GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון כלפה: נקודה שניה, לא יעלה על הדעת שמערכת חוקרת את עצמה, ובסופו של דבר מאתנו נמנע המידע הזה.
זבולון כלפה: אם יש תחקיר, אני חושב שמחובתנו לבקש שהתחקיר הזה אכן יגיע לפה.
זבולון כלפה: ואני חושב שאם יש סיטואציות מהסוג הזה, לא יעלה על הדעת שאותה מערכת חוקרת היא זו שחוקרת את עצמה על הנהלים, אם היה טוב או לא היה טוב.
זבולון כלפה: בסוף מדובר בחברים שעובדים ליד אותו שולחן, אותו חדר, לגיטימי שיש מערכת יחסים קרובה מאוד.
זבולון כלפה: הדבר הזה חייב סידור אחר, זה לא יכול להיות.
דוד צור: המערכת היחידה שיכולה לחקור כביכול, כמו שאתה אומר, מעל לשר הביטחון, היא בית-המשפט.
דוד צור: זה לא ששר המשפטים היא אינסטנציה שתחקור את שר הביטחון.
אורית סטרוק: בתור התחלה, שהוועדה הזו תקבל את התחקיר ותבדוק אם מי שפשעו שם - - -
דוד צור: זה יהיה הסיכום.
דוד צור: אני לא מקבל את האמירות שלך, אבל כן.
אורית סטרוק: מי שרצה להביא את מורג קייזלר לבכי, שעכשיו ראית רק מקצת ממנו – אני פגשתי אותה כמה שעות אחרי אז אני יודעת – הוא פושע.
זבולון כלפה: אני יושב פה כמעט שעה ורבע – הגעתי קצת באיחור - ואני לא משתחרר מזה שהתחושה שלי שהיתה פה פעולה כנגד המשפחה הספציפית.
זבולון כלפה: בתמונה של הנתונים שעולה פה מכל הדוברים – ואני לא טיפוס מתלהם ולא כלום - כשאני רואה את התמונה, אני שומע את התיאור של התמונה מסביב, אני לא מצליח לקבל תשובות למה בתים אחרים לא.
זבולון כלפה: ואם לא – אז מה היה דווקא על הבית הזה ספציפית ודווקא עכשיו.
זבולון כלפה: יש משהו מיוחד?
זבולון כלפה: לא יודע, זה תמוה בעיניי ואני לא מבין את חוסר הרגישות הזה.
זבולון כלפה: לא זו הציפייה שלי מצבא ההגנה לישראל, לא לזה אנחנו מחנכים את הילדים שלנו שיתגייסו לצבא הזה.
זבולון כלפה: מקומם אותי מאוד לחשוב שחלילה בסוף המערכת ישנם אנשים שלא רואים את התמונה או טיפה אטומים - וזה לא מכוון אישית כנגד אף אחד, אני בטוח שכל אחד עושה את ההשתדלות שלו.
זבולון כלפה: אבל בסוף מתחייבת מכם הרגישות להבין שיש פה סיטואציה אחרת.
זבולון כלפה: יש פה אדמת מדינה, יש פה קו כחול – מה קרה, שומו שמיים?
זבולון כלפה: אז בואו נתעכב טיפה, ניתן למועצה לברר.
זבולון כלפה: הרי אתם עובדים יחד כל השנה, אז פתאום עכשיו אי-אפשר לעבוד?
זבולון כלפה: מה, ממהרים לאיזשהו מקום?
זבולון כלפה: מישהו מודד פה לפי הספק של בתים?
זבולון כלפה: צריך להגיע לאיזשהו רף מסוים, מכסה?
זבולון כלפה: מה זה, דוחות תנועה שנותנים בכביש, חלילה?
דוד צור: גם שם אין מכסה.
דוד צור: חברת הכנסת סטרוק, בבקשה.
אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, אני מאוד מתביישת ומאוד חרדה.
אורית סטרוק: אני מתביישת שככה מתנהג הצבא שלי; מערכת הביטחון שלי-שלנו עושה סיכול ממוקד.
אורית סטרוק: מדברים כל כך הרבה על השאלה של הזכות לקורת גג.
אורית סטרוק: מישהו מכל האנשים שקיבלו את ההחלטות האלה עצם לרגע אחד את עיניו ודמיין את הבית שלו?
אורית סטרוק: ואחרי שעשיתם את זה בקידה באתם ועשיתם את זה שוב ביצהר.
אורית סטרוק: זה כן, זה קשור, זו אותה מדיניות.
אורית סטרוק: אני לא מכירה שום עבירה, שום עבירה בחוק העונשין שלנו – גם לא רצח, גם אחרי הרשעה - שהעונש זה הריסת בית.
אורית סטרוק: היום רז נזרי הסביר את זה בצורה הכי ברורה שאפשר בוועדת החוקה.
אורית סטרוק: אני חושבת שהדבר הראשון שצריך לצאת מבין - - -
דוד צור: וחבל שאין.
אורית סטרוק: אז אתה יודע מה, תבוא לוועדת החוקה ותנסה - - -
משה זלמן פייגלין: גם הגברת הזאת היתה רוצחת, היו אומרים: יאללה - - -
דוד צור: אני לא מדבר עליה, כמובן.
דוד צור: אני מדבר על בתי מחבלים מתאבדים.
דוד צור: הרי החוק אפילו משלם ביטוח לאומי לאלה שנשארים מאחוריהם.
