: הבעיות הגדולות מתחילות מהבעיות הקטנות.
מירי רגב: ביבס, קצר בבקשה, ולאחר מכן חסבאני.
<חיים ביבס: אני חושב שאחרי הרבה זמן הגיע זמן שיתקיים דיון אמיתי ומהותי בנושא שהוא כל כך חשוב, הליכי התכנון ביישובים הדרוזים ובכלל במגזר.
<חיים ביבס: צריך לזכור, ואני נותן דווקא דוגמה מהמגזר היהודי.
<חיים ביבס: צריך לזכור שאצלנו, כאשר יש לך ועדה, עם אנשי מקצוע, עם תקציבים, עם כל מה שצריך, עדיין כדי להכשיר עבירת בנייה זה לוקח שנים על גבי שנים בתוך המערכות הקיימות.
<חיים ביבס: כאשר באים למי שבמשך שנים הפקירו אותם - בתוכניות מתאר, בהרבה דברים – צריך ללכת לטיפול, ואני מסכים לחלוטין עם השר, צריך להיכנס לזה, מה שנקרא לקבל פה החלטה אמיצה.
<חיים ביבס: אנחנו כשלטון מקומי נעמוד מאחורי ההמלצה הזאת.
<חיים ביבס: יותר מזה, הקמתי לפני חודש ומשהו מחלקה לתכנון ובנייה שתכליתה תהיה להיות לצד משרד הפנים, לסייע ולעזור, כי בהרבה רשויות כולם מדברים, שוכחים רק דבר אחד.
<חיים ביבס: רוב הרשויות פה, אין להם יועץ משפטי, בקושי מהנדס, אין להם מתכנן, אין להם שום דבר, וכולם מצפים מהם שהם, כמו מודיעין, הרצלייה, תל-אביב או כל אחד אחר, יגישו תוכניות.
<חיים ביבס: הגיע הזמן שתתעוררו, הגיע הזמן שהטיפול בעניין הזה לא יהיה רק בעיניים משפטיות אלא יהיה בעיניים ציבוריות, לקחת את העסק ולהוביל אותו כדי לפתור את הבעיה.
<חיים ביבס: ואני בכלל חושב שהמועד צריך להיות המועד שבו ברגע שהשר מחליט על התוכנית, זה המועד שעד אליו צריך להכשיר את הדברים, לקחת ולייצר עבור אנשים, שמה לעשות, גם במגזר הערבי ובמגזר הדרוזי בכלל יש מצוקות דיור ויש רצון להתרחבות, ובעיות הדיור לא קיימות רק במגזר אצלנו וצדק חברתי לא קיים רק אצלנו, וצריך בסופו של דבר לפתור את הבעיה המרכזית כי בחלק מהמקומות - אני מציע לכם גם להסתובב ברשויות, שר הפנים ואני היינו ביחד – חלק מהמקומות, גבול הבתים הוא גבול תוכנית המתאר, הם לא יכולים לגדול.
<חיים ביבס: גם אם יש גידול טבעי הם לא מסוגלים אפילו להוסיף יחידות, ולמה?
<חיים ביבס: כי בסוף כולם מסבכים את זה.
<חיים ביבס: שולחים את הכול ליועצים משפטיים, ואז כולנו עומדים מחכים, ואנחנו ממתינים הרבה זמן.
<חיים ביבס: ואני מציע פה לעבוד כולם בשיתוף פעולה - -
מירי רגב: לא ידעת שאנחנו עובדים בשביל יועצים משפטיים?
<חיים ביבס: - - לא לירות אחד נגד השני – תאמין לי, תקשיב, זה טוב.
<ארז קמיניץ: אני מקשיב.
<ארז קמיניץ: בסוף תמיד מגיעים לזה שאנחנו אשמים.
<חיים ביבס: אף אחד לא אומר מי אשם, רק אומרים דבר אחד.
<חיים ביבס: רבותי, תבואו כדי לפתור את הבעיה כי בסוף תבין שדין המגזר – בין אם זה דרוזים, בין אם זה המגזר בכלל – כדין מה שנקרא אחרים, זה לא אותו דבר.
<חיים ביבס: צריך לפתור את הבעיה כדי ליישר קו, ואז תאכוף עליהם את מה שאנחנו אוכפים על כולם.
