GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אל באסט: ההגדרה של "נחל וסביבותיו" נדמה לי שזה בשנים האחרונות, אבל העניין ושהבתים והבנייה ואיך קנו האנשים שם, התושבים, הם קיבלו שאו-טו-טו מראש רשות או מאנשים שמכרו להם שהם מקבלים היתרים.
דוד צור: אגב, בשיח שלך מול ראש עיריית טייבה על הבתים האלה שבעצם הם תושבי קלנסואה, אבל השטח הוא שטח שיפוט של טייבה, יש איזה הידברות?
דוד צור: יש איזה כוונה לסיפוח של השטחים האלה?
דוד צור: אולי חלוקה אחרת?
אל באסט: ראש עיריית טייבה הממונה אריק ברמי חתם, חתמנו אני והוא על תצהיר, ונדמה לי שהוא הגיע לוועדה מחוזית ברמלה שאכן הם מסכימים.
אל באסט: אבל בסופו של יום הציעו עוד הצעה תכנונית, היתכנות תכנונית, ככה ביקשו מאתנו, וחתמנו גם אנחנו בשיתוף פעולה מלא עם ראש עיריית טייבה ועם טייבה כולה, ונדמה לי שכל ישראל מתגייסת בשביל למצוא היתכנות תכנונית לאנשים הללו.
דוד צור: הם מקבלים שירותי – הם קיבלו חיבור פה לחשמל?
<אכרם אבו עלי: לחשמל, בזק, מים, אנחנו - - -
דוד צור: מחוברים?
<אכרם אבו-עלי: כן.
דוד צור: אז איך זה יכול להיות?
<תומר רוזנר: איך זה יכול להיות?
באסל גטאס: מחוברים פיראטית.
<תומר רוזנר: פיראטית הוא אומר.
דוד צור: לא, חברת חשמל - - -
עפו אגבאריה: בזק.
<אכרם אבו-עלי: בזק, קח תתקשר למספר.
דוד צור: בזק פיראטי?
אחמד טיבי: איך בזק פיראטי, אין בזק פיראטי.
עפו אגבאריה: חשמל נניח, אבל איך בזק פיראטי?
מסעוד גנאים: אז חשמל איך?
דוד צור: אדוני ראש העיר, בעתיד, זה שטח, שלמשל בעינייך, שהיית רוצה שהעיר שלך תתרחב לשם?
דוד צור: אתה במגעים בנושא הזה עם משרד הפנים בעניין?
אל באסט: דיברו אתי אנשים משער אפרים ומניצני עוז, שכנים שלנו, אמרו: במידה ותצטרך לצרף אדמות משלנו, שלך שלנו, בשביל להגן ולמצוא פתרון לאנשים, אמרו: אנחנו מוכנים.
דוד צור: יפה, חזון אחרית.
אל באסט: אז, אדוני, כבוד כל האנשים שנמצאים כאן, כמו שציינתי בתחילת דברי, זה עניין אנושי ביותר, לא רק מדובר במשפחה אחת היום שיש שם אנשים עם נכות, עם מצוקה, בן כה קלנסואה מוגדרת במצב סוציו-אקונומי 2 שירוד מאוד.
אל באסט: אנחנו מקדמים - - -
דוד צור: שאלה אחרונה, בהנחה שפסק-הדין הזה מבוצע כהלכתו כאמירת בית-המשפט, האם נערכתם מבחינת אגף הרווחה אצלכם לתת דיור חליפי זמני עד שהדברים האלה ייעשו - -
אחמד טיבי: פיש, פיש דיור.
דוד צור: - - בחמישה חודשים האלה שבהם צו בית-המשפט מורה לפנות אותם?
אל באסט: כבוד אדוני היושב-ראש, ברגע שבית-המשפט אומר לנו ולכולנו ולמחוזית ולכם:
אל באסט: תלכו תמצאו לכם פתח לפתור את העניין, הרי קלנסואה מוצפת אנשים שקיבלנו אותם מהנגב מהגדה בפקודה מהמדינה.
אל באסט: אנחנו מוצפים וקלנסואה, כל קלנסואה, השטח של קלנסואה כולו הקולקטיבי 8,400 מטר.
מסעוד גנאים: דונם.
אל באסט: 8,400 דונם.
דוד צור: כמה תושבים?
אל באסט: יש 22,000 תושבים, ואנחנו עוד מקבלים אנשים.
אל באסט: יש לנו נחל שחוצה את העיר לשניים, יש לנו החוצה, יש לנו מקורות, לא נשאר שום דבר, מתח גבוה יש לנו שם גם באמצע העיר, אז אין לנו מקום.
אל באסט: המצב הסוציו-אקונומי ממש ירוד – 2, לא רווחה, לא אף אחד יכול לעשות שום דבר.
אל באסט: אנחנו נמצאים תחת רחמנות של השמים, ונדמה לי שרחמנות של הממשלה ושל בית-המשפט.
דוד צור: חבר הכנסת גטאס.
באסל גטאס: תודה, אדוני היושב-ראש, אני נאלץ לעזוב כי יש לי דיון מהיר בוועדת העבודה והרווחה שיזמתי.
באסל גטאס: אני מציע באמת שהוועדה כפי שנהגה במקרים אפילו יותר דחופים ברגע האחרון להתערב, לנסות לדחוף למציאת פתרון, גם אנושי, גם תכנוני וגם צודק, ואני מציע שאכן הוועדה תקבל החלטה לבקר במקום.
