GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יואל הדר: אני חושב שניקח את זה לבחינה אצלנו, גם הדבר הזה, שלא יהיה מצב שמשרד אחד מתחייב, למרות שלקחנו לעצמנו ולא ידענו את - - - הזאת, נבחן את זה - - -
פנינה תמנו: לשכת המסחר, תרשמו לכם, זה מאוד חשוב מה שהוא אומר.
<יואל הדר: - - ואז נחזור לוועדה, אחרי שנבחן את הנושא, יכול להיות - - -
דוד צור: אבל איך זה משליך על הנושא של האגרות?
<יואל הדר: אני לא יודע, בשביל זה אנחנו רוצים לבחון את זה, אני לא יודע אם זה משליך, לא משליך, אבל אנחנו - - -
פנינה תמנו: לא, אבל מה זה לבחון?
פנינה תמנו: יש פה פסיקת בג"ץ - - -
<יואל הדר: אין פסיקה, יש - - -
פנינה תמנו: הוא כרגע הקריא פסיקת בג"ץ.
דוד צור: יש פה התחייבות של המדינה - - -
<יואל הדר: לא פסיקה, זה לא פסיקה של בג"ץ.
<גיל נדל: זה פסק-דין של בג"ץ, הקראתי מפסק-דין של בג"ץ.
<יואל הדר: זו - - - של המדינה, צריך לראות מה המשמעות - - -
פנינה תמנו: אז אתה אומר שהוא משקר, הוא אומר שהוא הקריא לנו כרגע פסיקת בג"ץ - -
<גיל נדל: קראתי פסק-הדין של בג"ץ.
פנינה תמנו: - - שהייתה פשרה, סליחה, עם המדינה שאמרו שיקימו מערכת מקוונת ולא רק כך, לראות באמת איך זה משפיע על האגרות.
פנינה תמנו: עכשיו, אם אתה טוען - - -
<יואל הדר: אני רוצה לבחון את זה.
דוד צור: יואל, אתה רוצה לבחון את זה?
פנינה תמנו: לא, אבל מה זה רוצה לבחון?
פנינה תמנו: יש פה חובה של בג"ץ.
<יואל הדר: אבל אני לא משרד הפנים, אני לא בקיא בפסק-דין הזה, אני לא יודע מה זה אומר.
פנינה תמנו: אז אתם צריכים לשבת אתם.
<יואל הדר: לא אתם, לא צריך לשבת אתם.
פנינה תמנו: זו כבר טענה אחרת שאתם לא משרד הפנים.
<יואל הדר: אני צריך לקרוא את מה שכתוב שם, לשאול את יעקב עמית מה משרד הפנים, מה היה בדבר הזה, איך אנחנו מתקדמים מפה והלאה, ומה המשמעות לגבי – אולי מה שאנחנו מביאים היום - - -
פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, ולחזור לוועדה אחר כך באמת דון בנושא, זו לדעתי גם נקודה מאוד מאוד חשובה מבחינת שקיפות.
<יואל הדר: בכל מקרה אנחנו צריכים לחזור לכאן.
<יואל הדר: אנחנו צריכים לראות מה – אולי אין משמעות, צריך לבחון את זה.
דוד צור: תראו, בקצב הזה שמצביעים סעיף בוועדה בסוף נסיים עם החוק הזה, עם התקנות האלה.
פנינה תמנו: - - - אנחנו צריכים לקחת את זה ברצינות.
<יואל הדר: רוצים לבחון מה המשמעות.
דוד צור: מה שנקרא, כל מילה שתוסיף תגרע.
דוד צור: לדעתי הריטיינר שלך מלשכות המסחר – כבר הצדקתם את הריטיינר שלך, אז עשית עבודה טובה.
דוד צור: לכן אנחנו עוצרים את הדיון, המשרד לביטחון פנים ביקש לבחון את הדברים, אנחנו מציעים שתעבירו את ההחלטה הזאת, אומר היועץ המשפטי: נלך הביתה, נבחן את זה, יכול להיות שאגב, המשרד לביטחון פנים, וזה לגיטימי בעיני, יבוא ויגיד: מה שמשרד הפנים ב-2008 התחייב זה אנכרוניסטי, זה לא נכון, לנו יש היום מערכות אחרות, אנחנו לא חושבים שזה נכון לעשות, גם תשובה.
דוד צור: יכול להגיד: לא, אנחנו מאמצים את מה שמשרד הפנים החליט ונעשה את זה, ואז יחזרו אלינו לוועדה עם תקנות או אלה, אם הוא יתעקש, או מותאמות יותר, או בכלל.
<יואל הדר: לבחון אם יש השלכה של האגרות האלה על הדבר שנאמר בבג"ץ.
פנינה תמנו: שאלה שבאמת אני לא כל כך – יכול להיות שהיא לא נכונה בעליל, יש איזה חשש לשקיפות בתחום הזה מול מערכת אינטרנטית?
דוד צור: הוא אמר שבכלל לא בחנו את זה.
פנינה תמנו: אז ההצעה שלך נכונה.
פנינה תמנו: לדעתי נעצור את הדיון והם ילכו יעשו שיעורי-בית.
דוד צור: אבל כבר השגנו משהו בזה שהצבענו על סעיף המחלוקת.