דוד צור: אני מזכיר לך ערבי ישראלי מהפיגוע בתחנת הרכבת בנהרייה, שהיה אזרח מדינת ישראל, ומשפחתו קיבלה קצבת שארים, כי הוא התאבד וחיסל עשרה איש.
אורית סטרוק: אבל זה הרי לא ילך על מקרה שמישהו זרק אבן או פינצ'ר גלגל, נכון?
דוד צור: ברור שזו לא הדוגמה.
אורית סטרוק: בטח לא על השכנים של ההוא, כי פה מדובר על השכנים בסך הכול.
אורית סטרוק: הדבר הראשון שצריך לצאת מבין כותלי הוועדה הזו זו אמירה ברורה שאנחנו רואים במצב הזה, שבו משתמשים בעשרות, במאות צווי הריסה שמונחים בכיס של מפקד האזור או של ראש המינהל כאמצעי לייצר ענישה או הרתעה או אינני יודעת מה כלפי התושבים, שהם בסך הכול – דוח לוי כינה אותם "עבריינים בעל כורחם".
אורית סטרוק: בדוח השופט אדמונד לוי מוסבר שהסיבה שהאנשים האלה בונים את הבית שלהם ללא היתר זה בגלל שהרשויות מתמהמהות במתן ההיתר הזה.
משה זלמן פייגלין: ולמה הן מתמהמהות?
אורית סטרוק: אבל נגיד אפילו שהם עברייני בנייה פר אקסלנס – בנו את "הולילנד", אתה יודע מה.
אורית סטרוק: את אולמרט שולחים לשש שנים בכלא, לא הורסים לו את הבית שלו.
אורית סטרוק: לכן, זו האמירה מספר אחת שצריכה מכאן, ברורה וחד-משמעית לשר הביטחון ולכל מי שמתחתיו, שאנחנו לא נסבול התנהגות כזו.
אורית סטרוק: היא לא חוקית, היא לא מוסרית, היא לא מקובלת בשום מקום דמוקרטי ובשום מקום שפוי.
אורית סטרוק: זה אל"ף.
אורית סטרוק: דבר שני ברור, ברור מכל מה ששמעת כאן, ששר הביטחון קיבל מידע, במקרה הטוב מטעה, לא מדויק, ואף אחד לא נתן את הדין על הדבר הזה.
אורית סטרוק: ואני חושבת שלא יכול להיות שבזה זה ייגמר.
אורית סטרוק: אנחנו חייבים לקבל לידיים שלנו את התחקיר ואנחנו צריכים לדרוש, לוודא שמי שביצע את ההטעיה הזו יבוא על עונשו.
אורית סטרוק: דבר שלישי זה לגבי סוגיית הטיפול ברכוש.
אורית סטרוק: יש נוהל, הוא לא מספיק ממצה.
אורית סטרוק: לא מזמן קיבלתי מכתב ממבקר המדינה שמבקר גם את הנוהל הזה.
אורית סטרוק: אבל הייתי לפני שבוע במעלה רחבעם.
אורית סטרוק: הרסו שם שמונה מבנים, וסיפרו לי המפונים, אמרו: ברגע שגמרו לפנות את המבנים הכול היה מסודר, מתוקתק.
אורית סטרוק: ארזו לנו את הדברים כמו שאנחנו לא היינו אורזים אותם בחיים, שאלו אותנו איפה אנחנו רוצים שזה יהיה מונח.
אורית סטרוק: לא יכול להיות שישחיתו רכוש בצורה כזו - זה ונדליזם אכזרי - ולא יפצו את המשפחה וייתנו את הדין מי שקיבלו את ההחלטה האכזרית הזו.
אורית סטרוק: מיליון שקל של בן-אדם רומסים ברגליים.
אורית סטרוק: זה פשוט לרמוס את הבן-אדם.
אורית סטרוק: זה לא עולה על הדעת.
דוד צור: בגלל האומץ שלכם להתייצב בדיון הזה אתן לכם בכל זאת מילת סיום.
<אבי אלימלך: הוקרנה פה הודעת שר הביטחון, ואני רוצה לחדד כי פה הוצג ששר הביטחון הוטעה.
דוד צור: אני לא מקבל את זה כדברי שר הביטחון.
<אבי אלימלך: אני מצטט: מן הראוי לציין כי לא היו בליקויים כדי לשנות את ההחלטה.
<אבי אלימלך: הטענות כאילו שר הביטחון הוטעה על-ידי אנשי המינהל האזרחי מופרכות ומשוללות כל יסוד.
<אבי אלימלך: וזה המצב העובדתי לאשורו, ולא כל מיני אמירות שנאמרו כאן.
<מורג קייזלר: במקום לא ראו את זה.
דוד צור: ההערה שלך נכונה.
דוד צור: לא לקחתי את הדבר כדברי שר הביטחון, ולא סתם שאלתי אם אלה דברי שר הביטחון.
דוד צור: הדיון הזה הוא דיון כואב, הלוואי שלא היינו צריכים לעשות אותו.
דוד צור: אי אפשר לנתק אותו מהמציאות הפוליטית המסובכת, המורכבת, עם כל הניסיון שלי לבודד את המקרה.
דוד צור: עדיין, ברור שאנחנו מדברים בקונטקסט מאוד מסובך.