מירי רגב: ביבס, תודה רבה.
מירי רגב: חסבאני, בבקשה, ממש קצר כי יש עוד כמה ראשי מועצות שנרשמו, וחברי כנסת.
<מעדא חסבאני: אני רואה חובה – כאחד שמלווה את התהליך הזה כמה חודשים – להגיד מילה טובה באמת לשר, יישר כוח, ולרוח המנשבת ממשרדו יחד עם האנשים שלו.
<מעדא חסבאני: אני מרגיש שיש אוזן קשבת לוועדה וגם לחבר הכנסת עמאר.
<מעדא חסבאני: אני רוצה להגיד – כרגע, בלי להיכנס לכדרור שאנחנו כבר חווים אותו יחד עם היועצים המשפטיים למיניהם - שהנזק החברתי לחוסן של בני העדה הדרוזית הוא נזק אדיר, אדיר.
<מעדא חסבאני: כנראה בסופו של דבר, ובקרוב, אנחנו נפסיק לדבר על בעיית הדיור ובעיית המתאר, אנחנו נתחיל להתעסק עם בעיה הרבה יותר משמעותית, שאנחנו מאבדים את החוסן החברתי שלנו.
<מעדא חסבאני: אנחנו רואים שזוגות לא מתחתנים, אנחנו רואים זוגות מתפרקים, גירושים, אנחנו רואים תופעות שמצביעות על דבר אחד ויחיד, זה פגיעה בחוסן החברתי שלנו.
<מעדא חסבאני: אז אי אפשר, חברים, להמשיך בכיוון הזה, בדרך הזאת.
<מעדא חסבאני: צריך לשים גבול לסאגה הזאת, לבוא לקראת ולתת באמת פתרונות מעשיים, פרקטיים.
<מעדא חסבאני: אנחנו כבר כמעט כל שבועיים אצלך, אז הגיע הזמן באמת לשים קץ ולתת פתרונות.
מירי רגב: חסבאני, אתם באים לפה אבל אנחנו גם באים אליכם.
<מעדא חסבאני: נקודה שנייה, הכסף שמוקצה לטובת התכנון – גם שלי יאושר עכשיו, תוכנית המתאר תאושר – יש לי 15 מתחמים, כל מתחם 400,000 שקלים, מתוכם יש לי סדר גודל של מיליון שקלים.
<מעדא חסבאני: אני אומר, בעוד עשר שנים בערך אני אגמור את המתחם ה-15 בקצב הזה, זה אומר שהבעיה לא תיפתר.
<מעדא חסבאני: צריך לבוא ולתת איזשהו push, לבוא לתת מענה על מנת לסגור את הפערים.
<מעדא חסבאני: יש פה פערים גדולים מאוד.
מירי רגב: חסבאני, תודה רבה.
מירי רגב: חבר הכנסת איציק שמולי ולאחר מכן ראש מועצת עוספיה.
איציק שמולי: זה לא הדיון הראשון, אז באמת - - -
<רפיק חלבי: חשוב לשמוע גם את משלב, את הממונה על המחוז.
מירי רגב: חשוב לשמוע הרבה אנשים.
<רפיק חלבי: לא, אבל הוא חשוב באופן מיוחד.
מירי רגב: לפני סיום הדיון משלב ידבר.
איציק שמולי: רפיק, אני עלול להיפגע.
<רפיק חלבי: אתה פוליטיקאי, יכול להיפגע.
מירי רגב: זה על חשבון הזמן שלך, קדימה.
איציק שמולי: אני רוצה להגיד מילה טובה גם לשר, שבאמת נכנס לעניין הזה במלוא הנחישות, וזה לא דבר שהוא מובן מאליו.
איציק שמולי: אחד הדברים הראשונים שאני עשיתי כשנכנסתי לכנסת זה להקים יחד עם חברי חמד את השדולה למען האוכלוסייה הדרוזית.
איציק שמולי: אני חושב שאחד המשפטים הראשונים שאמרנו שם, שאנחנו מפסיקים לדבר על אותה ברית דמים, אנחנו מתחילים לדבר על אותה ברית חיים.
