GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יהודה זמרת: האישור הזה יחול לגבי תוכנית מופקדת שהוגשה על-ידי המדינה, על-ידי רשות מקומית, על-ידי ועדה מקומית, לא תוכנית של בן-אדם עבריין, שהוא גם בנה וגם הכשיר, מתוך הבנה מסוימת שאומרת, אלה התוכניות, באמת לא מדובר פה בעידוד עבריינות אלא המדינה בעצמה הכירה בצורך לקדם תכנון במקום הזה, בתנאי אחד.
מירי רגב: אומר פה היועץ המשפטי לוועדה – תגיד, תומר.
<תומר רוזנר: אולי נתייחס בסוף לכל התנאים.
חנא סוייד: הואיל ואומרים שיש תוכניות מתאר מאושרות, חסר תכנון מפורט, בסדר, נו אז מה.
עיסאווי פריג': זה לא בסמכות משרד הפנים, זה בסמכות משרד אחר.
עיסאווי פריג': בסמכות משרד הבינוי והשיכון.
<תומר רוזנר: שיציג את כל התנאים.
<יהודה זמרת: כמובן, יבוצעו הוראות החוק, התנאים שקבועים – חוות דעת הוועדה המחוזית על היתכנות התכנון, היתכנות לאשר את התוכנית, השפעת ההתנגדויות.
<יהודה זמרת: הצו יחול לגבי יחידות דיור שנבנו לפני ה-1 בינואר 2011, ואני אסביר את המטרה, נדבר על התאריך, וכמובן הנושאים שיידונו.
<יהודה זמרת: הרעיון בא ואמר, אנחנו במטרה לפתור את הבעיה הקיימת, לא לעודד אנשים לקחת ולהתחיל לבנות בשטחי תוכניות מופקדות, ולהמשיך את הבעיה עוד ועוד ועוד, שלא תיגמר.
<יהודה זמרת: המטרה בעצם להתמודד עם המצב הקיים, העתיד צריך לחכות ולהמתין לאישור התכנון, שמתקדם, הוא יתואר פה ותואר פה, הפעולות שנוקט משרד הפנים.
<יהודה זמרת: יש פה עוד תנאים מסוימים שהם יותר תנאים טכניים.
<יהודה זמרת: שיהיה תנאי התחייבות של מי שמגיש את הבקשה, שהוא יתחבר אחרי שיהיה היתר תוך שישה חודשים, הוא יכשיר, כדי שלא יהיה מצב שאנחנו נחבר ובסוף לא יצאו היתרי הבנייה; והפקדת ערבות, שמטרתה להבטיח אכן את כל עניין האגרות, היטלים וכל הנושאים שבדרך כלל מוסדרים בשלב הרישוי.
<יהודה זמרת: אלה הדברים המהותיים שנמצאים.
באסל גטאס: מסכימים לתנאים האלה, אין בעיה.
מירי רגב: יהודה, אני על המכתב שלך, ששלח לי בעצם המנכ"ל, עם ההתייחסות שלך, כתבתי מכתב לשר, עם ההתייחסות שלנו לעניין.
מירי רגב: אני מבקשת שהיועץ המשפטי של הוועדה יגיד מה אמרנו שלדעתנו אתם מקצינים, וכפי שאמר כאן חנא, אתם בעצם לא הולכים לקראת אלא די מכשילים את היכולת של השר, על-פי החקיקה, כן לבצע את הצו.
מירי רגב: בבקשה, מה שהעברנו בכתב אליכם, כולל אל השר, בעקבות התשובה שלכם, אני מבקשת שתציג את עמדת הוועדה.
גדעון סער: חשוב שהמשנה ליועץ המשפטי לממשלה יציג את עמדתו.
גדעון סער: כי אם היועץ המשפטי לממשלה ייתן את הסכמתו, יש לי תחושה שאפילו - - -
חנא סוייד: משרד הפנים יתגמש.
מירי רגב: לפני שנגיד שלוש פעמים "אמן", אני רוצה שתומר בכל זאת יציג את המסמך שהעברנו לשר, עם ההתייחסות שלנו למה שאתה כתבת, יהודה, ולמה לא קיבלנו את זה באופן מלא וחשבנו שעדיין השר יכול לממש את זכותו ואת סמכותו על-פי החוק.
<תומר רוזנר: נקודת המוצא, כפי שנאמר על-ידי היועץ המשפטי של משרד הפנים, היא אכן שחיבור בתים נעשה רק כשיש תוכנית מאושרת, ונקבע הסעיף הזה שמאפשר לשר להוציא צווים - - -
<ארז קמיניץ: אגב, לא תוכנית.
<ארז קמיניץ: כשמוצא היתר.
<ארז קמיניץ: לא תוכנית.
<תומר רוזנר: כשאפשר להוציא היתר בנייה, וכשמוצא היתר כמובן.
<תומר רוזנר: אבל, בד בבד עם ההנחה הזאת, קיימת גם הנחה שמוסדות התכנון מפעילים את סמכויותיהם כדין ומקדמים תוכניות במועדים שקבועים בחוק.
מירי רגב: משום מה הם לא עושים את זה?
<ארז קמיניץ: איזה מוסד תכנון צריך לקדם תכנון מפורט?
באסל גטאס: לכן המצב ככה.
חנא סוייד: לפחות לא לתקוע אותו.
<תומר רוזנר: על-פי החוק, חובתם של מוסדות התכנון ליזום תכנון מפורט, לשאלתו של המשנה.