דוד צור: אם היינו מדברים על בית בכפר שלם היה לי יותר קל.
דוד צור: באמת, היה לי יותר קל.
דוד צור: אם הייתי מדבר על איזו מרפסת שהורידו באשדוד היה יותר פשוט.
דוד צור: בדיון הראשון היום דיברנו על נושא של תהליכי בנייה בחופי הים באשדוד.
דוד צור: אז אנחנו לא שם.
דוד צור: אין ספק שאי אפשר לנתק, כי יש פה מצב אנומלי.
דוד צור: למשל, יש פה רשות מקומית.
דוד צור: בדיון של הבוקר – אם אני עושה עכשיו אנלוגיה – הרשות המקומית עומדת אל מול התושבים והאזרחים ומסבירה למה היא חייבת לעשות את הפעולות שהיא עושה.
דוד צור: אתם הריבון, אתם לכאורה הייתם אמורים להיות אלה שאומרים: זה חוקי, זה לא חוקי.
דוד צור: אבל המציאות, כמובן, היא הרבה יותר מורכבת ולכן אני לא נכנס אליה, ולכן אנחנו מקיימים את הדיון הזה, דרך מקרה פרטי אמנם, אבל צריך להקיש ממנו על המדיניות הנוהגת.
דוד צור: אין לנו כלים, כוועדה, להיכנס לנבכי התהליכים.
דוד צור: נפנה בסיכום את המכתב לשר הביטחון ונבקש את התחקיר שנעשה במשרד הביטחון - במינהל האזרחי, המתפ"ש ואצל שר הביטחון בסופו של יום.
דוד צור: האמירה האחרונה שלך, דרך אגב, אין בה כדי לרצות אותנו כי גם אם ההחלטה הסופית התקבלה כפי שהתקבלה, אבל התהליך היה תהליך שגוי – היינו רוצים לדעת את זה.
דוד צור: זאת אומרת, אם נמסר מידע לא נכון, גם אם שר הביטחון שאין בזה כדי לשנות את החלטתו הסופית, עדיין צריך לבחון למה התהליך הזה לא היה נקי משגיאות.
דוד צור: אז אני מבקש להעביר לנו את התחקיר.
דוד צור: כמובן, שאם תחליטו בסוף לנקות מילה או שתיים - אנחנו לא טריבונל משפטי, אבל אנחנו רוצים לראות את התחקיר.
עליזה לביא: אם אפשר רק לנקוב בזמן – ממתי עד מתי - שלא ימרחו אותנו.
דוד צור: חודש יספיק לכם?
אורית סטרוק: התחקיר קיים.
דוד צור: חודש מהיום התחקיר יהיה בידינו.
דוד צור: אני לא מטיל דופי, ואני מוחה אפילו על אמירות שהיו כאן כנגד לובשי המדים, כנגד משרד הביטחון.
דוד צור: זה צבא ההגנה לישראל, הוא לא צבא האינקוויזיציה, בכל הכבוד.
דוד צור: הצבא הזה, אין בו פושעים, אלא אם כן הם עשו עבירות שיש בהן פשע.
דוד צור: אז אפשר להגיד שהם עשו דברים שבניגוד לחוק.
דוד צור: לא כל דבר הופך אותם להיות אינקוויזיטורים או פושעים.
דוד צור: אז אני מבקש גם לשמור על כבודם של אנשי מדים שבאים לכאן.
דוד צור: זו דעתי, אפשר כמובן לא להסכים אתה, אבל אני אומר את זה כיושב-ראש הוועדה, ואני מנצל את העובדה שנתנו לי להיות יושב ראש הוועדה היום ואני רוצה להגן על כבודם של לובשי המדים.
דוד צור: אני גם לא מטיל דופי ולא קורא להם שקרנים.
דוד צור: אני לוקח כנקודת הנחה שהחומר שמובא בפני הוועדה הוא החומר הנכון.
דוד צור: אם אומרים לי שמבחינתם הבית לא היה מאוכלס ואני רואה כאן שהבית מאוכלס, אז אני מבין שאתם, בתפיסתכם, בהבנתכם, כך חשבתם.
דוד צור: אבל כנראה ששגיתם.
דוד צור: זאת אומרת, הנחת היסוד – אם היא מאוד מכריעה לגבי השיקול אם כן להרוס או לא או עוד שיקול – כנראה לא היתה נתונה בפני שר הביטחון.
דוד צור: לכן זו סוגיה משמעותית לתחקיר.
דוד צור: זו לא שאלה אם היתה מזוזה או לא, היא שאלה משמעותית לתחקיר – האם מישהו צפה לאורך יום, יומיים, שלושה וקיבל אינדיקציה שהבית עומד אוטוטו לפני איוש או שהוא כבר מאויש מזה שבועות, ימים, שעות.
דוד צור: את זה אני מבקש, כשאלה לתחקיר, להציב ולדבר עליה.
דוד צור: אני מוחה על היעדרותם של אנשי משרד המשפטים.
דוד צור: קיבלתי פה תשובה מטופשת, אני חייב לומר.
עליזה לביא: אתה מוכן לשתף אותנו?
דוד צור: אומרת הממונה על החקיקה: הדיון הוא פוליטי ואין להם מה לתרום, ואם נפנה אליהם הם יתייחסו בנפרד.
דוד צור: אז קודם כול, אני מוחה.
