GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אמיר אדרי: במצב כזה שאנחנו מייעדים את הכסף למקום ספציפי אנחנו פוגעים בסדרי העדיפויות ופוגעים בהסתכלות הלאומית על כלל התקציב.
דוד צור: בכל זאת אני שואל, הרף הזה של 360 שקל הוא לא רף גבוה לדעתכם?
דוד צור: הוא לא שרירותי מדי?
דוד צור: ביקשנו שתשקלו פחות להטיל קנס על בן-אדם שלא קיבל רישיון ועכשיו מגיש ערר, וזה לא ה-360 שקל, זה פי שניים מאגרת הרישוי, לכן אמרתי, בואו, תגיעו לאיזה הבנות באמצע.
פנינה תמנו: ברשותך, מה האגרה המשולמת מלכתחילה בהגשת רישיון?
<יואל הדר: 180 שקל.
פנינה תמנו: 180, אז אני, זו עמדתי בלבד, אני חושבת ש-360 שקלים זה סביר והוגן, אבל אני חושבת שברור שהכסף נכנס לקופת המדינה, אבל אפשר לתעל את זה ולהגיד שאותם 360,000 שקלים מתוכם יוקצה כסף, כמו שאמרת, צבוע נגיד למאבק או להסברה על שימוש בכלי נשק.
פנינה תמנו: ראינו כבר כמה פעמים איך - - -
דוד צור: זה הדיון הבא, שלא הייתם בו בפעם הקודמת.
פנינה תמנו: אבל זה קשור, אולי הם צריכים להוביל איזה תקנה שאומרת ש-x מהכספים יועברו, למרות שיש סדרי עדיפויות.
פנינה תמנו: אני חושבת שזה סדר עדיפות מאוד חשוב להגיד שמתוך ה-360,000 שקלים לפחות 50% יוקצו למאבק באלימות הקשורה עם כלי נשק.
<אמיר אדרי: אני לא אומר שזה לא חשוב, זו מטרה חשובה.
<אמיר אדרי: אני רק אומר בהסתכלות מקרו כוללת - זה נכון שלא נגדיר ייעוד ספציפי לכספים האלה, כי לצורך העניין יכול להיות שנכון יותר למדינה להשקיע את הכסף עכשיו בתחבורה כי זה יותר דחוף, אני סתם נותן דוגמה.
<אמיר אדרי: הרי המפה מאוד גדולה, זה לא רק המשרד לביטחון פנים.
<אמיר אדרי: עם זאת, אני מקבל את מה שאת אומרת, וככל שהמשרד לביטחון פנים חושב שיש בעיה קשה בתחום הוא יכול להציג את זה בדרישות התקציביות שלו לקראת שנת 2015, ככל שהוא יתעדף את זה כנושא מרכזי עבורו.
<אמיר אדרי: אבל בראייה הלאומית זאת ההסתכלות הנכונה, חשוב לי להבהיר את זה.
דוד צור: כן, אדוני, ממש הערה אחרונה ואני מתחיל בהקראה.
<מאיר רוט: אני רוצה להזכיר לנוכחים ששבוע שעבר כשדובר על עררים, כמחצית מהבקשות נדחות ו-90% מהאנשים שבקשותיהם נדחות זה אנשים שבהחלט יכולים לעמוד ברף של קבלת רישיון ללא התבחינים, קרי, הזכרתי שרב סרן שסיים את שירותו בצבא לא מקבל.
<מאיר רוט: אבל הבקשות - - -
דוד צור: כן, אבל זה לא הדיון.
<מאיר רוט: אוקיי.
<יאיר דוידוביץ: אולי אפשר, לפני שעושים את ההקראה, להתייחס לסעיף בנושא הספורט במקום שאעלה אותו בכל סעיף וסעיף ספורט, אם אפשר את סעיף 6(ג) שאומר שגוף ציבורי לצורכי ספורט מקבל הנחה - - -
דוד צור: זה סעיף אחר, נגיע אליו ונדבר.
<יאיר דוידוביץ: לא, אבל אני רוצה להחיל אותו לכל - - -
דוד צור: הבנתי ואני אומר לא, כשנגיע אליו נדבר.
<יאיר דוידוביץ: אז אתייחס לכל סעיף וסעיף כמובן.
דוד צור: אני רוצה להקריא ואז כל ההערות יהיו בגוף ההקראות, בבקשה.
דוד צור: בקיצור, אתם לא מוכנים להתפשר, קחו בחשבון שאפשר שזה ייפול, אני מזהיר.
<מאיר פוקס: זה סכום גבוה במקרה הזה.
דוד צור: לדעתי כן, אבל כבר אמרתי את זה שבוע שעבר, אם אתם רוצים להגיע לאיזה פשרות בעניין של הסכום, אבל יכול להיות שיהיה לכם רוב.
פנינה תמנו: נראה לי שנלך גם לכיוון שאמרתי לך, למאבק - הוא מאוד חשוב.
<יואל לוי: אולי היושב-ראש יציע סכום?
דוד צור: כן, אבל הוא לא התחייב על זה וזה לא יגיע חזרה למשרד לביטחון פנים וזה די ברור מהתשובה.
דוד צור: הוא אמר, תגישו בתוכנית התקציב, הוא צודק, הוא לא יכול לקבוע כרגע - - -
פנינה תמנו: תוכל להתחייב?
דוד צור: תגישו בתוכנית התקציב של 2015 או תוספת של שני תקנים לאגף כלי הירייה, נשקול את זה בחיוב, זה מה שהוא אמר.