אחמד טיבי: ביקשנו רשמית.
דוד צור: בוועדה המחוזית.
באסל גטאס: התיאור של המצב כאילו שיש בנייה בלתי חוקית, עבריינות בנייה, משהו שהוא לא יודע מה, מפלצתי כזה שיוצא מאיזושהי קרקע חקלאית, הורסים סביבת נחל וסביבתו, ממש משוללת מהמציאות.
באסל גטאס: יש שכונה, אכן יש בתים יפים, לא רע לבנות, אם אתה כבר בונה אז תבנה בית יפה.
באסל גטאס: אנשים משקיעים את כל העמל של החיים שלהם בלבנות על קרקע שלהם, שהם קנו או ירשו בשולי הכפר, הם לא יצאו לאיזשהו מקום להתנחל רחוק באיזושהי גבעה שאחר כך הממשלה הולכת ומכשירה, תכשירו את השכונה הזו במקום ללכת להכשיר מאחזים בגדה.
דוד צור: או הורסת, חבר הכנסת גטאס.
באסל גטאס: בתים קיימים, שכונה, מקבלת שירותים מהעיר בשולי הכפר, לא מזיקים לאף אחד, לא עומד לעבור מחר שם קו רכבת או שהם יושבים להם באמצע התוואי של - -
דב חנין: גם לא עומד לעבור שם נחל.
באסל גטאס: - - כביש חוצה לא יודע מה.
באסל גטאס: למה הרצון הזה ללכת – במקום לעזור למצוא פתרון ואכן להכשיר את הבתים האלה שהם בסך הכול משפחות ואזרחים.
באסל גטאס: אני לפעמים משתמש במשל הזה בערבית, האזרח הערבי, אדוני היושב-ראש, ושמעת אתמול, לא יודע אם היית בדיון - - -
דוד צור: עם הדרוזים?
באסל גטאס: עם ראשי הדרוזים.
באסל גטאס: שעשרות אלפי בתים, תאמינו לי, ואני מהנדס בניין, ועבדתי 11 שנים בהוצאת היתרי בנייה לאזרחים, כל אזרח היה רוצה היתר בנייה, ולשלם את האגרה במקום ללכת לשלם קנסות וקנסות ובתי-משפט.
באסל גטאס: אבל מה עושים?
באסל גטאס: אומרים לאיש, קושרים לו את הידיים ואת הרגליים וזורקים אותו בים ואומרים לו תתחיל לשחות, ככה המצב.
באסל גטאס: אין פתרון, אין לו פתרון, רוצה קורת גג לו ולמשפחתו.
באסל גטאס: האיש הזה, אם אתה מבקר, אדוני, בבית שלו, הוא עמד להתאבד כשקיבל את צו ההריסה האחרון.
<אשרף אבו עלי: אסביר לך.
<אשרף אבו עלי: אני מזמין אותך על כוס קפה, אני מזמין אותם.
באסל גטאס: גר בבית בלי חלונות, שם ניילון, משפחה עם אימא ואבא, עם ילדים נכים.
באסל גטאס: מה אתם רוצים?
באסל גטאס: לזרוק אותו לכביש?
באסל גטאס: כך ארץ-ישראל רוצה להצטייר בעולם?
<אשרף אבו עלי: 37 ועוד לא נשוי, עדיין אילת אני לא יודע איפה היא.
דוד צור: אני חייב - - -
אחמד טיבי: אני יכול לשמוע את פילו?
דוד צור: אני רוצה לשמוע את המשטרה.
עיסאווי פריג': פילו, מה יש לך להגיד?
דוד צור: משטרה, אחרי זה חבר הכנסת סוייד, ואחרי זה חבר הכנסת האחרון – עיסאווי פריג', אבל אני מבקש בקצרה רבה כי אני חייב לסיים.
דוד צור: המשטרה, קובי.
<קובי שבתאי: אדוני היושב-ראש, נברך על כל הסדר שיתקבל בדרכי נועם.
אחמד טיבי: איסמע, איסמע, יא אחואן, ביחכּי כלאם מוהים.
<קובי שבתאי: נברך על כל הסדר שיתקבל בדרכי נועם, אבל יחד עם זאת צריך לזכור שאנחנו כזרוע מבצעית אין לנו say בנושא, ותפקידנו לתת סיוע לרשויות בהתאם למה שהתקבל.
<קובי שבתאי: נעשה מה שאפשר, ונאפשר מבחינתנו למצות את כל ההליך המשפטי לפני שאנחנו מבצעים איזה פעילות מבצעית בשטח.
עיסאווי פריג': אתה מתכוון: לשחרר את חסמים המשפטיים.
דוד צור: בבקשה, חבר הכנסת סוייד.
חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאנחנו כוועדה, אתה כיושב-ראש בהרבה ישיבות בנושא הזה, צריכים להגדיר לעצמנו מה אנחנו יכולים לעשות, כי אנחנו נכנסים לטיעון ספירלי כאן, מה שנקרא, מצד אחד אמרת ובצדק, שאנחנו לא טריבונל על מעל לבית-המשפט; בית-המשפט אומר שהוא לא טריבונל על לתכנון; אנשי התכנון לא מבקרים במקום.