איציק שמולי: וכשאנחנו מדברים על עניינים של תכנון ובנייה, מצוקות שאתם ראשי הרשויות מציגים כאן בוועדות הכנסת פעם אחרי פעם, גם במגזר הדרוזי וגם במגזר הערבי – פעם זה נוגע למים, פעם זה נוגע בחשמל, פעם זה נוגע לדיור – ותמיד, כמעט תמיד, חוץ מדיוני ועדת הפנים, זה מסתיים בהצהרות שמאחוריהן אין שום דבר.
איציק שמולי: אני חושב שכאן יש בעיה מאוד מאוד חמורה, אקוטית, שצריכים לתת לה גם פתרונות אופרטיביים.
איציק שמולי: ארז, אני רוצה להגיד לך רק דבר אחד.
איציק שמולי: אני מרבה להשתתף גם בדיונים על הוותמ"לים, ולשבת פה בדיון כזה ולהגיד – תוכניות מפורטות זה לא אנחנו, זה לא הממשלה, כשבדיון על הוותמ"לים אתה מדבר אתי כבר בסעיפים בחוק שאתה מעוניין - במקרים מסוימים כן, רק במקרים מסוימים – לדבר אתי גם על סמכויות רישוי שאתה לוקח מהרשויות המקומיות, אז מה שאני מבקש ממך כנציג ממשלה, ואתה מגדיר את עצמך כגורם מקצועי, לא כקובע מדיניות, זה לתת את אותו היחס ואת אותה הגישה גם כשאנחנו מדברים על ותמ"לים בתוכניות דיור במגזר היהודי ל-500 יחידות דיור ומעלה, וגם כשאתה בא לדבר פה עם היישובים הדרוזים, ללא משוא פנים ובאופן שוויוני שעליו אתה מדבר פעם אחר פעם.
מירי רגב: איציק, תודה רבה לך.
מירי רגב: ראש מועצת עוספיה, ולאחר מכן באסל.
<וגיה כיוף: טלגרפית.
<וגיה כיוף: אני חושב שדבר אחד שנעשה בנושא התכנון זה ההברקה של השר של הוועדה.
<וגיה כיוף: תודה רבה.
<וגיה כיוף: אבל שההמלצות יהיו כמה שיותר מהר, הן יפתרו הרבה בעיות.
<וגיה כיוף: גם מירי, על הישיבה.
<וגיה כיוף: תמיד אני אומר, חוסר תכנון זה תכנון.
<וגיה כיוף: איפה הייתם 50 שנה?
<וגיה כיוף: אני מסתכל לכם בעיניים – 50 שנה איפה הייתם?
<וגיה כיוף: איפה הייתם, למה לא תכננתם?
<וגיה כיוף: כי תכננתם אותנו כעבריינים עתידיים, אנשים פורעי חוק, זה מה שתכננתם.
<וגיה כיוף: זה מה שרציתם שיראו אותנו, אבל אני רוצה להגיד לכם – זה לא אנחנו.
<וגיה כיוף: אנחנו בסך הכול באים, ראשי רשויות שרוצים לעבוד ולעשות ולתכנן יחד עם הממונה על המחוז משלב.
<וגיה כיוף: אבל דבר אני רוצה להגיד, אומרים – תוכניות מתאר, ולך אדוני השר אני אומר.
<וגיה כיוף: תוכנית מתאר לא נותנת היתר.
<וגיה כיוף: מה שנותן היתר זה תוכנית מפורטת.
<וגיה כיוף: איפה הכסף לתוכניות מפורטות?
<וגיה כיוף: זה מה שצריך לעשות.
<וגיה כיוף: צריך להקצות כסף לתוכניות מפורטות.
<וגיה כיוף: המפורטות הן שנותנות את ההיתרים.
<וגיה כיוף: 6,800 בתים בלי היתרים בעוספיה ודליה.
<וגיה כיוף: רק המפורטות, ואין כסף.
<וגיה כיוף: ואם יש כסף, קשה לתאר שהכסף יגיע למועצות, אלה הבעיות שלנו.
חמד עמאר: יש כסף ואנחנו לא מצליחים - - -
גדעון סער: תוכניות מפורטות, לצערי, התקציב לא אצלי.
גדעון סער: היה אצלי, היה זז, אבל יכול להיות שיהיה בזה שינוי.
<רפיק חלבי: גדעון, זה באוצר תקוע.
גדעון סער: זה צריך להיות במינהל תכנון.