דוד צור: כל דבר פוליטי הרי, אנחנו בתוך בית פוליטי.
עליזה לביא: זה מה שענו לוועדת הפנים בכנסת?
דוד צור: זה מה שענו לנו.
דוד צור: אז נשלח מכתב לשרת המשפטים.
משה זלמן פייגלין: אני לא הולך להתווכח, חלילה, על מה נאמר ומה לא נאמר.
משה זלמן פייגלין: בהחלט הדברים שאתה אומר מכובדים, וכל אחד יחזיק בעמדתו.
משה זלמן פייגלין: אבל לגבי התשובה של משרד המשפטים, ההיעדרות של משרד המשפטים קשורה היטב - - -
דוד צור: היא פוליטית.
משה זלמן פייגלין: מצוין, זו נקודה חשובה.
משה זלמן פייגלין: ההיעדרות של משרד המשפטים קשורה קשר בל יינתק להיעדרות של נציגי המינהל, כי שרשרת הפיקוד היא לא משרד הביטחון ומינהל מקרקעי ישראל - - -
דוד צור: אני לא מסכים.
משה זלמן פייגלין: אלא משרד המשפטים, מינהל מקרקעי ישראל, משפחת קייזלר - מסיבות פוליטיות.
דוד צור: אני לא מסכים לאמירה הזאת, מהסיבה הפשוטה שכשמגיע נציג של משרד הביטחון, שבהיררכיה הוא מעליו, זה לגיטימי בעיניי שהוא יציג את העניין.
משה זלמן פייגלין: טכנית זה נכון.
משה זלמן פייגלין: לא דיברתי על ההגדרה הטכנית.
דוד צור: גם מהותית.
דוד צור: מחר נבקש תשובה מהמשרד לביטחון פנים והוא יבחר לשלוח את המפכ"ל או ראש את ראש אג"ם או את מפקד המחוז או את שוטר היס"מ שפינה.
דוד צור: אני חושב ששוטר היס"מ שפינה הוא האחרון שאנחנו צריכים לבוא אליו בטענות.
משה זלמן פייגלין: אני גם חושב, אבל זה לא מה שאמרתי.
משה זלמן פייגלין: אני אמרתי משהו אחר.
משה זלמן פייגלין: שרשרת הפיקוד, נקרא לזה, היא לא שרשרת פיקוד פורמלית, היא שרשרת פיקוד של מי שלקחו לעצמם סמכויות מסיבות פוליטיות לבצע את הפשע הזה.
דוד צור: לי אין בעיה עם הנציגות של משרד הביטחון.
דוד צור: להיפך, אני מעריך את העובדה שהתייצבתם.
משה זלמן פייגלין: הם עלה תאנה.
משה זלמן פייגלין: אבי היקר הוא עלה תאנה פה.
דוד צור: חבר הכנסת פייגלין, אתה לא נותן לי לסיים את הדיון הזה.
דוד צור: היתה פה אמירה מאוד חשובה של חברת הכנסת אורית סטרוק: כשכבר נעשה כל התהליך הזה - ואני מדבר על העניין הטקטי לכאורה בשלב ההריסה - למה לכל הרוחות אי אפשר היה לעשות את זה בצורה שתשמר את הרכוש?
דוד צור: הרי הנוהל הזה קיים.
דוד צור: מפנים דירות בכל מקום בארץ.
דוד צור: הלב דואב לשמוע את האמא מדברת על הילדים שלה, אבל אני ממש לא מסתכל על זה מהפריזמה הזאת.
דוד צור: אני לא יכול להחליף את התחושות שלה, כמובן.
דוד צור: אבל אפשר היה להציל את הרכוש הזה מתוך הבית, למה זה לא בוצע?
דוד צור: למה לא באו עם קונטיינר, ארזו את הדברים והרסו את המבנה מבחוץ?
דוד צור: זו סוגיה שצריך לבדוק אותה.
דוד צור: היא פועלת נגדכם - - -
זבולון כלפה: לא היה צריך להרוס את המבנה.
זבולון כלפה: זה מבנה יביל.
דוד צור: לא משנה, אני לא נכנס לזה.
דוד צור: אני אומר שזה כבר הוחלט, זה קורה – אז למה לא לעשות את זה.
דוד צור: למה אני אומר לכם את זה?
דוד צור: כי זה כואב.
אורית סטרוק: יש נוהל: ככלל, אין להרוס מבנים יבילים.
דוד צור: ב', זה מחזק את הטענה, שאני לא מקבל אותה, שהיתה פה נקמנות וכוונת מכוון ללכת על משפחת קייזלר.
דוד צור: תסבירו לנו במהלך התחקיר למה זה לא בוצע.
דוד צור: מה, הייתם תחת לחץ?
דוד צור: 400–500 איש על שתי ילדות קטנות ואמא או אבא?
דוד צור: יש פעמים שאין מה לעשות – אין זמן, אתם תחת לחץ, חייבים לעבור עם הדחפורים ולהרוס הכול.
דוד צור: בעניין הזה אני מבקש שתחזירו לנו תשובה.
דוד צור: אני אומר עוד פעם, דיון לא פשוט, לא קל, ואני מעריך את העובדה שהתייצבתם.
דוד צור: למשרד המשפטים נשלח מכתב בנפרד.
דוד צור: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.
דוד צור: נקווה שתקימו בית, אל תתייאשו.