חנא סוייד: יוצא מצב שבו יש אבסורד אחד גדול, טוענים שיש נחל וסביבתו והמתכננים הבכירים, אל תסתכל על הבחור שמפקח, על המתכננים, לא ראו שם, לא היו בשטח.
חנא סוייד: אז בעצם עורבא פרח, מה שנקרא, אין שם נחל ואין סביבתו - - -
<אשרף אבו עלי: סגרו עיניים על הבתים שם.
חנא סוייד: בשביל לבדוק את זה, אני מציע שתיזום ביקור של הוועדה, ולהזמין את סגן המתכננת של המחוז שיבוא לשם ושיראה.
עפו אגבאריה: או את מתכננת המחוז.
חנא סוייד: והמתכננת, כל הדרג, הוועדה המחוזית ממשרד הפנים שבאמת קשור לעניין הזה, ללכת לשם להתרשם,in the meanwhile , בינתיים לאטום, זה מילה שאפשר לשחק אתה, אפשר לאטום את הדלת הראשית ואנשים יכנסו מהדלת הצדדית - -
דוד צור: לא, לאטום שלא יגורו שם אנשים.
חנא סוייד: - - ואנשים ימשיכו לגור שם כי אין להם איפה ללכת.
דוד צור: לא, הוא לא התכוון שהוא יאטום את החלונות וימשיכו לגור.
חנא סוייד: אם על המקרה הסוציאלי ששמענו כאן הוועדה הזו לא יכולה - -
אחמד טיבי: לגלות אמפטיה.
חנא סוייד: - - לגלות סימפטיה, אז למה אנחנו דנים בעניין הזה?
חנא סוייד: אם אנחנו רק חותמת גומי לבית-המשפט ולוועדה המחוזית ולאדון מפקח ולמשטרה, שדווקא אני חייב להגיד שהם דווקא גילו הכי פתיחות כאן, - - -
דוד צור: להפתעתך.
אחמד טיבי: לא להפתעתנו, הם עושים עבודה טובה.
חנא סוייד: לא אמרתי, אני אמרתי "להפתעתי"?
חנא סוייד: לא אמרתי.
דוד צור: שאלתי, לא אמרתי.
מסעוד גנאים: הוא חשב שאתה מופתע.
דוד צור: סברתי שאתה מופתע.
חנא סוייד: להפך.
אחמד טיבי: יש שוטרים טובים.
עיסאווי פריג': כמוך.
חנא סוייד: ציינתי לטובה שדווקא המשטרה לא ששה להראות כאן כוח ולהפעיל כוח.
חנא סוייד: לכן, אני חושב שבשורה התחתונה תרגיע את המצב - - -
דוד צור: תתפלא, ואני מקבל חלק מההמלצות שלך אפילו.
דוד צור: כמו שהופתעת מהמשטרה תופתע ממני.
חנא סוייד: אתה המשטרה, לא?
עיסאווי פריג': ראשית, תרשה לי לברך את החברים, פילו וקובי, בהתבטאויות שאנחנו נפגשים בכפר-קאסם ובאזור, אני שומע מהם עמדות מאוד אכפתיות ומאוד ענייניות אז ראוי לציין את החריג הזה, ואני מאוד מקווה שיהיה הכלל.
עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, הדיון היום הוא המשך לדיון שהיה אתמול, אבל מסביב לשולחן - -
דוד צור: נכון, צודק.
עיסאווי פריג': - - היו דרוזים ערבים, עכשיו יש ערבים מוסלמים, זה השוני.
עיסאווי פריג': אבל אתמול הנישה והטון היו אחרים, היה יותר - - -
אחמד טיבי: והנוכחות של הפקידות הבכירה.
עיסאווי פריג': אייווה.
אחמד טיבי: אבל זה טוב, אני בעד שישיג - - -
דוד צור: אני לא מקבל את זה, אחמד, אני לא מקבל את זה - - -
עיסאווי פריג': אני מתאר מה שהיה אתמול.
דוד צור: כי אתמול זה היה - - -
עיסאווי פריג': יש בזה, יש בזה - - -
דוד צור: אבל אתמול אמר השר – הדיון דובר על הבנייה במגזר הדרוזי והם לא ידעו, אז זו הייתה טעות של הוועדה לא להכליל את העניין.
דוד צור: לכן הוא גם - - -
עיסאווי פריג': ידידי צורי, אתה לא צריך לתת הגנה שלא בצדק, אל תתאמץ.
דוד צור: לא הוא גם אמר שייחדו דיון מיוחד לכל מה שקשור לסוגיה של הבנייה במגזר הערבי.
עפו אגבאריה: כמה פעמים רואים שר שבא לעניינים כאלה כאשר אנחנו מגישים בעיות כאלה לוועדות?
דוד צור: אני מבטיח לך שהשר יגיע לוועדת הפנים גם לדיונים האלה.
עיסאווי פריג': אז הדיון הוא המשך, אבל בצד השני הדרג שישב שם החל מהשר, סגנית השר, מנכ"ל משרד הפנים, המשנה ליועץ המשפטי של הממשלה - - -
אחמד טיבי: וטוב שכך, עיסאווי, אנחנו רק רוצים אותו דבר.
עיסאווי פריג': מה שאני רוצה - - -
דוד צור: עיסאווי, לקחת את כל הזמן של קובי.
עיסאווי פריג': לא, עוד לא התחלתי, שני משפטים.
דוד צור: אני חייב שתסיים.