דוד צור: אבל מכאן וללכת עכשיו ולהטיל עוד - -
פנינה תמנו: מעמסה.
דוד צור: - - קנס ומעמסה על מי שמגיש ערר בסך של כפול מתשלום האגרה, עם כל הכבוד זה קנס.
פנינה תמנו: החשש האמיתי גם שזה לא תהיה מערכת שמייצרת כסף, ואז נראה גם - - -
דוד צור: זה גם לא יגיע למשרד לביטחון פנים, זה ברור שזה ייבלע בחור השחור של - - -
<יואל הדר: לא, זה לא מדויק.
פנינה תמנו: 360,000 שקל זה כסף.
<יואל הדר: תעזוב את הנושא של הערר, האגרות עצמן, אגרה לרכב למשל היא אגרה הרבה יותר גבוהה.
דוד צור: כן, אבל הוא כבר משלם אגרה, זה לא – פה הוא משלם על הערר שדחו אותו, הוא כבר שילם על האגרה, הוא משלם על זה.
<יואל הדר: אבל האגרה עצמה נמוכה, זה מה שאני רוצה להגיד.
<יואל הדר: אם היית אומר, האגרה זה 1,000 שקלים על נשק, היית אומר 2,000 זה לא סביר.
<יואל הדר: פה אנחנו מתחילים בבסיס הזה.
דוד צור: אבל אנחנו מטילים עליו אגרה, עכשיו אנחנו הולכים להשית עליו פעם בשש שנים עוד 400 שקל על הכשירות הנפשית, עכשיו אנחנו גם אומרים לו: ניתן לך עוד איזה קנס של 360 אם אתה מעז בכלל לערער על ההחלטה של פקיד ממשלתי.
<יואל הדר: זה לא קנס.
דוד צור: לכן אני אומר, תגיעו לאיזה הבנה של להוריד את הסכום.
<יואל הדר: גם מי שפונה לבית-המשפט הוא משלם אגרה הרבה יותר גבוהה.
<קריאה: גם אם הוא לא עושה כלום.
דוד צור: אבל זה לא אותו דבר, זו החלטה מינהלית
פנינה תמנו: אבל, אדוני היושב-ראש, יש לי שאלה, אם מי שמממן הרבה פעמים את הערר נגיד ושלחו אותו ממקום עבודה, הרבה פעמים מי שסופג את הכספים האלה זה אותו מקום עבודה.
דוד צור: יש לי חדשות בשבילך - -
<יעקב עמית: ממש לא.
דוד צור: - - לרוב לא, - -
פנינה תמנו: לרוב לא?
דוד צור: - - זה נופל עוד פעם, וזה אנשים קשי יום חלקם ולא בדיוק – ועוד 360 שקל זה נראה לי לא - - -
פנינה תמנו: השאלה כמה כסף הם ישקיעו.
<יואל לוי: אני יכול להציע משהו?
<יואל לוי: אני מתואם עם האוצר, אני מציע שהאגרה תהיה 180 שקל אבל בלי החזר, נמחק גם את הסעיף של ההחזר כי זה מסבך אותנו.
<טליה אברבוך: יותר טוב.
דוד צור: מקובל, זה נראה לי יותר טוב.
<יואל לוי: מי שמגיש ערר, גם אם הוא צודק בסוף הוא לא יוכל לקבל החזר.
דוד צור: תשמע, זה נראה לי יותר טוב, אבל מצד שני אין פה היגיון, ההיגיון לא תופס.
פנינה תמנו: אשמח לקבל הסבר.
<יואל לוי: כשלעצמה היא – אם הוא אשם - - -
פנינה תמנו: אפשר לקבל טיפה הסבר, אדוני היושב-ראש, לגבי ההחזר.
פנינה תמנו: מה זאת אומרת שמי שהגיש ערר ועבר מקבל החזר של ה-180?
דוד צור: היום זה ככה.
<עידו בן יצחק: זה מה שמציעים היום.
דוד צור: לא, הם רוצים – היום הוא משלם 360, אם הערר שלו מתקבל הוא מקבל חזרה.
פנינה תמנו: אני חושבת שזה הגון.
דוד צור: אם הערר לא מתקבל אז הוא משלם 360 שקל.
דוד צור: הם מציעים שזה יהיה 180 שקל פיקס, לא משנה אם הערר שלך התקבל - - -
פנינה תמנו: אני חושבת שזה הגון, זה סכום ראוי גם לאור העובדה שהיה דיון ציבורי מאוד נרחב לגבי החזקת כלי נשק.
פנינה תמנו: השאלה היא, אני חושבת שדווקא כדאי לעכב את הדיון על כך שהם יתחייבו, אדוני היושב-ראש.
דוד צור: אתם לוקחים סיכון, אבל בוא תעשה הקראה.
פנינה תמנו: צורי, שהוא יתחייב.
דוד צור: לא, הוא לא יכול.
<יואל הדר: הוא לא יכול להתחייב.
דוד צור: זה התחייבות על הקרח.
<יואל הדר: אסור להם לפי חוק זכויות תקציב, אין אגרות ייעודיות אלא - - -
דוד צור: אם הם מתעקשים על הסכום של 360 - - -
<יואל לוי: הורדנו, אמרנו חצי.
דוד צור: אבל זה לא הגיוני מה שאתה אומר.