דוד צור: אני מבקש באמת עד הדיון הבא כדי שהאדון הנחמד מהספורט האולימפי, אגב, שאולי אולי אולי סוף סוף תביא לנו כבוד ופעם אחת מדליה, היינו קרובים מאוד עם סטרוק, נכון?
<יעקב עמית: סליחה, לפרוטוקול, אלוף העולם הראשון בספורט אולימפי במדינת ישראל היה קלע בשנת 1994, אלופי אירופה - - -
דוד צור: מה שמו?
<יעקב עמית: בוריס פולק.
דוד צור: מה עם סטרוק?
דוד צור: בזמנו סטרוק היה - - -
<יעקב עמית: סטרוק זליג.
דוד צור: זליג סטרוק, כי הוא היה אשקלוני, ואני פשוט מכיר אותו, את המשפחה.
<יעקב עמית: קודם כול, לאשקלונים יש פה זכויות, גם אני אשקלוני, אם אתה לא יודע.
פנינה תמנו: תראה איך כל הגברים התעוררו איך שהזכרת ספורט.
<יואל לוי: רגע, יש, סגרנו את הפטור?
<יואל לוי: הפטור אושר.
דוד צור: אבל רגע, אני רוצה להגיד לכם, יואל, כיוון שאנחנו לא דנים, עד אז שבו עם הנושא של הוועד האולימפי הספורטיבי וכן הלאה, תראו איך מחריגים אותם באמת מתוך כל הדברים האלה, כי בסך הכול אנחנו רוצים לעודד, אנחנו רוצים סוף סוף מדליה.
דוד צור: זה שב-1994 הוא מדבר אתי על איזה - - -
<יואל הדר: אדוני, כפי שנעשה בנושא של האגרות, קריאת כיוון - - -
<יעקב עמית: ב-2005 אלוף אירופה, ב-2009 - - -
דוד צור: אבל לא, מדליה אולימפית, אל תבלבל את הציבור.
פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, אני יכולה ללכת?
פנינה תמנו: זה נגמר?
<יואל הדר: קריאת הכיוון צריכה להיות בנושא כמו האגרות, אם הם זוכים במדליה מקבל החזר של האגרה.
דוד צור: יפה, אני מקבל את זה.
דוד צור: סגרנו את הישיבה, תודה.
מירי רגב: על סדר היום: תקנות הכניסה לישראל (אגרות בית הדין לעררים) ובצו הכניסה לישראל (שינוי התוספת לחוק).
מירי רגב: ב-2011 אישרו בוועדה הזאת את חוק הכניסה לישראל.
מירי רגב: חוק אשר קבע כי שר המשפטים יקים בית דין מנהלי ייחודי, מקצועי, שבעצם אוגר את כל הידע הנדרש לטובת כל סוגיית ההגירה, כניסה לישראל, יציאה ממנה ואזרחות.
מירי רגב: חשבנו שזה נכון ואף בירכנו על הקמת בית דין כזה.
מירי רגב: לצערי, עד רגע זה בית הדין לא עבד.
מירי רגב: השאלה הראשונה היא למשרד המשפטים: מדוע?
מירי רגב: מדוע לקח לכם כל-כך הרבה זמן להביא את התקנות לסוגיה שאתם בעצם יזמתם?
מירי רגב: כמובן אנחנו נעסוק בתקנות בשני נושאים: אחד, קביעת רשימת ההחלטות שעליהם בית הדין יוכל לדון בהם.
מירי רגב: הנושא השני זה קביעת האגרות.
מירי רגב: דני, תציג את עמדתכם.
<דני חורין: ברצוני להשיב על השאלה הראשונה.
<דני חורין: התקנות זה החלק הקטן אולי בעבודה ובהכנות שהיו לקראת הקמת בתי הדין.
<דני חורין: במהלך השנים האחרונות פעל משרד המשפטים, גם מבחינת דיור, גם מבחינת התקציבים הנדרשים וגם מבחינת גיוס כוח האדם, וכל הדברים הנוספים שנדרשים כדי להקים את המערכת של בתי הדין.
<דני חורין: ההכנות הושלמו וב-1.6 צפויים להיפתח בתי הדין בירושלים ובתל-אביב.
<דני חורין: כדי להשלים את התהליך הזה אנחנו מבקשים לאשר את התקנות.
מירי רגב: שלוש שנים זה הרבה זמן להקים בית דין.
מירי רגב: לקח לכם הרבה זמן.
<דני חורין: אנחנו שמחים שאנחנו מגיעים להשלמת המהלך.
מירי רגב: אני גם שמחה שזה קורה בסוף אבל אני אומרת ששלוש שנים זה הרבה זמן להקים כזה מערך.
מירי רגב: אני יודעת שמשרד המשפטים יודע לעבוד הרבה יותר מהר כשהוא רוצה משהו בצורה רצינית שלוש שנים זה הרבה זמן.
מירי רגב: אני אומרת את זה לטובת הפרוטוקול.
מירי רגב: בואו נעבור לצו.
<תומר רוזנר: שיציג את בית הדין.
<דני חורין: בית הדין צפוי לשמש כערכאת ביקורת שיפוטית על החלטות משרד הפנים בענייני כניסה לישראל ויציאה ממנה, ישיבה ושהייה בישראל ובענייני אזרחות.
