GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<הראל גולדברג: דבר ראשון, אני לא חושב שהשר צריך לקבוע כמה חופות רב העיר צריך לערוך בחודש.
מירי רגב: בטח שהוא צריך.
מירי רגב: אם לא, לא אפתח פתח שהוא יערוך חופות במקום אחר.
מירי רגב: אי אפשר לאכול את העוגה ולהשאיר אותה שלמה, גם אצלכם, לא רק אצלנו.
<הראל גולדברג: אם גברתי תאפשר לי להשלים את המשפט היא תראה שלכך התכוונתי.
<הראל גולדברג: אני כן חושב שצריך להיכתב שככל שרב רוצה לערוך חופות במקום אחר הוא יהיה חייב לערוך מינימום חופות בעירו.
<הראל גולדברג: כלומר, מראש אני לא בטוח שהשר צריך לקבוע שהרב חייב לערוך 3-4 חופות בחודש.
מירי רגב: מה המינימום?
מירי רגב: מי יקבע את המינימום?
<הראל גולדברג: השר קובע את המינימום, אבל זה לא חובה על הרב.
<הראל גולדברג: אם הרב רוצה לחתן מחוץ לעיר- - -
מירי רגב: אז מה החובה?
מירי רגב: אז לשם מה השר קובע מינימום?
מירי רגב: כדי לריב עם כולם, לקבוע תקנות ובסוף שאתה לא תעשה את זה?
<הראל גולדברג: רב לא יוכל לקבל תמורה בעד חופות מחוץ לתחומו, נקודה.
<הראל גולדברג: מתי הוא כן יוכל לקבל תמורה?
<הראל גולדברג: כאשר הוא עורך מינימום חופות בתוך עירו.
<הראל גולדברג: כלומר, כל עוד הוא לא ערך מינימום חופות בתחום עירו אנחנו נתנגד לכך שהוא יערוך חופות מחוץ לתחומו.
<הראל גולדברג: כלומר, הוא לא יוכל למשוך את החבל משני קצותיו.
שולי מועלם-רפאלי: הראל גולדברג, אני חושבת שאתה עושה הפוך על הפוך.
<הראל גולדברג: אני סבור שלא צריך לחייב רבני עיר דווקא לערוך X חופות בעירם.
<הראל גולדברג: זה לא ראוי.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לחזור לתחילת הדיון.
שולי מועלם-רפאלי: רבני ערים הם עובדי ציבור.
שולי מועלם-רפאלי: תוך כדי דיון אני בודקת.
שולי מועלם-רפאלי: רב עיר שאין לו רכב יש לו החזקת רכב, אז הנה הורדנו מן השולחן משהו אחד.
<הראל גולדברג: כמו לכולנו.
שולי מועלם-רפאלי: אבל כשאני נוסעת לתת הרצאה באיזה מקום לא נותנים לי עוד כסף.
שולי מועלם-רפאלי: אם זה כמו כולנו אז בבקשה כמו כולנו, אבל אי אפשר להגיד "כמו כולנו" במקרה אחד ולא "כמו כולנו" במקרה אחר.
אורי מקלב: מה המשכורת של רב עיר?
שולי מועלם-רפאלי: יגיד לך משה בכר שהמשכורת של רב עיר גבוהה יותר משלנו.
<איגי פז: תלוי באיזה דור.
<איגי פז: ממש לא.
<איגי פז: אולי נשמע את נציג משרד האוצר.
אורי מקלב: ומה השכר של רבני שכונות?
שולי מועלם-רפאלי: דיברתי על רב עיר.
מירי רגב: את רוצה להעביר את הצעת החוק היום או את רוצה רק לדבר?
<משה בכר: תודה, גברתי היושבת-ראש.
<משה בכר: קודם כול, הנוסח שמונח כאן מקובל עלינו ותואם אתנו מראש.
<משה בכר: דבר שני, אני מציע שנעשה חלוקה בנוגע למה שהעלו עכשיו לגבי רב עיר, כפי שההצעה עושה, בין רב עיר לרב שכונה ורב אזור.
<משה בכר: רב שכונה ורב אזור, בכפוף לכללים לעבודה נוספת, לעבודה פרטית, מותר לו לקבל תמורה, כמובן אם הוא קיים את החובות שלו.
מירי רגב: זהו, אז אני רוצה לקבוע מה הן החובות שלו.
מירי רגב: היום לא קבוע מה החובות שלו.
מירי רגב: אני לא נגד שהוא יקבל תמורה.
<משה בכר: זה בסדר.
<משה בכר: ועל זה השר צריך להתקין תקנות.
דוד אזולאי: מי יקבע את החובות שלו?
<משה בכר: השר.
דוד אזולאי: הוא צריך לקבל אישור לעבודה נוספת.
<משה בכר: כמו כל עובד ציבור.
<משה בכר: מעבר לכך שהוא ממלא את החובות שלו יש גם סייגים לעבודה נוספת, כמו שלכל עובד ציבור יש סייגים לעבודה נוספת, כולל לי וכולל למי שנמצא כאן בחדר.
ישראל אייכלר: מה השכר של רב שכונה?
<משה בכר: רב שכונה, בפעם האחרונה שבדקתי השכר הממוצע נע בין 10,000-15,000 שקל.
<חזקיהו סאמין: רבני שכונה מקבלים 4,500 או 3,500 שקל בבסיס.
<חזקיהו סאמין: הם יכולים להגיע אולי ל-4,500 או 5,000 שקל.