<תומר רוזנר: סעיף 67 לחוק התכנון, אם אני לא טועה, מגדיר את חובתם של מוסדות התכנון ליזום תכנון מפורט, ואם הם לא עושים כן, הוועדה המחוזית צריכה לכפות עליהם לעשות כן.
<תומר רוזנר: הדבר הזה לא נעשה, ולכן גם נמצא החריג הזה בחוק שמאפשר שימוש.
<תומר רוזנר: בעקבות המצב שנוצר כאן, בהחלט גובש הנוהל הזה, ואנחנו הערנו למעשה מספר הערות שלדעתנו צריך לתת עליהן את הדעת.
<תומר רוזנר: האחת היא לגבי יוזם התוכנית.
<תומר רוזנר: טיוטת הנוהל הציעה שהצו הזה יחול רק על תוכניות שבהן היוזם הוא המדינה או רשות מקומית וכו'.
<תומר רוזנר: חשבנו שהתנאי הזה הוא תנאי שהוא לא מתאים לנושא הזה כיוון שברגע שמוסד התכנון חשב שהתוכנית הזאת היא תוכנית ראויה והפקיד אותה, זה כבר לא משנה מי יזם אותה, לצורך העניין של חיבור לרשת החשמל או המים או משהו כזה.
<תומר רוזנר: הדבר השני הוא כפי שאמר השר, נושא מספר יחידות הדיור, ולמעשה טיוטת הנוהל כפי שהוצעה בעצם מקשה מאוד על הוצאת צווים ויוצרת קבוצה שהיא כמעט קבוצה ריקה של תוכניות שלגביהן זה יחול.
<יהודה זמרת: זה לא נכון, תומר – ברמת הבדיקה.
<תומר רוזנר: זה המידע שקיבלנו.
<תומר רוזנר: זה מידע עובדתי כמובן, זו שאלה עובדתית.
<תומר רוזנר: והדבר השלישי כמובן הוא נושא מועד התחולה.
<תומר רוזנר: כשבשנת 2012 נקבע 2011, זה כמובן לשיקול דעת השר אם לשנות את המועד הזה למועד מאוחר יותר בעקבות ההתמהמהות באישור הנוהל.
מירי רגב: של מוסדות התכנון.
<תומר רוזנר: גם של המשרד למעשה.
<תומר רוזנר: בעצם, בשנת 2012 כבר גובשה טיוטת הנוהל, וכבר עברו שנתיים מאז.
מירי רגב: שנתיים הם חושבים איך ליישם את זה.
מירי רגב: ארז, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, בבקשה.
עיסאווי פריג': אבל תקלו עלינו בהבנה.
עיסאווי פריג': התחושה כאן היא לא לפתור אלא לסבך – עוד חסם משפטי ועוד תסבוכת.
עיסאווי פריג': תקלו עלינו, אנחנו מתכנסים לנסות ולפתור בעיה, לא לנהל דיון משפטי.
<ארז קמיניץ: אני אעדיף להתייחס באופן כללי - - -
מירי רגב: ארז, תתייחס בבקשה אם אתה יכול גם לנקודה שהועלתה על-ידי היועץ המשפטי לגבי מועד מאוחר יותר מ-2011 כי יכול להיות שנדרש עדכון גם בהיבט הזה.
<ארז קמיניץ: אני אסביר איך בכלל הנוהל בא לעולם, אבל צריך ללכת שלב-שלב, ואני אשמח, כבוד היושבת-ראש, אם תתנו לי לדבר באופן רציף שתי דקות, זה לא ייקח יותר מזה.
מירי רגב: ייתנו לך.
<ארז קמיניץ: קודם כול, אני הבנתי שאנחנו מתכנסים כאן כדי לדבר על בעיה מרכזית יותר, שהיא לא הקצה של חיבור לחשמל.
<ארז קמיניץ: חיבור לחשמל זה סוגיה קיימת, כאובה, נפרדת.
<ארז קמיניץ: היא קשורה בטבורה לנושא העיקרי, אבל הנושא העיקרי שהתכנסנו לכבודו כאן, מבחינתנו לפחות, בפרספקטיבה שלנו, הוא שאלה שנוגעת לשלטון החוק ולשאלת חוקיות אל מול צרכי האוכלוסייה.
<ארז קמיניץ: אנחנו נתקלים בשאלה הזאת לא רק במגזר הדרוזי, אנחנו נתקלים בשאלה הזאת במגזרים אחרים בחברה הישראלית – גם במגזר הערבי, גם במגזר הבדואי אבל גם שכונות מסוימות במגזרים אחרים – ויש ערים במדינת ישראל שגם בהן יש תופעות של עבריינות בנייה, חוצה שכונה נקרא לזה, זה לא משהו שהוא ייחודי רק למגזר הדרוזי.
<ארז קמיניץ: ועכשיו נשאלת השאלה, גברתי – לפחות מהפרספקטיבה שלנו – עד כמה אנחנו מצד אחד מכבדים את החוק ושומרים על הוראות החוק.
<ארז קמיניץ: חוק התכנון והבנייה, בהקשר הזה גברתי ממונה על החוק הזה בוועדה כאן, היא מחוקקת את החוקים ואני חושב שבמקום לבוא ולשאול כל הזמן איך אפשר לעקוף, להקל מהוראות החוק, כמו שבוודאי גברתי, גם התיקון שאת העברת לאחרונה, תיקון 101, יגיע היום שבו יבקשו לעקוף ולהקל, והשאלה, גברתי, נמצאת לא רק לפתחנו כמערכת אכיפת חוק, לא רק לפתחו של היועץ המשפטי לממשלה שהוא גם ראש התביעה הכללית וצריך לאכוף את החוק.