<דני חורין: אנחנו באמת רואים חשיבות רבה בהקמתו מבחינת שיפור הביקורת השיפוטית, מומחיות בתחום, הנגשה יותר טובה לציבור של המערכת הזאת וגם הורדת נטל משמעותי מבתי המשפט.
<דני חורין: כשחוקק תיקון 22 לחוק, נקבעו סמכויות בית הדין רק בהקשר של מעמד של בני זוג של ישראל, מתוך הבנה שלקראת תחילת פעולת בית הדין, בעצם ייקבעו כלל סמכויות בית הדין.
<דני חורין: אנחנו מבקשים עכשיו בעצם להרחיב את התוספת בהתאם להוראות החוק ולקבוע שגם לפי החלטות של רשות בענייני הכניסה לישראל, שהייה וישיבה בישראל ויציאה ממנה, לפי חוק הכניסה לישראל, לפי סעיף 7 לחוק האזרחות, לפי סעיפים בחוק למניעת הסתננות ולפי חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), למעט החלטות שמנויות בצו, שהן החלטות של מפקד האזור – בעצם אנחנו מבקשים שגם ההחלטות האלה יהיו בסמכות בית הדין לעררים.
<תומר רוזנר: עד לאחרונה הדברים האלה נדונו בוועדות ההשגה של משרד הפנים ואחר-כך על-ידי בית המשפט לעניינים מנהליים.
<תומר רוזנר: אנחנו מבקשים שעכשיו החלטות מהסוג הזה יידונו על-ידי בית הדין לעררים.
<תומר רוזנר: לאחריהן אפשר יהיה להגיש ערעור מנהלי לבית הדין.
מירי רגב: תקראו את הצו.
<דני חורין: "צו הכניסה לישראל – שינוי התוספת לחוק), התשע"ד-2014.
<דני חורין: בתוקף סמכותי לפי סעיף 13לה לחוק הכני סה לישראל, התשי"ב-1952 (להלן – החוק), בהתייעצות עם שר הפנים ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, אני מצווה לאמור: במקום התוספת לחוק, יבוא: "תוספת (סעיף 13כב) החלטה של רשות, לפי החיקוקים המפורטים בזה – " פה אני רק מציין שבעקבות הערות של היועץ המשפטי לוועדה, אנחנו נוסיף אחרי המילה "רשות" – נגיד שזאת החלטה של רשות בענייני כניסה לישראל, שהייה וישיבה בישראל או יציאה ממנה או בענייני אזרחות לפי החיקוקים המפורטים בזה: " חוק הכניסה לישראל התשי"ב-1952; סעיף 7 לחוק האזרחות, התשי"ב-1952; סעיפים 30, 30א, 32, ו-32ד לחוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט), התשי"ד-1954; חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשס"ג-2003, למעט החלטות לפי סעיפים 3א1, 3ב, ו-3ג; לעניין זה, "החלטה של רשות" – למעט החלטה שקיבלה הממשלה ולמעט התקנת תקנות.
<דני חורין: "
<תומר רוזנר: להשלים את דבריו של עו"ד חורין.
<תומר רוזנר: למעשה, ההעברה היא של כמעט כל ההחלטות הנוגעות למעמד בישראל, הרחקה מישראל, גירוש מישראל.
<תומר רוזנר: לא אמרתי שזה רע, אני רק מציג את הדברים.
<תומר רוזנר: נותרו כמה עניינים, שכמובן לא יעברו לדיון בבית הדין לעררים ואותם ימשיכו לתקוף, אם יש למישהו טענה נגד הדברים, בין אם זה יהיה בבית המשפט לעניינים מנהליים ובין בבג"צ, תלוי בהחלטה.
<תומר רוזנר: צריך להיות מודעים לכך שרוב הדברים עוברים לבית הדין לעררים וחלקם הקטן נשאר.
מירי רגב: מה נשאר?
<תומר רוזנר: למשל, סירוב לתת אזרחות לאדם מטעמים שאינם קשורים לאיחוד משפחות.
<תומר רוזנר: אם יש טענה שיש לו עבר פלילי.
מירי רגב: שיש להם היבטים רחבים יותר ממשרד הפנים?
<תומר רוזנר: לאו דווקא.
<תומר רוזנר: זה יכול להיות היבטים של משרד הפנים.
<תומר רוזנר: כל הנושא של אזרחות נשאר כשהיה, למעט הנושא של איחוד משפחות.
<תומר רוזנר: זה הנושא היחיד שעובר לבית הדין בנושא של אזרחות.
<תומר רוזנר: כל הנושאים האחרים של אזרחות נשארים למעשה במצב הקיים.
<תומר רוזנר: חלקם הולכים לבית המשפט לעניינים מנהליים וחלקם עדיין נותרים בבג"צ.
<תומר רוזנר: זה רק בשביל להציג את התמונה המלאה.
<תומר רוזנר: לגבי ההערות שלנו.
<תומר רוזנר: לאחר דין ודברים עם משרד המשפטים נותרה לנו הערה אחת לגבי הצו והיא, שצריך למחוק מהנושא של חוק למניעת הסתננות את סעיף 30א רבתי.
<תומר רוזנר: סעיף 30א רבתי למניעת הסתננות עוסק במשמורת של מסתננים.
<תומר רוזנר: לגבי משמורת של מסתננים קיימת ערכאה אחרת, שהיא בית הדין לביקורת משמורת.