מירי רגב: אני מבטיחה לך, נציג משרד האוצר, אם מישהו חושב שהחוק הזה יעבור בלי שהתקנות האלה יאושרו בוועדת הפנים הוא טועה, זה דבר אחד.
מירי רגב: דבר שני, אם מישהו חושב שייקבע מינימום חופות בלי שנדע מה באמת השכר של רב שכונה ורב עיר, אתם גם טועים.
מירי רגב: בינתיים עד שנאשר את זה לקריאה הראשונה תעשו שיעורי בית.
דוד אזולאי: גם רב עיר לא מקבל היום 20,000 שקל כפי שהיה פעם.
<משה בכר: אני אומר שוב, השכר של רבני השכונות- - -
אורי מקלב: רב שכונות בירושלים הוא רב של 50,000 איש.
דוד אזולאי: יש רבני ערים שמרוויחים 10,000-12,000 שקל ברוטו.
<משה בכר: השכר של רבני שכונות – אגב על רבני השכונות ורבני אזורים חלה חוקת העבודה, כמו על כל עובד עירייה אחר.
ישראל אייכלר: אז למה אתה צריך חוק נפרד?
<משה בכר: הסייג של עבודה פרטית הוא אגב לפי חוקת העבודה, כי חוקת העבודה קובעת שאסור לעבוד בעבודה פרטית פרט לנסיבות מסוימות.
<משה בכר: השכר של רבני השכונות ורבני האזורים נקבע בהסכמים קיבוציים שנחתמים בין המועצות הדתיות לבין הארגון שמייצג את רבני השכונות, שזה ההסתדרות הכללית החדשה.
<משה בכר: זה דבר אחד.
<משה בכר: פעם אחרונה שבדקתי השכר לא היה 4,000 שקל.
<משה בכר: זה אולי הבסיס.
דוד אזולאי: 4,200 שקל.
מירי רגב: מה אתה רוצה להוסיף לדיון?
<משה בכר: זה לגבי רבני שכונות, שלהם כאמור החוק כן מאפשר עבודה פרטית, כמובן בכפוף לכך שהרב קיים את כל חובותיו והוא קיבל אישור לעבודה פרטית.
<משה בכר: רב עיר זה נושא אחר לגמרי.
<משה בכר: רב עיר קודם כול הוא סוג של נבחר ציבור, כלומר הוא נבחר בהליך, והשכר שלו נקבע בהחלטת ממשלה כממוצע בין שכר ראש העירייה לשכר סגנו.
<משה בכר: כלומר, זה שכר של נבחרי ציבור.
דוד אזולאי: היה.
דוד אזולאי: אתה לא מעודכן.
דוד אזולאי: אתם מציג כאן פרטים לא מעודכנים.
דוד אזולאי: תלמד את הנושא ורק אז תבוא לפה.
מירי רגב: אבל במה הוסיף לנו עכשיו לדיון נציג משרד האוצר?
<משה בכר: אני אומר שיש הבדל בין רב עיר לרב שכונה.
מירי רגב: אני צריכה אותך כדי שתגיד לי שיש הבדל ביניהם?
מירי רגב: מה אתה מוסיף לנו עכשיו לדיון?
מירי רגב: אנחנו אומרים עכשיו שאנחנו רוצים שזוג שמתחתן לא ישלם מעבר לאגרה בסך 700 שקלים.
מירי רגב: אם רוצה זוג מסוים שמי שיבוא לחתן אותו יהיה לא רב העיר אלא דווקא רב מירושלים הוא יזמין אותו וישלם לו את מה שאנחנו נקבע, עד כמה שאפשר, בתקנות.
מירי רגב: הרב מירושלים כדי לבוא לחתן את הילדים שלי, בעזרת השם, בראש העין, או היכן שזה יהיה, יוכל לבוא אחרי שהוא סיים את החובות שלו בעירו.
מירי רגב: כמה חתונות הוא צריך יהיה לערוך בעיר שלו – אנחנו נקבע עכשיו.
מירי רגב: במה אתה עכשיו קשור לעניין?
<משה בכר: לגבי כל זה אני מסכים, לגבי רב שכונה ולגבי רב אזור.
<משה בכר: אבל לגבי רב עיר, קודם כול שכרו הוא של נבחר, זה דבר ראשון.
דוד אזולאי: סלח לי, אני לא מקבל את זה.
דוד אזולאי: הוא לא יודע על מה הוא מדבר.
דוד אזולאי: רב עיר לא מקבל משכורת של נבחר ציבור.
דוד אזולאי: זה היה פעם אבל זה נגמר.
<משה בכר: דבר שני- - -
דוד אזולאי: זה לא דבר ראשון.
דוד אזולאי: תחזור בך.
דוד אזולאי: אתה אומר דברים לא נכונים.
<איגי פז: קיימנו דיון בנושא הזה אצל שי ניצן ובדיון הזה נכחו גם נציגים של המשרד לשירותי דת וגם נציג של הרבנות הראשית.
<איגי פז: הוסכם על כולם שלגבי רבני ערים יהיה איסור כללי וגורף.
<איגי פז: הרציונל הוא, בגלל שהמשכורת שלהם מאפשרת את זה, ואם הם רוצים מעבר לזה זה יהיה דבר שהם מקבלים על עצמם.
אורי מקלב: יש לי הצעה שלא מצריכה גיוס חברי כנסת, אני גם אצביע בעד, ולא משנה את מהות החוק, אם תרשי לי.