דוד צור: 180 שקל זה טוב, אבל משרד המשפטים פה יגיד לך, אתה לא יכול להכניס משפט שבו אתה אומר, קודם קיבלתם הצעה שאומרת:
דוד צור: אם יתקבל אז אני מחזיר לך את כל הכסף שיש בזה היגיון, עכשיו אתה אומר:
דוד צור: אני מבטל את ההיגיון הזה ואני כאילו הולך על 180 שקל כי זה פשרה.
דוד צור: אני אומר: תגיעו לפשרה.
דוד צור: בעיני פשרה טובה שהייתה מבטיחה פה שכולנו נהיה רגועים, 200 שקל נראה לי סביר, 200 שקל, אם יתקבל הערר - מוחזר, אם לא מתקבל - המדינה מקבלת 200 שקל, זה נשמע לי סביר.
דוד צור: 360 שקל, כפול – זה נשמע לי כאילו - - -
פנינה תמנו: אבל מה ההבדל בין אגרת – זה בדיוק העניין, אבל אגרת רכב ודברים כאלה, אנחנו מכירים, אם אנחנו עושים השוואה.
דוד צור: אבל לא על ערר.
פנינה תמנו: על ערר.
פנינה תמנו: זה הסכומים על ערר, זה הסכומים.
<אמיר אדרי: בעצם מי שהכין את העבודה זה המשרד לביטחון פנים, אנחנו לא התערבנו בקביעת המספרים, אישרנו את זה בוועדה שלנו, יש ועדה אוצרית שעוסקת בנושאים כאלה, אבל לא היינו חלק ממש מהעבודה.
דוד צור: אז אין לכם בעיה עם זה שזה ירד.
<אמיר אדרי: אין בעיה, אבל יש כאן עבודה מקצועית שעשו פה המשרד לביטחון פנים, הם יודעים להסביר, גורם המקצוע כאן יודע להסביר.
דוד צור: אבל הכסף לא מגיע אליהם.
<אמיר אדרי: אז על אחת כמה וכמה זה מראה שזה מקצועי, באמת.
<אמיר אדרי: יש כאן גורם מקצוע שבחן את זה, הוא טוען - יש כאן את עמית מאגף כלי נשק, הם הסבירו לי בכל אופן שהעבודה שנגזרת כתוצאה מערר היא כפולה מעבודה רגילה, הם הסבירו שהם לקחו את זה ממקומות אחרים - - -
דוד צור: אני מבין הכול, אני מבין.
דוד צור: אז היית צריך לבוא ולומר, מכיוון שאני מקבל - - -
דוד צור: מכיוון שאני מקבל את מה שאומר עמית וזו עבודה כפולה אז כן קיבלתי את העניין שזה 360 שקל, אבל הכסף הולך אליך.
דוד צור: אם היה הולך אליו, כל הטיעונים שלו היו רלוונטיים, כי היית אומר:
דוד צור: אני מבין שיש לו הרבה מאוד עבודה, לכן אני מחזיר את זה בתקנים, שניים-שלושה תקנים שילכו לאגף כלי ירייה.
דוד צור: אם היית אומר את זה הייתי רגוע.
דוד צור: אתה לא אומר את זה כי אתה לא יכול.
דוד צור: לכן אני אומר, מאי נפקא?
דוד צור: זאת אומרת, הוא אמר 360, קיבלת את עמדתו, אבל הכסף הולך אליך, הוא לא הולך למשרד לביטחון פנים.
<אמיר אדרי: זה נכון שזה ילך אלינו בראייה הלאומית כי אולי יש תחומים אחרים שהם הרבה יותר חשובים.
<אמיר אדרי: אבל אני שוב אומר, אפשר לשאול את המשרד לביטחון פנים - - -
<אמיר אדרי: אנחנו מנהלים אתם דיאלוג פורה גם על נושאים אחרים - - -
<מאיר רוט: סליחה, אבל הדברים לא מדויקים, בשבוע שעבר נאמר בפירוש שלוקח יותר זמן לכל הנושא של הגשת בקשה ובדיקתה, זה לוקח יותר זמן מאשר הערר, הדברים כעת שונו.
דוד צור: הוא אמר הפוך, לא הקשבת.
<גבריאלה פיסמן: לא, לא, נאמר בדיוק ההפך, שהערר לוקח יותר זמן.
דוד צור: יואל, תקרא, 200 שקל, הבנתי?
<יואל הדר: אגיד לך מה הבעיה שלנו בנושא הזה, אולי בעיה פרוצדורלית, גם אם היינו הולכים עם הדבר הזה, אנחנו צריכים לחזור לכאורה לוועדת האגרות של האוצר כדי לאשר גם את הסכום של ה-200 שקלים, אם לא יאשרו - - -
דוד צור: עם כל הכבוד, הכנסת היא בעניין הזה הפוסק האחרון.
דוד צור: אתם באים ונותנים תקנות, זה שהאוצר אישר מה שאישר, אנחנו סוברניים לא לקבל את זה ולאשר תקנות.
פנינה תמנו: אבל, חבר הכנסת צור, אולי נעשה הצבעה כי אני חושבת אחרת, אפילו הייתי מעגלת את זה כלפי מעלה, צר לי.
פנינה תמנו: כל מה שקשור לכלי נשק, ואני מכירה את האגרות שקיימות במשק הישראלי, אני לא רואה שזה חריג באופן קיצוני, מה שכן, צריך באמת, אני כן חושבת שאני מצטרפת לשאלה שלו, למה זה חוזר לאוצר ולא לבט"פ?