<תומר רוזנר: גם אין כוונה שהיא תתבטל.
<תומר רוזנר: שתי הערכאות האלה ימשיכו לפעול במקביל, גם בית הדין לעררים וגם בית הדין לביקורת משמורת, כאשר בית הדין לביקורת משמורת עוסק בביקורת משמורת כאשר אדם נכנס לישראל כמסתנן.
<תומר רוזנר: לפי התיקון האחרון לחוק אפשר לשים אותו במשמורת במשך שנה.
<תומר רוזנר: אם יש על-כך טענה לאותו אדם, הוא יכול לפנות לבית הדין לביקורת משמורת, שזה בית דין שקיים בערך - - -
מירי רגב: משרד המשפטים ומשרד הפנים, יש לכם עם זה בעיה?
<תומר רוזנר: אני רק אשלים.
<תומר רוזנר: צריך להוסיף הוראה שמסייגת ואומרת שגם החלטות שנוגעות למשמורת לפי חוק הכניסה לישראל, משמורת של שוהים כלא כדין, למשל, עובד זר ששוהה שלא כדין, אפשר להרחיק אותו כמובן מישראל.
<תומר רוזנר: שמים אותו במשמורת ואם יש לו בעיה לגבי המשמורת, הוא יכול ללכת לבית הדין לביקורת משמורת.
<תומר רוזנר: אוסיף ואומר שאם אותו אדם שיש לו טענה לגבי המשמורת, טוען גם טענה לגבי המעמד שלו - - -
מירי רגב: הוא יכול ללכת לאחד שיטפל בשניהם.
<תומר רוזנר: זה בית הדין לעררים וזה כתוב בחוק.
<תומר רוזנר: אם יש לו טענה גם וגם, אז הדיון יהיה בבית הדין לעררים וזה כתוב בחוק.
<תומר רוזנר: אנחנו מציעים למחוק את סעיף 30א מתוך הרשימה של חוקים למניעת הסתננות ולהוסיף - - -
מירי רגב: איפה כתוב שאם יש לו גם וגם?
<תומר רוזנר: זה כתוב בחוק בסעיף 13כד.
<גלעד קרן: סעיף 13כד לחוק הכניסה לישראל קובע שאם הוגש ערר לבית הדין לעררים נגד החלטה של רשות, רשאי בין הדין לעררים לדון במסגרת הערר גם בעניין המשמורת או השחרור בערובה.
<גלעד קרן: זה נקבע במפורש.
מירי רגב: סיימתם להתייעץ?
<דני חורין: ההחלטות של בית דין ביקורת משמורת אמנם יידונו על-ידי בית הדין לביקורת משמורת, כך קובע החוק, למעט כאשר החלטה זאת כורכת גם החלטה שהיא בסמכות בית הדין לעררים.
<דני חורין: כללנו את 30א רבתי בתוספת כיוון שלהבנתנו יש שם החלטות שאינן נוגעות למשמורת.
<תומר רוזנר: כגון?
<דרור גרנית: היחס בין שתי ערכאות.
<דרור גרנית: אחת, בית הדין לביקורת משמורת והשנייה בית הדין לעררים.
<דרור גרנית: היחס בין שתי הערכאות מוסדר בסעיף 13כג שמופיע בתיקון 22.
<דרור גרנית: זה מסדיר את היחס בין שתי הערכאות השונות.
<דרור גרנית: בין היתר הסעיף קובע שלא נפגמת ולא ננגסת סמכותו של בית הדין לביקורת משמורת והסמכות של בית הדין לביקורת משמורת עצמו קבועה גם היא בחוק הכניסה לישראל.
<דרור גרנית: הסמכות של 30א היא סמכות של ממונה ביקורת הגבולות, שצריך להחליט את ההחלטה.
<דרור גרנית: לרבות יש לו את הסמכות לקבוע לעניין המשמורת.
<דרור גרנית: המשמורת עצמה הולכת לבית הדין לביקורת משמורת כהוראות חוק הכניסה לישראל.
<דרור גרנית: לעומת זאת, כאשר אדם מבקש לכרוך את עניין המשמורת בתקיפת ההחלטה בעניין מעמדו, אז הוא יכול לעשות את שתי התקיפות הללו יחד בבית הדין לעררים.
<דרור גרנית: סעיף 13כד מסדיר את היחס.
<דרור גרנית: לכן, כדי שלא תיטען טענה שבעצם לבית הדין לעררים אין סמכות לדון במשמורת - - -
<תומר רוזנר: אין לו סמכות ראשונית, זה נכון.
<תומר רוזנר: סמכות לא כרוכה מופיע בחוק.
<דרור גרנית: הסמכות הכרוכה, שכורכת את הדברים, היא בעצם סוג של סמכות מקילה בגלל היכולת לכרוך את ההליכים.
<דרור גרנית: לכן חשבנו שנכון למנות גם את סעיף 30א.
<תומר רוזנר: אין לו סמכות ראשונית.
<דרור גרנית: בוודאי שאין לו סמכות ראשונית.
<תומר רוזנר: התוספת לחוק מונה את הסמכות הראשונית של בית הדין לביקורת משמורת ולא את הסמכות שהוא קונה במסגרת כריכה.