אורי מקלב: אני חושב גם בקשר לחזות של החוק הזה.
אורי מקלב: במקום לכתוב "איסור קבלת תמורה בעד עריכת נישואין" וכל הנלווה לכך, שלא ברור לנו איך באמת שר הדתות יוכל להתקין תקנות.
אורי מקלב: מה ההבדל בין עיר של 50,000 תושבים לעיר של 100,000 תושבים?
אורי מקלב: מה קורה בעיר כמו ירושלים שרוב הזוגות לא מתחתנים בה אלא נוסעים לראש העין להתחתן, נרשמים בירושלים כי היא עיר הבירה ובגלל כל מיני סיבות אחרות רובם לא מתחתנים בירושלים אלא במקום אחר?
אורי מקלב: אז מי יקבע?
אורי מקלב: אינו דומה רב העיר גדרה, שרוב החתונות של תושבי עירו נערכות בסביבה שלו לרב העיר נתניה, שרוב החתונות של תושבי העיר נערכות בחדרה והוא צריך לנסוע כל הזמן לחדרה.
שולי מועלם-רפאלי: יקבע מנכ"ל הרבנות הראשית.
אורי מקלב: אני מציע, גם למען החזות של העניין, לפי מה שאמרת, גברתי היושבת-ראש, אנחנו חושבים שכל זוג שנרשם לנישואין יש לו זכות לקבל עריכת נישואין ללא תמורה, כך צריך להיות, על-ידי רב העיר או רב השכונה באותה עיר, מה זה משנה.
מירי רגב: לזה אנחנו מסכימים.
מירי רגב: עכשיו בוא נתקדם הלאה.
אורי מקלב: בתקנות- - -
מירי רגב: עזוב את התקנות.
מירי רגב: כל החוק הזה הוא אמצעי.
מירי רגב: מה שחשוב לנו זה המטרה.
מירי רגב: המטרה, שזוג שמתחתן לא יהיה משאבת כסף לכל מי שרוצה.
אורי מקלב: על זה אין ויכוח.
מירי רגב: עד כאן אנחנו מסכימים.
מירי רגב: כל זוג שמתחתן במדינת ישראל ישלם אגרה בסך 700 שקלים.
אורי מקלב: כולל עבור עריכת נישואין.
מירי רגב: כולל הכול.
מירי רגב: הזוג שרוצה להתחתן רוצה רב מסוים שנחשב יותר.
מירי רגב: מה לעשות, לא כל הרבנים הם אותו דבר, יש רבנים שמצליחים יותר ורבנים שמצליחים פחות, חלק בצדק, חלק לא בצדק, לחלק יש יחסי ציבור, לחלק לא, לא משנה מה.
מירי רגב: רוצה רב שהוא יותר "סלב".
מירי רגב: הוא צריך לשלם עבור זה יותר?
<איגי פז: כמו כשאדם רוצה רופא פרטי.
מירי רגב: אני שואלת אותך, הוא צריך לשלם עבור זה יותר?
אורי מקלב: אם זה לפי בחירה והוא רוצה לשלם לו, שיעשה את זה על-פי מחיר השוק, כן.
מירי רגב: אם מישהו רוצה רב מסוים, לא מהאזור שלו, וזה מטריח את אותו רב- - -
אורי מקלב: למה את רוצה לאסור עליו לבקש את אותו רב?
אורי מקלב: הרב הזה הוא הרב של תל-אביב וכולם רוצים אותו, לדוגמה.
אורי מקלב: שזה לא יהיה על חשבון בני עירו.
אורי מקלב: דהיינו, קודם כול חלה עליו חובה.
שולי מועלם-רפאלי: כולנו אומרים אותו דבר.
שולי מועלם-רפאלי: זה הצעת החוק, חבר הכנסת מקלב.
אורי מקלב: אגיד לכם איפה ההבדל בינינו.
אורי מקלב: אני מציע שהתקנות של השר יקבעו שיש חובה על המועצה הדתית, במקום שיש מועצה דתית, שהחלוקה צריכה להיעשות על-ידי אותה מועצה דתית איזה רב הולך, מתי הולך רב השכונה.
אורי מקלב: יכול להיות שאותה מועצה דתית תשכור רבנים שהם מסדרי קידושין לצורך העניין מתקציבה, יכול להיות שזה מותר לה והיא תשלח אותם.
אורי מקלב: עכשיו לקבוע מינימום חתונות שרב צריך לערוך?
שולי מועלם-רפאלי: ברור שכן.
אורי מקלב: אני תומך בהצעת החוק הזאת אבל- - -
מירי רגב: חבר הכנסת מקלב, אגיד לך מה תהיה הבעיה.
מירי רגב: אם לא נקבע מינימום של חופות, הרי איך הוא יכול לקבוע מינימום?
מירי רגב: הרי הרב יאמר: אני עובד קשה עד עכשיו.
מירי רגב: ישאלו אותו מה הוא עשה עד עכשיו, כמה חופות הוא ערך עד עכשיו והרב יצטרך להגיד.
מירי רגב: אז עושים ממוצעים.
מירי רגב: הרי אי אפשר לקחת במאה אחוז, עושים ממוצע, כמה עד עכשיו הרב הזה עשה, כמה הרב האחר עשה, ואז אתה אומר כמה הוא יכול לעשות וכמה אני רוצה להוסיף לו כי אני רוצה שהוא יתפרנס טוב יותר.
