GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רוני עמיר: אני לא יודע.
<רוני עמיר: זה משהו שהוא לא חדש.
דוד צור: לפני שנות ה-80?
<רוני עמיר: תמיד היה בבעלות פרטית.
אילן גילאון: זה היה בבעלות "קי.
אילן גילאון: בי.ע. קבוצת בוני הערים" בזמנו, וזה נמסר.
<רוני עמיר: נכון, והם מכרו את זה לבעלים פרטיים.
<רוני עמיר: אין לי יכולת שליטה על העניין הזה.
דוד צור: קודם כל, במה מדובר?
דוד צור: בכמה חדרים?
<רוני עמיר: לפי התוכנית החדשה, מ-2007, אנחנו נראה לכם גם תמונות בעניין הזה - - -
<קריאה: יש תמונה אחת שווה יותר מאלף מילים.
דוד צור: אז בבקשה, תַראו.
<רוני עמיר: מדובר פה במלון של שתי קומות, עם 49 חדרים.
<רוני עמיר: אני הכנתי גם סקירה ששלחתי גם במייל אתמול בלילה, הייתי מוכן לצרף את זה.
דוד צור: אל"ף, לא קיבלנו את הסקירה הזו, וחבל.
אילן גילאון: הכול טוב ויפה, רק למה צריך דבר כזה?
אילן גילאון: למי זה נחוץ?
דוד צור: האם במסגרת הבנייה הזאת יש בתכנון גם הפקעה של רצועת החוף כולה?
דוד צור: זאת אומרת, הגישה לים היא גישה פרטית רק למלון, או מה שזה יהיה?
<רוני עמיר: לא, ממש לא.
דוד צור: החוף פתוח לכלל הציבור?
<רוני עמיר: החוף פתוח לגמרי, וזה אחרי המלון הזה.
<קריאה: וזה גם מעבר לרצועת 100 מטר.
<קריאה: יש חניון ציבורי לפני זה.
דוד צור: אבל הוא מזרחי?
<קריאה: הוא מזרחי למלון.
דוד צור: הוועדה המחוזית, מבחינה פרוצדורלית, מה עמדת משרד הפנים בכל הסוגיה?
דוד צור: חבר הכנסת גילאון, אני רוצה לחדד את העניין, הטענה של ההצעה בכותרת היא: בנייה בלתי חוקית בחוף י"א אשדוד.
דוד צור: אפשר היה להגיד שהיא בלתי סבירה, אפשר היה להגיד שהיא בלתי ראויה.
אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, אני מציע להתמקד בתנאים של אישור הבנייה.
אילן גילאון: יש כאן עורכת-דין, אבל הבעיה המרכזית היא איך סופרים את 100 המטר מהחוף, כמה חדרים יש, ומה זה הדבר הזה בכלל, בית-מלון?
אילן גילאון: מלונית?
אילן גילאון: על זה אני מדבר.
אילן גילאון: כל תנאי הרישוי לא נמצאים בידי האזרחים, והם לא יכולים להתנגד כי הם לא יודעים מה.
דוד צור: אני אשמע גם אותם.
דוד צור: אני מציף עוד פעם את הסוגיה.
דוד צור: הטענה פה היא שהבנייה בלתי חוקית.
דוד צור: אם יש מישהו שצריך לדאוג בראש ובראשונה לעניין החוקי של העניין הזה, זה לא העמותות היקרות שעושות עבודתן נאמנה, זה הרשות; זה משרד הפנים, בראש ובראשונה.
דוד צור: אחרי זה, כמובן, אם העירייה לא נכנסת בזמן – אני בכוונה שואל את זה בהתרסה: מול עיניכם, יש פה בנייה בלתי חוקית, הליך לא חוקי, לא תקין, הציבור לא יודע מה אתם הולכים לבנות שם, יש פה דמוניזציה של עשר קומות שהולכות לעלות שם, בעוד שמסתבר שפה מדובר בשתי קומות, גישה לחוף – כן או לא?
דוד צור: חוקי, קודם כל?
<רוני עמיר: חוקי למהדרין.
<רוני עמיר: לא רק חוקי.
דוד צור: אני מזהיר פעם נוספת, רבותי: לא יהיה פה שוק.
דוד צור: בלי להעליב את השוק, כן?
<רוני עמיר: יש להפריד בין הליכי התכנון שהם פומביים לגמרי, ואפשר להגיש התנגדויות, אפשר לראות את התוכניות, אפשר לעשות הכול, לבין הליכי הרישוי שהם הליכים לא כל-כך פומביים.
<רוני עמיר: לצורך העניין, יש פסיקה מינואר השנה, ולכן הנחיתי באופן גורף – אגב, לאו דווקא בעניין שלכם – שמי שרוצה לעיין בהיתר שהוא לא היתר שלו ואין לו הסכמה של בעל ההיתר צריך להגיש לפי חוק חופש המידע, ויש פרוצדורה.
<רוני עמיר: בסופו של יום, גם מקבלים לעיין.
<רוני עמיר: רק צריך לשמוע את הצד השני, למה הוא מתנגד.
<רוני עמיר: ובעניין הזה, אגב, הפרוצדורה נעשתה - - -
דוד צור: שמעתם התנגדויות?
<רוני עמיר: ההתנגדויות הן לא להליכי הרישוי.
