GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אבי אלימלך: ניתנה ארכה מה-20 באוקטובר עד ה-5 בנובמבר.
<אבי אלימלך: ב-5 בנובמבר עורך הדין מבקש ארכה נוספת.
<אבי אלימלך: הוא מקבל ארכה נוספת ויש דיון אחרי כמה ימים.
דוד צור: באיזו ערכאה הדיון?
<אבי אלימלך: בוועדה המינהלית, זו ועדת משנה לפיקוח.
<אבי אלימלך: התהליך הוא שנמסר צו הפסקת עבודה בשטח והבעלים רשאי לשטוח את כל טענותיו בפני הוועדה.
<אבי אלימלך: בסופו של התהליך וכל הארכות נמסר צו הריסה שדורש מהמחזיק להרוס את המבנה הבלתי חוקי ולהחזיר מצב לקדמותו.
<אבי אלימלך: האחריות להריסת הבית והחזרת המצב לקדמותו היא של המחזיק.
<אבי אלימלך: נאמר פה על אכלוס הבית.
זבולון כלפה: אבי, אני אומר לך דוגרי, אני לא מבין את כל התהליך, מסיבה פשוטה - אם אין שם קו כחול, אין תב"א בתוקף, אז מה משנה כל התהליך שאתה מתאר כרגע?
זבולון כלפה: בפועל, התוצאה מבחינת
זבולון כלפה: כם תמיד תהיה אחת – בסוף מקבלים צו הריסה.
זבולון כלפה: אז נסמן "וי" – ישבנו, שתינו קפה, דיברנו, הסברנו, ליבנו, אבל בסוף זה - - -
<אבי אלימלך: אלה חוקי התכנון והבנייה ולא - - -
זבולון כלפה: אני חי בסביבה אחרת, שאותה מדינה, אותו ריבון, נוהגת בשיטה אחרת לגבי חוקי התכנון והבניה.
זבולון כלפה: לכן, עם כל הכבוד, בסוף הגמישות מתחייבת דווקא מכם, האנשים בשטח שמבינים את הסיטואציה ורואים את התמונה.
זבולון כלפה: זה לא אותו דבר, להביא 500–600 חיילים ושוטרים באותו יום.
<רוני שניר: סליחה, אבי, אתה יודע שאני מאוד מכבד אותך ואת פולי בדרך שלכם ובחשיבה שלכם, אבל אתם מורחים את כל הדיון הזה.
<רוני שניר: אתם לא מביאים את הנתונים המדויקים, אתם לא מביאים את הפנץ' ליין – שרציתם פשוט להרוס את הבית של שגיא קרייזלר, נקודה.
<אבי אלימלך: אגע גם בזה.
<רוני שניר: אבל – ואגיד פה את האבל הרציני – אתה נותן פה את כל הנתונים ואתה מתאר את כל הדרך הפתלתלה – זה לא מעניין פה אף אחד.
דוד צור: אתה לא תגיד לי, אדוני, מה מעניין ומה לא מעניין.
דוד צור: עם כל הכבוד, תן לו עכשיו לדבר.
דוד צור: אני הבנתי את השאלה שלך.
<רוני שניר: אתה צודק, אדוני היושב-ראש.
<רוני שניר: אני רוצה להגיד עוד משפט אחד.
דוד צור: לא, אני לא רוצה.
דוד צור: אני רוצה לתת לו לדבר.
דוד צור: אחר כך אתן לכם זכות דיבור.
דוד צור: אתה מטיח בו האשמות, אתה אומר שהוא משקר ואתה גם אומר לו מה לומר.
דוד צור: אז אני לא מעוניין באמירות האלה.
<אבי אלימלך: לדעתי, לנתונים יש חשיבות רבה מאוד.
דוד צור: בבקשה, אבל תגיע לשאלת השאלות.
דוד צור: שתי שאלות לך, אבי, תהיה מרוכז בהן.
דוד צור: אחת, להמשך הפרוצדורה: מתי ומי הביא את זה בסופו של דבר להחלטת שר הביטחון ואמרו go?
דוד צור: שאלה שניה: למה דווקא הבית הזה בתוך ים של מה שאתה קורא "ההתיישבות הבלתי חוקית"?
דוד צור: מוקר ברשותך, אני רוצה להוסיף - - -
דוד צור: אין את רשותי.
דוד צור: אני רוצה לתת לו לסיים.
<אבי אלימלך: עוד נתון, לגבי הבית המאוכלס.
<אבי אלימלך: כי יוצאים פה מנקודת הנחה שיש נתונים והבאנו לא מדויקים.
<אבי אלימלך: הנתונים שהיו בידינו, כולל מבדיקה ביום שבוצעה ההריסה, היו שהבית לא היה מאוכלס.
<אבי אלימלך: הבית היה מאובזר אבל לא מאוכלס.
דוד צור: שעוד לא נכנסו לגור בו?
<אבי אלימלך: עוד לא נכנסו.
<אבי אלימלך: אתן כמה דוגמאות למה הגענו למסקנה שהוא לא מאוכלס.
<אבי אלימלך: מאובזר – ראינו את האבזור.
אורית סטרוק: אבי אלימלך, האם שר הביטחון ידע איזה בית הוא הורס?
אורית סטרוק: אני דיברתי אתו במליאה שעתיים אחר כך, הוא ראה את התמונה של הבית ואמר לי: אני לא הרשיתי להרוס בית כזה.