מירי רגב: אם מישהו רוצה אותו, בבקשה, שייתן לו יותר.
מירי רגב: זה לא פוגע בכלום.
מירי רגב: זה בעצם משלים את מה שאתה אומר.
אורי מקלב: זה חצי עיוות.
אורי מקלב: רב של שכונה בירושלים, במקרה דווקא אותו רוצים יותר ויש רבנים אחרים שפחות רוצים אותם, ויש לו עבודה, הוא צריך לעשות את חובתו.
מירי רגב: אבל זה מה שאנחנו אומרים.
שולי מועלם-רפאלי: אבל זה מה שאומרת הצעת החוק, חבר הכנסת מקלב.
אורי מקלב: הצעת החוק צריכה להיות אחרת.
אורי מקלב: אנחנו קובעים שהרבנות צריכה להעמיד מסדר קידושין לכל זוג שנרשם.
מירי רגב: נכון, זה הצעת החוק.
אורי מקלב: מי יעשה את זה ואיך יעשה את זה?
מירי רגב: השר לענייני דתות.
אורי מקלב: אם יש אפשרות שהשר יקבע לגבי כל עיר – לפי דעתי זה דבר שאי אפשר לקבוע אותו אמיתית וזה גם לא הוגן כלפי הרבנים ולא תואם את המציאות בשטח.
מירי רגב: אז מי יקבע?
אורי מקלב: המועצה הדתית, אותה רבנות תקבע את הסדר.
אורי מקלב: היא תגיש תוכנית לשר שצריך יהיה לאשר אותה.
מירי רגב: אותי לא מעניין אם היא תגיש תוכנית לשר או השר יחליט.
מירי רגב: אותי מעניין רק דבר אחד, שבתקנות ייקבע המספר המקסימלי של חופות שהוא צריך לערוך בעיר שלו.
אורי מקלב: למה את מתערבת בזה?
אורי מקלב: אם הוא מסתדר עם רבני השכונות, למה את מתערבת בזה?
שולי מועלם-רפאלי: אני לא רוצה שהוא "יסתדר".
מירי רגב: חבר הכנסת מקלב, ראית פה איך "הסתדרו" 4-5 אנשים מאותה סיעה לפני כן בעניין ראשי עיריות?
מירי רגב: כך הם "יסתדרו", כשרב השכונה, שתלוי ברב העיר, לא רוצה להסתדר אתו, כי אם הוא צריך להסתדר אתו – לא נעים לו.
מירי רגב: אז הוא רוצה שיקבעו לו.
מירי רגב: אני לא רוצה ש"יסתדרו".
אורי מקלב: במציאות הרי בדברים אחרים רב העיר כן קובע לו משימות.
אורי מקלב: יש הרי חלוקה ביניהם.
אורי מקלב: הרי הוא צריך לראות את העירובים ואת המקוואות.
אורי מקלב: יש הרי חלוקה.
מירי רגב: הבנו את עמדתך.
אורי מקלב: למה השר כן יכול להכתיב והרב לא יכול להכתיב?
אורי מקלב: דבר שני, אני גם לא אומר שיעשה את זה לבד.
אורי מקלב: אני אומר שישלח את זה לאישור השר.
אורי מקלב: בסופו של דבר חלוקת העבודה ביניהם היא בהתאמה למקום בו הם גרים.
אורי מקלב: בסופו של דבר אנחנו צריכים לראות מוצר מוגמר שמשמעותו חיוב לתת שירותי סידור קידושין לכל זוג שמבקש להינשא.
אורי מקלב: עכשיו לקבוע שהשר יקבע בכל עיר ובכל שכונה – הוא לא יכול לקבוע דבר כזה.
אורי מקלב: הוא צריך לקבוע קווים כלליים.
ישראל אייכלר: אני מבקש רשות דיבור.
ישראל אייכלר: כולנו מסכימים שזוג שרוצה להתחתן זכאי בתמורה לאגרה ששילם לקבל את עריכת הנישואין כדת וכדין ובצורה הכי יפה.
ישראל אייכלר: מצד שני, אנחנו יודעים שיש מגמה של מלחמה, שהרפורמים והקונסרבטיבים משלמים הון עתק לחברי כנסת ולארגונים ולעיתונאים כדי ליצור אווירה עוינת נגד הדת היהודית בכל דבר שנוגע.
שולי מועלם-רפאלי: אני יוצאת החוצה ותקראי לי כשהוא יסיים.
שולי מועלם-רפאלי: אני מוחה על הדיבור הזה.
מירי רגב: אז אני מסיימת את הדיון.
מירי רגב: סליחה, אל תשחקי פה משחקים.
מירי רגב: תשמעי את מה שהוא רוצה להגיד.
שולי מועלם-רפאלי: אבל הוא לא יכול להגיד לי שהרפורמים נותנים לי כסף.
שולי מועלם-רפאלי: זה מה שאתה אומר.
ישראל אייכלר: לא דיברתי עליך בכלל.
מירי רגב: הוא יגיד מה שהוא רוצה ואת תגידי מה שאת רוצה.
מירי רגב: אם את יוצאת, הדיון מסתיים.
מירי רגב: משחקים אל תשחקי אצלי בוועדה.
שולי מועלם-רפאלי: את נותנת לו להגיד דברים לא ראויים עלי.
דוד אזולאי: הוא לא כיוון אליך.
שולי מועלם-רפאלי: הוא מדבר בדיוק עלי.