<רוני עמיר: ההתנגדויות הן להליכי התכנון, וכל נושא התכנון הסתיים ב-2007.
<רוני עמיר: זאת אומרת, ב-2007 יכול היה אותו יזם להגיש בקשה להיתר - - -
דוד צור: התכנון הזה הסתיים ב-2007, או התכנון ההוא?
<רוני עמיר: התכנון של התב"ע.
<שלמה נער: התכנון של תוכניות בניין עיר.
דוד צור: של הבניינים בעשר קומות, או זה?
<רוני עמיר: לא, של שתי הקומות.
דוד צור: ולזה לא הוגשו התנגדויות?
<רוני עמיר: באופן עקרוני היו התנגדויות דווקא של הוועדה המקומית לצרכים אחרים, אבל לא מבחינת הקטנת הזכויות.
<שלמה נער: שמי שלמה נער, אני מהנדס העיר.
<שלמה נער: יש הליך של התנגדויות ברישוי, כשמישהו חורג מהזכויות שהתב"ע מקנה לו.
<שלמה נער: במקרה הזה אין כאן שום הקלה ושום פרוצדורה אחרת שדורשת הליך של התנגדויות, ולכן זה אושר - - -
דוד צור: כן, אבל לא ניתן להתעלם או להיתמם מהעניין שקרו הרבה דברים מאז 2007, בעיקר בתחום הפסיקה שדיברה על נושא של רצועות חוף באופן אחר, לרבות פסיקה אחרונה שמדברת גם על תוכניות ישנות.
דוד צור: שקללתם את הנושא הזה בהערכות שלכם?
<רוני עמיר: מאחר שהתוכנית הזו עברה את הוולחוף, בעצם האינסטנציה שנקבעה בחוק של מי שיאשר תוכנית כזאת לאור קרבתה לחוף, אישרה את התוכנית.
<רוני עמיר: זאת אומרת, בעצם היום אני לא יכול גם לחסום את מבקש ההיתר, שהוא בעלים פרטי, לממש את זכויותיו לפי התוכנית שאושרה כחוק.
דוד צור: ותקדים פלמחים?
<רוני עמיר: הוא לא רלוונטי לצורך העניין כי שם מדובר בתוכנית בכלל, לא בהליכי רישוי.
אילן גילאון: אתם נמצאים באותו סטטוס משפטי, בדיוק כמו פלמחים.
דוד צור: בואו נשמע את הוועדה המחוזית, שהיא האינסטנציה הערעורית או הפוסקת האחרונה לפני ערכאה משפטית.
<אורן גבאי: שמי אורן גבאי, מנהל יחידת הפיקוח של מחוז הדרום.
<אורן גבאי: אנחנו נדרשנו לעניין הזה בעקבות הפנייה של חבר הכנסת חנין וחברת הכנסת רוזין, הוצאנו מפקח לשטח ובדקנו גם את היבט ההיתר, גם את היבט התוכנית וגם את מה שקורה בשטח.
<אורן גבאי: נכון לשלב זה, כל מה שקורה בשטח, גם מבחינת ההיתר שניתן, גם מבחינת מה שקורה בשטח בפועל מבחינת העבודות שהתחילו על בסיס ההיתר, גם מבחינת הסטטוס של התוכנית, לא מצאנו שום עילה או סיבה לומר שמתבצעת שם בנייה ללא היתר או בנייה לא חוקית, או חריגה מהיתר, או כל דבר בסגנון הזה.
דוד צור: אתה לא הגורם המוסמך אולי, כי אתה מהפיקוח, אבל אני מניח שהצטיידת בכל המידע מהוועדה המחוזית.
<אורן גבאי: המידע התכנוני, בוודאי.
דוד צור: האם כל הליכי התכנון, כפי שנטען מחד שלא, ומצד שני שכן, האם כל הליכי התכנון בוצעו כחוק?
<אורן גבאי: כן.
דוד צור: הגברת יהודית גילאון, תשובת אשדוד ונציגת התושבים, בבקשה.
<יהודית גילאון: אני רוצה להתמקד בשני דברים מאוד חשובים.
<יהודית גילאון: הנושא המשפטי יהיה הכי קצר מבחינתי כי אני יכולה להביא פה תוכניות משתנות משנת 1986, אני יכולה לקבור את עצמי בניירת ושרטוטים כדי להבין מי קובע משהו ולמה.
<יהודית גילאון: אני גם יכולה להתייחס לביקורת של מבקר המדינה ב-2011 על איך מקבלים החלטות בוועדת משנה של תכנון ובנייה: אל תבנה פה עשר קומות, תבנה פה את עשר הקומות, פה אני אתן לך שתי קומות, לא בהליך רגיל, לא בהליך טוב – מבקר המדינה, שחור על גבי לבן.
<יהודית גילאון: אבל אני רוצה לדבר על אותם דברים שהשתנו דווקא מבחינת יחסם של התושבים לטבע.
<יהודית גילאון: משנת 1962 אני גרה באשדוד, גדלתי על החופים הזהובים האלה, אני לא רוצה לנסוע לפוקומוי ולפוקט כדי ליהנות מהם, אני רוצה להמשיך ליהנות מהם בעיר שלי.
<יהודית גילאון: זה משהו שניתן חינם לכל תושבי אשדוד בלי שהם יצטרכו לעבור ולשבת בצל של מלונית עם 49 חדרים.
