GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גיל קנה- איזנשטיין: מי שומר על הקרקע בתקופה הזאת?
<גיל קנה- איזנשטיין: אתם שומרים על הקרקע?
<גיל קנה- איזנשטיין: "דירה להשכיר" שומרים על הקרקע?
<גיל קנה- איזנשטיין: אחרי שפדית, מי עושה שכירות עונתית?
<גיל קנה- איזנשטיין: לטעמנו, אגב, ברור שרשות מקרקעי ישראל, כי בפיצול הזה אין תועלת, זה בזבוז כספי ציבור.
<ארז קמיניץ: זו אמירה של ועד עובדים?
<ערן ניצן: סליחה, יש ממשלת ישראל.
<גיל קנה- איזנשטיין: כן.
<גיל קנה- איזנשטיין: אני מדברת גם כאזרחית במדינה.
<ערן ניצן: את לא פה כאזרחית במדינה.
<ערן ניצן: את פה מטעם הממשלה.
<גיל קנה- איזנשטיין: אנחנו היינו פה ב-2009 ברפורמה.
<גיל קנה- איזנשטיין: אגב, אותו ראש ממשלה אמר לפני 4 שנים שעושים את הרפורמה ברשות מקרקעי ישראל כדי להגדיל את שוק הדיור, כדי לטפח, כדי לייצר קרקע לשיווק.
<גיל קנה- איזנשטיין: הוציאו 200 עובדים החוצה.
<גיל קנה- איזנשטיין: אם זה לא מספיק מהר - - אגב, 200 עובדים כי אתם קבעתם.
<גיל קנה- איזנשטיין: אם צריך להביא עוד עובדים, תביאו.
<תומר רוזנר: הערה טכנית שלא נאמרה קודם וצריך להבהיר אותה.
<תומר רוזנר: החזרה היא לקניין אותו גוף שזה היה בבעלותו קודם, לא למדינה בהכרח.
<תומר רוזנר: אם הקרקע היא בבעלות קרן קיימת, היא חוזרת לקרן קיימת, לא - -
<ארז קמיניץ: אני לא בטוח שזה מה שנעשה.
<תומר רוזנר: אנחנו לא מסכימים למשהו אחר.
<תומר רוזנר: אתם תפקיעו מקרן קיימת?
<ארז קמיניץ: יש הסדרים.
<אריאל צבי: אנחנו לא נוגעים בשכבת הבעלות, תומר.
<תומר רוזנר: בקניין המדינה.
<אריאל צבי: הזכויות.
<תומר רוזנר: למדינה אין זכות.
<תומר רוזנר: המדינה עכשיו תחכור - -?
<אריאל צבי: אני מוחק את זכות החכירה הזאת.
<אריאל צבי: המדינה כביכול רוכשת אותה.
<אריאל צבי: אני לא נוגע בשכבת הבעלות.
מירי רגב: זה נשמע לי הגיוני.
מירי רגב: תענו על זה בצורה מסודרת.
<גיל קנה- איזנשטיין: לגבי סעיף 34.
<גיל קנה- איזנשטיין: כשאנחנו נותנים צו יש שיקול דעת של רשות מקרקעי ישראל שמופעל .
<גיל קנה- איזנשטיין: הוא שיקול דעת מקצועי, מתייעצים.
<גיל קנה- איזנשטיין: זה לא משהו שנעשה כלאחר יד.
<גיל קנה- איזנשטיין: למשרד האוצר אין מנגנון כזה.
<גיל קנה- איזנשטיין: הממונה לפי החוק הזה הוא מנכ"ל משרד האוצר.
מירי רגב: הבנו שאנחנו לא יכולים בלי עובדי המינהל.
<ערן ניצן: למה לא השתמשתם בסמכויות שהיו לכם?
<גיל קנה- איזנשטיין: השתמשנו.
<גיל קנה- איזנשטיין: אתה נותן סמכויות נוספות.
<דוד קוכמן: אנחנו מציעים לבטל את סעיף 33 לחלוטין.
<דוד קוכמן: אנחנו חושבים שביטול זכויות חוכר בקרקע יכול להיעשות רק על ידי צו שיפוטי, כמקובל במדינת חוק וכנגזר מחוק יסוד: כבוד אדם וחירותו.
<דוד קוכמן: אותו דבר לגבי סעיף 34.
<דוד קוכמן: גם אותו אנחנו חושבים שצריך לבטל.
<דוד קוכמן: פינוי חוכר, מחזיק בקרקע יכול להיעשות רק על ידי צו שיפוטי, בדומה לפסיקת בית המשפט העליון והסעיפים החוקתיים.
<דוד קוכמן: גם בסעיף 35 אנחנו חושבים שאין להפעיל כוח ללא הליך משפטי בצו בית משפט.
<דוד קוכמן: קל וחומר לגבי הסמכות המופרזת שמוצעת כאן בחוק לחברה ממשלתית חדשה.
<דוד קוכמן: אנחנו חושבים שהמנגנון שקיים ברשות מקרקעי ישראל ומשתמשים בו הוא מנגנון, לא צריך ליצור עוד מנגנון.
<דוד קוכמן: זה פשוט מגוחך שרק לפני כמה חודשים ברפורמה פיטרו מאות עובדים במקום אחד, כאשר עכשיו מקימים חברה ממשלתית כדי להעסיק בה מאות עובדים במקום אחר עם אותה מטרה.
<שמואל ריפמן: דודו, אתה טועה.
<שמואל ריפמן: ככל שהבלגן יותר גדול זה יותר טוב לנו.
<שמואל ריפמן: שיהיו 4 חברות.