<ארז קמיניץ: זה נמצא גם לפתחו של הבית הזה, גברתי, כי בסופו של דבר מי שמחוקק חוקים זה אתם, והחקיקה של החוקים, את יודעת גברתי עד כמה קשה לעשות אותם ועד כמה עולה הדבר בייסורים.
<ארז קמיניץ: ואחרי שמחוקקים אותם עוברת שנה, עוברות שנתיים, עוברות שלוש, ואומרים – בסדר, בואו נראה את הדרך לנסות לעקוף או לא לקיים עד הסוף.
<ארז קמיניץ: אז השאלה הזאת נמצאת על השולחן.
מירי רגב: אבל אני אגיד לך למה השאלה הזאת - - -
באסל גטאס: זה עושה ביקורת על הכנסת.
<ארז קמיניץ: לא, זה לא ביקורת.
<ארז קמיניץ: ממש לא ביקורת.
עיסאווי פריג': אבל מי מנסח את החוק?
עיסאווי פריג': אתם מנסחים.
<ארז קמיניץ: אבל אני ביקשתי שתי דקות.
מירי רגב: כן, אבל אני רוצה להגיד לך.
מירי רגב: ארז, הפתיח הזה שלך - - -
<פהמי חלבי: אתם שוכחים את האזרח הפשוט - -
<פהמי חלבי: - - שלא מבין חוקים.
<פהמי חלבי: אני אזרח פשוט.
מירי רגב: אז שב בבקשה.
<פהמי חלבי: אזרח פשוט, תבינו אותי.
<פהמי חלבי: האזרח הפשוט לא מבין את כל התסבוכת הזאת.
מירי רגב: סליחה, אני לא מאשרת את זה.
מירי רגב: אין לך פריבילגיה.
<פהמי חלבי: חוקים, יועץ משפטי, חברי כנסת.
<פהמי חלבי: מה עם האדם הפשוט, הוא נשרף.
מירי רגב: סליחה, אין לך פריבילגיה.
מירי רגב: אני לא רוצה להוציא אותך.
<פהמי חלבי: תוציאי אותי.
<פהמי חלבי: זה הבעיה?
<פהמי חלבי: זה הבעיה שלך?
<פהמי חלבי: זאת הבעיה שלך להוציא אותי מכאן?
<פהמי חלבי: זאת הבעיה שלך?
מירי רגב: אני מבקשת שאזרחים כרגע שמוזמנים, לא ייכנסו.
<פהמי חלבי: אני מדבר כאזרח.
<פהמי חלבי: אני הקול של האזרח.
מירי רגב: ארז, פתחת עם איזה פתיח שהוא לא מקובל עלי ואני רוצה לעשות פה סדר.
מירי רגב: הבית הזה שומר על החוק, ומתכוון שכולנו נשמור על החוק.
מירי רגב: אבל מה, אם הממשלה הייתה שומרת על החוק ופועלת על-פי הזמנים שהחוק הציב, אז לא היינו מגיעים לפה היום והייתי אומרת לך – מוסדות התכנון פעלו בזמן, הם לא איחרו את המועדים, הם עשו את כל מה שצריך לעשות – הייתי אומרת לך, שאפו, אני לוקחת על עצמי את כל הבעיה, אבל זה לא המצב.
מירי רגב: המצב הוא שממשלת ישראל – וזה לא משנה כרגע מי בתוך הממשלה; משרד הפנים, לא משנה מי השר הרלוונטי ומי הפקיד הרלוונטי, לאורך שנים לא ביצע את תפקידו בכל מה שקשור להכנת תוכניות מתאר, כולל מפורטות למגזרים, הלא-יהודי בכללותו.
מירי רגב: כתוצאה מזה נוצרו פערים שאילצו את האנשים – אלא אם כן אתה, יש לך איזה רעיון שנחזור לגור על העצים – אילצו את האנשים לבנות בצורה בלתי חוקית.
מירי רגב: המצב הזה הוא לא נוח לי, לא נוח להם ולא נוח לכם.
מירי רגב: הדיון הזה פה נועד לדבר אחד – להגיד קודם כול אנחנו רוצים לעבוד לפי החוק, אבל שכולם יעבדו לפי החוק – הפקידות, מקבלי ההחלטות והאזרחים.
<ארז קמיניץ: אני רוצה לענות.
מירי רגב: ועכשיו, איך אומרים, יש פערים.
מירי רגב: בוא נראה איך בפערים האלה שמובנים לנו, כולל מבקר המדינה שהצביע על הפערים האלה, כיצד כרגע אתה נותן לנו את הכלים, כולל השר וכולל הוועדה הזאת, למצוא פתרונות לאותם אנשים שבגלל שאותם פקידים לא ביצעו את עבודתם נכונה, הם נמצאים במצב הזה.
עיסאווי פריג': גברתי, הוא התחיל – אני אומר, אני בא לדבר, לדבר – מהמילה שהתחלת, אני בא לדבר, אנחנו צריכים להבין המון.
עיסאווי פריג': לא באים לנסות ולהביא פתרונות.
עיסאווי פריג': אתה באת לדבר.
<ארז קמיניץ: אני רוצה להמשיך.
<ארז קמיניץ: הטיעון שאין פתרונות תכנוניים כוללים, אנחנו שומעים שהוא אט-אט מאבד מתוקפו.
<ארז קמיניץ: שמענו הרגע שלפחות סטטיסטית, יש 85% פתרונות תכנוניים.