עיסאווי פריג': אני רוצה להמשיך באותה נימה שחבר הכנסת סוייד התחיל.
עיסאווי פריג': התחושה תחושת תסכול, אני מרגיש שאנחנו מתכנסים – זאת לא הוועדה הראשונה – רק בשביל להעביר עוד חצי שעה ולהשתתף במשחק הדמוקרטי ולדבר, להחליף דעות, וזה מתסכל, צורי.
עיסאווי פריג': אז מה שאני מבקש, בוא תהיה פרקטי, אתה שוטר, שוטר בכיר, יושב ליד החברים שלך - -
דוד צור: הורדתי את הדרגות כבר.
עיסאווי פריג': - - ואנחנו יודעים אותך איש מבצעים ודופק על השולחן ומזיז דברים, בוא נקבל החלטות.
עיסאווי פריג': הדיון המהיר שיזם חבר הכנסת טיבי, לא?
עיסאווי פריג': אנחנו צריכים ליזום הרבה דיונים מהירים מהמצוקות שאנחנו חיים.
עיסאווי פריג': אז אני מבקש ממך, תהיה פרקטי, מעשי, נקבל החלטות החל מהסיור בשטח, ולא נהיה בלה בלה, רק ועדה של דיבורים.
דוד צור: חבר הכנסת אגבאריה.
עפו אגבאריה: אני מאוד מסכים עם כל מה שנאמר לפני מחברי הכנסת שהציגו את העניין ובעל הבית, ואני ביקרתי במקום.
עפו אגבאריה: אני רק רוצה להעיד בצד המקצועי כרופא, אם תבקרו ותראו את המשפחה עם מספר רב של חולים, נכים במצב מאוד מאוד קשה, אני לא יודע איזה בין-אדם יש לו לב להוציא את האנשים האלה מהבית שלהם ולזרוק אותם בחום הלוהט של קלנסואה בימי הקיץ שהולכים ומתקרבים.
עפו אגבאריה: אני לא חושב שיש מישהו במדינת ישראל שיכול אפילו להסכים לכזה עונש לאנשים חסרי אונים.
עפו אגבאריה: אני מאוד רוצה שתבקרו שם ותראו את האנשים האלה, אני לא חושב שאחרי זה יהיה לך או לכל מי שיבקר בכלל את המחשבה איך להוציא את האנשים מהמקום.
דוד צור: חבר הכנסת גנאים, בבקשה.
מסעוד גנאים: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני חושב שהמקרה בקלנסואה הוא מקרה קלאסי והוא דוגמה למשבר הדיור או למצוקה של כל החברה הערבית.
מסעוד גנאים: ראש העירייה אמר שמספר התושבים כ-22,000 והם מתרבים, אבל שטח הבנייה הוא אותו דבר, 8,000 דונם, זה לא שטח בנייה, אולי זה שטח שיפוט.
אל באסט: כן, זה שטח שיפוט.
מסעוד גנאים: לכן, מספר התושבים גדל, אבל שטח הבנייה נשאר כפי שהוא.
מסעוד גנאים: מה אתה רוצה מאנשים?
מסעוד גנאים: פה אני חושב שכוועדה אנחנו צריכים לגלות הבנה, לעזור לאנשים למצוא פתרונות, משום שבסוף לפי דעתי גדולתה של מדינה זה לעזור לאזרח איך לא לעבור על החוק.
מסעוד גנאים: האנשים לא רוצים להיות עבריינים, לא רוצים לעבור על החוק, אז בואו נעזור להם.
דוד צור: ד"ר קשקוש, ביקשת לדבר?
<ראשד קשקוש: כן.
דוד צור: אז, בבקשה, אבל קצר מאוד, דקה.
<ראשד קשקוש: שלום, אני רופא במקצוע, אני רופא ביישוב צורן ליד - -
עיסאווי פריג': קדימה.
<ראשד קשקוש: - - קלנסואה.
<ראשד קשקוש: קודם כול מאוד נפגעתי, הייתי מאוד שמח שהשתתפתי, פעם ראשונה שאני נכנס לבניין הזה עם התקווה ועם החלום, זה הבניין שמציל את כל אזרחי המדינה.
מסעוד גנאים: אינשאללה, מקווים.
<ראשד קשקוש: אינשאללה.
<ראשד קשקוש: אבל מאוד הופתעתי מהאדון שיושב ליד יושב-ראש הוועדה, שבאופן אוטומטי הבן-אדם אמר: יש לי בזק, יש לי חשמל באזור שלא מוגדר כשטח בנייה, באופן אוטומטי: פיראטי.
<ראשד קשקוש: זה הפוליטיקה - - -
מסעוד גנאים: הוא יועץ משפטי.
דוד צור: הוא האדם הכי פחות פוליטי פה באולם.
חנא סוייד: זה בגלל דיון שהיה אתמול.
<ראשד קשקוש: יכול להיות.
עיסאווי פריג': הוא יועץ משפטי.
דוד צור: אתה מסית אותנו מהדיון, עם כל הכבוד, אם יש לך משהו להגיד לעניין.
עיסאווי פריג': הוא יועץ משפטי האדם הזה.
אחמד טיבי: הוא שמע את המילה פיראטי ושינן אותה.
<ראשד קשקוש: אני רוצה להתייחס לתמונות שהציגו לך המכובדים כאן.