<יהודית גילאון: מלונות אפשר לבנות גם מזרחית לטיילת, זה לא חייב להיות על החוף ועל הגלים של החוף.
<יהודית גילאון: אני הבאתי תמונה של מלון ענק, יפהפה, דרומי, קרוב מאוד לחוף, לא מאוכלס, אין בו צורך.
<יהודית גילאון: מלון "אורלי", אחד מבתי-המלון הראשונים שנבנו באשדוד נהרס עכשיו, נבנה עליו בניין קומות.
<יהודית גילאון: אני אפילו לא בדקתי כמה קומות כי לא צריך.
<יהודית גילאון: מלון "ווסט" – עדיין לא מאוכלס.
<יהודית גילאון: שני מלונות שנקראו: דירות נופש, נבנו כדירות נופש, הלך הנופש, נשארו רק הדירות.
<יהודית גילאון: כל מיני שינויים.
<יהודית גילאון: עוד דבר, יש לנו את הקיוסק הכי גבוה על חוף הים; קיבל אדם היתר לבנות בניין של קומה אחת, הוא גר למעלה בארבע קומות.
<יהודית גילאון: מה זה משנה?
<יהודית גילאון: צווי הריסה, כל הצווים שבעולם מבחינה חוקית - - -
דוד צור: מה, בית פרטי?
<יהודית גילאון: כן, יש לו קיוסק למטה, הוא גר למעלה, על החוף.
<יהודית גילאון: אני לא מדדתי, לא 100 ולא 150 מטר.
אילן גילאון: הקיוסק הגבוה בעולם.
<רוני עמיר: המקרה מפורסם.
<רוני עמיר: הוא נמצא בהליכים משפטיים.
<קריאה: כבר עשר שנים.
אילן גילאון: לי היה בר-מצווה כשאתה יצאת - - -
<יהודית גילאון: 12 שנים בהליך משפטי.
<קריאה: 12 שנים בהליך משפטי.
<קריאה: מתי תורידו את הדבר הזה?
דוד צור: משפחת גילאון, השתלטתם על הכנסת.
דוד צור: הלו, משפחת גילאון השתלטה על הכנסת.
מיכל רוזין: אל"ף, טוב שכך.
דוד צור: אילן, לדעתי, אתה בסכנה.
אילן גילאון: אנחנו עושים רוטציה.
דוד צור: לדעתי, אתה בסכנה, אתה בסכנה רצינית.
<יהודית גילאון: אני הבאתי אפילו מספר תמונות כדי להראות לכם איך נראית הטיילת, איך נראה הנוף.
<יהודית גילאון: אני אפילו הבאתי הדגמה, שאני לא יכולה להראות אותה, של איך ייראה הנוף כשאנשים יטיילו שם אם ייבנו שם בניין.
<קריאה: הוא לא ייראה.
<יהודית גילאון: הטיילת הזאת נקראת: "יפה נוף", מטיילים עליה אלפי אנשים במשך השבוע, יש שם מתקני כושר שכשיושבים עליהם רואים את הנוף הפתוח והיפהפה של הים, של השקיעה, של בעלי-החיים שחיים שם, יש שם מצודה עתיקה – על כל זה מאיימים לבנות לנו 260 דונם שאמורים להיבנות עד 2017, ועכשיו התחילו את המלונית הזאת, שאין לנו שום מושג מה יש בה.
<יהודית גילאון: אני זאת שביקשתי את היתר הבנייה, ואני מחכה לו מ-23 בפברואר.
<יהודית גילאון: יש לי מסמך רשמי של העירייה.
דוד צור: האם זה הופץ להערות לציבור, להגשת התנגדויות?
<רוני עמיר: אני חוזר: חייבים להבדיל בין הליכי הרישוי להליכי התכנון.
<רוני עמיר: בהליך רישוי, ככל שהוא תואם תב"ע, לא מפרסמים את זה להתנגדויות.
<רוני עמיר: זה לא מופיע בשום חוק.
דוד צור: אבל רגע, מה, זה מבצע סודי?
דוד צור: אי אפשר להראות מה הולך להיבנות שם?
דוד צור: השאלה פשוטה, עזוב רגע את הליכי רישוי מול תכנון:
דוד צור: אם הייתם דווקנים כאלה בהליכי הרישוי אני מניח שלא היה קיוסק שעבר לארבע קומות.
דוד צור: אגב, כמה זמן יש צו הריסה על המקום הזה?
<רוני עמיר: זה כבר הרבה מאוד שנים, והוא עוד נמצא עכשיו בהליך של הסרת צו.
<רוני עמיר: הוועדה המחוזית מטפלת בזה היום.
דוד צור: למי זה שייך?
<רוני עמיר: לבן-אדם פרטי גם כן, שמו: ציון ביטון.
אילן גילאון: בן-אדם פרטי שבעיריית אשדוד מפחדים ממנו כי הוא ירביץ להם.
<קריאה: אלו המילים הנכונות.
דוד צור: זה אותו ציון ביטון מפלמחים?
<רוני עמיר: לא, הוא לא מפלמחים.
דוד צור: לא סתם אני שואל, גם שם הקיוסק הוא של משפחת - - -
מיכל רוזין: זה מעבודתך הקודמת?
דוד צור: מן הסתם.