<אבי אלימלך: הוא לא ידע שהבית מאוכלס כי הבית לא היה מאוכלס.
אורית סטרוק: הוא לא ראה בכלל באיזה בית מדובר.
אורית סטרוק: הוא חשב שזה שני קרוונים.
אורית סטרוק: זה מה שהוא אמר לי.
דוד צור: לידיעתך, האם שר הביטחון היה מודע או לא?
עליזה לביא: זה הרבה יותר חמור: האם הועבר מידע נכון לשר הביטחון?
דוד צור: אבל אני רוצה להגיד להגנתך, כי בכל זאת אנחנו פוליטיקאים ואתה איש מדים.
דוד צור: אתה לא חייב, אם אתה לא יודע, לענות.
<אבי אלימלך: אני אומר מה שאני יודע.
<אבי אלימלך: הבית לא היה מאוכלס.
<אבי אלימלך: אתן רק דוגמה.
אורית סטרוק: אבל אתה לא עונה על מה ששאלתי אותך.
<אבי אלימלך: אבל אמרת בקביעה חד-משמעית שהבית היה מאוכלס ונאמר לשר הביטחון שלא מאוכלס.
<אבי אלימלך: אז אני אומר: הבית, מבחינתנו, לא היה מאוכלס.
דוד צור: אז אתם עומדים מאחורי הקביעה שלא היה מאוכלס.
משה זלמן פייגלין: מבחינתם.
<אבי אלימלך: אתן כמה דוגמאות איך הגענו למסקנה.
<אבי אלימלך: יש פה מספיק חובשי כיפה – בבית לא היו מזוזות.
<שגיא קייזלר: למה לא הגיע נציג הרבנות, אבי?
דוד צור: רבותי, תנו לו לדבר.
<אבי אלימלך: אני אומר את הנתונים.
<אבי אלימלך: לא היה אוכל במקרר, לא היתה אשפה בפחים – אלה הנתונים שידענו שהבית לפני אכלוס ולא מאוכלס, וזה הנתון שהוצג גם לשר הביטחון.
אורית סטרוק: הייתי על ההריסות כמה שעות אחר כך וראיתי בתוך ההריסות טיטולים של תינוקות, לחם זרוק, לוח של שיעורי בית, מחברות.
אורית סטרוק: אני הייתי שם.
עליזה לביא: זה הנהלים שאתה עובד אתם?
עליזה לביא: לחם, טיטולים, מזוזות – זה הנהלים שאתה עובד אתם?
עליזה לביא: אתה בודק מזוזות?
עליזה לביא: רגע, אתה בצבא האינקוויזיציה או בצבא ההגנה לישראל?
<אבי אלימלך: אנחנו לא צבא האינקוויזיציה, אנחנו בצבא שאמור - - -
עליזה לביא: אני רוצה להבין – זה מה שאתה בודק אם בית מאוכלס או לא?
דוד צור: חברת הכנסת לביא, זה הצבא שהוא גם הצבא שלנו.
דוד צור: להגיד שזה צבא האינקוויזיציה, עם כל הכבוד, בואו נשמור - - -
עליזה לביא: אני שואלת את זה.
עליזה לביא: אני לא מבינה את הדוגמה, תסלח לי.
דוד צור: א', אל תצעקי עלי, אני מבקש.
דוד צור: אני שומע היטב למרות - - -
עליזה לביא: מהרגע הראשון אתה לא נותן לנו להבין באיזו מסגרת הדיון הזה.
דוד צור: אנחנו לא נותנים לו לדבר.
דוד צור: למרות שירו לי ליד האוזן הרבה, אני מבקש שלא תצעקי.
דוד צור: אפשר גם לדבר.
דוד צור: אני שומע היטב.
<אבי אלימלך: עניתי על השאלה ועל הקביעה - - -
דוד צור: אני מוחה על האמירה "צבא האינקוויזיציה", עם כל הכבוד.
<מורג קייזלר: למשל, יש בית בסמוך לבית שלנו שעדיין היה בבנייה.
<שגיא קייזלר: שהוא לא מחובר לחשמל.
דוד צור: אז מה אתם רוצים, שיהרסו גם אותו?
<מורג קייזלר: לא.
<שגיא קייזלר: לא, אבל זה אומר שהבית הזה לא עונה לקריטריון של בנייה חדשה.
<מורג קייזלר: למה הרסו את שלנו?
<מורג קייזלר: מספר חודשים מקבלים תשובה כללית.
דוד צור: אבי, זה מחדד שוב את השאלה: למה הבית הזה בתוך כלל הים של הבתים שלכאורה עומדים בקריטריונים להריסה?
דוד צור: למה דווקא הבית הזה?
<אבי אלימלך: אני רוצה לגעת לגבי הנקמה האישית.
<אבי אלימלך: מדובר פה על נקמה אישית - - -
אורית סטרוק: ותסביר בבקשה גם על יצהר.
אורית סטרוק: מה עשו לך שלוש משפחות ביצהר?
דוד צור: עזבי את יצהר עכשיו.
דוד צור: תני לו למצות את הדיון.
עליזה לביא: מה זה קשור?
עליזה לביא: בגלל שאת מערבבת את הכול נעשה פה - - - למה את מערבבת?
אורית סטרוק: אני לא מערבבת.
אורית סטרוק: עליזה, זו אותה תופעה.
עליזה לביא: או שאת רוצה ללמוד נהלים או שאת לא רוצה ללמוד נהלים.