<ראשד קשקוש: כשהבחורה רוצה להתחיל עם בחור, שולחת לו תמונה בישיבה, לא עומדת ומראה לו את החצי התחתון.
<ראשד קשקוש: בוא תסתכל על החצי התחתון של הבתים ותראה את הסלמס שביקשת לראות.
<ראשד קשקוש: לא תראה רק את - - -
דוד צור: למה זה רלוונטי?
עיסאווי פריג': זה דוגמה לא במקום, יא עיני.
<ראשד קשקוש: לא כל בית נראה יפה בתמונה.
אחמד טיבי: אז מה שאם הוא יפה?
אחמד טיבי: זה לא - - -
<ראשד קשקוש: נולדתי בקלנסואה שאני יודע - - -
דוד צור: אתה מבזבז את הזמן שאין לך באמירות לא רלוונטיות.
דוד צור: אתה רוצה להגיד משהו תכליתי לדיון?
דוד צור: אז תגיד אותו בדקה.
<ראשד קשקוש: ב-1948 שטח שיפוט של קלנסואה היה 37,000, 38,000 דונם, עכשיו 7,000 דונם.
<ראשד קשקוש: מ-7,000 דונם הכניסו לנו מתח גבוה, קו חשמל, כביש 44, כביש 6, נחל וסביבתו, מי שואל את התושבים איפה תשימו את הילדים שלכם.
<ראשד קשקוש: מאוד אשמח אם אני מחר לוקח את הילדים שלי והולך, כמו שאומרים, "שפצירן גן", ללכת ליד נחל עם עצים ועם ירוק וכל זה.
<ראשד קשקוש: אני לא חייב לנסוע לקיסריה ולנסוע לאיזשהו מקום ולשלם כניסה, אשמח אם אתם מגדירים שיש נחל וסביבתו, שיהיה נחל וסביבתו.
דוד צור: הבנתי, אדוני, תודה.
דוד צור: מילת סיכום אחת לאחמד, חבר הכנסת טיבי, ואני רוצה לסכם.
אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, לאחר שהתמונה התבהרה ושמעת את כולם, א', אני רוצה לחזור על מה שאמרתי, הפניתי רשמית בקשה לחברת הכנסת מירי רגב יושבת-ראש הוועדה כבר לפני תקופה, לבקר במקום כדי לראות, טוב מראה עיניים, גם היא, גם אנשי המקצוע, גם אנשי ועדת תכנון ובנייה, משטרה, כל מי שרוצה.
אחמד טיבי: בינתיים, אני מציע שההחלטה של ועדת הפנים היום תהיה השעיה וביטול ההחלטה לפנות את - - -
אחמד טיבי: אל תקפוץ.
אחמד טיבי: אני חבר כנסת טיבי, אני עובד בכנסת, אני חבר כנסת, אני יכול להציע מה שאני רוצה, אתם לא חייבים לקפוץ, תנו לי להמשיך.
עיסאווי פריג': נשחרר את החסם המשפטי.
אחמד טיבי: אני מציע שהוועדה תציע כי יש להם גם אופציה ללכת לבג"ץ, כך שלא הכול סתום, והשופטים בהחלטות קודמות השאירו פתח.
אחמד טיבי: אנשים לא ניצלו את הפתח, הם לא ניצלו את הפתח, אז אני רוצה להיכנס דרך החלון, תאפשרו לי, כל הזמן אני אומר מילה, אתם חוסמים, הוא מבקש, אתם חוסמים אותו.
אחמד טיבי: אני מבקש גישה, תקשיב טוב, חבר הכנסת צורי וכולם, אם כל חברי הכנסת הערביים האלה לא מצליחים למנוע את הריסת הבית הזה אין לנו מקום כאן, עם משפחה שהיא משפחה קשת יום לא נצליח למנוע את ההריסה הזאת?
אחמד טיבי: ולכן, בגלל שני דברים שאמורים להיות משכנעים: א', הודיע סגן המתכננת המחוזית שההחלטה של עיריית טייבה וקלנסואה לא התקבלה אצלם, נכון?
אחמד טיבי: זה נתון חשוב שמשנה את כל התמונה.
אחמד טיבי: אני מבקש להשעות כל החלטה, כל ביצוע עד שהם יבדקו את ההחלטה של עיריית טייבה וקלנסואה להיתכנות תכנונית.
אחמד טיבי: החליטו היתכנות תכנונית של האזור.
חנא סוייד: והביקור של הוועדה.
אחמד טיבי: חד-משמעית.
אחמד טיבי: הנושא השני הוא ביקור בשטח.
אחמד טיבי: טוב מראה עיניים.
אחמד טיבי: אני בטוח שאתה באופן אישי, למרות שדעתך חיובית ומגלה הבנה, תגלה עוד יותר אמפטיה למה שתראה.
אחמד טיבי: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני מציע שזו תהיה ההחלטה, גם ביקור במקום וגם השעיית הפינוי של משפחות המצוקה האלה עד למציאת פתרון משפטי, ועד שוועדת הפנים ושמשרד הפנים ידונו בהחלטה החשובה ההיסטורית של שתי העיריות טייבה וקלנסואה.
אחמד טיבי: תודה רב לך, אדוני.
דוד צור: קודם כול, אני חוזר ואומר, הוועדה היא לא טריבונל על לבית-המשפט, בית-המשפט שקל את כל הדברים שהגיעו, גם המדינה וגם הטיעונים ההומניים הסוציו-אקונומיים המאוד נמוכים האלה, ובכל זאת קיבל החלטה.