<יהודית גילאון: מה-1 בדצמבר יש פה את הבקשות של עיריית אשדוד לכל הדברים כדי שהיזם הזה יבנה.
<יהודית גילאון: אנחנו כציבור רשאים לדעת אם הדברים האלה נענו?
<רוני עמיר: גברתי, אבל את פעלת לפי החוק ואמרו לך שב-25 לחודש את יכולה לעיין בהיתר, נכון?
<יהודית גילאון: אחרי שלושה חודשים.
<יהודית גילאון: הוא בינתיים בונה.
<רוני עמיר: מה לעשות?
<רוני עמיר: זו הפרוצדורה.
אילן גילאון: יהודית, טוב שפעלת לפי החוק, היום - - -
דב חנין: סליחה, למה התשובה הזאת?
דב חנין: למה אתם אומרים לה "לפי החוק", כאילו אתם לוקחים את המקסימום כדי שהיא תגיע ליום האחרון שמותר לפי החוק?
<רוני עמיר: לפי חוק חופש המידע צריכים לחכות 30 ימים לאחר תשובת הממונה על חופש המידע.
<רוני עמיר: הממונה על חופש המידע החליט להתיר את העיון למרות שהבעלים של ההיתר מתנגד.
<רוני עמיר: ולכן לפי חוק חופש המידע יש 30 ימים להגיש התנגדות.
<רוני עמיר: הוא יכול לגשת לבית-משפט לצורך העניין - - -
דוד צור: נציגת משרד המשפטים, בבקשה.
<נועה עמירב-פטאל: אתה דיברת על פסק דין שיצא בינואר שבאמת קבע שאפשר לעיין בהיתר רק באמצעות חוק חופש המידע.
<נועה עמירב-פטאל: אני רק רוצה להגיד שאנחנו הגשנו עמדה לבית-משפט, עמדת המדינה - - -
<רוני עמיר: היא נדחתה.
<רוני עמיר: יש ערעור על פסק הדין?
<נועה עמירב-פטאל: הוגש ערעור על פסק הדין, ואנחנו הגשנו את עמדתנו שפסק הדין הזה לא מחייב.
<נועה עמירב-פטאל: הוא נגע לנסיבות המקרה הספציפי.
<רוני עמיר: זה לא מדויק כי היא אמרה במפורש שמדובר פה - - -
דוד צור: אדוני היועץ המשפטי, אני מבין את העמדה של הרשות והרצון לפתח.
דוד צור: אני רק לא מצליח להבין איזו עמדה אתה מציג פה ולמה הגישה הכל-כך לעומתית או מתנשאת.
דוד צור: דבר פשוט ביקשו ממך.
דוד צור: הוועדה הזאת, אין לה סמכות להגיד לך: תפסיק לבנות, אל תבנה וכן הלאה.
דוד צור: אומרים לך דבר פשוט: אתה שליחו של מי שמייצג גם את משפחת גילאון וגם את תושבי אשדוד, כל תושבי אשדוד, גם את היזם הפרטי שרוצה לבנות שם.
דוד צור: לכן, מה ההסתרה הזאת?
דוד צור: מה אתה מתחבא מאחורי 30 יום של חוק חופש המידע?
דוד צור: תראה מה אתה הולך לעשות שם.
דוד צור: למה זה כל-כך מסובך?
מיכל רוזין: ומה האינטרס הציבורי.
דוד צור: ונאמר ואין להם אפילו סמכות, ועל-פי חוק הם לא יכולים להגיש התנגדויות, כפי שאמרת, כי ב-2007, הכול נכון – תראה מה אתה הולך לבנות שם, מה הסיפור?
<רוני עמיר: לי אין שום מניעה להראות.
<רוני עמיר: ההיתר נמצא אצל אדוני, הוא יכול להראות להם את זה.
דוד צור: מה שאתה מראה לי כאן, היא לא יודעת.
דוד צור: הייתי מספר לך בדיחה גסה, אבל זה בשידור.
דוד צור: זאת אומרת, בסוף יכול להיות שאין אישיו.
דוד צור: ברור שיש, כי יש פה עולמות שונים.
דוד צור: שואלים אותך שאלה פשוטה, למשל, הגברת גילאון אומרת שהטיילת תופרע, אז אני לא מדבר על הנוף המזרחי.
דוד צור: שאלתי אותך קודם שאלה ואמרת שלא, אז תדגישו את זה, תגידו עוד פעם: האם הרצף של הטיילת, מנקודה X באשדוד לנקודה Y, תהיה רצופה, כמו במקום שבו אני גר בתל-אביב, לדוגמה; למרות שגם שם, לצערי, יש מבנה שהוא כבר 100 שנה שם מכין ג'חנון על המים בערך, ולא מצליחים להרוס אותו.
דוד צור: אז אני שואל: האם הטיילת הזאת תהיה רצופה?
<רוני עמיר: הטיילת רצופה.
<רוני עמיר: היא יפיפיה.
דוד צור: מה המרחק של המלונית מקו הטיילת?
<שלמה נער: זה נושק לטיילת.
<קריאה: מה זה, "נושק"?
<קריאה: זה על הטיילת.
דוד צור: זה כמו מלון "דן" בתל-אביב בערך, למשל?
<יהודית גילאון: זה מפריע לנוף שרואים מהטיילת לכיוון הים.