פנינה תמנו: אבל נגיד, בהנחה שזה באמת חוזר אליכם, אתם צריכים לסמן שם x כספים כדי שיחזרו בחזרה דווקא לצד החברתי, למאבק באלימות שבעיקרה כלי נשק, דברים כאלה.
פנינה תמנו: נכון שאתה לא יכול להתחייב, גם אומרים לי פה שאי-אפשר להתחייב, אבל אתה כן יכול אולי, אתה יודע - - -
דוד צור: זה על הקרח, חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, זה על הקרח.
דוד צור: התחייבות כזאת לא שווה כלום, לא בגלל שהוא לא רוצה, בגלל שזה לא רלוונטי.
דוד צור: כי בספר התקציב יכול המשרד לביטחון פנים לבקש עוד שלושה-ארבעה תקנים, יכולים לאשר באוצר ויכולים לא לאשר באוצר בלי קשר לקנס שמוטל על מגיש הערר.
דוד צור: לכן, בסוף כשאנחנו מסתכלים על סך ה"קנסות", במירכאות, או אגרות או איך שנקרא להם, שמושתים על האזרח שרוצה רישיון ונשק, הסכומים הולכים – אגב, ונתון נוסף שאין לך אותו כי לא היית בדיון הקודם, עד היום הערערים האלו טופלו ללא אגרה, זאת אומרת, אותם תקנים שממילא טיפלו עד היום ימשיכו לטפל גם מחר עם הכסף שילך לאוצר.
פנינה תמנו: מאפס זה הפך להיות 360.
דוד צור: כן, זה נתון שלא היה לך.
פנינה תמנו: זה נתון חשוב.
דוד צור: לכן אמרתי, בואו, רבותי, תשימו את זה איפשהו סביר – האגרה לרישיון היא 180, אז אמרנו, בואו תעשו את זה 200, זה סביר.
<יואל לוי: אני חושב שההצעה של היושב-ראש סבירה.
<יואל הדר: בסדר, טוב, נלך אתה, נלך עם ההצעה.
דוד צור: בבקשה, תקריא.
דוד צור: גם אם עשינו משהו לטובת האזרח זה לא רע.
<טליה אברבוך: עדיף, נכון.
פנינה תמנו: אני בעד הקשחת התנאים לקבלת כלי נשק, זה קשור, בסוף הכסף – יש כאלה שיגידו: או, 360 שקל אגרה, אני מעדיף לוותר.
דוד צור: אבל זה בדיון הבא, אז, פנינה, תימנעי.
<קריאה: היא מתכוונת לכלי ירייה או לסכינים?
<יואל הדר: גברתי, מה שחשוב לנו, מה שאנחנו מבקשים ממך, שבהצעת החוק של דוד צור שמתייחסת לכשירות נפשית תהיי בדיון, חשוב מאוד שתהיי בדיון.
פנינה תמנו: אנחנו נהיה.
פנינה תמנו: עכשיו אנחנו נכנסים לאט לאט - - -
דוד צור: אל תותירי אותי לבד מול כל – איך זה נקרא, הארגון האמריקני?
דוד צור: כמעט אמרתי IRA.
פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, אני צריכה התייעצות סיעתית אתך, דקה.
דוד צור: על מה?
דוד צור: בואי.
דוד צור: עידו, תתחיל להקריא.
<עידו בן יצחק: "סעיף 5.
<עידו בן יצחק: הוספת תקנה 3א.
<עידו בן יצחק: אחרי תקנה 3" - - -
<אמיר אדרי: שאלה ליועצים המשפטיים גם של הוועדה - - -
<עידו בן יצחק: אני לא יכול לקיים את הדיון, הוא לא תקף כרגע.
דוד צור: סליחה, הייתה התייעצות סיעתית - שתי סיעות.
פנינה תמנו: בין שתי סיעות.
<עידו בן יצחק: אם ככה, אז סעיף "5.
<עידו בן יצחק: אחרי תקנה 3 לתקנות העיקריות יבוא: 3א אגרת ערר המגיש ערר לפי סעיף 12(ג1) לחוק, ישלם, עם הגשתו, אגרה בסכום של 200 שקלים חדשים.
<עידו בן יצחק: (ב) התקבל הערר במלואו, תוחזר האגרה ששולמה, בתוספת הפרשי הצמדה כאמור בתקנה 17 לתקנות בתי המשפט (אגרות), התשס"ז-2007.
דוד צור: הייתי מוריד, כדי לאזן בכל זאת, "בתוספת הפרשי הצמדה" או שזה חוק שכאילו זה - - -
<יואל לוי: הייתי מוסיף "ובלבד שלא עברו 18 חודש" או משהו כזה.
דוד צור: בדיוק, משהו כזה.
<יואל לוי: אחרת זה מסבך אותנו עם - - -
דוד צור: זה מאזן?
<דוד דהאן: יש חוק לדבר הזה.
<יואל לוי: יש חוק שאומר 18 חודש.
דוד צור: משרד המשפטים, זה במסגרת הסביר?
<גבריאלה פיסמן: אני לא יודעת לענות על השאלה, זו שאלה אוצרית בעיני.
דוד צור: למרות שזה בשוליים.
<יואל הדר: לא הייתי נכנס לזה אם הוא זכה.
דוד צור: תשאיר את זה.
דוד צור: יש מחלוקת לגבי העניין?
דוד צור: הספורט האולימפי, רציתם להחריג את עצמכם גם בערר בעניין הזה?
דוד צור: או שזו לא סוגיה בכלל.