דוד צור: יחד עם זאת, אני עדיין אומר, ומבלי להשליך לכאורה על התופעה שכולנו מבינים שגם בהינתן שמשפחה במצוקה ואין לה יכולות לבנות במקום כביכול עדיין יש הגבלות תכנוניות וכדומה, אני אומר "כביכול, כי לא בהכרח תמיד זה כך.
דוד צור: עדיין כשאני מסתכל על התצ"א, החריגה פה מאזור המיושב היא די משמעותית, ולכן אני חושב שבית-המשפט קיבל את ההחלטה, ואני לא שם את עצמי במקום בית-המשפט.
דוד צור: עכשיו אני אומר לכם, משרד הפנים, שמעתי גם את המשטרה, המשטרה גם מרגישה את הדופק במקום, אני אומר לכם את זה גם מהיכרות שלי כמפקד מחוז ומרחב באזורים רגישים שיש בהם גם אוכלוסייה מעורבת, שמצד אחד צריך גם למנוע בנייה בלתי מרוסנת בכל מקום עם צפצוף גדול על החוק, לעומת מקומות שאתה רואה שזה בא ממקום שהוא מאוד על גבול ואפשר להגיע להסדרים.
דוד צור: ואני אומר לכם את זה מהמקום היום שיש לכם גם החלטת בית-משפט, אתם הגורם החזק, אתם הגורם המחליט בשטח, בית-המשפט נתן לכם פה איזה ארכה של חמישה חודשים שבה אפשר להגיע להבנות.
דוד צור: אם בהינתן שאתם מצליחים מול הרשות המקומית להגיע לאיזשהו - - -
עיסאווי פריג': מה להגיע?
עיסאווי פריג': להרוס את הבית?
אחמד טיבי: להבנה בדרכי נועם, מה שאמרה המשטרה.
דוד צור: רגע, אני בכלל לא שם.
דוד צור: אני אומר, להגיע להבנות תכנוניות.
דוד צור: אם בהמשך המקום הזה ממילא הולך להיות במסגרת התב"ע, כי – ושמעתי פה לא חד-משמעית שזה לא – עם הרשות המקומית להגיע לכך שאם זה נכלל לתוך האזור התכנוני או של טייבה או של קלנסואה, כי אני מבין פה שזה גם כן מוזר, העניין הזה שפה בעצם זה בכלל שטחי שיפוט של טייבה, אבל מי שמטפל בהם זה קלנסואה, שזה נשמע לי גם כן לא ברור – לכן, העסק הזה סופר מורכב.
דוד צור: אז אני מבקש, נצלו את החמישה חודשים האלה כדי לנסות להגיד האם יש פה פתח.
דוד צור: יכול להיות, אגב, שתבוא המדינה, פרקליטות או הייעוץ המשפטי, יגידו לכם: אין בכלל מקום, זה לא מעניין אותנו מה אתם חושבים, גם זאת אמירה, לצערי אני אומר, כי יש פה באמת מקרה קשה שיש מלוא אמפטיה למצוקה שלהם – אין לי אמפטיה לבנייה הבלתי חוקית באופן כללי – המצוקה היא פה מצוקה אמיתית.
דוד צור: לכם אני אומר, לעורך-דין ולמשפחה, עדיין נתונה לכם הדרך גם ללכת לבג"ץ או לבית-המשפט העליון לערעור, בג"ץ פחות כי זה החלטה - לבית משפט עליון, ולערער על ההחלטה הזאת.
דוד צור: אם כי חטפתם סתירה בבית-משפט מחוזי שאמר לכם שהערעור בכלל לא היה אמור להיות.
דוד צור: אבל ראינו כבר בית-משפט עליון שהופך החלטות.
דוד צור: לפחות יכול להוציא צו עיכוב, ובמובן הזה לאפשר פה את הבחינה הזאת, על צו עיכוב של הפינוי אני מדבר, כי כרגע אני גם לא שומע מהרשות שיש לה איזה פתרון למשפחה קשת יום, אימא קשישה, ילדים יתומים שיש בבית, סיפור קשה.
דוד צור: ולכן אני מבין גם את עמדת המשטרה שהייתה מאוד שמחה שיגיעו פה להבנות ולא כל כך לרוץ מייד לפתרון הרדיקלי של הרס בתים.
דוד צור: אני אומר לכם, ראיתי מקרים קשים מאוד גם בעבר שהוציאו נשים אלמנות מבתי "עמידר" או בתים אחרים.
דוד צור: החוק בסוף צריך להישמר.
עיסאווי פריג': חבר הכנסת צור, - - -
דוד צור: רגע, אני מבקש, חבר הכנסת פריג', אין לי - - -
עיסאווי פריג': זה אמנת הרגעה מה שאתה אומר, מה זה?
עיסאווי פריג': צריך להיות פרקטי.
דוד צור: אני מאוד פרקטי, לכן אני אומר, תערערו לבית-משפט עליון, תשבו עם משרד הפנים, הרשות המקומית, לראש העיר יש פה תפקיד חשוב כ- mediator לנסות לפתור את הבעיה הזאת.
דוד צור: אני אישית - - -
<תומר רוזנר: הפרקטית זה שחשוב מאוד שהוא יוודא שהוועדה המחוזית מקבלת את מה שהם הגישו, זה מאוד חשוב.