מירי רגב: על סדר היום הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון – איסור קבלת תמורה בעד עריכת נישואין), התשע"ד-2014, הצעת חוק פרטית שמובילה חברת הכנסת שולי מועלם ביחד עם חברי הכנסת אורי אורבך, אלי דהן ומוטי יוגב.
מירי רגב: אני מבקשת, לטובת הפרוטוקול, שהמציעה תציג את ההצעה ותבהיר היכן יש פערים.
מירי רגב: מי נמצא פה ממשרדי הממשלה?
מירי רגב: הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן, משרד המשפטים, המשרד לשירותי דת, הרבנות הראשית, משרד האוצר ומשרד הכלכלה.
שולי מועלם-רפאלי: מבחינתנו המטרה של הצעת החוק היא ליצור מצב שזוג שנרשם לנישואין ומשלם אגרה לא יצטרך לשלם סכום כסף נוסף לרב שמשיא אותם, במידה שהרב שמשיא אותם הוא הרב שמקבל שכר מהמועצה הדתית או מהרשות המקומית שבה הוא מכהן.
שולי מועלם-רפאלי: יש התייחסות ספציפית בהצעת החוק לרבני ערים.
שולי מועלם-רפאלי: ברור לנו שהדבר הזה יצטרך להיות מתוקן בתקנות.
שולי מועלם-רפאלי: יש שני אלמנטים שעליהם דיברנו, שהאיסור לקבל כסף יהיה תמיד מורכב משני חלקים.
שולי מועלם-רפאלי: חלק אחד, האזור הגיאוגרפי שבו הוא עורך את החופות, והחלק השני, מספר החופות שהוא עורך.
שולי מועלם-רפאלי: כל זה יהיה בתוך תקנות שיתקין השר.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מבקשים גם שתהיה איזו סנקציה על רבנים שלוקחים כסף.
שולי מועלם-רפאלי: ביקשנו שזה יהיה השבת הכסף שנלקח.
שולי מועלם-רפאלי: אני מבינה שלמשרד המשפטים- - -
<איגי פז: השבה בכל מקרה קיימת.
שולי מועלם-רפאלי: בואו נדבר על זה, איך בדיוק נכתוב את זה, מה המעמד, דרך מה זה יהיה.
שולי מועלם-רפאלי: לנו מאוד-מאוד חשובה, ואני חושבת שגם לגברתי ולכל מי שעוסק בתחום הסדרת שירותי הדת במדינת ישראל, חשובה לנו מאוד הפסקת התהליך שבו זוגות נרשמים, משלמים אגרה ואז בסוף החופה, בסיטואציה אולי הכי רגישה מבחינתם, נעשית כלפיהם פנייה לתשלום נוסף.
שולי מועלם-רפאלי: אין לזה מקום ולא ראוי הדבר.
מירי רגב: קודם כול, אין ספק, ההצעה ראויה ונכונה.
מירי רגב: עכשיו אני שואלת מה הפערים בינך ובין הממשלה.
שולי מועלם-רפאלי: אין פערים בינינו ובין הממשלה.
<איגי פז: אין פערים.
<איגי פז: רק היו לנו דיונים לגבי ה"שיניים" של ההצעה הזאת ומה תהיה הסנקציה המתאימה, שזה לא יהיה רק הוראה באוויר.
שולי מועלם-רפאלי: רוני טיסר, היועצת המשפטית של הוועדה, הובילה עבודה אינטנסיבית מאוד על הצעת החוק ביחס לכל הגופים הנוגעים בדבר.
דוד צור: כאשר זה מוּחל, אין את אותה סנקציה שמוחלת על כל עובד ציבור אחר?
מירי רגב: אני רואה פה הצעה של הוועדה.
מירי רגב: יש חוק דומה שקובע קנס חוק שירותי הדת היהודיים, על רכישה ומכירה של חלקות קבר.
מירי רגב: בדיוק אותו דבר.
<רוני טיסר: בהמשך לסוגיה שהועלתה לגבי הסנקציה, הצענו שבדומה לסנקציה שנקבעה בחוק שירותי הדת היהודיים לגבי מכירת חלקת קבר בחיים, ייקבע קנס.
<רוני טיסר: אני יודעת שהמציעה עצמה מתנגדת לקנס בצורתו הפלילית.
<רוני טיסר: יש אפשרויות נוספות לסנקציה.
<רוני טיסר: אנחנו חושבים שמהותי שתהיה סנקציה בתוך הצעת החוק הזאת.
<רוני טיסר: אציג מה הרקע הנורמטיבי להצעה הזאת.
<רוני טיסר: כבר היום יש כללים שנוסחו על-ידי הרבנות הראשית, בהסכמת השר לשירותי דת ומשרד המשפטים, שקובעים איסור על קבלת תמורה עבור עריכת חופות במקרה שעורכים חופה לבני זוג שמקום מגוריהם בתחומי מקום העבודה של הרב.
<רוני טיסר: זה מתחלק: רב שכונה לא יוכל לערוך חופה בתמורה לתושבי השכונה שלו, רב אזור – לתושבי האזור, רב עיר – לתושבי העיר.
<רוני טיסר: הכללים האלה, כפי שעולה מדוח מבקר המדינה, לא נאכפו.
<רוני טיסר: בדומה לכך יש כללים שנקבעו באותו חוזר לגבי עבודה פרטית.