<תומר רוזנר: לכן אנחנו חושבים שכליאת התוספת לחוק נעשית בחוסר סמכות.
<דרור גרנית: תומר, הצגת את עמדתך ואני אומר את עמדתנו.
<דרור גרנית: עמדתנו היא שהיות והחוק מקים סמכות מקבילה וכפולה בסיטואציה של כריכה, ראוי למנות גם את סעיף 30א בתוספת.
<דרור גרנית: זה ברור וידוע שהחוק עצמו מסדיר הן את סמכותו הראשונה של בית הדין לעררים, הן את סמכותו של בית הדין למשמורת, הראשונה והן את היחס ביניהן בסעיף 13כד(ג).
<תומר רוזנר: צר לי.
<תומר רוזנר: אני חושב שההפניה בתוספת לחוק לסעיף 30א משמעותה שבית הדין קונה סמכות ראשונית לדון בעניין ואז נוצרת בעיה בוקה ומבולקה, כאשר אדם יוכל לפנות באופן ישיר - - -
<דניאל סלומון: אין מחלוקת שאין כוונה לקנות סמכות ראשונית, בסעיף 30א במקרים שנדונים על-ידי בית הדין למשמורת.
<דניאל סלומון: השאלה היא, איך אנחנו מביאים לידי ביטוי בתוספת את הנושא של הכריכה.
<דניאל סלומון: זאת הבעיה.
<תומר רוזנר: זה מופיע בחוק, אתה לא צריך לכתוב את זה.
מירי רגב: תוסיף את זה פה.
מירי רגב: מה הבעיה לכתוב את זה פה?
מירי רגב: ממה החשש?
מירי רגב: אם אתם אומרים שממילא אין שום בעיה ובית הדין לא גובר על העניין של המשמורת, אז תביאו את זה פה בחוק.
מירי רגב: תוסיפו את זה פה בצו.
<תומר רוזנר: אנחנו מציעים שאם יש חשש אז בסייפה כאשר כתוב "לעניין זה החלטה של רשות", ייאמר: "למעט החלטות בענייני משמורת ושחרור בערובה לפי חוק הכניסה לישראל או לפי חוק ההסתננות, אלא כאמור בסעיף 13כד שעניינו הכריכה".
מירי רגב: דניאל, זה נותן לך מענה?
<דני חורין: חשבנו שזה לא נדרש אבל אם מתעקשים - - -
מירי רגב: מתעקשים.
<דני חורין: בדקנו עם מחלקת נוסח שלנו ואנחנו מציעים להוסיף בסוף התוספת: "לא יזקק בית הדין לעררים לערר על החלטה בענייני משמורת אלא לפי סעיף 13כד(ג)(1)".
<דני חורין: מה הקושי, תומר?
<דני חורין: זה הנוסח שאומר את מה שביקשתם.
<דני חורין: חשבנו שזה לא נדרש כיוון שהחוק קובע את זה ומגדיר את זה.
<דני חורין: זה נותן בדיוק את מה שביקשתם.
<תומר רוזנר: זה לא רק החלטה בענייני משמורת, זאת החלטה גם בעניין השחרור בערובה.
<דני חורין: זה חלק מעניין המשמורת, זה שחרור ממשמורת.
מירי רגב: העיקרון מקובל על משרד המשפטים, על משרד הפנים ועלינו.
מירי רגב: את הנוסח תסגרו אחר-כך.
מירי רגב: אני אצביע על זה ואת הנוסח נסגור אחר-כך.
<עודד פלר: אני מהאגודה לזכויות האזרח.
<עודד פלר: גברתי, שמענו שזה לקח הרבה זמן ובית הדין יקום, אבל לא שמענו שום נתונים על בית הדין שאמור לקום.
<עודד פלר: כמה דיינים אמורים להיות בו?
<עודד פלר: כמה תיקים אמורים להידון בו?
<עודד פלר: כמה תיקים יושבים היום בבית המשפט המחוזי ואמורים לעבור אליו ברגע שהוא יקום?
<עודד פלר: כמה תיקים יעברו אליו מוועדות ההשגה שפועלות במשרד הפנים מזה כמה שנים?
<עודד פלר: אנחנו יודעים מהניסיון – הרי בית הדין הזה הוקם על סמך פיילוט.
<עודד פלר: הפיילוט הזה קראו לו "ועדת ההשגה לזרים במשרד הפנים" והיא פועלת בשנים האחרונות.
<עודד פלר: הוועדה הזאת היתה כישלון חרוץ.
<עודד פלר: היה שם עומס עצום.
<עודד פלר: משרד הפנים עצמו לא היה מסוגל להתמודד עם זה.
<עודד פלר: לא רק הדיינים שהיו מעטים מידי ולא הצליחו להתמודד עם העומס, גם אותם פרקליטים שעובדים במשרד הפנים, שאמורים היו להשיב להשגות לא היו מסוגלים להתמודד עם העומס.
<עודד פלר: הדבר השכיח ביותר שמוגש לבית הדין זה הודעות על-כך שאנחנו מאוד עמוסים ולכן אנחנו מבקשים עוד ועוד אורכות.
<עודד פלר: בחודש האחרון משרד הפנים כבר מודיע לוועדת השגה שהוא לא משיב יותר להשגות כי הוא לא מסוגל לעמוד בעומס ואו-טו-טו יוקם בית הדין.