אורית סטרוק: זה לא נהלים.
אורית סטרוק: מישהו עושה מעשה - - - הולכים ונוקמים בשכנים שלו.
<אבי אלימלך: יש נתון שלמדנו רק מהתקשורת לאחר ההריסה – שגורמי המינהל האזרחי באו אישית למשפחת קייזלר, שהם בוועד מתיישבי השומרון, בגלל פרסום של כרוזים שהיו בטירת צבי כנגד פקחי המינהל האזרחי.
<אבי אלימלך: רק בואו את לוח הזמנים - הצווים נמסרו בספטמבר, כל התהליך היה עד דצמבר.
<שגיא קייזלר: זה לא נכון.
<שגיא קייזלר: צווים שנמסרו בספטמבר הם על מבנה יביל.
<שגיא קייזלר: זה לא נכון, תקן את עצמך.
דוד צור: אתה לא עונה לי למה הבית הזה ולא אחר.
<שגיא קייזלר: תתחיל להתייחס לעניין.
<אבי אלימלך: האירוע בטירת צבי התרחש בינואר, אחרי שנמסרו צווים.
<אבי אלימלך: אז אין פה משהו אישי נגד קייזלר.
<שגיא קייזלר: בגלל שאתה לא נותן לנו תשובות אנחנו מנסים לחשוב על משהו.
<אבי אלימלך: בתחקיר שבוצע, כל אלה שהיו שותפים בתהליך קבלת ההחלטות לא הכירו את תפקידו של קייזלר בוועד מתיישבי השומרון.
אורית סטרוק: לכן הם באו בהמוניהם לצפות בהריסה.
אורית סטרוק: נו באמת.
דוד צור: האם התחקיר נעשה על-ידי שר הביטחון?
<אבי אלימלך: היתה תחקיר בראשות מתאם פעולות הממשלה בשטחים, שהוצג לשר הביטחון.
דוד צור: בתחקיר שמתפ"ש הציגו לשר הביטחון, האם היתה בסופו של דבר איזו תובנה, איזו אמירה מצד שר הביטחון בשיחת מסדרון, כפי שאומרת חברת הכנסת אורית סטרוק, שהיה פה משהו שגוי בתהליך, שלא הבינו נכון?
<אבי אלימלך: הסתיים התהליך של כל הפן המינהלי, וברגע שרצו לבצע הריסה עלה עדכון מהמינהל האזרחי למתפ"ש, ובהמשך לשר הביטחון.
<אבי אלימלך: הובהר לשר הביטחון שמדובר במבנים יבילים.
<אבי אלימלך: כמו שנאמר פה, מדובר פה בארבעה מבנים יבילים.
זבולון כלפה: לא הוצגה בפניו תמונה של מבנה - - -
<מורג קייזלר: זה עוד יותר מזעזע אותי – שידעו שזה יביל והרסו את זה.
<אבי אלימלך: נאמר לשר הביטחון שמדובר - - -
דוד צור: הציטוט של שר הביטחון הוא מפיו באמת?
דוד צור: מאיפה אתם מביאים את זה?
אורית סטרוק: זאת ההודעה שיצאה לתקשורת מלשכת שר הביטחון.
אורית סטרוק: ואגיד יותר מזה, אני דיברתי עם עיתונאים שישבו בשיחת תדרוך - - -
דוד צור: אז הוא עומד מאחורי ההריסה.
דוד צור: זה הדברים שלו, כשר הביטחון.
אורית סטרוק: עיתונאים שישבו בשיחת תדרוך עם מפקד האוגדה שמעו ממנו שהבית הזה נהרס בגלל יידוי האבנים באזור הזה, בלילה שבו הבית הוצב.
אורית סטרוק: שמעו את ממפקד האוגדה ב"תדרוך שקט" מה שנקרא.
דוד צור: הוא מזכיר את האירוע של זריקת האבנים בספטמבר.
אורית סטרוק: לכן זה כן קשור ליצהר.
אורית סטרוק: זה דפוס פעולה שצריך לעבור מן העולם.
דוד צור: אבי, יש משהו שאתה רוצה לומר לסיום?
<אבי אלימלך: המידע שהוא בפני שר הביטחון – זה מצוין פה – הוא שהבית לא מאוכלס, ואנחנו עדיין עומדים מאחורי האמירה הזאת, שמדובר במבנים יבילים.
<מורג קייזלר: אז למה לא הזיזו?
<מורג קייזלר: למה לא להרוס?
<רוני שניר: יום לפני כן - - - עם שתי משאיות.
<רוני שניר: אז הוא לא יביל.
דוד צור: השאלה שנשאלת ברקע, ואני רוצה לרכז את השאלות האלה: האם באיזשהו שלב הוגשה לכן בקשה להכשרה של הבית הזה ולא להריסה?
<אבי אלימלך: ודאי.
<אבי אלימלך: הוגשה תוכנית לוועדת המשנה לפיקוח ב-13 באוקטובר על-ידי המחזיק.
<אבי אלימלך: הבקשה נבחנה והוחזרה תשובה שהבקשה נדחית כי אין שם תוכנית מתאר, אין שם תב"ע, זה לא מוסדר.
דוד צור: אבל הם לא היחידים שהגישו, אני מניח שיש - - -
<אבי אלימלך: הוא הגיש בקשה לבית ספציפי.
דוד צור: כמה הוא מרוחק מריכוז המבנים ביישוב?