<רוני טיסר: לפי מה שנקבע בדוח מבקר המדינה אף היתר לעבודה פרטית לא הוגש.
<רוני טיסר: מה שקרה בפועל, גם בגלל שהיום אין הגדרת תפקיד לרב שקובעת כמה חופות עליו לערוך ובאיזה אזור, רבנים גם התעלמו מן הכללים וגם במקרה והיו נאכפים הכללים בעצם לא היתה חובה על הרב לערוך חופות.
<רוני טיסר: הוא היה יכול להגיד: אני לא מקבל תמורה ולכן לא אערוך את החופות.
<רוני טיסר: לכן להצעת הנוסח שהגענו אליו יש כמה רבדים.
<רוני טיסר: דבר ראשון, בפעם הראשונה יש הגדרת תפקיד לרב.
<רוני טיסר: זאת אומרת, השר לשירותי דת יקבע מה מספר החופות שרב חייב לערוך, ובעקבות חילוקי דעות עם המציעה, שעלתה הסוגיה אם רב למשל של עיריית חולון כאשר משולמת האגרה בחולון יהיה חייב לערוך את החופה גם אם היא תיערך בבאר-שבע, נקבע שהמשרד לשירותי דת יקבע גם את התחום, שזאת היתה סוגיה שבמחלוקת.
<רוני טיסר: נשאלה השאלה האם הרב הזה לא צריך פשוט לקבל את הכסף דרך החזר הוצאות, שאם הוא נוסע לתל-אביב המועצה הדתית תשלם לו החזר הוצאות.
<רוני טיסר: נקבע, בהסכמה עם הממשלה והמציעה, שזה לא יהיה כך.
<רוני טיסר: הרב יצטרך לערוך את החופות שהוא יחויב בתקנות, עבור זה יהיה אסור לו בכלל לקבל תמורה, ומעבר לכך, בכפוף להיתר לעבודה פרטית, הוא יוכל לקבל תמורה כלשהי עבור מספר החופות הנוספות שהוא יערוך.
דוד צור: גם רב עיר?
מירי רגב: מה זה תמורה כלשהי?
שולי מועלם-רפאלי: יש כללים של עבודה פרטית.
<רוני טיסר: בדרך כלל בעבודה פרטית – זה כללים של הנציבות.
דוד אזולאי: פקיד מדינה יכול לעבוד בעבודה נוספת?
<רוני טיסר: יש כללים ברורים של נציבות שירות המדינה.
<רוני טיסר: הכללים אומרים בדרך כלל שרב לא יוכל לעבוד.
דוד אזולאי: אני לא מדבר עכשיו על רב.
דוד אזולאי: אני מדבר על עובד ציבור שרוצה לעבוד בעבודה נוספת.
דוד אזולאי: הוא צריך לקבל היתר של המעסיק ואז הוא יכול לעשות את זה?
<רוני טיסר: הוא יכול לעשות את זה בכפוף לכללים.
דוד אזולאי: ומה אם הוא בכל זאת לא קיבל את ההיתר של המעסיק שלו ועושה עבודה נוספת?
<רוני טיסר: הוא כפוף לדין משמעתי.
דוד אזולאי: יש סנקציות כנגדו?
<איגי פז: הדין המשמעתי כולל סנקציות.
<איגי פז: לעניין רבנים- - -
דוד אזולאי: עזוב כרגע את הרבנים.
דוד אזולאי: תאמר לנו עוד לגבי עובדי ציבור.
<איגי פז: כן, יש את נציבות שירות המדינה שמנהלת דין משמעתי שיכול לכלול השעיה בתפקיד וסנקציות נוספות: התרעה, נזיפה.
דוד אזולאי: אתה יכול להציג לנו דוגמאות של עובדי ציבור שאכן נקנסו?
מירי רגב: הכיוון שדוד אזולאי מוביל הוא כיוון טוב, שיהיה אותו דבר, שיהיה דין משמעתי, אותה סנקציה.
דוד אזולאי: הדבר השני שאני רוצה לשאול, ניקח את העיר חיפה למשל, שם אין כיום רב אשכנזי, יש רק רב ספרדי.
דוד אזולאי: עזוב שכשהוא ירצה לערוך חופה הוא ירצה דווקא את הרב לאו מתל-אביב, והיו דברים מעולם.
דוד אזולאי: מה קורה במקרה כזה?
דוד אזולאי: האם הרב לאו יכול לבוא מתל-אביב על חשבונו?
שולי מועלם-רפאלי: אבל זה לא על חשבונו.
שולי מועלם-רפאלי: הוא רב עיר והמדינה נותנת לו רכב.
דוד אזולאי: לא לכולם יש רכב צמוד.
שולי מועלם-רפאלי: לרב עיר יש רכב צמוד מהמדינה.
שולי מועלם-רפאלי: בואו נדבר על הנתונים המדויקים.
דוד אזולאי: אני רוצה להביא לידיעתך, לא לכל רבני הערים יש רכב צמוד.
<קריאה: יש פה מקרה שמבקשים רב ספציפי.
שולי מועלם-רפאלי: בואו נבדוק את זה.
שולי מועלם-רפאלי: אדוני מהרבנות הראשית, לא לכל רב עיר יש רכב?
<הראל גולדברג: לדעתי לא לכל רב עיר, אלא לרבני 4 הערים הגדולות.
<הראל גולדברג: אפשר לבדוק את זה.