דוד צור: נכון, מה שאמר פה חבר הכנסת טיבי, שהמסמכים לא הוגשו, והוועדה המחוזית שתקבל את זה, זה דבר חשוב מאוד, זה צריך להתבצע ומהר, יכול להיות שרק על הנישה הזאת יש לכם קייס לבוא ולהגיד לבית-משפט עליון שלא מוצו כל ההליכים.
עיסאווי פריג': הם באו לקבל ייעוץ כאן?
עיסאווי פריג': הם באו לקבל ייעוץ, צורי?
עיסאווי פריג': באו אנשים - - -
דוד צור: כן, חבר הכנסת פריג', אם אתה חושב שאנחנו יכולים לשים את עצמנו מעל בית-המשפט ולהגיד: בית-המשפט, לא סופרים אותך, לא משנה מה החלטת, אנחנו ועדת הפנים, הכנסת מעליך ולכן אנחנו מורים לכם, אל תהרסו, תעצרו הכול - זה לא עובד ככה.
חנא סוייד: זה נכון מה שאתה אומר, אבל מה אנחנו?
דוד צור: אני חושב שיש לנו קול וזה חשוב.
עיסאווי פריג': מה, מה הקול?
דוד צור: לעניין האחרון – חבר הכנסת פריג', תגיש הצעת חוק פרטית שלמרות החלטות בית-משפט, עדיין מה שחבר כנסת מחליט זה דבר חשוב.
עיסאווי פריג': שתפיל אותה בוועדת שרים?
חנא סוייד: לא לזה הכוונה.
דוד צור: לגבי ביקור במקום – אני מתחייב לבקר במקום עם חבר הכנסת, אני מניח, טיבי וגם דב חנין, אני מבקש גם לראות אתכם.
דוד צור: אני רוצה לראות בעין את הדבר הזה כמקרה פרטי, אבל אני אומר, יש מקרים בכלל, ודנו אתמול במגזר הדרוזי, ורק שבוע שעבר ביקרתי במספר יישובים ערביים, ואין יישוב ערבי שאתה נכנס אליו, ובנגב ודאי וודאי, שאין בו זעקה גדולה מאוד של מצוקת תכנון ושטחים לבנייה, ואי-אפשר להתעלם מהעניין הזה.
דוד צור: בסוף אי-אפשר רק במה שנקרא במקל להגיד על הבנייה הבלתי חוקית ולא לאפשר הרחבה של קרקעות ותכנון של בניין ערים.
דוד צור: אני יודע שמשרד הפנים לא שוקד על השמרים ועושים את זה בחלק מהמקומות.
דוד צור: אני אומר לכם, לצערי, חוק הסדרת הבדואים שכל כך התנגדתם אליו נתקע, כי אני חושב שזו הייתה הזדמנות פז פעם אחת ללכת עם הקצאה של משאבים גדולים.
דוד צור: נכון, גם חלק מהדברים היו לא פשוטים, אבל עדיין אפשר היה להסדיר את העניין הזה, אבל זה דיון אחר.
דוד צור: ואני מודה לכם מאוד על ההשתתפות, תודה רבה.
דוד צור: רבותי, בוקר טוב, אני מתכבד להתחיל בישיבה, אני מתנצל על האיחור הקל.
דוד צור: אני עובר מייד להצבעות, זאת אומרת, אני מתחיל בהקראה.
דוד צור: הדיון הסתיים בשבוע שעבר ותוך כדי הקראות ניתן לומר את הדברים ואת ההסתייגויות, לכן בכוונתי לסיים עם החוק הזה.
פנינה תמנו: שלום לך, אדוני היושב-ראש.
פנינה תמנו: אני חדשה בוועדה.
דוד צור: אה, באמת?
דוד צור: את מי את מחליפה?
פנינה תמנו: את רינה פרנקל.
דוד צור: אנחנו קודם כול מכבדים את חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה שהופכת להיות חברה קבועה במקום חברת הכנסת רינה פרנקל.
דוד צור: היועץ המשפטי של המשרד לביטחון פנים.
דוד צור: יואל, אני רק רוצה להזכיר לכם איפה נתקענו בשבוע שעבר.
דוד צור: הייתה ביקורת קשה, לרבות שלי, הצבענו על סעיף - - -
<עידו בן יצחק: על 6(ה) ו-(ו).
דוד צור: כן, הצבענו על סעיף 6(ה) ו-(ו), היחידי שהיה עליו קונצנזוס בוועדה, כי כל השאר היה במחלוקת עם חבר הכנסת פייגלין.
דוד צור: הסעיף הראשון, בבקשה להקריא אותו, בנושא של הוספת האגרה עבור הגשת הערר, אתה רוצה לפתוח, יואל?
<יואל הדר: אתה רוצה להקריא, עידו?
דוד צור: אתה רפרנט?
<אמיר אדרי: אני מרכז תחום.
דוד צור: מרכז תחום הירי?
דוד צור: כלי ירייה או בכלל?
<אמיר אדרי: אני ממשרד האוצר מאגף תקציבים, מרכז תחום ביטחון פנים.
דוד צור: ביטחון פנים, אז זה מה שאני אומר, יופי.
<קריאה: הוא האיש הכי חשוב באוצר עבור המשרד.
פנינה תמנו: האוצר לא - - - את הכנסת.
דוד צור: מעולה.