<אבי אלימלך: אין לי פה את הנתון המדויק.
<רוני שניר: 50 מטר.
<רוני שניר: במכסת התירוצים זה נכנס - - -
משה זלמן פייגלין: אני אוכל לדבר היום?
משה זלמן פייגלין: סליחה, אני ממתין פה - - -
<אבי אלימלך: אני חושב שגם הוועדה צריכה להתייחס לכמה מבנים - - -
דוד צור: בגלל שליווית אותי בכל הדיונים הקודמים, אתה הראשון שהייתי נותן לו, אם היית מבקש.
דוד צור: נתתי רשות דיבור למי שהגיש את ההצעות, ואתן לך כמובן.
דוד צור: אבי, משפט לסיכום.
אורית סטרוק: האם יש לכם מדיניות להשתמש בצווי ההריסה האלה, שאתם מחזיקים אותם בכיס לגבי הרבה מאוד מבנים, כצעד ענישה למקרה שיש באזור מעשים לא חוקיים, מעשים של פריעת חוק, מעשים של התנכלויות לחיילים וכדומה?
אורית סטרוק: האם יש מדיניות כזו במשרד הביטחון, באוגדת איו"ש, במינהל האזרחי?
אורית סטרוק: יש דבר כזה?
<אבי אלימלך: המדיניות שאני מכיר, המדיניות שאנחנו, כמתפ"ש, מורידים למינהל האזרחי - לא קיימת מדיניות כזאת.
<אבי אלימלך: אני חושב שגם ענינו על זה בעוד ועדות.
<אבי אלימלך: גם בוועדת המשנה של ועדת החוץ והביטחון לענייני איו"ש עלתה הסוגיה.
דוד צור: חבר הכנסת פייגלין, בבקשה.
משה זלמן פייגלין: אני מאוד שמח על השאלה ששאלה עכשיו חברת הכנסת סטרוק, כי היא כל הסיפור כאן.
משה זלמן פייגלין: אני רוצה לספר לך, אדוני יושב-ראש הוועדה, שבימים אלו מתנהל משא ומתן במקום אחר לחלוטין, על גירוש תושבי רמת גלעד, הסמוכה לקרני שומרון, על אף שהם כבר הגיעו לסיכום עם השר בגין בזמנו ופינו את רוב הבתים שם.
משה זלמן פייגלין: עכשיו אומרים: למרות שהגעתם לסיכום – לא משנה מה הסיפור שם.
משה זלמן פייגלין: במסגרת המשא ומתן שמתנהל שם, מר אבי, מודיע ראש המינהל - שיש סיבה מדוע הוא לא כאן עכשיו, ואסביר את הסיבה - לעורך הדין של המתיישבים: זאת המדיניות שלי - בניגוד גמור למה שאמרת עכשיו.
משה זלמן פייגלין: מי שמפריע לי – אני פותח ציטוט - עובר אצלי לראש הרשימה.
משה זלמן פייגלין: סוף הציטוט.
משה זלמן פייגלין: ציטוט מראש המינהל.
משה זלמן פייגלין: ממה שמתברר בשטח, המדיניות הזאת מופעלת, והסיפור של קידה הוא כנראה אחד האגפים שלה.
משה זלמן פייגלין: ולכן הסיפורים של יצהר ושאר המקומות כן רלוונטיים לדיון כי יש כאן עניין מערכתי.
משה זלמן פייגלין: אדם שניתן בידו הכוח, פקיד מקומי, בכיר ככל שיהיה, ניתן בידו הכוח להחריב בתים וחיים של אנשים, והוא מייצר מן הכוח הזה מדיניות על פי ערכיו ושיקוליו האלו והאחרים.
משה זלמן פייגלין: למשל, אלפי ועשרות אלפי מבנים במצב זהה לחלוטין מן העבר השני של הגדר לא יזכו לשום טיפול – לא שלך ולא של כל השרשרת המכובדת שציינתם כאן, אבל בתי ההתיישבות היהודית יזכו גם יזכו.
משה זלמן פייגלין: בדיוק מאותה סיבה, אדוני, שראינו קודם לכן בדיון בנושא כלי ירייה - רוצים לדלל את מספר כלי הירייה, רוצים - - -
דוד צור: אתה מדבר על שטחB או C?
משה זלמן פייגלין: אני מדבר בשטחים שבאחריות המינהל האזרחי.
משה זלמן פייגלין: אכיפה על צד אחד ולא על הצד השני היא לא אכיפת חוק.
דוד צור: לא בטוח שזה נכון אבל.
משה זלמן פייגלין: אז אביא לך נתונים.
דוד צור: אז הייתי רוצה לשמוע אם יש נתונים, למרות זה לא הדיון.
דוד צור: אבל אפשר לעשות דיון על זה.
משה זלמן פייגלין: אביא לך נתונים.
אורית סטרוק: בוועמ"ש איו"ש הציגו ששליש הריסה לערבים ויותר מחצי ליהודים.
משה זלמן פייגלין: זה יותר מחצי, הרבה יותר מחצי.
אורית סטרוק: אלה נתונים שלהם.
משה זלמן פייגלין: אין שום יחס בין מימוש צווי הריסה אצל הערבים שתחת הפיקוח שלכם לבין מימושם אצל היהודים, או כי פשוט קל ללכת לאן שקל - - -
דוד צור: חבר הכנסת פייגלין, אני מציע באמת שתגיש בעניין בקשה לדיון אחר, ונעשה דיון בעניין הזה.