ישראל אייכלר: את אומרת הרבה דברים לא ראויים ואני לא מגיב.
אורי מקלב: מעניין למה את מרגישה שהוא מדבר עליך.
ישראל אייכלר: לא העליתי על דעתי שגברת מועלם חושבת שהיא זאת שמקבלת כסף מהרפורמים אבל היא חייבת להודות שאני אומר דברי אמת.
ישראל אייכלר: יש במדינת ישראל מלחמה נגד הרבנות, נגד הדת היהודית על-ידי ארגונים רפורמים וקונסרבטיבים, כולל האיחוד האירופי ואפילו ה-CIA משלם לקרן החדשה ולכל מיני קרנות ולסניפיהן כדי לכפור ולחתור תחת מעמד הדת היהודית במדינת היהודים.
ישראל אייכלר: את זה אני חוזר ואומר.
ישראל אייכלר: אמשיך לומר את זה, ואתם לא תסתמו לנו את הפה גם אם- - -
ישראל אייכלר: אתם יכולים לשים אותנו בבתי-סוהר.
מירי רגב: בלתי אפשרי כך לקדם דברים.
מירי רגב: אם כך את מקדמת את הדברים שלך, רע מאוד.
ישראל אייכלר: אילו היה מדובר פה בהצעת חוק שחלה על כל עובדי המדינה, אם זה למשל עיתונאי ברשות השידור שמנחה איזה אירוע של חברים, שאסור לו לקחת כסף תמורת זה, או פקיד.
ישראל אייכלר: רב ראשי במדינת ישראל הוא פקיד של הממשלה.
מירי רגב: להם אסור בכלל, דרך אגב.
ישראל אייכלר: אמרת שיש תוספת עבודה, מותר לקחת עבודה פרטית.
<רוני טיסר: יש אישור לעבודה פרטית אך לא בניגוד לכללי עבודה פרטית.
<רוני טיסר: רבנים לא יכולים לעשות משהו שהוא מנוגד לכך.
ישראל אייכלר: הבנתי בדיוק מה אמרתם, וחבר הכנסת אזולאי כבר שאל את השאלות וקיבל תשובות.
ישראל אייכלר: כל עובדי הציבור, יש איזה תקנון, ולא אתנגד שגם הרבנים יהיו בכלל עובדי הציבור.
ישראל אייכלר: כפי שאסור לעובד ציבור אחר, אסור לרב.
ישראל אייכלר: מה שמותר לעובד ציבור אחר, מותר לרב.
ישראל אייכלר: ובעיקר סנקציה שיש על עובדי ציבור אחרים תהיה גם על רבנים.
מירי רגב: בדיוק כמו עובדי ציבור.
ישראל אייכלר: זה בדיוק מה שאני רוצה, שיחול אותו דבר.
ישראל אייכלר: לא יהיו סנקציות מיוחדות לרבנים, בשום פנים ואופן.
ישראל אייכלר: לזה אני מתנגד בכל תוקף.
מירי רגב: אני מתכוונת לסכם גם את זה.
ישראל אייכלר: אם הדבר יהיה ככל עובדי המדינה אז גם לא צריך את הצעת החוק הזאת.
ישראל אייכלר: יש מאסה של חקיקה אנטי רבנות, חקיקה אנטי דתית.
ישראל אייכלר: אפילו רבני "צהר", שאינם נמנים על הרפורמים, גם הם מצטרפים לרוח הרעה נגד הרבנות הראשית כי הם רצו שיהיה מטעמם רב ראשי.
ישראל אייכלר: לכן נתנגד בכל תוקף לכל חקיקה שתבחין בין רבנים ובין עובדי מדינה אחרים.
אורי מקלב: לפי מה ייקבע?
אורי מקלב: לפי מספר הנרשמים?
אורי מקלב: איך השר יקבע?
מירי רגב: זה לא עניינך איך השר יקבע.
מירי רגב: השר יביא את זה ואז נדון על זה.
מירי רגב: תעביר לשר מסמך ותציע לו איך לעשות את זה.
אורי מקלב: יש לי הצעה, שאציע לחברי לתמוך בה, כולל לגבי הסמכות לשר, אבל בעקבות דבריו של הרב אייכלר אני מציע לשנות את הדימוי- - -
ישראל אייכלר: את כל הגישה הזאת.
אורי מקלב: במקום לכתוב איסור, לכתוב שחלה חובה על הרבנות הראשית באותה עיר או על רשם הנישואין להעמיד רושם נישואין לכל זוג שנרשם.
אורי מקלב: איך, כמה צריך, מי הרב – השר יקבע ויביא את זה לוועדת הפנים.
אורי מקלב: אנחנו תומכים בזה, לשנות רק איסור קבלת תמורה.
אורי מקלב: למה האנטישמיות הזאת?
אורי מקלב: למה כל הזמן רק הסתה נגד רבנים, שהם לוקחים וכולי?
ישראל אייכלר: זאת המטרה של הצעת החוק.
ישראל אייכלר: שום דבר אחר.
אורי מקלב: אני הולך על-פי אותה מטרה, באותה תכלית.
אורי מקלב: רואים מאיפה כל ההשקפה שלכם מגיעה ומאיפה ההשקפה שלי מגיעה.
ישראל אייכלר: אתם פשוט נלחמים נגד היהדות.
אורי מקלב: אני באמת רוצה שאותו זוג יקבל קידושין, אבל אתם רוצים רק לראות שהרב מקבל.