אילן גילאון: לא, אבל מלון "דן" נמצא מזרחית לטיילת.
אילן גילאון: זה חוסם את הטיילת לים.
<שלמה נער: אחרי שנגמר המלון, מצד מערב, מתחילה הטיילת שעוברת לכל האורך והיא לא מופרעת, וזה בכלל לא על הקרקע הזאת.
<שלמה נער: הקרקע של הטיילת היא קרקע ציבורית.
דב חנין: המלון נמצא מערבית לטיילת או מזרחית לטיילת?
<קריאות: מערבית.
<קריאות: מזרחית.
<שלמה נער: המלון נמצא מזרחית לטיילת.
אילן גילאון: אתה מהנדס העיר אשדוד או עיר אחרת אולי?
דוד צור: שאלו אותך שאלה פשוטה, קח שנייה להתרכז.
דוד צור: אני תמיד אמרתי לבת שלי: אל תגידי לי, שמאלה, ימינה, אבא, תגידי לי: או מערבה או מזרחה.
דוד צור: זה מוחלט.
דוד צור: האם המלון נמצא מזרחית לטיילת?
דוד צור: מזרחית לים בטוח כן, אבל הוא נמצא מזרחית לטיילת?
<שלמה נער: אני עונה ועניתי מספיק ברור: המלון נמצא מזרחית לטיילת.
דוד צור: מזרחית לטיילת הקיימת ולא לטיילת חדשה שתיבנה?
<שלמה נער: יש באמצע גוש של מגרשים פרטיים שיושב בין שתי טיילות לכאורה, טיילת אחת להולכי רגל שנמצאת מערבית למלון, ואחת זה החניונים והדברים האלה, שזה הגישה המוטורית, זה נמצא מזרחית למלון.
<שלמה נער: זה יושב ביניהם.
<שלמה נער: יכול להיות שהם מדברים על איזור החניון, אבל הטיילת שמתוכננת ויש לנו תוכניות לכל האורך, נמצאת מערבית - - -
אילן גילאון: המלון נמצא בין הטיילת לבין הים התיכון, לעזאזל, מה אתה מדבר?
אילן גילאון: שיהיה ברור: הים התיכון, לא האוקיינוס האטלנטי.
אילן גילאון: הים התיכון והטיילת – באמצע יש מלון.
<שלמה נער: מה שאתה מדבר עליו זה חלק מהחניון, הגישה המוטורית.
אילן גילאון: אבל זה רק אתה יודע.
אילן גילאון: אף אחד בעיר לא יודע את זה.
<שלמה נער: אז תתעניין.
<שלמה נער: זה לא בקשה להיתר.
דוד צור: אליזבט אמסלם, בבקשה.
<אליזבט אמסלם: אני אשמח אם קודם תדבר עו"ד רונית לירן שמייצגת את התושבים.
<עו"ד רונית לירן: שלום לכל הנוכחים.
<עו"ד רונית לירן: שמי עורכת-הדין רונית לירן, אני מתעסקת בענייני תכנון ובנייה כבר קרוב ל-17 שנים, מתמחה בתוכניות מתאר מכל הסוגים, מרמת היתר הבנייה עד לרמת העיר השלמה.
<עו"ד רונית לירן: נכנסתי לעובי הקורה לבקשת תושבי אשדוד, בדקתי את מה שקורה שם, ועולה שם תמונה עגומה מאוד עם סימני שאלות כבדים מאוד על מה שקורה כאן.
<עו"ד רונית לירן: נתחיל עם נושא היתר הבנייה.
<עו"ד רונית לירן: גם אני ביקשתי את היתר הבנייה ולא קיבלתי שום התייחסות מהעירייה בסוגיה הזאת.
<עו"ד רונית לירן: צריך להבין את הנקודה, כשאומרים: בואו, תפנו למסלול של חופש המידע – בתור אחת שהתעסקה הרבה בחופש המידע, זה מסלול שבו אומרים לכם:
<עו"ד רונית לירן: בואו נחכה 30 יום עד שהצד השני יגיב, ואז אם הצד השני מגיב והוא מתנגד אז עליך להגיש עתירה לבית-המשפט המחוזי, ואז לנהל שם דיון של שנה, ואחר-כך נגיש ערעור לבית-המשפט העליון, ובינתיים, כפי שאתם תראו, הכול כבר נבנה בשטח.
<עו"ד רונית לירן: כאשר יזם מתנגד להציג מלון שאמור לשרת את הציבור, מתנגד בתוקף להציג אותו, והעירייה משתפת פעולה, זה קודם כל אומר דרשני.
<עו"ד רונית לירן: אנחנו לא מדברים פה על מבנה בנוי שאז אנחנו צריכים לראות את ההיתר, אנחנו מדברים פה על משהו שעוד לא נעשה בשטח ויש עוד הזדמנות לעצור אותו.
<עו"ד רונית לירן: כאשר באים לבית-המשפט, יגיד בית-המשפט: סליחה, כבר יש שיהוי, הכול כבר נעשה, נגרם נזק ליזם, נגרם נזק לציבור.
<עו"ד רונית לירן: אז זה נורא נחמד חופש המידע – זה לא המקרה המתאים.
<עו"ד רונית לירן: הדבר השני: היתר, זה גם נחמד שבאים ואומרים: כן, זה נמצא במרחק ראוי מחוף הים.