משה זלמן פייגלין: לא, אני מתנגד לשאלה שלך, אדוני, מפני שישנו כלל שעל מנת שיהיה חוק – ונשאלו כאן הרבה שאלות על החוק: הוגש צו, לא הוגש צו, ערר, לא ערר, הרי ישר לקחת אותנו לענן המסובך הזה, הביורוקרטי החוקי – אבל יש כלל נורא פשוט בכל הנוגע לחוק: כשאין שוויון בפני החוק אין חוק, וכשאין חוק - - -
דוד צור: אז הם טוענים שיש.
משה זלמן פייגלין: אז אני טוען שאין.
משה זלמן פייגלין: זה שקר.
דוד צור: לכן אמרתי, זה דיון בפני עצמו.
משה זלמן פייגלין: לא, אדוני.
משה זלמן פייגלין: אתה לא יכול להתעלם מהמסגרת שבה מתנהלת הבעיה.
משה זלמן פייגלין: האנשים האלה חיים באזור ללא חוק.
משה זלמן פייגלין: הם משתדלים לקיים את החוק, עושים את הכול כדי - - -
דוד צור: לצורך קיום דיון כזה צריך נתונים – כמה בתים נהרסו בשטח C ב-2013.
משה זלמן פייגלין: אני מבטיח להביא את הנתונים.
משה זלמן פייגלין: הנתונים קיימים, יש דוח מסודר.
משה זלמן פייגלין: נביא אותו, בהחלט.
משה זלמן פייגלין: עכשיו לגבי הסיפור של משרד הביטחון בכלל.
משה זלמן פייגלין: עוד לפני כן, בסדרה של אירועים קודמים שהחלו במעשים דומים שאירעו באזור, יצאתי חוצץ נגד שר הביטחון ומה שקורה שם עם המדיניות שלו.
משה זלמן פייגלין: שר הביטחון ביקש לדבר אתי, והגעתי לשיחה בלשכתו בקריה בנושא הזה.
משה זלמן פייגלין: שר הביטחון הציג לי נתונים, בדיוק כפי שאבי ידידנו הציג לנו נתונים עכשיו.
משה זלמן פייגלין: כשטענתי בפניו שהנתונים לא נכונים, שר הביטחון התעקש על כך שהנתונים נכונים.
משה זלמן פייגלין: אתן לך דוגמה, אדוני, למשהו נורא פשוט ומדיד: שר הביטחון טען בשיחה שהיתה לי אתו שהבית של משפחת קייזלר היה מחוץ לקו כחול.
משה זלמן פייגלין: אמרתי לו: למיטב ידיעתי, הבית בתוך קו כחול.
דוד צור: את זה אמר לך שר הביטחון.
משה זלמן פייגלין: חזרתי, הבאתי מפה – הבית בתוך קו כחול.
משה זלמן פייגלין: האם משהו השתנה בטענותיו של שר הביטחון?
משה זלמן פייגלין: בוודאי שלא.
משה זלמן פייגלין: מה שקורה כאן, אדוני, זה שלא שר הביטחון מנהל את המינהל, המינהל מנהל את שר הביטחון ומתחבא מאחוריו, ולכן הוא לא פה.
משה זלמן פייגלין: זה נורא קל - - -
דוד צור: שר הביטחון או המינהל?
משה זלמן פייגלין: המינהל מנהל את שר הביטחון ולא להיפך, כפי שהיה צריך להיות.
משה זלמן פייגלין: המינהל, יש לו צבע פוליטי מאוד מאוד ברור.
משה זלמן פייגלין: אני אומר כאן את הדברים, ותיכף נעמוד על האנשים שעומדים ומכוונים את המינהל.
משה זלמן פייגלין: הסיפור כאן הוא סיפור פוליטי, והסיפור כאן הוא סיפור נפשע, ומי שאחראי לו הוא פושע, הוא פושע ברשות ובסמכות של המדינה, כי מה שקרה כאן עם בית משפחת קייזלר הוא פשע, הוא פשע בל יכופר.
משה זלמן פייגלין: וכשמשרד הביטחון מודיע – לשאלותיו של יושב-ראש הקואליציה בכנסת - שהעניין בבירור, שואל יריב לוין בכנסת: כמה זמן מבררים עניין כזה ומתי נדע בדיוק מי, מישהו שמוחבא כאן, החליט שזה יהיה הבית הזה ומתי הוא ייתן את הדין על ההחלטה הזאת ועל הסתרת הנתונים משר הביטחון?
משה זלמן פייגלין: אני רוצה לדעת דבר נורא פשוט: האם בעקבות העובדה ששר הביטחון טען שהוא לא ידע - כלומר מישהו הוליך אותו שולל, מתוך נקמנות בבית המסוים הזה, מתוך מדיניות שהסברתי זה עתה - האם המישהו הזה יועמד לדין?
משה זלמן פייגלין: אני כבר אומר לך, אדוני, שהמישהו הזה לא יועמד לדין, תחת כל מיני ערפולים של משרד ביטחון.
דוד צור: אחרי הדברים החמורים האלה אני חייב לתת לכם להגיב, ואני גם רוצה להוסיף לזה שאלה.
דוד צור: האם התחקיר שביצעתם הוא תחקיר שקיבלנו או יכולים לקבל אותו?
אורית סטרוק: אנחנו חייבים לקבל אותו.