אורי מקלב: אני אוסר עליו לקבל מעל השולחן ומתחת לשולחן.
מירי רגב: אני בכלל לא חשבתי על הכיוון הזה, אבל כל אחד שומע את זה באוזניים שלו.
ישראל אייכלר: יש סתירה בין החוקים שלהם עצמם.
מירי רגב: חבר הכנסת מקלב, הבנתי את עמדתך.
מירי רגב: די, אי אפשר לחזור עליה מאה פעמים.
מירי רגב: אחרי שהסברת חמישים פעמים קלטתי אותה.
ישראל אייכלר: מצד אחד, הם רוצים שאדם יוכל להירשם בכל מקום שהוא רוצה.
ישראל אייכלר: מצד שני, מונעים מבני הזוג לקחת כל רב שהם רוצים.
ישראל אייכלר: אם אתם כל-כך דמוקרטיים ואתם רוצים לאפשר להירשם בכל מקום, תרשו לבני הזוג לקחת כל רב שהם רוצים.
מירי רגב: דרך אגב, אין לי בעיה שגם זה יבוא בתקנות, שייקחו כל רב שהם רוצים, כל עוד לכל רב יהיו X חתונות שעליו לערוך.
ישראל אייכלר: אני מסכים לזה.
<הראל גולדברג: גם אדם פרטי?
<הראל גולדברג: רב עובד ציבור.
<הראל גולדברג: זה מה שכתוב בהצעת החוק.
<הראל גולדברג: גברתי היושבת-ראש, רק עוד דבר אחד.
<הראל גולדברג: אנחנו מבקשים – ואת זה כתבנו במייל לפני כמה שבועות – שהתקנות יהיו בקביעת השר ובהסכמת הרב הראשי לישראל שמכהן כנשיא מועצת הרבנות הראשית.
מירי רגב: אותי זה לא מעניין, בקביעת הרב הראשי או לא.
מירי רגב: עם כל הכבוד לרבנות הראשית, בינתיים הם לא באו פעם אחת לוועדה הזאת.
<הראל גולדברג: אני נציג הרבנות הראשית פה.
מירי רגב: יפה, אתה הגעת.
מירי רגב: כל פעם שאנחנו מזמינים אותם הם לא מגיעים.
מירי רגב: הזמנו אותם לכמה דיונים.
מירי רגב: הבנתי את היחס שלכם אלינו, אותו יחס תקבלו אתם.
<הראל גולדברג: אני לא יודע על מה גברתי מדברת.
<הראל גולדברג: כל פעם שאנחנו מוזמנים לפה אנחנו מגיעים.
מירי רגב: אתה לא יודע אז תלמד.
מירי רגב: כל ענייני התקנות יאושרו פה בוועדת הפנים והגנת הסביבה, נקודה.
<הראל גולדברג: זה בקשה של השר?
מירי רגב: כל התקנות ידונו פה בוועדה.
<הראל גולדברג: אני לא אומר שזה לא יאושר בוועדה.
<הראל גולדברג: אני רק אומר שהשר יקבע את זה בהסכמת הרב הראשי.
שולי מועלם-רפאלי: לא כדאי, הראל גולדברג.
מירי רגב: ואם הוא לא יסכים?
מירי רגב: אתה רוצה שגם את התקנות לגבי הר הבית נקבע עם הרבנות הראשית?
<הראל גולדברג: גברתי, הרב הראשי לישראל הוא "אורגן" ביצועי.
מירי רגב: אני שואלת אותך, אתה רוצה שגם את התקנות בעניין הר הבית נקבע עם הרב הראשי, שמתנגד לעלות להר הבית?
<הראל גולדברג: הרב הראשי הוא "אורגן" ביצועי, הוא חלק מהרשות המבצעת.
דוד צור: זה בערך כמו שנחוקק חוק בתחום ביטחון פנים ונגיד שהוא חייב להיות בהסכמת המפכ"ל, או נחוקק חוק בנושא ביטחון ונגיד שהוא חייב להיות בהסכמת הרמטכ"ל.
<הראל גולדברג: מפכ"ל לא נבחר באמצעות אסיפה בוחרת של 150 איש.
<הראל גולדברג: לרב הראשי יש מאפיינים של נבחר ציבור.
דוד צור: הוא כפוף לשר?
<הראל גולדברג: לא, ממש לא.
<הראל גולדברג: אדוני מוזמן להסתכל בחוק הרבנות הראשית לישראל.
דוד צור: פעם ראשונה אני שומע שחוק של הכנסת צריך לעבור הסכמה של הרב הראשי.
<הראל גולדברג: לא ביקשתי את מועצת הרבנות הראשית.
<איגי פז: מדובר בתקנות שהן מינהליות בכלל.
<איגי פז: מדובר בעניין מינהלי.
מירי רגב: משרד הדתות, יש לכם מה להגיד על זה?
מירי רגב: טוב שהגעת אחרי תחילת הדיון.
מירי רגב: זה התחילה נורא מוקדם בבוקר, היה קשה להגיע בזמן.
מירי רגב: אני מבקשת שלהבא תגיעו בזמן לדיונים.
<חזקיהו סאמין: בעיקרון אם נמנע מבני זוג מלקחת איזה רב שהם רוצים למעשה אנחנו חוטאים למטרה.
<חזקיהו סאמין: אנחנו רוצים כאן להקל על בני הזוג.