<עו"ד רונית לירן: חוק החופים שנכנס לתוקף בשנת 2004 מגדיר שיטת חישוב שיוצרת פערים גדולים בין שיטות חישוב אחרות.
<עו"ד רונית לירן: אני מסייעת כרגע לתושבי בת-ים, ושם מסתבר שוועדה מחוזית וועדה מקומית נתנו הקלה משמעותית באופן חישוב המרחק מהים והפערים הגיעו ל-30 מטר בין המרחק שאמור להיות על-פי חוק החופים, לבין המרחק שהוועדה - - -
דוד צור: בבנייה פרטית?
<עו"ד רונית לירן: לא, מלון.
<עו"ד רונית לירן: כאשר אין את ההיתר בפנינו, אין בכלל אפשרות להביא את זה למודד כדי שבכלל נבדוק אם אנחנו נמצאים במרחק של 100 מטר מהים לפי חוק החופים, או לא.
<עו"ד רונית לירן: אני מגלה תופעה מעניינת מאוד: אני מסתכלת על הקרקע, הקרקע של המינהל, מחפשת הערת אזהרה של היזם, אין הערת אזהרה ליזם.
<עו"ד רונית לירן: אני אומרת: אוקי, קרקע של המינהל, אחפש את המכרז של מינהל מקרקעי ישראל שבו הוא מתיר ליזם לקבל את השטח.
דוד צור: את מדברת על בת-ים?
<עו"ד רונית לירן: לא, אני מדברת עכשיו על אשדוד.
דוד צור: מדובר פה על קרקע פרטית.
<עו"ד רונית לירן: לא, אני מדברת על הקרקע של התוכנית שאני בדקתי.
דוד צור: קודם נאמר פה שזו קרקע פרטית.
<קריאה: היא בדקה תוכנית אחרת, לדעתי.
<עו"ד רונית לירן: קודם כל, יש תוכנית שרצה עכשיו.
דוד צור: מדובר על גוש חלקה, מה יש לבדוק תוכנית אחרת?
דוד צור: גוש החלקה הזה, אני שואל שוב כדי שיירשם בפרוטוקול, היא פרטית או של המינהל?
<שלמה נער: המגרש הזה פרטי.
<עו"ד רונית לירן: כפי שאמרתי, אני לא מוצאת מכרז שמאפשר בכלל ליזם לקבל זכויות בנייה.
<עו"ד רונית לירן: בעיון במינהל מקרקעי ישראל אני לא מצאתי מכרז.
דוד צור: אבל מדובר פה על קרקע פרטית.
דוד צור: כל הטיעונים האלה לא רלוונטיים.
<עו"ד רונית לירן: אבל אני לא ראיתי בתוכנית "קרקע פרטית".
<עו"ד רונית לירן: אני ראיתי קרקע של המדינה.
דוד צור: כל הטיעונים האלה לא ממש רלוונטיים ברגע שזה קרקע פרטית.
<עו"ד רונית לירן: אבל אני מסבירה כרגע מה אני רואה.
דוד צור: את אומרת לי שהוועדה המחוזית והיועץ המשפטי ומהנדס העיר, כולם משקרים?
<אלה ירקוני: זה "הולילנד", כן.
<עו"ד רונית לירן: אני לא אומרת "משקרים".
<עו"ד רונית לירן: אני אומרת מה אני מצאתי.
דוד צור: לפחות על העובדות אי אפשר להתווכח, וגם לא צריך.
<אלה ירקוני: אני יכולה להגיד מה יש בחדרה.
<עו"ד רונית לירן: אני מוצאת שהתב"ע דורשת במפורש הערת אזהרה כדי להזהיר את האנשים שהמלון הוא לא מלון דירות.
<עו"ד רונית לירן: התב"ע אומרת במפורש: זה לא יהיה מלון דירות, ואמורה להיות הערת אזהרה כדי להזהיר את הקונים הפוטנציאליים.
<עו"ד רונית לירן: אני מסתכלת ואין הערת אזהרה.
<עו"ד רונית לירן: אני פונה לעיריית אשדוד כבר פעמיים בנושא הזה.
<עו"ד רונית לירן: הערת אזהרה בטאבו, חמש דקות העירייה יכולה לשים, ומהרגע שהתוכנית נמצאת בתוקף, כבר כמה שנים, אין הערת אזהרה.
<עו"ד רונית לירן: כלומר, היזם או כל אדם אחר יכול למכור את זה לאנשים, ואחר-כך יגידו: אנחנו הסתמכנו, אף אחד לא הזהיר אותנו.
דוד צור: חברת הכנסת מיכל רוזין, בבקשה.
מיכל רוזין: בוקר טוב לכולם, אני מתנצלת על האיחור.
מיכל רוזין: אני חייבת לומר שאני לא מופתעת שיש פה ויכוח בין הצדדים, אבל אני כן נדהמת בכל פעם שזה קורה מכיוון שאני לא חושבת שיש פה אינטרסים צולבים או אינטרסים שונים, או לפחות לא צריכים להיות אינטרסים שונים.
מיכל רוזין: העירייה שׁם כדי לשרת את אזרחי ותושבי אשדוד.
מיכל רוזין: זו המטרה שלה.
מיכל רוזין: היא נבחרה על-מנת לשרת את האינטרסים של התושבים, ולא את האינטרסים של העירייה.