דוד צור: מה ממנו אפשר לקבל ומה ממנו אתם חושבים שאי אפשר לקבל?
דוד צור: ותתייחס בעיקר לטענה של קו או לא.
<אבי אלימלך: לגבי האמירות שנאמרו פה, אני לא רוצה להיכנס לוויכוח פוליטי, אני לובש מדים.
<אבי אלימלך: אבל אני כבר אומר שאני לא מקבל את מה שנאמר.
<אבי אלימלך: אנחנו פועלים לאכיפת חוקי התכנון והבנייה בשטח Cלגבי המגזר , שזה תחום האחריות, לגבי המגזר הישראלי והמגזר הפלסטיני.
משה זלמן פייגלין: שקר.
<אבי אלימלך: ונתונים הוצגו - - -
משה זלמן פייגלין: פשוט שקר.
דוד צור: חבר הכנסת פייגלין.
<אבי אלימלך: נתונים הוצגו בפני הבית הזה בוועדה אחרת.
<אבי אלימלך: פתחנו את כל הנתונים של כל השנים האחרונות, הם נמצאים בידי הוועמ"ש ויכולים לראות ולהבין - -
אורית סטרוק: שמעתי אותם.
אורית סטרוק: רואים שם אפליה ברורה.
<אבי אלימלך: - - שמה שאני אומר נתמך בנתונים מדויקים.
אורית סטרוק: לפי הנתונים שלכם רואים אפליה ברורה.
<אבי אלימלך: המינהל האזרחי לא קובע מדיניות ולא קובע לשר הביטחון מדיניות.
<אבי אלימלך: המינהל האזרחי ותיאום פעולות הממשלה בשטחים מיישם את מדיניות הממשלה בשטחי יהודה ושומרון וגבול רצועת עזה.
<אבי אלימלך: מה שנאמר בשיחות פנימיות בין חברי כנסת לשר הביטחון - - -
דוד צור: עובדתית, עזוב מה נאמר - האם הבית בתוך קו כחול או לא?
<אבי אלימלך: הבית נמצא על אדמות מדינה, ככל שאני זוכר.
<אבי אלימלך: כלל הנתונים שדיברתי עליהם הוצגו בפני מקבלי ההחלטות.
משה זלמן פייגלין: אתה מוכן לענות לשאלת היושב-ראש?
<אבי אלימלך: התשובה היא כן.
משה זלמן פייגלין: תגיד.
זבולון כלפה: אתה מבין עכשיו את הסיטואציה?
דוד צור: חברת הכנסת לביא התייאשה והלכה, אז חבר הכנסת זבולון כלפה.
זבולון כלפה: הסיטואציה פה מקוממת שבעתיים, כי במקום הזה היתה מתבקשת דווקא מנציגי המינהל – כי אם מדובר באדמות מדינה ואם מדובר בקו כחול, וכולם יודעים מי מעכב תב"ע, זו לא בעיה של המועצה או של היישוב.
זבולון כלפה: זו בעיה של הרשות שהסמכות בידיים שלה, שהיא לא מאפשרת.
זבולון כלפה: בעיניי זה קצת מגוחך לשמוע את הטענה שהבית לא היה מאוכלס.
זבולון כלפה: מהתמונות שאני ראיתי, והייתי שם אחרי מספר ימים בלילה, אני זוכר בית עם אביזרים וחפצים שלא מעידים שהבית לא מאוכלס.
זבולון כלפה: דרך אגב, בעברי הייתי קבלן, אדם אחרי שהוא גומר לבנות בית כמה להיכנס, עושה הכול כדי לקצר טווחים, אז אם אתה אומר שהבית היביל הונח במוצאי שמחת תורה זה עניין של חודש-חודש וחצי לחבר לתשתיות.
זבולון כלפה: כאילו מה, הבית יעמוד סתם כך ריק במקום כזה?
זבולון כלפה: דווקא לי, מהמקום האישי שלי, נוח לדבר על הדבר הזה.
זבולון כלפה: צר לי, אבל בסופו של תהליך עוד פעם המערכת נחשפת בקלונה.
זבולון כלפה: אני זוכר את הסיטואציה גם בגירוש שלנו מגוש קטיף, המערכת החברתית של המדינה לא יודעת, לא מסוגלת.
זבולון כלפה: הא ראיה, אנחנו תשע שנים אחרי, יש הרבה הרבה מה לתקן שם.
זבולון כלפה: אז לא יעלה על הדעת משפחה נורמטיבית, שלא מתנגדת לכלום, אף אחד לא התנגד באלימות, סגן ראש המועצה נחסמת הכניסה שלו לאתר כדי לייצר שם דיאלוג – אני לא מצליח להבין לאן חותרים להגיע.
זבולון כלפה: מה, רוצים דם בכוח?
זבולון כלפה: לשם רוצים לחתור?
זבולון כלפה: התחושה שלי – אמיתית, במיוחד שאני מכיר את השטח מסביב – היא שלקחו בפינצטה בית מסוים.
זבולון כלפה: כמה שאתם מנסים להסביר, ההסברים רק מוכיחים יותר ויותר שכנראה אנחנו צודקים בטענה.
זבולון כלפה: לכן אני אומר שאם יש פה נהלים ברורים - אז צריך לפרסם את הנהלים, לעבוד בשיתוף פעולה עם הרשות.
זבולון כלפה: אבל לא יעלה על הדעת שנכנסים ועכשיו אתה אומר שהבית לא היה מאוכלס.