<ארז קמיניץ: אני מכיר מספרים אפילו יותר גבוהים.
<קריאה: לא מפורטות.
<ארז קמיניץ: יש גם תוכניות מפורטות.
מירי רגב: תיכף תגיד לנו בינת כמה ומשרד השיכון יגיד כמה.
<ארז קמיניץ: לא, זה לא עניין של משרד השיכון.
מירי רגב: אז תגידו כמה תוכניות מפורטות, אז מה נעשה בלי תוכניות מפורטות?
<ארז קמיניץ: בסופו של דבר, אפשר להגיש תוכניות מפורטות.
<ארז קמיניץ: לאורך השנים הגשה של תוכניות מפורטות לא צריכה להיעשות, ככלל, על-ידי ממשלת ישראל.
<ארז קמיניץ: יש גורמים רבים שיכולים להגיש תוכניות מפורטות.
<ארז קמיניץ: גם הרשויות המקומיות יכולות להגיש תוכניות מפורטות.
<ארז קמיניץ: זה דבר שהוא אפשרי, אפשר היה לעשות אותו - - -
באסל גטאס: זה לא תמיד פותר.
באסל גטאס: אתה יודע היטב, יש בעיה של תוכניות מתאר.
חמד עמאר: חבר'ה, בואו ניתן לו לסיים.
<ג'אבר חמוד: אפשר להגיד משהו בשם הרשויות?
מירי רגב: ג'אבר, אתה רשום.
<ארז קמיניץ: בסופו של דבר נגיע גם לרצון לתת פתרונות, אני רק רוצה לשים את הדברים בקונטקסט שאנחנו רואים אותו.
<ארז קמיניץ: בסופו של דבר להגיד, רק הפקידות אשמה בזה שאין פתרונות תכנוניים זו אמירה לא מדויקת, גברתי.
<ארז קמיניץ: זה הממשלה, לא הפקידות.
ג'מאל זחאלקה: גם מזג האוויר.
באסל גטאס: זה הממשלה, לא הפקידות.
<ארז קמיניץ: הממשלה והפקידות בממשלה הם אחראים לזה שאין פתרונות תכנוניים, זאת אמירה שהיום, בשנת 2014, היא לא מדויקת, והמספרים יינתנו פה והם ייאמרו, ומעבר לכל, זה לא תפקידה של מדינת ישראל.
<ארז קמיניץ: אפשר לעשות את זה.
<ארז קמיניץ: זה לא תפקידה של מדינת ישראל לעשות תכנון מפורט.
<ארז קמיניץ: בניגוד למה שנאמר פה, הוועדה המחוזית לא יוזמת תוכניות - - -
מירי רגב: מי אמור לעשות את זה?
<ארז קמיניץ: או רשויות מקומיות, ועדות מקומיות, וגם במקרים מסוימים - - -
חנא סוייד: אין ועדות מקומיות ביישובים האלה, אתה יודע, כן?
חנא סוייד: אתה יודע את זה?
חנא סוייד: אתה יודע שהוועדות המקומיות שם ממונות על-ידי שר הפנים?
עיסאווי פריג': הוא מורח אותנו, זה מה שהוא עושה.
<ארז קמיניץ: הטענה שאין תכנון מפורט היא טענה לא מדויקת.
<ארז קמיניץ: היום, בשנת 2014, אי אפשר להשתמש בטיעון שהיה נכון - - -
עמר בר-לב: גם אם זה לא מדויק, זה לא אומר שזה לא נכון.
עמר בר-לב: אתה אומר לא מדויק, לא מדויק, אז מה, זה מוריד את האחריות מכם?
<ארז קמיניץ: אי אפשר להשתמש בטיעון של שנות השמונים והתשעים.
מירי רגב: אז תיתן נתונים.
מירי רגב: אי אפשר, כן אפשר, בוא נדבר לעניין.
<ארז קמיניץ: הנתונים נמצאים אצל משרד הפנים, והם יתנו.
מירי רגב: הם לא יתנו.
<ארז קמיניץ: אני ביקשתי שתי דקות לדבר ואתם - - -
<קריאה: אתה מדבר רבע שעה.
מירי רגב: דבר לעניין.
עיסאווי פריג': אתה מורח אותנו, בגלל זה עוצרים אותך.
<ארז קמיניץ: גברתי היושבת-ראש, בסופו של דבר הרי אני בא לפה בשביל הפתרונות, נכון?
<ארז קמיניץ: צריך להיות יצירתי משפטית, נכון?
<ארז קמיניץ: אבל אני רוצה לשים את הדברים בכל זאת בקונטקסט כי אתם צריכים לשמוע את הדברים.
באסל גטאס: שמת כבר, שמת.
מירי רגב: אמרת את זה.
<ארז קמיניץ: והקונטקסט הוא שיש פה קודם כול הפרה של החוק.
<קריאה: עבריינות.
<קריאה: קודם כול אנחנו עברייני בנייה.
<ארז קמיניץ: והיועץ המשפטי לממשלה, התפקיד שלו הוא להגן על החוק.
<ארז קמיניץ: זה דבר ראשון.
<ארז קמיניץ: אז אנחנו בקונטקסט של הפרת שלטון החוק ואנחנו עכשיו צריכים לבדוק איך אנחנו - - -
עמר בר-לב: יש לכם גם תשובה לגבי - - -
חנא סוייד: ראינו אותך בחוות בודדים.
עיסאווי פריג': השר בעצמו אמר חסמים משפטיים, ואתה ממשיך למרוח ולשים עוד חסמים.