מירי רגב: אני לא מבינה, אתם לא תומכים ביש עתיד?
מירי רגב: מה, אי אפשר להשפיע על יאיר לפיד?
גדעון סער: לא, זה צריך להיות במינהל תכנון.
מירי רגב: טוב, אנחנו נטפל בזה.
גדעון סער: אני אתן דוגמה.
גדעון סער: זה כמו בינוי של מעונות ובינוי של גני ילדים.
גדעון סער: אם מעונות הילדים היו במשרד החינוך היו בונים בקצב שבונים גני ילדים.
גדעון סער: שמו את זה במשרד הכלכלה, זה במקום הלא נכון, זה לא זז, ואותו דבר בעניין הזה.
<וגיה כיוף: אדוני השר, משפט אחרון.
<וגיה כיוף: אני רוצה לדבר לרגש שלכם.
<וגיה כיוף: ב-2010 האחיין שלי – בחג, בחג – אחיין שלי, אשתו והבת שלו הקטנה מתו כתוצאה מגנרטור.
<וגיה כיוף: היום יש לי 200 גנרטורים בעוספיה.
<וגיה כיוף: מה תעשו?
<וגיה כיוף: מישהו יש לו שיקול דעת?
<וגיה כיוף: למה שמים שרים?
<וגיה כיוף: שמים שרים ומנכ"לים ואנשים, שיהיה להם שיקול דעת, שיקול דעת לקבוע.
<וגיה כיוף: כמה אתם רוצים שימותו עוד?
<וגיה כיוף: באמת, אני לא מבין.
מירי רגב: תודה רבה, וצר לנו לשמוע על האירוע הכואב, הקשה הזה.
מירי רגב: כפר קמא, בבקשה, דקה.
<נאבסו זכריא: כבוד השר, כל הסיפור של התכנון, אם אנחנו ניקח אותו כפרויקט, מה שכולם אמרו – כל הכספים שצריך וחסר, בשיטה הסטנדרטית הרגילה אם צריך לעבור את כל התחנות, מדורי הגיהנום בתוכניות המתאר, עוד עשר שנים הבעיה הזאת של התכנון לא תיפתר.
<נאבסו זכריא: חייבים למצוא פתרון יצירתי, והפתרון היצירתי, כשממשלת ישראל רוצה, היא יודעת לעשות.
<נאבסו זכריא: אני לא רוצה לחזור לשנות השמונים, שהגיעה העלייה הגדולה מרוסיה, איך פתרו את הבעיות, ופתרו בעיות.
<נאבסו זכריא: ואם לא נתמקד נקודתית בכל יישוב – כמו דליה, כמו עוספיה, כמו כל מקום כזה שיש בו בעיות אקוטיות, ולא נפעיל את הדבר הזה שאני מדבר עליו – ואתם יודעים איך עושים את זה - -
מירי רגב: זכריא, תודה.
<נאבסו זכריא: - - וכל מוסדות התכנון במדינת ישראל מומחים לדברים האלה.
מירי רגב: זכריא, תודה רבה לך ובהצלחה לך בתפקידך החדש.
<נאבסו זכריא: תודה.
מירי רגב: חבר הכנסת באסל גטאס, בבקשה.
באסל גטאס: אני רוצה להתאפק ולמנוע מעצמי לטפל בעניין הזה ולהזכיר את הפן הפוליטי שלו ואת הקשירה של החובות עם הזכויות, וכו', ולהתמקד בעניין של פתרון הבעיה - -
מירי רגב: חבל, הפתיח שלך מיותר כי אתה מאלץ אותנו להגיד שמי שנותן יותר מקבל יותר.
באסל גטאס: - - אני אעשה את זה בחוץ – אני אומר, אני מתאפק.
מירי רגב: אז בוא לא ניכנס לעניין הזה.
באסל גטאס: כי את העברת גם משפט פוליטיקה ביש עתיד ולא יש עתיד.
באסל גטאס: אני אומר מהנתונים של העבר, שבחוק שחל, בהוראת השעה שהוארכה משנת 98' עד 2007, חוברו יותר מ-9,000 בתים, שכולם נבדקו – בכל המגזר הערבי, לא במגזר הדרוזי ספציפית – בכל המגזר הערבי חוברו 9,000 בתים שכולם עמדו בתנאים.