מיכל רוזין: ולכן, אם יש פה אינטרסים שהם לא תואמים או מנוגדים, אז מן הראוי שהעירייה לא תעמוד מול התושבים ותתגונן, ותגיד לתושבים: אתם טועים, אלא תנסה אולי לפחות פה אפילו – יזמנו דיון, ישכנעו אותנו ואת תושבי אשדוד שהעירייה פועלת למענם, למען האינטרס שלהם, למען טובתם.
<רוני עמיר: את לא שמעת קודם את הדברים שלנו.
מיכל רוזין: אתה צודק, התנצלתי ובכל זאת אני שומעת את הוויכוח.
מיכל רוזין: האינטרסים צריכים ל היות זהים, ואתם צריכים לשמוע את קול התושבים.
מיכל רוזין: זה קודם כל, וזה חשוב ביותר.
מיכל רוזין: זה לא המקום היחיד שבו אנחנו רואים את התופעות האלה.
מיכל רוזין: ידבר מיד חבר הכנסת חנין על כל נושא חוק החופים שהוא חשוב עד מאוד, והתיקון החדש, אין לי ספק שהוא יחזק את השמירה שלנו על חופי הים בישראל.
מיכל רוזין: אנחנו רואים את זה לאורך כל החוף במדינת ישראל.
מיכל רוזין: אנחנו רואים מלונות שנבנו וצופים לים.
מיכל רוזין: וגם כל נושא התיירות לא צריך להיות תמרור אזהרה, שאם מדובר בתיירות, אז אוקי, אז אפשר להרוס את הים או לבטל חלק מהחופים.
מיכל רוזין: ולכן, בוודאי כאשר מלונות למיניהם הופכים להיות דירות נופש או נהרסים ונהיים בתי מגורים – ושוב, אלה טענות שאני שמה עליהן סימני שאלה אבל הן טענות שנשמעות על-ידי התושבים פה – מן הראוי שהטבע הזה, שהוא של כולנו, יישמר למען כולנו.
מיכל רוזין: ואני חוזרת על הדרישה העיקרית שלי: העירייה שם כדי לדאוג שהטבע באשדוד ימשיך להיות שייך לתושבי אשדוד ושהם ימשיכו ליהנות ממנו, ולא יזמים פרטיים ולא אנשים פרטיים.
מיכל רוזין: ואנחנו לא נגד קידמה, אנחנו לא נגד פיתוח כלכלי ולא נגד פיתוח תיירותי, אבל לא נראה שנשמרים פה האיזונים ההולמים.
מיכל רוזין: וכאשר אתם מסתירים מידע או כאשר אתם נתלים בכל מיני טיעונים משפטיים שבעצם מובילים לחוסר שקיפות, התחושות הן קשות מאוד.
<אליזבט אמסלם: אני מתנועת "אשדודים", תנועה שפועלת באשדוד לטובת האינטרס הציבורי באמת, ואני רוצה להתייחס לשני דברים.
<אליזבט אמסלם: בקצרה, אני אתייחס לשקיפות לציבור שלא קיימת בעצם העובדה שאנחנו צריכים לחקור, ולהתעקש ולהילחם נגד גוף שאמור לייצג אותנו, זה מאוד-מאוד בעייתי.
<אליזבט אמסלם: והנושא של חוף י"א – אומנם אנחנו מתמקדים בזה היום, אבל זה רק סימפטום.
<אליזבט אמסלם: ואם אנחנו נצליח היום לטפל בזה כמו שצריך ולהקפיא את התוכנית, אנחנו נוכל לטפל בשאר הסימפטומים ובשאר המחלה שנקראת: בעיה בשקיפות לציבור ובעצם העובדה שמתקבלת התרשמות ציבורית שהעירייה עושה יד אחת עם היזמים.
<אליזבט אמסלם: היום אנחנו נמצאים במצב שהציבור מאוד-מאוד כועס, וחבל שאנחנו משמשים רק כמשלמי ארנונה ולא יותר.
<אליזבט אמסלם: רוב הדברים נאמרו בעניין הזה.
<אליזבט אמסלם: אני רוצה להתייחס לעניין טובת הציבור והפיתוח התיירותי.
<אליזבט אמסלם: אני נולדתי בצרפת, והתיירות באשדוד, התיירות התוססת והחשובה באמת, היא התיירות הצרפתית בחודשי הקיץ.
<אליזבט אמסלם: אנשים משלמים כרטיס טיסה והם משלמים הרבה כסף כדי לראות את הים.
<אליזבט אמסלם: ברגע שאתם הורסים את הים, אתם מביאים אסון תיירותי לעיר.
<אליזבט אמסלם: הצרפתים לא מעוניינים במלונות על החוף.
<אליזבט אמסלם: הם מעוניינים בחוף פתוח.
דוד צור: לא הייתי לוקח השוואה מאירופה.
דוד צור: אני חזרתי מאיטליה ויש שם הפקעה של החוף לחלוטין.
דוד צור: אין גישה בכלל למים במקומות נהדרים, מראה מרהיב – פוזיטנו ואמלפי, מי שלא היה, אני ממליץ – שם בתי-המלון על המים.
דוד צור: אנחנו לא רוצים את זה, ולכן אני אומר, בואו לא נביא דוגמאות מאירופה.