מירי רגב: אל תענה, תן להם לצעוק, לדבר, אולי הם בסוף יפתרו את הבעיה.
גדעון סער: אני רוצה לחדד רק נקודה אחת.
גדעון סער: החוק זה גם סעיף 157א רבתי.
גדעון סער: ומה שאני מבקש בסך הכול, ואני חושב שזה דבר שהוא חשוב – הוא חשוב גם מנקודת הראות של שלטון החוק כי זה גם דרך שהמחוקק קבע על מנת להתמודד עם סיטואציות מורכבות, וגם מבחינת מערכות היחסים שקשורות לציבורים רחבים – את אותו שיתוף פעולה שיאפשר לנו לתת את המענה המירבי שניתן לתת באמצעות סעיף 157א רבתי.
<ארז קמיניץ: אז על זה אני רוצה לדבר.
גדעון סער: וזה לא כופר באותה נקודת מוצא.
<ארז קמיניץ: לא, זה לא כופר.
<ארז קמיניץ: אז קודם כול, זאת נקודת המוצא, וכפי שהשר אמר, סעיף 157א(ח) הוא חריג לכלל, הוא לא הכלל, ואי אפשר להגיד שיש זכות קנויה מכוחו.
<ארז קמיניץ: זו זכות שהיא ניתנת כדי לגשר בין צרכי האוכלוסייה ובין ההבנה גם של מערכת שלטון החוק שהחיים קצת יותר מסובכים, ובין הצורך - המאוד, בעיני הכרחי, אני חושב של כל המערכת כולה – להגן על שלטון החוק.
<ארז קמיניץ: ועכשיו, עם זה, אנחנו מגיעים לשאלת חיבור לחשמל.
<ארז קמיניץ: רק צריך להבין שבסופו של יום, חיבור לחשמל לא הופך את הבית לחוקי.
<ארז קמיניץ: צריך להשלים ולהפוך את הבית לחוקי.
<ארז קמיניץ: אנחנו עוסקים רק בשאלת חיבור לחשמל - - -
עפו אגבאריה: הוא רק יהפוך אותו לפחות קטלני.
עיסאווי פריג': זה פרה-פרה.
עיסאווי פריג': בוא נחבר לחשמל - - -
<ארז קמיניץ: ולכן, בסופו של דבר, גברתי, הנוהל הזה, אנחנו עבדנו עליו בצורה משותפת עם משרדי הממשלה בכנסת – אני חושב שזה היה אפילו בממשלה לפני הקודמת – אבל עם משרד ראש הממשלה, שיזם את המהלך הזה, בתוך שיח עם האוכלוסייה הבדואית והדרוזית על שורה ארוכה של נושאים.
<ארז קמיניץ: בסופו של דבר, הנוהל הזה תוכלל על-ידי משרד ראש הממשלה עם האינפוט שלנו, של משרד המשפטים ומשרד הפנים, עם הייעוץ המשפטי ועם הדרגים המקצועיים.
<ארז קמיניץ: והנוהל הזה נועד לגשר על פער, על פער שהוא על סוג מסוים של תוכניות, והסוג הזה הוא מצב שבו אנחנו יודעים שיש היתכנות תכנונית גבוהה, אנחנו יודעים שיש אופק תכנוני משמעותי, והאופק התכנוני המשמעותי הזה, כפי שהחוק מתייחס אליו, הוא מצב שבו יש תוכנית.
מירי רגב: שהופקדה.
<ארז קמיניץ: שהופקדה.
<ארז קמיניץ: הסעיף הזה הוא לא זכות קנויה.
<ארז קמיניץ: לסעיף הזה יש אפשרות לשר לכתוב בו או להוסיף אליו תנאים.
<ארז קמיניץ: לקחנו את המצב הקיים, גברתי, והדבר הזה נעשה יחד עם הרשויות המקומיות ואני חושב שחלק מראשי הרשויות שהיו אז, נמצאים גם עכשיו.
מירי רגב: אןקיי.
<ארז קמיניץ: הדבר הזה נעשה ביחד אתם.
<ארז קמיניץ: וניסינו למפות את הבעיות שיש כדי לדעת איזה תנאים כדאי, ראוי ורצוי להכניס פנימה כדי לנסות ולפתור את הבעיה.
<ארז קמיניץ: ולפתור את הבעיה לא רק של חיבור לחשמל, לפתור את הבעיה של אי חוקיות בבנייה ובשימוש בבנייה כי זאת הבעיה המרכזית.
<ארז קמיניץ: והגענו למסקנה שיש להכניס מספר תנאים אל מול המצב הקיים, שאני חושב שבעיקרו לא השתנה.
<ארז קמיניץ: והמצב הקיים הוא קצת יותר מסובך מלהגיד, מדינת ישראל לא עשתה תכנון מפורט, הוא קצת יותר מסובך מזה - -
עיסאווי פריג': מה עם החשמל?
<ארז קמיניץ: - - כי בסופו של דבר צריך להגיד לאנשים את האמת.
<ארז קמיניץ: כשיש בנייה בלב שמורת טבע, יהיה יותר קשה, אין מה לעשות.
<ארז קמיניץ: כשיש בנייה לפי תוכנית מפורטת, שלא לפי התוכנית, היינו שההיתר לא תואם את התוכנית, למה?
<ארז קמיניץ: כי לא הוצא היתר, כי לא רצו לשלם אגרות או היטלים, אז - - -
מירי רגב: זו בעיה אחרת, אבל אנחנו לא נכנסים לזה.