באסל גטאס: זה לא שהלכו וחיברו מבית לבית, תנאים שהיו מפורטים בהוראת השעה.
באסל גטאס: לא ראינו שמשהו קרה במדינת ישראל בחיבור הבתים, לא נפל משהו מהשמים, לא הייתה קריסת מערכות כתוצאה מחיבור חשמל של אותם 9,000 בתים, ואני חושב, גברתי, שצריכים לשים דד ליין – או שהסידור המשפטי החדש בדמות אותו סעיף יעבוד ויימצא פתרון תוך פרק זמן שהוועדה תחליט, ואם לא אז צריך לחזור לאותו מתווה חקיקתי של הוראת שעה.
באסל גטאס: בעניין של שמורות הטבע – משהו מקצועי – בשלושה כפרים, דווקא דרוזים כולם, בית ג'אן מצד אחד, ודליה ועוספיה, יש מגבלה רצינית שאני בתור איש סביבה מכבד אותה ואני מעלה אותה, אני חושב שצריך לטפל, זה עניין של שמורות טבע.
<ג'אבר חמוד: שומרים עלינו.
באסל גטאס: אבל, את זה הבאתי מזמן של זבוד בבית ג'אן מלפני 20 שנה לרשויות החוק.
מירי רגב: באסל, השר צריך ללכת ואנחנו צריכים לשמוע את תשובתו.
באסל גטאס: יש מה שנקרא בעולם, ביונסק"ו, שמורה ביוספרית, שמורה שאפשר להכריז עליה כשמורה ביוספרית, ובתוכה אפשר לקיים חיים נורמליים, בתנאים מסוימים אולי פחות אינטנסיביים מאשר אתה מקיים עיר, אבל פתרון של שמורה ביוספרית.
באסל גטאס: אם מוסדות התכנון ואלה שקובעים מדיניות באמת רוצים לפתור, זה מסלול.
באסל גטאס: אפשר לפנות ליונסק"ו, יונסק"ו מכריזה.
באסל גטאס: אני חושב שהכרמל כבר מוכרז כשמורה ביוספרית, ואז אפשר לקיים חיים.
מירי רגב: באסל, תודה רבה.
מירי רגב: רציתי כמעט להגיד האלוף במיל.
מירי רגב: משלב.
מירי רגב: אז האלוף במיל.
מירי רגב: משלב, בבקשה.
<יוסף משלב: אנחנו פועלים באמת במסגרת המדיניות של השר.
<יוסף משלב: אני מרגיש שלא מבינים את גודל הבעיה.
מירי רגב: מי לא מבין?
עיסאווי פריג': היועץ המשפטי.
מירי רגב: רגע, תן לי להבין.
<יוסף משלב: לא אמרתי, אני אומר שלא מבינים את גודל הבעיה.
<יוסף משלב: גודל הבעיה הוא המצב הכללי והכלכלי של הרשויות.
<יוסף משלב: הרשויות האלה קורסות – או כולן או רובן או חלקן חוו את החוויה הזאת של תוכנית הבראה – ובבואנו לדבר על מימון תוכניות מפורטות, יש לי שתי רשויות פה – לשמחתי שיש רק שתיים, אבל עבודה לארבע.
<יוסף משלב: שתי הרשויות האלה תחת התראת ניתוק מים, הטלפונים מגיעים אלי.
<יוסף משלב: כשראש רשות כזה, מגיע אליו ניתוק מים, הוא יתן כסף לתכנון?
<יוסף משלב: עם כל הכבוד, לא יתן כסף לתכנון, יתן למשכורות, יתן למים ואחר כך מה שנשאר, ולכן הבעיות האמיתיות צריכות להיפתר בתוכנית בהחלטת ממשלה.
<יוסף משלב: השר קיבל את הרעיון, מגבשים את המתווה, והמנכ"ל הוא גם כן צוות לעניין הזה, לפתור את הבעיות האלה בכמה תוכניות בנושא התכנון.
<ג'אבר חמוד: איזה טיוטה של החלטת ממשלה?
<ג'אבר חמוד: סליחה, הפורום לא מודע למה שאתה אומר עכשיו.
<יוסף משלב: אני אומר שהדרך לפתור את זה היא במספר תוכניות בהחלטת ממשלה, שיקצו, ותהיה על זה בקרה לניצול הכסף.