<יואל לוי: אין לנו, אם זה נשק פרטי של אנשים אין בעיה של ערר.
<יואל לוי: אנחנו לא מגישים ערר.
דוד צור: אני דואג לך.
<יואל לוי: תודה, אדוני.
דוד צור: שלא תשכח פשוט להגיע בזמן הנכון.
פנינה תמנו: אני נמנעת.
פנינה תמנו: בעד – 1
פנינה תמנו: נמנעים – 1
דוד צור: אחד בעד, אחד נמנע.
דוד צור: בבקשה, תמשיך להקריא.
<עידו בן יצחק: אתה רוצה לחזור לסעיף 1 כי אנחנו בעצם - - -
"שינוי השם: (להלן - התקנות העיקריות), בשם התקנות, המילה "רישיון" - תימחק.
"שינוי השם: החלפת תקנה 1. 2." אתם רוצים קודם להסביר או שקודם אקריא?
דוד צור: טוב, זה עניין טכני.
<עידו בן יצחק: 1 הוא טכני.
דוד צור: פנינה?
<עידו בן יצחק: אתם רוצים קודם להסביר או שקודם אקריא?
דוד צור: תקריא.
<עידו בן יצחק: " החלפת תקנה 1.
<עידו בן יצחק: במקום תקנה 1 לתקנות העיקריות יבוא: אגרת רישיון בעד רישיון מן הסוגים המפורטים להלן ישלם מבקש הרישיון אגרה כמפורט להלן לצדו של סוג הרישיון: בשקלים חדשים: לעשיית כלי ירייה (סעיף 2(א) לחוק) 2,840 ליבוא (סעיף 2(ב) ו-(ג) לחוק) של – כלי ירייה שאינו חלק או אבזר של כלי ירייה מן המפורטים בפסקת משנה (ב) ואינו תחמושת, לכל כלי 30 חלק או אבזר של כלי ירייה (כגון קנה, צינה, גוף או נוקר של אקדח מסוג מסוים של יצרן פלוני), לכל סוג של חלק או אבזר כאמור 30 תחמושת, לכל סוג של תחמושת (כגון כדורים של יצרן פלוני לאקדח מסוג "9KURZ", שקוטר קליעיהם - 9 מילימטרים, אורך תרמיליהם - 17 מילימטרים, משקלם - 92 גריין,"
<דודו כהן: מה זה הדבר הזה?
<עידו בן יצחק: "ומבנה הקליעים – FULL METAL JACKET).
<עידו בן יצחק: 30"
דוד צור: תכף נשמע את ההסבר.
<עידו בן יצחק: "(3) ליצוא (סעיף 2(ב) ו-(ג) לחוק) של כל אחד מן המפורטים בפסקה (2), לכל כלי, סוג חלק, תחמושת או אבזר כאמור, לפי העניין - מחצית האגרה שבפסקה (2), לפי העניין; לעשיית עסק בכלי ירייה (סעיף 3 לחוק) 2,840 לנשיאת כלי ירייה או הובלתו (סעיף 4 לחוק) או להחזקת כלי ירייה (סעיפים 5" וזה צריך להיות 7ז "לחוק), או לנשיאה או להחזקה של כלי ירייה על-פי תעודת הרשאה (סעיף 10ג(ג)) לכל כלי 180"
<יאיר דוידוביץ: יש בעיה עם תעודת ההרשאה, סליחה.
דוד צור: רגע, נגמור לקרוא ואז תגיד.
<עידו בן יצחק: "(6) להחזקת כלי ירייה ברישיון מיוחד (סעיפים 9, 10, 10א, 10ב ו-10ג לחוק) – לכל כלי בחברת שמירה, בהעדר רישיון בתוקף, לאותו כלי (סעיף 10ג לחוק) 350 לכל כלי שאינו בחברת שמירה, בהעדר רישיון בתוקף לאותו כלי (סעיפים 9 עד 10ב לחוק) 120 לכל כלי, כשהמחזיק בו הוא גוף ציבורי שפעילותו קליעה ספורטיבית ללא מטרות רווח 60 לכל כלי בעל רישיון בתוקף, ליתרת תקופת תוקפו של הרישיון, למעט בשל מינוי בעל רישיון מיוחד חדש 60" ו-(ו) כבר הצבענו בדיון הקודם.
<עידו בן יצחק: " (7) למדריך ירי (סעיף 5ד לחוק) 180 (8) מטווח קליעה – (א) הקמת מטווח קליעה (סעיף 7 לחוק) 2,840"
<יאיר דוידוביץ: אדוני היושב-ראש, אפשר להעיר באמצע או שנחכה עד הסוף?
דוד צור: עד הסוף.
<עידו בן יצחק: " (ב) ניהול מטווח קליעה (סעיף 7 לחוק) 1,130 (ג) מפקח מטווח קליעה (סעיף 7ג לחוק) 180 (9) בעד העתק רישיון 60 (10) הוספת תנאי ברישיון לעשיית עסק בכלי ירייה (סעיף 3 לחוק) שלפיו נוסף לרישיון האמור כלי ירייה - שלא היה עליו רישיון לפי החוק, שלא עקב ייבוא כלי ירייה לישראל (סעיף 2(ב) לחוק) – לכל כלי ולכל סוג, חלק או אבזר, או סוג תחמושת שנוסף (כגון בדוגמאות שבפסקה (2)(ב) ו-(ג)) " כתוב כאן 60, המשרד לביטחון פנים מבקש לתקן שזה צריך להיות 30.