<חזקיהו סאמין: למעשה בחוק הזה כשאנחנו אומרים שבני זוג ממקום אחר לא יכולים להזמין את הרב כי הוא לא יכול לקחת כסף ממילא אז אנחנו חוטאים למטרה.
<חזקיהו סאמין: אנחנו גורמים למעשה למצב שבני הזוג ייפגעו מזה.
מירי רגב: אבל רב העיר יכול שלא לקבל עבור זה כסף.
מירי רגב: הוא עושה מצווה גדולה.
<חזקיהו סאמין: אני מציע שרבני ערים שזה מחוץ למקומם, לדוגמה רב העיר של גבעתיים שמישהו מתל-אביב רוצה להזמין אותו, לדעתי הוא יכול לקחת כסף, כמובן בהתאם לתקנות.
אורי מקלב: התקנות יכולות לאפשר את זה.
<רוני טיסר: לפי הנוסח הנוכחי לא.
אורי מקלב: למה התקנות לא יכולות לאפשר את זה?
מירי רגב: הנוסח הוא נוסח, אבל הוועדה הזאת לא אומרת "אמן" אחר כל הצעת חוק שמגיעה אליה.
מירי רגב: יכול להיות שכן נקבל את עמדת השר.
אורי מקלב: אבל היועצת המשפטית אומרת שלא.
מירי רגב: היועצת המשפטית היא יועצת משפטית.
<רוני טיסר: אני רק אומרת מה הנוסח.
<רוני טיסר: הוועדה יכולה להחליט כרצונה.
מירי רגב: אני חושבת שבין הקריאה הראשונה, כדי להתקדם כבר עם הצעת החוק הזאת, לבין הקריאה השנייה והשלישית נסכם פה כמה דברים שעליהם נדון.
שולי מועלם-רפאלי: זה מה שסוכם ביני ובין הראל גולדברג, נציג הרבנות הראשית.
דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, יש פה קודם כול דבר אחד שאני מניח שהיתה בו תקלה שלא במכוון.
דוד אזולאי: לרבנים יש נציגות – ועד הרבנים – ואני לא רואה שהם נמצאים פה.
דוד אזולאי: מן הראוי שאנשי ועד הרבנים היו מוזמנים לומר את עמדתם בעניין הזה.
דוד אזולאי: יש ועד של רבני ערים.
<קריאה: יש ארגון רבני שכונות, ארגון רבני ערים.
דוד אזולאי: אני מניח שהיתה פה תקלה.
מירי רגב: היתה תקלה, חד-משמעית.
מירי רגב: אני חושבת שאתה צודק במאה אחוז.
דוד אזולאי: אני מבקש שיוזמנו לכאן הנציגים האלה.
דוד אזולאי: האנשים האלה הם בעלי ניסיון, הם נוגעים בעניין.
דוד אזולאי: איך ייתכן שאנחנו מקיימים כאן דיון מבלי לשמוע אותם?
דוד צור: הם לא יודעים על דיון כזה?
אורי מקלב: למה שיידעו?
דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להסב את תשומת לבך, לא מזמן עבר חוק אזורי רישום נישואין במדינת ישראל, לפיו כל אחד יכול להירשם היכן שהוא רוצה.
דוד אזולאי: פה בעצם מה שאנחנו עושים, אדם נרשם היכן שהוא רוצה אבל עכשיו קובעים שרב של אותה עיר יערוך את החופה.
דוד אזולאי: אז בואו ניתן גם פה חופש לרבנים, שכל אחד יערוך חופה היכן שהוא רוצה.
מירי רגב: כל עוד הוא לא ייקח עבור זה כסף אין לי בעיה.
שולי מועלם-רפאלי: אבל אם הוא לא לוקח עבור זה כסף לא עוצרים אותו מלעשות את זה.
דוד אזולאי: שולי מועלם, אני רוצה שתביני, אני לא נגדך בהצעת החוק הזאת.
שולי מועלם-רפאלי: אתה לא נגדי, אבל פעם אחרי פעם אתם ממסמסים את זה, פעם אחרי פעם אתם מעלים דברים בדקה האחרונה, אחרי שבמשך חודשים אנחנו עובדים על זה.
שולי מועלם-רפאלי: אז בואו, אתם יכולים להגיד שאתם לא נגדי, זה בסדר גמור, אני גם לא לוקחת את זה באופן אישי, אבל החוק הזה, גם לטענה שלא היו פה נציגי הרבנות בדיונים, בדיון הראשון והשני ישב פה נתן נתנזון (נוס), שהוא נציג רבני הערים והשכונות.
שולי מועלם-רפאלי: אז אי אפשר להגיד דברים כאלה.
<קריאה: נתן נתנזון (נוס) לא מייצג את רבני הערים והשכונות.
מירי רגב: עם כל הכבוד לנציגי ועדי רבני הערים, נשמע את עמדתם, אבל הם לא קובעים אם הצעת החוק הזאת תעבור או לא.
דוד אזולאי: אבל רק לשמוע אותם.
דוד אזולאי: אני חוזר ואומר, אני לא בא להגיד כאן שרבנים צריכים לקבל כסף מעבר לשכר שלהם, אבל הבאתי דוגמה לסיטואציות מסוימות שקיימות במציאות וצריך לתת עליהן את הדעת.
דוד אזולאי: אנחנו יודעים, מירי רגב, אנחנו מכירים את זה מקרוב.