<עודד פלר: יוקם בית הדין יודיע שוב שיש עומס כי בית הדין רק הוקם.
<עודד פלר: האם באמת המדינה מסוגלת לעמוד בעומס האדיר שמוטל עליה ברגע שהדבר הזה יקום?
<עודד פלר: החוק דיבר על החלה הדרגתית.
<עודד פלר: נכון שחלף הרבה זמן וזה לא קרה באופן הדרגתי, אבל כשהמחוקק חוקק את החוק בתוספת הוא נתן שני נושאים בלבד שאמורים להידון בבית הדין לעררים, איחוד משפחות ורישום ילדים.
<עודד פלר: עכשיו בא הצו הזה, בפעם הראשונה שבית הדין הזה מוקם, ובעצם נותן כמעט את כל הסמכויות וכמעט את כל ההחלטות של משרד הפנים למוסד שמעולם עוד לא פעל.
<עודד פלר: הוא עושה זאת בבת-אחת, בשני האזורים שבהם רוב ההתדיינויות מתקיימות.
<עודד פלר: הרי בית הדין לעררים אמור להחליף שלושה בתי משפט: בית המשפט המחוזי בירושלים, שהוא עמוס מאוד ומתעסק בכל החלטה שמתקבלת במטה רשות האוכלוסין בירושלים פלוס כל ההחלטות שמתקבלות במשרד הפנים בירושלים, פלוס כל ההחלטות שמתקבלות במשרד הפנים במזרח ירושלים.
<עודד פלר: מדובר בהרבה מאוד החלטות.
<עודד פלר: בית הדין בתל-אביב אמור לדון בהחלטות שהיום עוסקים בהן שני בתי משפט, גם בית המשפט המחוזי מרכז וגם בית המשפט המחוזי בתל-אביב.
<עודד פלר: זה עומס אדיר.
מירי רגב: משרד המשפטים, הוא אומר דברי טעם.
מירי רגב: הוא אומר דברים שאי-אפשר להתעלם מהם.
<דני חורין: המהלך של הקמת בית הדין נועד לשפר את הדברים.
מירי רגב: מה כמות הדיינים?
מירי רגב: האם הם יעבדו בשעות של - - -
<דני חורין: בשלב הזה מונו 5 דיינים שיעסקו רק בנושאים האלה.
<דני חורין: הם לא יעסקו בדברים אחרים.
<דני חורין: בבתי המשפט הנושאים האלה נדונים ביחד עם הרבה דברים אחרים.
<דני חורין: פה אנחנו מדברים על בית דין שיעסוק רק בהיבטים האלה.
<דני חורין: הוא יחליף את ועדות ההשגה שפעלו במשרד הפנים.
<דני חורין: אנחנו מדברים על בית דין שיעבוד בעצם תחת משרד המשפטים, במבנה מסודר, עם מזכירות מסודרת.
מירי רגב: זה לא אומר שזה יהיה יותר מהר.
<דני חורין: אנחנו מקווים שזה יהיה יותר מהר.
מירי רגב: כמה תיקים יש?
<דניאל סלומון: מספר התיקים שנדונים במסגרת ועדות ההשגה, שנסגרות בימים אלה:
<דניאל סלומון: ב-2013 הוגשו לשם כ-1,200 השגות.
מירי רגב: האמירה של עודד רק מחזקת את מה שהוועדה העירה לכם, שצריכה להיות הפרדה.
מירי רגב: אם גם התיקים של המשמורת יעבור לבית הדין, אז בהחלט אתם לא תבצעו את תפקידכם ואז בעוד חצי שנה או שנה, כשתבואו להציג את העשייה של בית הדין, כמה תיקים טופלו, יגידו שאנחנו לא יכולים להמשיך בזה.
<דני חורין: הוראת הכריכה שיש בחוק רק נועדה להבטיח שכאשר ממילא נידונים שני הדברים ביחד לא יהיו שני הליכים.
<דניאל סלומון: בשנת 2013 היו 1,200 הליכים בפני ועדות ההשגה.
<דניאל סלומון: זה היה בתוככי משרד הפנים.
<דניאל סלומון: העניין הזה ייסגר ואלה כמובן יעבור טיפול בבית הדין.
<דניאל סלומון: יתווספו לזה עתירות מנהליות שהוגשו בירושלים ובתל-אביב.
<דניאל סלומון: ב-2013 היו כ-1,050.
<דניאל סלומון: חלק גדול מהעתירות האלה היו למעשה תקיפות של החלטות שהתקבלו בוועדות ההשגה.
<דניאל סלומון: אפשר לדבר על משהו כמו 700 הליכים חדשים ועוד 1,200, בערך 2,000.
מירי רגב: איך יעמדו בזה עם חמישה אנשים?
מירי רגב: אלא אם כן הם לא יעבדו בשעות העבודה של ההסתדרות.
מירי רגב: הם יעבדו מהבוקר עד הלילה, יגמרו את התיקים ויצמצמו אותם.
<עודד פלר: יש תיקים חדשים שיתווספו כל הזמן.
<דני חורין: כרגע נקבעו חמישה דיינים מתוך אמונה שיעסקו רק בזה.
<דני חורין: .
מירי רגב: כל בית הדין הזה לא יבצע את תפקידו אם הוא לא יצמצם את הפערים ויטפל יותר מהר בפניות.