מירי רגב: כל אזרח צריך לשלם את ההיטלים והאגרות לפי החוק.
<ארז קמיניץ: מצוין, אבל את יודעת שיש בעיה - - -
באסל גטאס: אז מי שלא עומד בזה, לא יקבל.
באסל גטאס: למה אתה מכליל?
מירי רגב: מי שלא - - -
<ארז קמיניץ: מצוין, אני רק אומר מאיפה בא הנוהל.
מירי רגב: מי שצריך לשלם היטל, ישלם היטל.
<ארז קמיניץ: אבל כשאומרים שיש בעיה, אז צריך להגיד שיש הרבה – לא יודע אלפים – אבל יש הרבה בתים שאין להם היתר כי פשוט לא הלכו להוציא היתרים.
מירי רגב: כי הם לא רוצים לשלם?
<ארז קמיניץ: גם - - -
<רפיק חלבי: מה זה שייך.
<ארז קמיניץ: באים ואומרים, יש אלפים של בתים שאינם מחוברים - - -
<רפיק חלבי: סלח לי, מה זה שייך, מה זה שייך.
עיסאווי פריג': מירי, בואו נתמקד בדיון - - -
<פהמי חלבי: כבוד היועץ, הדרוזים לא בנו בית אחד על אדמת מדינה.
<פהמי חלבי: בית אחד לא נבנה על אדמת מדינה.
<ארז קמיניץ: יש עוד שניים-שלושה משפטים שאני רוצה לומר, ובזה אני מסכם.
מירי רגב: תנו לו בבקשה לסיים.
<ארז קמיניץ: כשרוצים לפתור בעיה שהיא בעיה משמעותית ובעיה קולוסלית, אז עושים תנאים כדי שיובילו אותנו - - -
<רפיק חלבי: זאת בעיה פוליטית ולא בעיה משפטית, נקודה.
<רפיק חלבי: זה הכול.
<רפיק חלבי: אתה רוצה שתי מדינות לשני עמים, זה מה שאתה רוצה, slums לעומת מדינה אחרת.
<ארז קמיניץ: עושים תנאים וקובעים תנאים כדי שיובילו אותנו, גברתי, לפתרון הבעיה.
<ארז קמיניץ: והיועץ המשפטי לממשלה, גם מערכת אכיפת החוק, היא מבינה שצריך לפתור בעיה, הרבה יותר נוח כאשר מנסים לפתור את הבעיה הזאת בצורה כללית יותר וכוללת יותר.
<ארז קמיניץ: ולכן, אמרנו והייתה התחייבות של הרשויות - אנחנו נלך לתכנון מפורט שהוא לא תכנון לבית אחד או שניים, אנחנו רוצים לפתור בעיה.
<ארז קמיניץ: ולכן, כדי לפתור בעיה צריך להגיש תוכניות.
מירי רגב: ארז, עד עכשיו שנתיים זה לא נפתר בדיוק בגלל האמירה הזאת שלכם.
מירי רגב: עד עכשיו שר הפנים לשעבר לא לקח החלטה בעניין הזה בגללכם.
מירי רגב: אבל היום אני אומרת לך - - -
<קריאה: לא, לא בגלל זה.
מירי רגב: ככה, כי לא נתתם לו את האופציה לממש את הסעיף הזה.
<ארז קמיניץ: הנוהל הזה נעשה ביחד על-ידי משרד ראש הממשלה, בכלל לא על-ידינו.
<וגיה כיוף: כמה אנשים צריכים למות מגנרטורים?
<וגיה כיוף: כמה אנשים צריכים למות?
<וגיה כיוף: מתו משפחה מגנרטורים - - -
<ארז קמיניץ: אנחנו ישבנו ביחד.
<ארז קמיניץ: התנאים האלה היו ידועים לכולם.
מירי רגב: אני רוצה לומר לך, משרד ראש הממשלה לא קשור לעניין.
מירי רגב: יש חקיקה - - -
<וגיה כיוף: כמה, תגיד לי, עשרה?
<וגיה כיוף: מתו משפחה מגנרטורים.
<וגיה כיוף: כמה?
<וגיה כיוף: איפה השיקול דעת?
<וגיה כיוף: כמה צריכים למות, תגיד לי, אנחנו עכשיו ניתן אותם על מנת לפתור פה את הבעיה.
<וגיה כיוף: תגיד לי כמה.
<וגיה כיוף: תגיד לי כמה צריכים למות.
<ארז קמיניץ: זאת התשובה.
<ארז קמיניץ: עכשיו אני רוצה להגיד - - -
חנא סוייד: גברתי, לפי הנחרצות - - -
<ארז קמיניץ: אבל אי אפשר כי כל הזמן מפריעים.
חמד עמאר: אתה פה מדבר חצי שעה.
חמד עמאר: באתי לשמוע אותו?
חמד עמאר: באתי לקבל פתרון.
חמד עמאר: להגיד לך את האמת, אני לא באתי לשמוע רק אותו, עושה לי סקירה על כל מה שהיה במגזר הדרוזי ומי העביר את החוק.
חמד עמאר: הייתי בא ומצטט רק את מבקר המדינה, והוא אומר מי העביר את החוק.
<ארז קמיניץ: אני רוצה כן להיות קונסטרוקטיבי.
מירי רגב: בבקשה, אז תהיה קונסטרוקטיבי.
<ארז קמיניץ: אני לא יכול להיות קונסטרוקטיבי כשכל שנייה מפריעים לי.
<ארז קמיניץ: אז אני אומר, הנוהל הזה נעשה בעבר אחרי שישבנו עם כל המשרדים ועם כל הרשויות.