<עידו בן יצחק: " שהיה עליו, לפני הוספת התנאי, רישיון לפי החוק – לכל כלי ולכל סוג חלק או אבזר, או סוג תחמושת שנוסף (כגון בדוגמאות שבפסקה (2)(ב) ו-(ג) - מחצית האגרה שבפסקת משנה (א).
<עידו בן יצחק: (ב) אגרה לפי תקנת משנה (א)(1), (4), (5), (6) ו-(7) תשולם כך: 60 שקלים חדשים במועד הגשת הבקשה לרישיון, ויתרת האגרה בסמוך לפני קבלת הרישיון.
<עידו בן יצחק: (ג) תקנת משנה (א)(2) ו-(5) לא תחול על כלי ירייה שבידי - (1) נציג דיפלומטי של מדינת חוץ ששוגר לישראל; (2) משתתף בתחרות קליעה בין-לאומית; (3) אורח או מומחה מחוץ לישראל שהוזמן לישראל בידי הממשלה או באישורה.
<עידו בן יצחק: תקנת משנה (א)(5) לא תחול על כלי ירייה – של נספה בשירות צבא-הגנה לישראל, משטרת ישראל או שירות בתי הסוהר או נספה הנמנה עם גופי המודיעין הממלכתיים, הנמצא בידי הוריו השכולים, אלמנתו או ילדיו כמזכרת; של אדם אשר שירת בצבא-הגנה לישראל, או בארגון הגנה טרם הקמת מדינת ישראל, לגבי כלי ירייה שנמסר לו למזכרת על-ידי צבא הגנה לישראל או ארגון הגנה כאמור; של מוזיאון או מוסד לזכר חללי מערכת הביטחון או בארגון הגנה טרם הקמת מדינת ישראל, לגבי כלי הירייה שמוחזק בהם לזכרם של החללים; שהוא מוצג של מוזיאון מוכר כמשמעותו בפרק ב' לחוק המוזיאונים, התשמ"ג–1983; שמועד ייצורו קדם לשנת 1800.
דוד צור: הסבר.
<יואל הדר: יעקב, תסביר לנו.
<יעקב עמית: לגבי הנשק המוזיאוני - - -
דוד צור: לא, דווקא על כל הסעיף הזה.
דוד צור: המוזיאון זה הדבר הכי פחות – מה הרציונל של הסעיף?
<יעקב עמית: כל האגרות שמופיעות כאן מופיעות כבר ב-2005 למעשה עם התיקונים של עליית המדד.
<יעקב עמית: הרציונל של האגרות בכלל זה שגובים לא על רישיון שניתן אלא על עצם הבקשה.
<יעקב עמית: אחד הדברים שקרו לנו, שאנשים לא חידשו רישיונות, ואחרי זמן מסוים בעצם הבינו שהם - - -
פנינה תמנו: בזבזו.
<יעקב עמית: לא, שהם צריכים לשלם סך הכול באגרה הקודמת אגרה מאוד מאוד קטנה, היה משתלם מאוד לא לחדש את הרישיון בכלל.
<יעקב עמית: בא הסעיף הזה ובעצם אומר: קודם כול נוצרה לך חבות אם אתה לא מחדש, האגרה הזאת תחול עליך כשתחדש במלואה גם אחורה.
דוד צור: עד עתה מה היה?
דוד צור: לא הגישו בכלל – לא היו בכלל אגרות?
<יעקב עמית: עד 2005 שילמת את האגרה פלוס תוספת של 60 שקל, זה הכול, אגרה אחת מלאה.
<יעקב עמית: כלומר, יכולת לא לחדש חמש שנים-שש שנים ושילמת אז לשנה 120 שקל, זהו, לא היית משלם שום חוב.
דוד צור: כן, הערות לגוף הזה, תכף נשאיר את הספורט האולימפי - - -
<דודו כהן: רק הסברים, מה זה הסעיף הזה כאן של הנשק - - - , זה משהו ספציפי למישהו מסוים?
<דודו כהן: איפה זה - - -
דוד צור: אתה מדבר על סעיף (ג) של התחמושת, של ה-FULL METAL JACKET, של ה-92.
<דודו כהן: כן, זה נראה לי משהו פרסונלי.
דוד צור: האם זה כדי לעשות את ההגנות לתע"ש?
<מאיר רוט: זו דוגמה בלבד.
<יאיר דוידוביץ: אבל לפי דעתי זה לא הגיוני.
דוד צור: אה, זה דוגמה, הבנתי, הוא כתב "כגון".
<עידו בן יצחק: האמת שזה קצת מוזר, דוגמאות.
<יעקב עמית: זה דוגמאות לכך שעל כל סוג מוצא רישיון, אתה יכול להביא 100,000 כדורים 9 מילימטר לצורך הדוגמה, אתה משלם אגרה אחת של סכום מינימלי.
<יעקב עמית: אבל אם אתה מביא 9 מילימטר ב-7.62 - - -
<יאיר דוידוביץ: אבל זה קצת אבסורד, אני לא מעורב בזה, אני לא סוחר, נראה לי קצת אבסורד.
<יאיר דוידוביץ: אתה מזמין 5 מיליון כדורים 9 מילימטר, אתה משלם 30 שקל, ואם תזמין 100 כדורים 9 מילימטר ו-100 0.22 ו-100 זה ו-100 - 30, 30, 30, 30, קצת לא הגיוני שצריך להיות לפי כמות.
<יאיר דוידוביץ: אבל אני לא סוחר אז אני סתם מעיר הערת אגב.