דוד צור: זה שהאוצר מאוד נדיב בשנים האחרונות למשרד לביטחון פנים זה יפה מאוד, זה שינוי מגמה ואנחנו מברכים עליה.
<קריאה: יש תועלות.
דוד צור: זה לא אומר שב-2015 אתם צריכים לשנות מגמה.
<טליה אברבוך: נקווה שימשיכו הלאה.
דוד צור: שבוע שעבר היו לנו הרבה שאלות ולא נוכח נציג שלכם בוועדה.
דוד צור: אחת השאלות שהעלה חבר הכנסת פייגלין שלא פה היום, וגם אני, האם הסכום הזה שמבקשים לגבות ממגישי הערר בסעיף הראשון זה סכום שהולך לקופת האוצר ואחרי זה חוזר בתקנון של אגף כלי ירייה במשרד לביטחון פנים, למה הסכום נקבע כפי שנקבע בתקרה שלו, וביקשנו גם לבוא עם איזה סכום יותר מתקבל על הדעת.
דוד צור: אז האם נעשתה מחשבה בעניין הזה מאז הדיון הקודם, אם כן אז מה נעשה, מה ההחלטה, ואם לא אז לא, אז תגידו למה לא.
<יואל הדר: אנחנו רוצים להבהיר, נשלים אחד את השני בנושא הזה כי זה הנושא שהיה הניגוד ההתחלתי.
<יואל הדר: דבר ראשון, אני מבקש לציין את הדבר הכי חשוב בנושא של הערר, אדוני, הדבר הכי חשוב זה שאם הערר מתקבל הכסף מוחזר.
<יעקב עמית: בתוספת הצמדה.
<יואל הדר: בתוספת הצמדה.
<יואל הדר: זאת אומרת, בכל מקרה זה לא משהו שנשאר אצלנו.
דוד צור: כן, זה עלה בדיון הקודם.
<יואל הדר: אבל זה דבר מאוד מהותי בנושא של הערר.
<יואל הדר: דבר שני, מצאנו – לא היה קשה למצוא גם כן – גם במקרים אחרים שיש אגרות על ערר שהסכומים לא פחותים, אם לא יותר מזה.
<יואל הדר: לדוגמה, רישיון לייעוץ השקעות - הערר על תוצאות הבחינה 473 שקלים, ובתקנות רואי-חשבון הערר על הבחינה זה 781 שקלים.
<יואל הדר: כך שאם אתה עושה השוואה על הסכומים גם במקרה הזה הסכומים במקרה של הערר הם לא סכומים גבוהים יותר מאשר – להפך, הם יותר נמוכים.
<יואל הדר: זה בדוגמה של הערר.
<יואל הדר: עכשיו נביא את - - -
דוד צור: אגרת הרישיון עולה 60 שקל?
<מאיר פוקס: 180 לשלוש שנים.
דוד צור: כן, 60 שקל לשנה, 180 שקל לשלוש שנים.
דוד צור: האגרה עולה פי שניים מאגרה על ערר.
<יואל לוי: חבר הכנסת צור, העבודה שכרוכה בטיפול בערר - - -
דוד צור: את זה אמרתם גם שבוע שעבר, ושאלתי האם כתוצאה מזה שייגבה סכום, למשל, אמרו יש 1,200 עררים, עמית, כמה?
דוד צור: 1,200?
<יעקב עמית: בערך, כן.
דוד צור: אז תעשה את המכפלות - - -
פנינה תמנו: הכסף יהיה צבוע או לא צבוע עבור חזרה למערכת?
דוד צור: זה מה שאני שואל, האם הכסף הזה - -
פנינה תמנו: בדיוק, זו השאלה.
דוד צור: - - הוא צבוע כדי לפצות, לתגמל את האגף על העבודה הכול כך קשה שהוא עושה על העררים האלה?
<יואל לוי: לצערנו, כמו שאתם יודעים, אין קשר בין גביית אגרות לפעילות - - -
דוד צור: רגע, בוא נשמע את האוצר.
<אמיר אדרי: המנגנון הוא מנגנון שהאגרות בעצם עוברות לקופת המדינה, ולמה זה?
<אמיר אדרי: מכמה סיבות.
<אמיר אדרי: סיבה אחת זה למנוע מצב של ניגוד עניינים, כלומר, עלול, אני לא אומר שזה יקרה, אבל עלול להיווצר מצב שגוף שמתוגמל על גביית אגרות ירצה לקבוע אגרות גבוהות או שירצה להטיל יותר אגרות.
<אמיר אדרי: מלבד זה, גם בראייה אוצרית תמיד האגרות עוברות לקופת המדינה, ולמה זה נכון?
<אמיר אדרי: כי בעצם אילולא היינו עושים את זה היה נוצר מצב שהמנגנון הזה היה - -
דוד צור: היה מוצף.
<אמיר אדרי: - - מנגנון עוקף תקציב המדינה.
<אמיר אדרי: מה זאת אומרת?
<אמיר אדרי: הרי תקציב המדינה נועד להקצות את הכספים בצורה הטובה ביותר, חשוב לנו שתהיה תחרות על השימושים ושמדיניות האוצר תשקף את מדיניות הממשלה, כלומר, שאנחנו רוצים להקצות יותר כספים נגיד לתחבורה, יותר כספים - - -
פנינה תמנו: סדרי עדיפויות.
<אמיר אדרי: בדיוק, סדרי עדיפויות.