מירי רגב: הבנו, אז תשנה את הנוהל.
חנא סוייד: איזה נוהל?
חנא סוייד: על איזה נוהל אתה מדבר?
<ארז קמיניץ: רוצים לשבת עוד פעם.
<ארז קמיניץ: השר ביקש להידרש לדבר הזה שוב.
<ארז קמיניץ: אני מוכן להידרש לדבר הזה שוב, לבדוק את המספרים.
מירי רגב: אבל להידרש לדבר הזה כדי לבצע את זה.
חנא סוייד: זה יהיה באחרית הימים כנראה.
חמד עמאר: את יודעת מתי?
חמד עמאר: הוא מדבר על ישיבה שהייתה במשרד ראש הממשלה לפני שנתיים - -
<ארז קמיניץ: הזמנת אותנו לדיון עכשיו.
<ארז קמיניץ: אף אחד לא דיבר אתי באופן אישי על הדבר הזה.
חמד עמאר: - - הם היו צריכים לתת לנו את התנאים תוך חודשיים.
חמד עמאר: עברו שנתיים מאז.
<ארז קמיניץ: את יודעת טוב מאוד, אף אחד לא דיבר על הדבר הזה.
מירי רגב: ארז, אני שלחתי מכתב לשר.
<ארז קמיניץ: מאה אחוז.
מירי רגב: אם לשכת השר והיועץ המשפטי שלו, יהודה, לא דיבר על זה אתך - - -
<יהודה זמרת: העברנו אותו לידיעתו אתמול.
<ארז קמיניץ: לא, אתמול, זה בסדר - - -
מירי רגב: אתמול קיבלת את המכתב, יהודה?
מירי רגב: המכתב הזה כבר לפני ארבעה-חמישה חודשים אצלכם.
מירי רגב: אתה יודע כמה פעמים דיברתי עם שוקי על "טופס 4"?
מירי רגב: עשו לי טובה.
<קריאה: זה לא מעניין אותו אבל.
<ארז קמיניץ: רוצים להידרש למספרים עוד פעם, נידרש למספרים עוד פעם.
חמד עמאר: שאלה מקצועית.
חמד עמאר: לפני שנתיים ישבנו במשרד ראש הממשלה ואתה אמרת שתיתן נוהל תוך חודשיים.
חמד עמאר: איפה הנוהל?
<ארז קמיניץ: הנוהל הזה, אנחנו סיימנו את העבודה עליו - - -
חמד עמאר: אני לפני שנתיים ישבתי שם, יותר משנתיים, ואתה אמרת שתיתן נוהל תוך - - -
<קריאה: הם נתנו.
<קריאה: זה הנוהל שדיברנו עליו כרגע.
חמד עמאר: אבל הוא יודע שבמגזר הדרוזי לא - - -
מירי רגב: הבנתי, אתה תידרש לזה מחדש.
<ארז קמיניץ: לשאלת המספר אני אדרש מחדש.
מירי רגב: לא, לא עכשיו את המספר.
מירי רגב: אני, לא מעניין אותי כרגע המספר.
<ארז קמיניץ: אבל זה מה שמופיע במכתב.
מירי רגב: אותי מעניין דבר אחד, לאפשר את החקיקה שנתנה לשר הפנים – עכשיו זה לא קשור לראש הממשלה, זה קשור לחקיקה – שאפשרה לשר הפנים, לכן אנחנו יושבים פה בוועדת הפנים, שאפשרה לשר הפנים ליישם ולהתקין צו שיאפשר את החיבור ל"טופס 4".
מירי רגב: כל התנאים שלכם כדי לבצע בעצם את הצו, שלא נוכל ליישם את הסעיף הזה בחקיקה.
<ארז קמיניץ: לא, זה לא - - -
מירי רגב: כן, זה מה שאתם עושים כי אם אתה היית מבין את המצוקה הזאת - - -
<ארז קמיניץ: אנחנו מבינים את המצוקה, חמש שנים ללא צו - - -
<פהמי חלבי: אתה לא מבין.
<רפיק חלבי: אתה לא מסוגל להבין, אתה לא יודע מה שקורה שם.
חמד עמאר: הוא מסוגל והוא יודע מה קורה.
חמד עמאר: הוא יודע בדיוק מה קורה שם.
מירי רגב: אתה בעצם משאיר את השר עם סעיף חקיקה, שאני אומרת לך - - -
מירי רגב: בינת, יש תוכניות מפורטות במגזר?
<בינת שוורץ: מעט.
מירי רגב: בינת, יש תוכניות מפורטות ומופקדות במגזר?
מירי רגב: שנייה, אני שואלת את בינת שוורץ.
<בינת שוורץ: תוכניות שמעל 200 יחידות דיור ושמוגשות על-ידי המדינה או רשות מקומית, יש מעט מאוד.
מירי רגב: מעט מאוד.
מירי רגב: יפה, הנה התשובה שלך.
<ארז קמיניץ: מעל 200.
מירי רגב: אז מה זה אומר עכשיו?
מירי רגב: ארז, עזוב.
מירי רגב: בסוף, כשאחד ימות בגלל חיבור לחשמל לא נכון - - -
<קריאות: מתו, מתו - - -
<ארז קמיניץ: חיבור לחשמל זה מה שחשוב?
מירי רגב: כן, כן, עכשיו כן.
<ארז קמיניץ: אבל אנחנו מדברים - - -
באסל גטאס: גברתי היושבת-ראש.
באסל גטאס: רק אליו, שיענה.