דוד אזולאי: זה לא מלמד על הכלל.
דוד אזולאי: אני שואל שאלה, גברתי היושבת-ראש.
דוד אזולאי: הראל גולדברג, הדברים ידועים וקיימים.
דוד אזולאי: לא נטמון את ראשנו בחול.
דוד אזולאי: יש זוג צעיר שרוצה את הרב לאו כי הוא "להיט".
דוד אזולאי: הזוג רוצה שהרב לאו, או רבנים אחרים, יבוא אליו ויערוך אצלו את החופה.
דוד אזולאי: עכשיו אתה בעצם מונע מהזוג הזה.
דוד אזולאי: יש רבנים – לצערי הרב, אני לא רוצה חס ושלום לפגוע – שבאים תושבי המקום ואומרים: זה לא רב שראוי לערוך לי את החופה, אני לא רוצה אותו, אני רוצה רב אחר.
דוד אזולאי: מה נעשה במקרה הזה?
דוד אזולאי: ויש רב אחד בעיר, תבין.
דוד אזולאי: כאשר יש רבני שכונות אתה תפנה אותי לרבני שכונות, שרב העיר יפנה את זה לאחד מן הרבנים.
דוד אזולאי: אבל אני מדבר על עיר שאין בה רבני שכונות ויש רק רב עיר, ואתה יודע מה, לא רוצים שהוא יערוך חתונות בשל כל מיני סיבות.
דוד אזולאי: מה עושים במקרה כזה?
<הראל גולדברג: אני רוצה להשיב לך.
<הראל גולדברג: קודם כול, עמדת הרבנות הראשית היא שקודם כול אנחנו מברכים על הצעת החוק.
<הראל גולדברג: צריך להסדיר את הנושא הזה.
<הראל גולדברג: אנחנו בהחלט מקבלים, וגם מבקר המדינה כבר אמר את זה, שההנחיות שהוצאו בזמנו על-ידי הרבנות הראשית, בתיאום עם משרד המשפטים, באמת ככל הנראה לא מיושמות בשטח ולכן אנחנו שמחים על הצעת החוק הזאת.
<הראל גולדברג: יש רק פרט אחד שאנחנו מתנגדים לו, ואני אומר כאן בפירוש לפרוטוקול שאכן לא אמרנו אותו בשלבים מקדמיים של הדיונים.
<הראל גולדברג: אנחנו מתנגדים, וגם המשרד לשירותי דת, דיברתי עם סגן השר בדרך לכאן, זה גם לא על דעתו, אנחנו מתנגדים לנורמה שרב עיר לא יקבל כל תמורה או טובת הנאה אחרת בעד נישואין שערך.
<הראל גולדברג: אנחנו חושבים שצריך לעניין הזה להשוות את עניינו של רב עיר לעניינם של רבנים אחרים, אבל עם סייג קטן.
<הראל גולדברג: ברור לי שרב עיר לא יכול לקבל תמורה על חופה וקידושין שהוא עורך בתחומו או לבני זוג שנרשמו במקום כהונתו, גם אם הם לא בני תחומו.
<הראל גולדברג: אבל לפי הדוגמה של חבר הכנסת אזולאי, ואני מסכים לדברים, אם היום רב מעיר במרכז הארץ רוצה להשיא זוג.
<הראל גולדברג: נתחיל בזוג – זוג מבקש שרב עיר ממרכז הארץ יחתן אותו בחיפה – הם לא חיפאים, הם לא נרשמו לנישואין בתחום אותה עיר במרכז הארץ – אנחנו לא רואים סיבה למה לא לאפשר לאותו רב עיר לערוך את החופה והקידושין, בשני סייגים.
מירי רגב: אבל אז זה יבוא על חשבון בני העיר שלו.
<הראל גולדברג: הסייג הראשון, כללים לעבודה נוספת.
מירי רגב: זה יבוא על חשבון בני העיר שלו.
מירי רגב: הוא ייצא לעשות כסף, את כל החתונות הוא יעשה במקום אחר ובני העיר שלו יישארו מסכנים.
<הראל גולדברג: בדיוק בשל כך אנחנו מוכנים לסייג – החוק קובע את זה כבר היום, התקנות קובעות את זה כבר היום – שכל עבודה נוספת צריכה לעבור פרוצדורה.
שולי מועלם-רפאלי: אבל אומרת רוני טיסר שמבקר המדינה הביא לידיעתנו שלא הוגשה אפילו בקשה אחת לעבודה נוספת.
<הראל גולדברג: חברת הכנסת מועלם, ממה שאת אומרת נובע שגם החוק הזה למעשה- - -
שולי מועלם-רפאלי: אבל אנחנו קובעים פה סנקציה.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מנסים לקדם את הדברים, לא להגיד "אנחנו מתעלמים ממה שיש".
<הראל גולדברג: אם החשש שלנו הוא שהנורמות לא ייושמו אז מה ההבדל אם מותר לו בסייגים או אסור לו בכלל?
שולי מועלם-רפאלי: זה פעם ראשונה שאתה מגדיר לו את זה.
שולי מועלם-רפאלי: פעם ראשונה שאתה מגדיר לו כמה הוא צריך, פעם ראשונה שאתה מגדיר לו איפה הוא צריך.
שולי מועלם-רפאלי: אתה אומר לו: אם תעמוד בשני הדברים האלה, מעבר לזה אתה יכול מה שאתה רוצה.