מירי רגב: חמישה דיינים זה בספק.
מירי רגב: כשמדובר ב-1,200 השגות שכבר נדונו בצורה כזאת או אחרת במשרד הפנים ועוד 700 חדשים, זה אומר שיהיה להם קשה מאוד לתת מענה לזה.
מירי רגב: לדעתי עוד ניסוג לאחור.
<דניאל סלומון: אני לא חושב שניסוג לאחור.
<דניאל סלומון: אני חושב שנתקדם התקדמות רבה.
<דניאל סלומון: ככל שהמסקנה תהיה שמספר הדיינים אינו מספיק - - - ככל שנגיע למסקנה שמספר הדיינים הנוכחי – אני מזכיר שהם אמורים לעסוק רק בזה ולא בדברים אחרים.
מירי רגב: גם משרד הפנים התעסק רק בזה.
<דני חורין: זה לא נכון.
<דני חורין: משרד המשפטים, בשיתוף עם הנציבות, יוסיפו תקנים ויוסיפו דיינים לעניין הזה.
מירי רגב: אני נוטה להשאיר את זה כהוראת שעה.
<דני חורין: אנחנו חושבים שנכון - - -
<עודד פלר: צריך לברר כמה פרקליטים יש למשרד הפנים לטפל בזה.
<עודד פלר: הרי לא הפרקליטות מטפלת בתיקים האלה.
<דני חורין: גם משרד הפנים הוסיף כוח אדם לעניין.
מירי רגב: הוא שואל ואתה לא חייב לענות לו.
מירי רגב: אני שאלתי שאלה וביקשתי תשובה.
<דני חורין: אנחנו חושבים שנכון לאשר את התוספת כפי שאנחנו מציעים אותה.
<דני חורין: הרי הכוונה היא לא לחזור אחורה, במובן זה שנחזור לוועדות ההשגה של משרד הפנים, שכבר נאמר שהן פועלות בצורה לא מספיק טובה.
<דני חורין: גם שלא נחזור לכך שההליכים יחזרו לבתי המשפט.
<דני חורין: לכן בכל מקרה אנחנו מדברים על משהו שמקדם את הדברים ומשפר את איך שהם עבדו.
מירי רגב: כמה אנשים במשרד הפנים טיפלו ב-1,200 השגות?
<דניאל סלומון: קשה לספור.
<דניאל סלומון: אני אגיד זאת כך: הרעיון הוא, שבעבודה מול בית הדין יהיה צוות של 10 עורכי דין בירושלים ו-10 עורכי דין בישראל.
מירי רגב: כמה אנשים עבדו בוועדות שטיפלו בהשגות?
מירי רגב: הרי בית הדין כרגע מחליף את הוועדות האלה.
<דניאל סלומון: את שואלת כמה יו"ר ועדות השגה היו?
<דניאל סלומון: למעשה שניים בירושלים ושניים בתל-אביב.
מירי רגב: אז זה כבר יותר.
<דני חורין: אני רוצה להוסיף לזה עוד משהו.
<דני חורין: בהתאם להוראות החוק, בעצם צריך להשלים את הקמת בתי הדין בתוך 3 שנים מיום התחילה, קרי, בתוך 3 שנים מה-1.6.
<דני חורין: במסגרת הזאת יוקמו בתי דין נוספים ויתווספו דיינים.
<דני חורין: לכן אנחנו חושבים שנכון לאפשר את זה.
<דרור גרנית: צריך להפריד פה בין השאלה שמעלה עורך דין פלר, שהיא שאלה טכנית - - -
מירי רגב: בסוף נופלים על הדברים הטכניים.
<דרור גרנית: זה נכון, כמובן.
<דרור גרנית: יחד עם זאת, להבנתי לפחות, הדיון כאן הוא שאלה משפטית, דהיינו, מה צריכה להיות סמכותו של בית הדין ומה רוחב הסמכות שצריכה להינתן לו.
<דרור גרנית: השאלה של כמה דיינים יש, היא שאלה טכנית שבסופו של דבר זה עניין של תיקון התקן.
מירי רגב: אני לא מקבלת את דעתך.
<דרור גרנית: עוד מזכירה, עוד דיין.
מירי רגב: אתה יודע כמה בתי דין נפרדים אנחנו צריכים לגבי כל-כך הרבה נושאים?
מירי רגב: אני לא רוצה להעלות את זה פה על השולחן.
מירי רגב: צריך הרבה מאוד דברים אבל בכל זאת החלטנו שזה הנושא שאנחנו נותנים לו מענה בצורת בית דין.
מירי רגב: כדי לתת לזה מענה בצורת בית דין, אנחנו רוצים שבית הדין אכן יצליח למלא את תפקידו.
מירי רגב: אם נקים בית דין שיש לו 5 דיינים ובסוף הוא מטפל בפחות תיקים, אז לא עשינו כלום.
<בנימין אחסתריבה: אני מהמוקד להגנת הפרט.
<בנימין אחסתריבה: אני מבקש להעיר.
<בנימין אחסתריבה: משרד המשפטים מסביר שבית הדין יתחיל לפעול עם 5 דיינים.
<בנימין אחסתריבה: עו"ד סלומון, כפי שמשרד הפנים הודיע, עד לרגע שוועדת ההשגה הפסיקה לפעול, פעלו בה 4 יושבי ראש.