דוד צור: זה הגיוני כי אתה רוצה, אדוני, שמי שיעסוק ביבוא של הדברים האלה יהיה לו היתרים.
<מאיר רוט: הוא משלם גם על הפעולה, גם כשאנחנו מביאים בורג אחד לקת שעולה 0.005 יורו אנחנו משלמים 30שקלים, מר עמית יעיד על זה.
<יעקב עמית: לא, אלו יהיו פטורים, אנחנו מדברים רק על חלקים מרכזיים ולא על קפיץ ולא על כלום.
דוד צור: אז איך זה בא לידי ביטוי בחוק שהם יהיו פטורים מזה?
<מאיר רוט: בחוק החדש הולך להיות תיקון שאומר על מה צריך רישיון ועל מה לא.
<ליאנה מגד: אין חוק חדש.
<מאיר רוט: כל הברגים והדברים האלה זה לא יהיה בפנים.
<עידו בן יצחק: אבל עדיין אין את החוק החדש.
<קריאה: אבל אין חוק.
פנינה תמנו: אבל זה צריך להיכלל פה.
<ליאנה מגד: אין כרגע חוק חדש.
<מאיר רוט: אבל אנחנו ממשיכים עם הקיים, הדברים האלה קיימים, - - -
<מאיר פוקס: זה הנוסח הקיים.
דוד צור: היום אתם משלמים על זה, על חלקי חילוף, על כל בורג וזה?
<מאיר רוט: בהחלט כן, על כל סוג.
דוד צור: למי אתם משלמים?
דוד צור: לעירייה?
<מאיר רוט: למשרד לביטחון פנים.
דוד צור: או שזה למשרד הכלכלה על כל סוגיית המכסים, יבוא.
<מאיר רוט: לא, למשרד לביטחון פנים.
<מאיר רוט: אנחנו הרי מלינים, ונמצא פה עורך-דין נדל שידבר על זה, על כל העניין של האגרות, אגרות יצוא.
דוד צור: באופן מסודר תציגו את ההסתייגויות שלכם, אמרת אחת מהן, תכף נשמע תשובות.
<מאיר רוט: כל הנושא הזה של היבוא והיצוא - - -
דוד צור: אתה עובד מדינה?
<מאיר רוט: לא, אני לא עובד מדינה.
פנינה תמנו: של לשכת המסחר.
<מאיר רוט: אני בעל עסק פרטי.
<מאיר רוט: כשאנחנו מייבאים יש לנו את האגרות האלו, האגרות האלו בזמנו היו 2% וראינו את זה כמס, ביקשנו לבטל את זה, העניין הזה בוטל, אבל לאחר מכן הושתו האגרות האלו.
<מאיר רוט: כלומר, 2% האלה שזה היום בעצם מס הפכו להיות מס בצורה אחרת, בצורה של אגרות על יבוא ועל יצוא, עורך דין נדל בוודאי ירחיב על זה.
<מאיר רוט: אנחנו מלינים על זה שכשאנחנו מייצאים ואנחנו צריכים לשלם אגרות על יצוא, זה מס לשמו.
<מאיר רוט: גם ביבוא של כלי ירייה - - -
דוד צור: שנבין, זה אגרה שתקפה לכמה זמן?
<יעקב עמית: ליבוא.
דוד צור: לפעולה ספציפית או אדם שהוציא אישור מזמין עכשיו – אם הוא מזמין כל שבוע אז כל שבוע הוא משלם אגרה?
דוד צור: אם הוא מזמין כל שבוע 100 כדורים או 1,000 כדורים אז הוא כל שבוע משלם 2,800 שקל?
<יעקב עמית: תיאורטית כן.
דוד צור: תיאורטית כן.
<יאיר דוידוביץ: מעשית גם, לא נכון.
<מאיר רוט: למה תיאורטית, יעקב?
<מאיר רוט: אנחנו משלמים, נקודה.
<יעקב עמית: אבל אתה מקבל רישיון פעם בשלושה-ארבעה חודשים.
<מאיר רוט: אני, אבל יכול להיות ש-IWI מקבל כל יום.
פנינה תמנו: מה ההכנסה?
פנינה תמנו: מעניין מה ההכנסה בצד של משרד בט"פ לשנה.
דוד צור: זה לא נכנס לבט"פ, זה בדיוק - - -
פנינה תמנו: הוא אמר שזה הולך לבט"פ.
דוד צור: לא, שום דבר, כולל אגב האגדה שדוחות מהירות התנועה הולכים לאוצר, אף אגורה לא הולכת למשרד לבט"פ, תבינו את זה פעם אחת.
<מאיר רוט: אסביר אולי לגבי איך מתנהל הנושא הזה.
<מאיר רוט: מגיע נשק, אנחנו משלמים על כל כלי ירייה 30 שקלים, אנחנו מעבירים - כיבואן אני מעביר את הנשק לסוחר, הוא משלם ברכישה 15 שקלים, אותו סוחר מוכר לסוחר משנה קמעוני, הוא שוב משלם 15 שקלים.
<מאיר רוט: כלומר, יש פה אגרות, מן סבב כזה שעל אותו כלי משלמים בעצם שוב ושוב ושוב אגרה.
דוד צור: כן, עורך-הדין.
<גיל נדל: אנחנו מתנגדים להעלאת אגרות ובעצם קוראים להפחתת האגרות, אסביר בדיוק למה.