זבולון כלפה: ראינו באחת התמונות סבתא שמתארחת בבית.
זבולון כלפה: קשה לי לראות שאישה מבוגרת יש לה מה לעשות בבית שאין בו מים, חשמל - - -
<ישראל גנץ: יש חשמל, אפשר לראות את האור.
אורית סטרוק: יש תמונה של ארובה שמוציאה עשן.
זבולון כלפה: אני מציע אולי שהמועצה האזורית תקים מחלקת מודיעין ותעזור למינהל בסיפוק מידע על אכלוס הבתים, על העיתוי והכול.
<ישראל גנץ: אשמח לתת לכם מידע, כי אני מופתע מדברי אבי לגבי שאלת המדיניות.
<ישראל גנץ: אבי ואני נכחנו יחד בישיבה עם האלוף ונאמר לנו ברור מאוד שיש הנחיית שר הביטחון שיש הבדל בין יישוב נורמטיבי למאחז פורע חוק – ציטוט.
דוד צור: המדיניות לגבי בית מאוכלס או לא מאוכלס?
<ישראל גנץ: לא, לא.
<ישראל גנץ: אני רק אומר מאחז פורע חוק.
זבולון כלפה: לצורך העניין, בין קידה שהיא יישוב נורמטיבי - - -
דוד צור: אולי אשאל את אבי.
דוד צור: אבי, המדיניות לגבי בית מאוכלס או לא מאוכלס – יש הבדל בהתייחסות?
זבולון כלפה: הא ראיה שהוא חיפש את זה בתור מדד.
זבולון כלפה: זאת אומרת, שכנראה כן.
<אבי אלימלך: אחד הנתונים שמוצגים ומשפיעים על קבלת ההחלטות זה אם הבית מאוכלס או לא מאוכלס.
<אבי אלימלך: זה נתון שאנחנו מביאים בפני מקבלי ההחלטות.
<מורג קייזלר: יצאתי הבוקר מהבית ואמרתי לחמשת הקטנים שלי – הגדולה בת עשר והקטנה בת שנתים וחצי – שהם בטראומה עצומה מאז, שהיום אולי אחזור עם תשובה, כי אנחנו לא יודעים למה.
<מורג קייזלר: הם שאלו אותי.
<מורג קייזלר: הבת שלי, חברה שלה נכנס לבית חדש חודש אחרי, אז היא שאלה אותי: אמא, למה דווקא את שלנו הרסו?
<מורג קייזלר: אמרתי לה: היום אני הולכת לוועדה, זה נוגע להמון אנשים, ואולי נקבל תשובה.
<מורג קייזלר: והאמת שזה מאוד מצער, אני יושבת פה ולא מקבלת תשובה על כלום.
<מורג קייזלר: ידעתם שהבית יביל, למה הרסו אותו?
<מורג קייזלר: למה הילדה שלי היתה צריכה לבוא בסוף יום לימודים ולראות מההסעה את הבית שלה חרב?
<מורג קייזלר: אמרו לי חברות שלה שהיא התמוטטה באוטובוס.
<מורג קייזלר: מעבר לזה, היא הגיע ולא קיבלה סיוע, אף אחד לא אמר לה כלום.
<מורג קייזלר: כולנו היינו המומים איך יכול להיות שבמדינת ישראל זו ההתנהלות.
<מורג קייזלר: למה באותו יום פעלו נגדי באלימות?
<מורג קייזלר: למה לא נתנו לי להוציא אלבומי תמונות?
<מורג קייזלר: אין לי תמונות, אין לי כלום.
<מורג קייזלר: למה לא נתנו לי להוציא?
<מורג קייזלר: הבת שלי שאלה: אמא, היומן שלי, לא הוצאת אותו?
<מורג קייזלר: למה לא הוצאת את הדברים שלי?
<מורג קייזלר: ספרי לימוד, פיג'מות – למה לא הוצאת את זה.
<מורג קייזלר: אז באמת לא קיבלתי תשובה לוונדליזם הנוראי הזה שהתרחש במדינת ישראל.
משה זלמן פייגלין: בגלל שהם פושעים, הסברתי.
משה זלמן פייגלין: זה נורא פשוט.
<מורג קייזלר: לא קיבלתי לזה תשובה.
<מורג קייזלר: אני יכולה להגיד לך שכל המשפחה - - -
דוד צור: מורג, איפה אתם גרים היום?
<ישראל גנץ: מצאנו אותה מתפתלת על הרצפה, סליחה שאני אומר.
<ישראל גנץ: מנסים לעזור לה אחרי שעיקמו לה את היד, לא יודע מה הסיפור.
<ישראל גנץ: ככה אני מצאתי אותה.
<מורג קייזלר: חטפתי מכות.
דוד צור: איפה אתם גרים היום?
<מורג קייזלר: חזרנו לקרוון בקידה.
<מורג קייזלר: חצי מהציוד הלך.
<מורג קייזלר: זאת אומרת, הרסו מטבחים – שני מטבחים.
<מורג קייזלר: לא הוציאו את הארונות.
<מורג קייזלר: היה שם רוע, היה שם המון רוע, היה רצון להרוס.
<מורג קייזלר: היום שם איזה תשע ניידות של המינהל האזרחי, בחיים שלי לא ראיתי דבר כזה.
<מורג קייזלר: היו שם כוחות מטורפים.
<מורג קייזלר: לא נתנו לי שום סיוע, כולם היו עלי.