<הראל גולדברג: יותר מזה, למה שרב שכונה יקיים את הסייגים האלה לפי השיטה הזאת?
<הראל גולדברג: אם אנחנו אומרים שיצאו נהלים והם לא מכובדים אז גם עכשיו זה ייצא בתקנות ולא ישתנה דבר.
שולי מועלם-רפאלי: כי יהיו סנקציות.
<הראל גולדברג: אז הסנקציות יהיו גם לעניין שלנו, בדיוק.
<הראל גולדברג: אגב, גברתי היושבת-ראש, יש נושאי משרה נוספים שמותר להם לעסוק בעבודה נוספת.
ישראל אייכלר: אילו נושאי משרה?
מירי רגב: אני מבקשת לשאול אותך שאלה לגבי מה שאמרת פה.
מירי רגב: כחלק מהצעת החוק הזאת יבוא סגן השר ויגיד כמה חופות רב של עיר צריך לערוך.
מירי רגב: דרך אגב, גם לא הוגן שרב של עיר בכל ערב לא יהיה בבית.
מירי רגב: אנחנו צריכים להיות גם הוגנים.
מירי רגב: יגידו, למשל, שהוא צריך בשבוע לערוך 3 או 4 חופות ונשאר לו יתר השבוע לערוך חופות במקום אחר ולהרוויח עבור זה כסף אם מישהו ביקש אותו.
מירי רגב: אבל הוא לא יכול על חשבון שלוש הפעמים שהוא צריך לערוך חופות בשבוע לנסוע עכשיו לחיפה.
<הראל גולדברג: מוסכם לגמרי.
<רוני טיסר: אתם מסכימים שהשר יקבע גם לרבני ערים?
דוד אזולאי: את יודעת מה המשמעות של מה שאמרת עכשיו?
דוד אזולאי: זה אומר שאם קובעים לרב מכסה חודשית של חופות, יבואו רבני השכונות ויגידו לו: אל תטיל עלינו משימות, קודם כול תמלא את המכסה שלך, אחר-כך תבוא לדבר אתנו.
שולי מועלם-רפאלי: מה רע באמירה הזאת?
דוד אזולאי: הכול נופל על רב העיר.
מירי רגב: יקבע השר בתקנות ויביא את זה לפה.
מירי רגב: יקבע השר בתקנות שרב עיר צריך לערוך X חתונות בחודש, 10 או 15 חתונות בחודש, לא משנה כמה יקבע.
מירי רגב: אלה החתונות שעליו לערוך בחודש.
דוד אזולאי: ומה עם רב שכונה?
מירי רגב: יקבע גם לרב שכונה.
מירי רגב: מה זאת אומרת, אנשים מתחתנים וזה הפך למצב שרבנים מתעשרים מזה?
מירי רגב: זוג מתחתן, משלם 700 שקל, משלם את האגרה.
מירי רגב: קודם כול שזה יהיה.
מירי רגב: אם אני רוצה דווקא את רב לאו או את הרב פינטו או רב אחר אז אשלם לו יותר.
מירי רגב: דרך אגב, גם פה צריך להחליט כמה ישלמו.
<הראל גולדברג: בהתאם לתקנות.
שולי מועלם-רפאלי: בהתאם לתקנות של סגן השר.
דוד אזולאי: את ממסדת את התשלום לרב, דבר שלא היה עד היום.
דוד אזולאי: יש בזה טעם לפגם.
שולי מועלם-רפאלי: עד היום הוא לקח כסף בלי שידעו על כך ומהיום הוא ייקח כסף אחרי שיקבל אישור.
דוד אזולאי: אומרת היושבת-ראש, אחרי שקבעו מכסה לרב עיר כמה חופות עליו לערוך, ואם בכל זאת בא זוג ומבקש שהוא יערוך את החופה וזה עובר את המכסה שלו צריך לקבוע תשלום לרב.
דוד אזולאי: אתם ממסדים את התשלום.
דוד אזולאי: לא זה המטרה של הצעת החוק.
מירי רגב: גם רב צריך להתפרנס בכבוד.
מירי רגב: המשכורת של הרבנים לא גבוהה ובאמת הם צריכים להתפרנס בכבוד, גם רבני ערים וגם רבני שכונות.
מירי רגב: עכשיו אנחנו רוצים למסד את הדברים.
מירי רגב: מה שהיה עד עכשיו, היה.
מירי רגב: זה שכל זוג נותן כמה שהוא נותן, הם לא יודעים כמה נותנים.
מירי רגב: שאלתי 100 חברים כמה אני צריכה לתת לרב שבא להשיא אותי.
מירי רגב: כמה צריך לתת?
מירי רגב: 1,000?
מירי רגב: 2,000?
מירי רגב: 3,000?
מירי רגב: 2,500?
מירי רגב: כמה נותנים?
אורי מקלב: הגיע רב אחד, ואדם שהרב קידש את הבת שלו שאל: כמה אני צריך לתת לך, אדוני הרב?
אורי מקלב: אז הוא אמר:
אורי מקלב: כמה שהבת שלך שווה.
אורי מקלב: .. הוא נתן לו 10 שקלים.
אורי מקלב: אז הרב החזיר לו עודף 9.50 שקלים...
אורי מקלב: זה אם את שואלת כמה צריך לתת לרב- - -
<הראל גולדברג: שני דברים.