<בנימין אחסתריבה: בבית הדין יפעלו 5 דיינים שבהם כלול יו"ר בית הדין.
<בנימין אחסתריבה: נאמר לנו על-ידי בית הדין עצמו, שבחודשים הראשונים הוא לא יישב בדין בכלל.
<בנימין אחסתריבה: כלומר, אנחנו מתחילים גם כאן עם 4 דיינים.
<בנימין אחסתריבה: יש 5 אבל מתוכם 4 יישבו בדין.
<בנימין אחסתריבה: ארבעת הדיינים האלה אמורים להחליף את שופטי בתי המשפט בירושלים.
<בנימין אחסתריבה: בירושלים יושבים בעניינים מנהליים 5-6 שופטים.
<בנימין אחסתריבה: בתל-אביב ומרכז יושבים מספר דומה, פלוס ארבעת יושב הראש של ועדת ההשגה.
<בנימין אחסתריבה: את כל אלו אמורים ארבעה אנשים להחליף.
מירי רגב: אני רוצה להצביע על הצו ואחר-כך אני אשמע את עמדת הגורמים השונים.
מירי רגב: אני מצביעה על זה כהוראת שעה.
<דני חורין: אני מבקש שוב.
<דני חורין: כיוון שאנחנו מדברים על איזו התקדמות - - -
מירי רגב: יש לכם שתי אופציות.
מירי רגב: או שאני מצביעה על זה כהוראת שעה לשנתיים או שאתם מוסיפים דיינים.
מירי רגב: או שאתם מוסיפים דיינים – אתם יכולים בינתיים להתייעץ ביניכם.
<אלעד כהנא: אני מהקליניקה לזכויות פליטים מאוניברסיטת תל-אביב.
<אלעד כהנא: כמו שעו"ד פלר אמר, הרעיון המקורי היה לעשות פיילוט הדרגתי.
מירי רגב: אין צורך שתחזרו על מה שאחרים אמרו.
<אלעד כהנא: משרד המשפטים טען עכשיו שלדעתו זה יעבוד ויכול להיות שזה נכון אבל לשם כך נועד פיילוט הדרגתי.
<אלעד כהנא: לפני שאנחנו מנחיתים לפני תחילת בתי הדין, את כל ה-1,200 תיקים האלה פלוס תיקים חדשים, אפשר לעשות פיילוט הדרגתי.
<אלעד כהנא: להתחיל עם מה שמלכתחילה קבוע בחוק ולראות איך רצים עם זה.
<עדי לוסטיגמן: אני היועצת המשפטית של רופאים לזכויות אדם.
<עדי לוסטיגמן: שלושה מבין ארבעת הדיינים שישבו בדין הם אותם דיינים שהיו בוועדת ההשגה.
<עדי לוסטיגמן: אומרים שבית הדין ישנה את המצב אבל בעצם אנחנו נמצאים באותו מצב - - -
מירי רגב: את רוצה נפטר אותם?
מירי רגב: יש להם ניסיון וידע, אז למה שלא יישארו אותו תפקיד?
<עדי לוסטיגמן: אני אומרת אם צריך או לא אני רק אומרת שאומרים שיש שינוי אבל למעשה מדובר באותו פורמט שכשל, רק עם הרחבת סמכויות משמעותית ביותר.
מירי רגב: זה לא בדיוק נכון.
מירי רגב: יהיה להם צוות משפטי משלהם וצוות מזכירות משלהם.
מירי רגב: הם יתעסקו רק בעניין הזה.
מירי רגב: זה בסדר לשפוך את התינוק עם המים, הבנתי את עמדתך.
מירי רגב: משרד המשפטים ומשרד הפנים?
<דני חורין: אנחנו חושבים שאין מקום להוראת שעה אבל ככל שזאת החלטת הוועדה, אנחנו נקבל אותה.
מירי רגב: אני עוברת להצבעה, הוראת שעה לשנתיים של צו הכניסה לישראל.
מירי רגב: תוך שנה מה-1.6 אני מבקשת עדכון של הוועדה במספר התיקים שטופלו.
מירי רגב: אנחנו נעביר לכם נתונים מסודרים שנרצה שתציגו בפני הוועדה.
מירי רגב: אם נראה שנוכל לאשר את זה כהוראת קבע – לא ביום האחרון כפי שעשיתם עכשיו והלחצתם את המערכת.
מירי רגב: אחרי שלוש שנים שאתם עובדים באתם אלינו שבוע לפני, כאילו לכנסת אין מה לעשות אלא רק להתעסק בנושא הזה.
מירי רגב: משום שהנושא הזה חשוב, פעלנו אחרת ממה שמשרד המשפטים ומשרד הפנים עשו שלוש שנים.
מירי רגב: העברתי את מורת רוחי גם לשני השרים הרלוונטיים.
מירי רגב: אל תבואו עם זה יום לפני, תבואו חצי שנה לפני.
מירי רגב: נשקול את העניינים.
מירי רגב: אם נראה שבתי הדין האלה עובדים, הם יעילים, התיקים מטופלים בצורה מהירה ואין תלונות של אותם אנשים שזקוקים לסעד ולא מקבלים, אז נאשר את זה כהוראת קבע ולא כהוראת שעה.