<מורג קייזלר: מה אני כבר יכולה לעשות להם?
<מורג קייזלר: אמרתי להם: תנו לי רק להוציא דברים.
<מורג קייזלר: הילדים שלי חוזרים מבית-הספר, תנו לי להוציא את ספרי הלימוד, תנו לי להוציא אלבומי תמונות.
<מורג קייזלר: אתה יודע מה?
<מורג קייזלר: היתה שם מיטה שלא עברה בדלת - שברו חלון, הביאו את הטרקטור.
<מורג קייזלר: אני עוד לא האמנתי שהולכים להרוס את הבית, כי לא קיבלתי על זה שום התראה, שום הודעה.
<מורג קייזלר: אני אומרת לו: למה אתה שובר את החלון?
<מורג קייזלר: זה בית מעץ.
<מורג קייזלר: אמרתי לו: זה בית יביל, אפשר לפרק פה הכול.
<מורג קייזלר: תן לי, אני אפרק.
<מורג קייזלר: אל תהרוס.
<מורג קייזלר: למה הילדים שלי צריכים לחוות ונדליזם?
<מורג קייזלר: אלה ילדים שאני מגדלת אותם על אהבת ארץ ישראל, על לשמור את הציוד שלהם, לשמור את הדברים שלהם.
<מורג קייזלר: אלה ילדים שגדלים על ערכים, לא יכול להיות שהם יבואו ויראו את ההשחתה הכל כך נוראית הזאת.
<מורג קייזלר: ובאמת, כל המשפחה עוברת טיפול בטראומה, וכנראה נעבור במשך כמה שנים טובות כי הטראומה היא עצומה.
<מורג קייזלר: כמו שאמרה חברת הכנסת עליזה לביא, אפשר רק לעצום עיניים וכל אחד יחשוב על הילדים הפרטיים שלו, שחוזרים מבית-הספר ורואים את הבית שלהם חרב.
<מורג קייזלר: איך אפשר להסביר את זה לילד?
<מורג קייזלר: איך אפשר?
<מורג קייזלר: מה אני שונה מבן אדם אחר?
<מורג קייזלר: למה התייחסו אליי כמו למחבלת?
<מורג קייזלר: אני רוצה לדעת.
משה זלמן פייגלין: הלוואי שהיו מתייחסים אלייך כמו למחבלת.
משה זלמן פייגלין: אם היית מחבלת - - -
אורית סטרוק: הסבירו לנו בוועדת חוקה שלא עושים את זה למחבלת.
דוד צור: אתם רק גורעים מהדברים שיצאו פה מדם ליבה.
<מורג קייזלר: גם מה שהוא אמר, שידעו שזה יביל והמדינה בחרה להרוס ולהשחית רכוש בשווי של מעל מיליון שקל, ואני לא צריכה לספר לכולם כמה שנים צריך לעבוד ולחסוך בשביל לבנות בית.
<מורג קייזלר: לגבי האבן שנזרקה, פנה עורך הדין שלנו למשטרה ואין שום דוח נזק.
<מורג קייזלר: התייחסו לאיזשהו אירוע שהיה בכלל בעדי עד באותו מכתב תשובה.
<מורג קייזלר: שאלת האכלוס – מצטערת, אולי אתה לא הוזמנת אליי, אבל היו רבים ואחרים שהוזמנו אלינו הביתה, אכלו אצלנו ארוחת בוקר, צהריים וערב.
<מורג קייזלר: גרנו בבית.
<מורג קייזלר: לא מבינה את שאלת המזוזות, נשמע לי קצת מגוחך.
<מורג קייזלר: כאילו באים לבית ורואים אם יש מזוזה, ואם אין מזוזה – בואו נהרוס.
<מורג קייזלר: לא כל כך מבינה את זה.
<מורג קייזלר: אני רק יכולה לספר לך שהיתה מזוזה אחת, ובאותו יום סופר הסת"ם – עשינו מזה אירוע ורצינו שכל ילד עם הרב שלו יבוא וישמח עם הכיתה שלו ונקבע מזוזה.
<מורג קייזלר: אני לא מבינה למה זה רלוונטי לשיחה פה, פשוט אתה העלית את זה וזה נשמע לי מאוד מגוחך.
דוד צור: חבר הכנסת זבולון כלפה, תשלים בבקשה.
זבולון כלפה: אני רוצה לחזור ליסוד.
זבולון כלפה: אני חושב שמחובתנו, כוועדת הפנים, לדרוש מהמינהל לקצר את התהליכים.
זבולון כלפה: לא יעלה על הדעת שבמקום של אדמות מדינה, קו כחול, תהליכים צריכים להימשך כל כך הרבה שנים.
זבולון כלפה: התוצאה בפועל היא שאנחנו מגיעים למציאות שאנשים נמצאים באיזושהי מועקה, המשפחה מתרחבת, רוצים לבנות.
זבולון כלפה: מניסיוני הדל באזורים אחרים בארץ, אותה מדינה, אותה ממלכה, באותן סיטואציות נוהגת אחרת לגמרי.
זבולון כלפה: אתה מוזמן לנסוע אתי ברחבי הנגב.
זבולון כלפה: האמן לי, אתה תעמוד נדהם, וזה הכול אדמות מדינה.
זבולון כלפה: ודרך אגב, ללא קווים כחולים.
זבולון כלפה: ופה הסיטואציה היא אחרת.