מיכל רוזין: היא לא הביאה דוגמה מצרפת.
מיכל רוזין: היא אמרה שהצרפתים שבאים לישראל רוצים להיות בחוף.
מיכל רוזין: זה מה שהיא אמרה.
דוד צור: כל הכבוד.
דוד צור: אנחנו מברכים, כמובן, את התיירים הצרפתים.
דב חנין: חבר הכנסת צור, - - - צרפתים באים לארץ.
דוד צור: אנחנו מברכים את התיירים הצרפתים, אבל אנחנו לא מתכננים את זה.
<חוה חימקיס: גם לתושבי אשדוד מגיע.
<חוה חימקיס: <
דוד צור: או, בדיוק מה שבאתי להגיד: תושבי אשדוד לפני התיירים הצרפתים.
<חוה חימקיס: אנחנו גרים באשדוד ואני נהנית מהים, אני גרה מול הים.
אילן גילאון: אשדוד היא עיר תעשייתית.
אילן גילאון: היא לא עיר תיירות.
אילן גילאון: היא לא תהיה עיר תיירות.
דוד צור: אליזבט, תודה רבה.
דוד צור: חבר הכנסת חנין, בבקשה.
דב חנין: כמי שלא מתגורר באשדוד אבל מגיע לבקר שם מדי פעם, ובהחלט ער לכך שאחד הדברים היפים שיש באשדוד הוא הים, אני מאוד מוטרד מהדברים שאני שומע בדיון כי את הדברים לעומק אתם מכירים טוב יותר ממני, אבל יש פה נתון אחד שמאוד-מאוד צועק לי.
דב חנין: מצד אחד, יש עירייה ש-15 שנים לא מצליחה לפנות קיוסק ענק של ארבע קומות, אבל אותה עירייה עומדת על כל יום כשמדובר בפנייה של תושבים; 15 השנים מצד אחד וה-30 ימים מצד שני, זה משהו שצועק, לדעתי, בדיון הזה לכולנו.
דב חנין: אם לעירייה לוח הזמנים הוא כל-כך נדיב ביחס לאנשים שיצרו לעצמם מבנה רב-קומתי על החוף, איך אותה עירייה היא כל-כך קפדנית וקמצנית כשמדובר במידע של תושבים ודרישה של תושבים שבסך-הכול רוצים להגן על אינטרס ציבורי כללי?
דב חנין: יכול להיות שאתם מתווכחים אתם לגופו של עניין, אבל הם בוודאי רוצים להגן על אינטרס ציבורי כללי.
דב חנין: אני רוצה מהפרט הזה, של חוף י"א באשדוד, בכל זאת לחזור אל הכלל, והתמונה של הכלל, ככל שאנחנו מדברים על חופי ישראל, היא תמונה של הפקרות.
דב חנין: ההפקרות הזאת מתחילה מראש-הנקרה ונגמרת בזיקים.
דב חנין: ובכל אחד מחופי ישראל אנחנו יכולים לקיים דיון מהיר פה בוועדה, ולספר סיפורים מכאן ועד הודעה חדשה.
דב חנין: והסיבה להפקרות הזאת היא שקיימות אי-בהירויות וחללים בהסדר המשפטי, בהסדר החוקי.
דב חנין: תוכניות ישנות עדיין אפשר להוציא מהמגירה, והן תוכלנה להתגבר על החקיקה המודרנית, המעודכנת, של מדינת ישראל.
דב חנין: מבחינה זו, השם הוא לא עיריית אשדוד, עם כל הביקורת שיש לי עליהם, כי גם הם קורבנות של המצב הזה, שיזם יכול להוציא מהמגירה תוכנית ולהגיד: יאללה, עכשיו בא לי לבנות את המבנה ה-20 קומתי שלי שאושר לי בתקופה העות'מאנית.
דב חנין: יש אגב תוכניות מהתקופה העות'מאנית שהן בתוקף – לא של מבנה 20 קומתי, אני מרגיע אתכם, בתקופה העות'מאנית לא בנו כל-כך גבוה, אבל יש גם תוכניות כאלה.
דב חנין: ולכן אנחנו חייבים לעשות סדר בעניין הזה.
דב חנין: במקום שיהיו פה עשרות דיונים מהירים, המחוקק צריך לעשות את עבודתו ולייצר הסדר רוחבי שקובע שכל התוכניות האלה, כמו: המלונית, או ה"מלונון", או המלון הענק, או כל הדברים האחרים שרוצים לבנות, יצטרכו לעבור בחינה מחודשת, לאור הנורמות המתקדמות שאימצנו במדינת ישראל.
דב חנין: והבחינה הזו יכולה להביא לכל מיני תוצאות; לפעמים גם אפשר לקבל החלטה שכן בונים על שפת הים, גם זה יכול לקרות.
דב חנין: אבל זה צריך להיות בדיון מקצועי, רציני, כשכל הגורמים נמצאים מסביב לשולחן, יכולים להביע את דעותיהם ושוקלים את הדברים לגופו של עניין.
דב חנין: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק שעוסקת בעניין הזה – שאגב, חתומה גם על-ידך וגם על-ידי יושבת-הראש הקבועה של הוועדה חברת הכנסת מירי רגב, וש-80 חברי כנסת חתמו עליה – הולכת להגיע להכרעה בכנסת במהלך החודש הקרוב.