באסל גטאס: הרי אלפי בתים חוברו בעבר על ידי חוק שחל.
באסל גטאס: מה הנזק שנגרם?
<ארז קמיניץ: מה הנזק?
<ארז קמיניץ: אני אגיד לך.
באסל גטאס: הלכת, בדקת אם הבתים האלה בסוף נהרסו?
באסל גטאס: חלק מהם נהרס?
<ארז קמיניץ: הבתים שחוברו - - -
באסל גטאס: זה פתר בעיה, למה אתה - - -
באסל גטאס: חוק שחל חיבר אלפי בתים.
מירי רגב: ג'אבר, שלוש דקות, ולאחר מכן עמאר.
מירי רגב: בבקשה, שלוש דקות, תציג את עיקרי הדברים.
<ג'אבר חמוד: אני מדבר פה בשם ארבע - - -
מירי רגב: אני יודעת, רשויות דרוזיות, לכן אתה מדבר.
<ג'אבר חמוד: מר ארז, אנחנו ישבנו אתכם בפברואר, ראשי רשויות הדרוזים והיועץ המשפטי לממשלה, הצגנו.
<ג'אבר חמוד: אכן, יש פה עבירה.
<רפיק חלבי: אין עבירה.
<רפיק חלבי: הם עבריינים.
מירי רגב: רפיק.
<רפיק חלבי: לא, אין עבירה.
<רפיק חלבי: אל תגיד שיש עבירה.
מירי רגב: רפיק, אתה לא ברשות השידור.
<רפיק חלבי: הם הפכו אותנו עבריינים, אנחנו לא עבריינים.
<רפיק חלבי: הם העבריינים.
מירי רגב: ג'אבר, בבקשה.
<ג'אבר חמוד: בדין הפלילי לעבירה יש שותפים, אתה מסכים אתי, נכון?
<ג'אבר חמוד: אני אמרתי את זה גם ליועץ המשפטי.
<ג'אבר חמוד: העבריין האמיתי, אם 100% עבירה, 5% התושב ו-95% כל השרשרת מעליו.
<ג'אבר חמוד: הידעת כי ועדת תכנון ובנייה, לנו אין כמו בערים צפת וכל הערים?
<ג'אבר חמוד: ועדת תכנון ובנייה זה מדינת ישראל.
<ג'אבר חמוד: המתכננים, המדינה מביאה אותם, לא אנחנו.
<ג'אבר חמוד: היא משלמת להם, היא מביאה אותם.
<ג'אבר חמוד: השליטה שלנו במהלך התכנוני, היא שואפת לאפס.
<ג'אבר חמוד: ההצלחה שאדוני השר ציין אותה פה בסאג'ור, היא הייתה בגלל שאני לא הסכמתי להביא מתכננים חיצוניים.
<ג'אבר חמוד: אדוני השר, אני מודה על היוזמה, רק בקשה אחת בשם הפורום.
<ג'אבר חמוד: הוועדה שמינית, כבר ישבנו אתה בראשות השופט.
<ג'אבר חמוד: אנחנו מבקשים נציג מהפורום שיהיה פעיל, שיחיה את הוועדה ויהיה חבר בוועדה, או אפילו משקיף בוועדה.
גדעון סער: קיבלתם.
גדעון סער: תגידו לי מי, אני עכשיו מוציא כתב מינוי.
<ג'אבר חמוד: תודה, אדוני.
גדעון סער: רק תגידו לי מי.
מירי רגב: נציג של פורום הרשויות הדרוזיות בוועדה שמינה שר הפנים.
<ג'אבר חמוד: גברתי, אמרנו בפני היועץ והצהרנו בזמנו מה שדיברת פה על הקנסות.
<ג'אבר חמוד: אכן, מר ארז, אתה ציינת את המדרג שצריך טיפול, ואני מסכים אתך.
<ג'אבר חמוד: הבעיה המיידית כרגע זה הקנסות, מיליונים, ויש צו הריסה על רב-סרן צה"ל שתפקידו להתעסק עם הריסת מנהרות בעזה, יש כרגע צו הריסה לבית שלו, וזה שמורת הטבע שאתה ציינת, אדוני.
<ג'אבר חמוד: שמורת הטבע שאתה ציינת, ממטעי הזיתים שלנו, ההורים והסבא שלי שתל מטעי זיתים.
<ג'אבר חמוד: הידעת כי מדינת ישראל הפקיעה 65% מהקרקעות של הדרוזים?
<ג'אבר חמוד: מה שהיום מוגדר כביכול "מינהל" – במירכאות – זה קרקע שלנו.
<ג'אבר חמוד: אתה יודע מה זה תמ"א 35?
<ג'אבר חמוד: מי שעשה את תמ"א 35, עשה גדר הפרדה בלי בטונים.
<ג'אבר חמוד: עכשיו, כדי לעשות תוכנית מפורטת, תמ"א 35, אפילו אסור לתקוע בזנ"ט, וזה עובר מעל הגגות של הבתים שלנו.
<ג'אבר חמוד: האם זה לא מדיניות?
<ג'אבר חמוד: אנחנו ארגנו מערכות קצת יותר מסובכות מרשויות.
<ג'אבר חמוד: יושבים פה תתי-אלופים ראשי רשויות, אדוני, יודעים לארגן ולנהל דברים הרבה יותר מסובכים.
<ג'אבר חמוד: אי אפשר להיתמם ואי אפשר ללכת ולהגיד רשויות.
<ג'אבר חמוד: אנחנו לא עיריות ולא פורום 15.