דוד אזולאי: יש אנשים שלא רוצים שרב העיר שלהם ישיא אותם.
דוד אזולאי: כי אולי הרב כבר מבוגר, כי אולי אותו רב פחות נעים, אני לא יודע מה.
דוד אזולאי: אדם רוצה רב אחר.
דוד אזולאי: תאפשרו לו את זה, זה הכול.
דוד צור: החוק לא אוסר על זה.
תמר זנדברג: אין חובה על שימוש ברב העיר.
דוד אזולאי: אבל אתה יודע שיש ביקוש לאותו רב וכולם יבקשו את אותו רב.
דוד אזולאי: למה שהוא יסכים לבוא?
תמר זנדברג: אז הוא רוצה אותו רק אם הוא ישלם לו כסף?
מירי רגב: יש רק רב אחד בעיר?
מירי רגב: ומה עם רבני השכונות?
דוד אזולאי: אציג לך דוגמה.
דוד אזולאי: אני גר בעיר עכו.
דוד אזולאי: בעכו יש רק רב אשכנזי אחד.
דוד אזולאי: מה את רוצה עכשיו, שכל הספרדים ילכו לערוך אצלו את החופה?
דוד אזולאי: ואם הם רוצים רב ספרדי?
מירי רגב: אני תיכף כותבת את זה לדברי הסיכום.
דוד אזולאי: רב ספרדי אחר צריך לבוא ממרחק.
דוד אזולאי: למה שהוא יבוא?
תמר זנדברג: רב ספרדי יבוא רק אם יקבל מעטפה עם שטרות?
דוד אזולאי: אני לא רוצה שישלמו לו אלא שתאפשרו לו.
אורי מקלב: אני צריך להגיב למה שהיא אומרת?
אורי מקלב: למה את, מציעת הצעת החוק, גברת מועלם, לא מתייחסת?
אורי מקלב: היא אמרה שהרבנים מקבלים מתחת לשולחן מעטפות.
אורי מקלב: זה בדיוק הדימוי של הצעת החוק הזאת.
תמר זנדברג: לא אמרתי את זה, סליחה.
תמר זנדברג: אתה אמרת "מתחת לשולחן", לא אני.
שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת מקלב, על מה לבכות, על הראשונות או על האחרונות?
תמר זנדברג: אני חייבת משהו להעיר.
מירי רגב: לא, את לא יכולה לבוא באמצע הדיון ולהגיד "אני חייבת".
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו רוצים להצביע וצריך לסיים כאן את הדיון עד שעה 14:00, אז בואו נתקדם.
תמר זנדברג: אם אתם חושבים שאני לא שייכת לדיון הזה, אל תאסרו נישואין אזרחיים ואז ניתן לכם- - -
שולי מועלם-רפאלי: חלילה, לרגע לא אמרתי שאת לא שייכת לדיון הזה.
תמר זנדברג: אבל מכיוון שאין ברירה- - -
<קריאה: הבית היהודי יאשרו לך את זה.
מירי רגב: תמר זנדברג, דוד אזולאי ואורי מקלב, אני ממש מבקשת.
מירי רגב: הדבר הכי נכון היה, נציג משרד הדתות, שכל אחד יוכל לקחת כל רב שהוא רוצה, בגלל שהוא יכול להירשם בכל מקום ומשלם 700 שקלים בכל מקום.
מירי רגב: כל רב שהוא רוצה, ואז הוא יכול לקחת אותו בלי לשלם תוספת.
מירי רגב: זה הדבר הכי טוב.
<חזקיהו סאמין: זה לא מעשי.
מירי רגב: למה זה לא מעשי?
<חזקיהו סאמין: אסביר לך למה.
<חזקיהו סאמין: לדוגמה, ובכך אענה גם לנציג משרד האוצר, רב העיר של פתח-תקווה, עכשיו נבחרו שם שני רבנים עיר, מקבל 20,000 שקל ברוטו, שתדעו.
<חזקיהו סאמין: על רב עיר יש מעמסה אדירה, מהבוקר ועד הערב.
<חזקיהו סאמין: את מצפה שבשעות הערב הוא ילך לעשות חופות לאנשים ולא יקבל עבור זה תמורה?
מירי רגב: אז למה אתה רוצה שבכל זאת- - -
<חזקיהו סאמין: מה שזה יביא בסופו של דבר, שאנשים שמבוקשים, כמו הרב לאו וכמו רבני ערים, לא יעשו את זה.
דוד צור: למה שלא יגיש בקשה לעבודה נוספת בשכר?
<חזקיהו סאמין: אני מדבר על רבני ערים שמבקשים אותם מחוץ לעיר.
דוד צור: תקשיב רגע.
דוד צור: כמו כל עובד ציבור אחר שרוצה לעסוק בעבודה נוספת, למשל שופטים ועורכי-דין לעתים מרצים גם באוניברסיטה.
דוד צור: כאשר שופט מרצה באוניברסיטה הוא מקבל עבור זה שכר.
דוד צור: למה שרב לא יעסוק בעבודה נוספת?
דוד צור: החוק מאפשר את זה.
אורי מקלב: תשאל את היועצת המשפטית.
דוד צור: כל הרעיון הוא למנוע את המצב הזה שבו לאדם לא נעים
דוד צור: כפי שאמר חבר הכנסת מקלב.
דוד צור: החוק מאפשר את זה, גם היום.
מירי רגב: טוב שאתם תריבו ביניכם האם החוק מאפשר או לא מאפשר.