<גיל נדל: הגשנו עתירה לבג"ץ בשנת 2007 אחרי התדיינות מול משרד הפנים וועדת האגרות לגבי גובה האגרות, ובסופו של דבר באותו דיון בבג"ץ בשנת 2007 נקבע שתיעשה חשיבה מחודשת של גובה האגרות עם הכנסת מערכת מקוונת שהיבואנים והסוחרים יוכלו להקליד, לעשות את כל העבודה בעצמם ולהזין את זה למערכת.
<גיל נדל: היה אז תחשיב כלכלי, בעקבות לחץ שלנו, מה שאדוני אמר מקודם - - -
דוד צור: מה בג"ץ אמר לכם?
<גיל נדל: הייתה הבנה בהסדר שכעבור שנה תיעשה בדיקה להכנסת מערכת מקוונת.
<גיל נדל: הגענו בציר הזמן ל-2008, ב-2009 הגשנו בקשה חוזרת לבג"ץ כי לא קרה שום דבר, ואז הודיעה המדינה שעדיין המערכת המקוונת לא נכנסה לתוקף, וגם אם יכנס איזה משהו הם לא יודעים אם זה ישפיע על גובה האגרות.
<גיל נדל: היום מה שקורה, אנחנו נמצאים כבר בציר הזמן חמש שנים יותר מאוחר, עוד מתבקשת כאן העלאה של אגרות, לא נכנסה בכלל המערכת המקוונת בניגוד לכל הדברים שנאמרו והציפיות שהיו ב-2007.
<גיל נדל: לכן, היום עוד כשמגיע המשרד לביטחון פנים ומשרד האוצר לבקש עדכון זה נוגד גם את הכוונה שהוא אמר בבג"ץ, ולכן אנחנו סבורים שהדבר הנכון יהיה שהוועדה בוודאי - - -
דוד צור: האם המשרד לביטחון פנים התחייב לבג"ץ שזה ייעשה?
<גיל נדל: אם אדוני רוצה, אני יכול להקריא את ההחלטה.
דוד צור: כן, תקריא.
<גיל נדל: אקריא את ההחלטה שהייתה בבג"ץ, בג"ץ 6811, - - -
דוד צור: זה היה ביטחון פנים או משרד הפנים אז?
<גיל נדל: אז זה היה משרד הפנים, היום זה ביטחון פנים.
דוד צור: זאת אומרת, המשרד לביטחון פנים מקבל על עצמו את ההתחייבות, יש הבטחה שלטונית.
<גיל נדל: יש התחייבות של המדינה, המדינה הייתה בבג"ץ.
<גיל נדל: לאחר חילופי הדברים ושמיעת טענות הצדדים הובהר כי יש כוונה לשפר את השירות הניתן לעותרים על כניסתו לתוקף של הסדר חדש של הגשות בקשות לרישוי העותרים עקב הנהגת שיטה של מחשוב ומעבר לגישה מקוונת של בקשות למשרד הפנים.
<גיל נדל: על-פי הודעת המדינה שינוי זה היה אמור להתבצע עד מחצית 2007, ועתה משהגיע המועד אין צפי לתאריך בו יונהג, אף כי יש ציפייה כי הדבר יתרחש תוך שנת העבודה הקרובה.
דוד צור: לא נקרא את כל פסק-הדין, אבל זה מובן.
<גיל נדל: זה עוד ארבע שורות.
<גיל נדל: מתוך הנחה שתוך תקופה שלא תעלה על שנה תתאפשר הגשת בקשות של העותרים בשיטה מקוונת, יש להניח גם שהדבר עשוי להשפיע על שירות הניתן לעותרים, ומכאן שגם אמורה להיות השפעה על גובה האגרות המשולמות בידי העותרים.
<גיל נדל: בנסיבות אלה רשום לפנינו כי עם הנהגת השינוי תיבדק השפעתו על גובה האגרה, זהו.
<גיל נדל: לא הונהג שינוי, לא נבדקה גובה האגרה ובאים לוועדה ורוצים להעלות את גובה האגרה.
דוד צור: היחידי שיכול לענות על זה מהנדוניה שהגיעה ממשרד הפנים זה עמית.
<יעקב עמית: נכון.
דוד צור: עמית, מכיר את זה?
דוד צור: בוא, תאיר את עינינו.
<יעקב עמית: כן, אני מכיר את זה.
<יעקב עמית: אכן הייתה כוונה להכניס באמת מערכת מחשוב חדשה שבסוף לא יצאה לפועל כי כבר דובר שנעבור למשרד לביטחון הפנים, ומערכת "אביב" שאתה עבדו בעבר לא אפשרה לעשות את השינויים האלו.
דוד צור: אז הודעתם את זה לבג"ץ?
<יעקב עמית: אם היה צריך להודיע אז מי שהיה מודיע זה בעצם באמצעות צינורות האוצר דרך החשבות.
<יעקב עמית: ידעו על הדבר הזה, ואכן אנחנו היום נמצאים באיזשהו שיפור, אני לא יודע - - -
פנינה תמנו: לא הצלחתי להבין למה זה מתעכב.
פנינה תמנו: הרי אם יש פה - - -
דוד צור: זה לא מתעכב, הם לא מתכוונים לעשות את זה.
<יעקב עמית: לא, מתכוונים.
פנינה תמנו: נכון, זה הפרה של הוראת בג"ץ וזה זלזול במערכת - - -
<יואל הדר: אדוני היושב-ראש, לא יודע אם זו הפרה, אני לא הכרתי את הנושא הזה של משרד הפנים.