דוד קוכמן: אנחנו חושבים שאת סעיפים 36 ו-38 יש למחוק מהחוק ולהציע מנגנון אחר לחלוטין.
דוד קוכמן: אנחנו חושבים שהקמת המנגנון הזה בידי משרד האוצר או החברה הממשלתית מזכירה משטרים אפלים, כמו סין וכיוצא בזה.
דוד קוכמן: לגבי סעיף 39 אנחנו מבקשים לקבוע שפנייה לבית המשפט צריכה לעכב את ביצוע הצו עד להחלטה אחרת של בית המשפט.
דוד קוכמן: לא יכול להיות שתתקבלנה כאן החלטות שמאפשרות בצורה מינהלית לעקוף את האפשרות של האזרח להגן על עצמו כאשר הוא חושב שההליך לא מתנהל בצורה תקינה.
מירי רגב: אם בית המשפט יחליט על עיכוב, זה יעוכב.
<קריאה: זה מצוין בסעיפי החוק.
<דוד קוכמן: זה לא מה שמופיע בנוסח החוק.
מירי רגב: זה מופיע.
<קריאה: ב-39(ב).
<דוד קוכמן: אנחנו לא מבינים את זה כך.
<ארז קמיניץ: אומרים שאם יש סכסוך על פיצויים זה לא מהווה עילה לעיכוב.
<דוד קוכמן: גם את סעיף 40 אנחנו חושבים שיש לבטל.
<דוד קוכמן: אנחנו חושבים שהפיכת חוכר לעבריין באופן חד צדדי זה פשוט מביש - -
מירי רגב: בזה אנחנו מסכימים.
מירי רגב: אל תרחיב.
<אלי הולצמן: לפי פסיקת הקשת הדמוקרטית המזרחית, ישנם ישובים שהוקמו לפני הקמת המדינה ויש להם זכויות שהם יכולים לבוא לבית המשפט ולטעון את טענותיהם.
<אלי הולצמן: כמה עשרות קיבוצים מועמדים לזה.
<אלי הולצמן: כ-20 מימשו את זה.
<אלי הולצמן: בסעיף 33(ב) אני מבקש למעט את אותם ישובים שהתחילו כבר ופנו לבתי המשפט ונמצאים בתהליכי בוררות, גישור או אפילו דיון משפטי.
אבשלום וילן: בהסתמך על בג"ץ הקשת המזרחית הוא טוען שיש כמה עשרות קיבוצים ומושבים שהגישו תביעות לפני קום המדינה.
מירי רגב: בסדר, שילך לבית המשפט שיקבע.
<אלי הולצמן: השופט קבע שיש ערוץ כזה, הוא הפנה אותם לערוץ הזה והם מימשו את הערוץ הזה.
<אלי הולצמן: היישובים האלה נמצאים באמצע הליך.
<אלי הולצמן: הנציגים שיושבים פה מהמינהל, מהרשות, ממשרד המשפטים דואגים שהתהליכים האלה יתמשכו ולא ייחתכו איפה שהוא, כי הם לא מכירים בזכויות האלו, כי הם חושבים שלא היינו ולא עשינו כלום עד לפני הקמה המדינה.
<אלי הולצמן: יוצא מזה שהם יסרבו, הם לא יפנו קרקע.
<אלי הולצמן: הם באמצע הליך.
<אלי הולצמן: מה דינם?
<אלי הולצמן: אני מציע להפריד בהחלטה הזאת, בחקיקה הזאת את היישובים האלה משאר היישובים.
<ארז קמיניץ: אם מה שנאמר הוא נכון לגבי נהלל, גבעת ברנר - - אני לא יודע באיזה עוד הליך משפטי אתם נמצאים .
<ארז קמיניץ: אני גם לא יודע אם יש כבר איזה שהוא פסק דין שהכיר בדבר הזה, למרות סעיף 34.
<אלי הולצמן: הוא כאילו לא יודע.
<ארז קמיניץ: אם אתה טוען שזה המצב, אז אתה יכול לטעון את זה כשאתה לא קרקע להשבה.
<ארז קמיניץ: תלך לבית משפט ותגיד שאתה לא קרקע להשבה.
<ארז קמיניץ: אין צורך להתייחס לזה נקודתית.
<ארז קמיניץ: יש פה אמירה שלפיה החוזה שנחתם עם רשות מקרקעי ישראל לא מייצג את השכבה הקניינית האמיתית בקרקע.
<ארז קמיניץ: אם זאת הטענה שתוכח, זו לא קרקע להשבה, ולכן החוק לא יחול.
<תומר רוזנר: יש פה את האפשרות בסעיף 39 לעשות את זה?
<קריאה: זה אפילו עוד לפני הוצאת הצו.
<ארז קמיניץ: הוא יטען שהחוק לא חל.
<תומר רוזנר: אתה הוצאת צו.
<ארז קמיניץ: אתה אומר שפנייה לבית משפט לא עוצרת.
<תומר רוזנר: אתה כמדינה טוען שיש לך זכויות בקרקע, שזאת קרקע להשבה.
<תומר רוזנר: אתה מוציא לו צו.
<תומר רוזנר: הטענה שלו היא שזה בכלל לא משקף את המציאות, שזאת קרקע שלו מלכתחילה.
<ארז קמיניץ: ולכן הוצאת צו שלא בסמכות.
<תומר רוזנר: זה מה שהוא טוען.
<תומר רוזנר: האם הוא יכול במסגרת סעיף 39, שזה פנייה לבית המשפט, להעלות את הטענה הזאת?
<ארז קמיניץ: הוא יכול להעלות את הטענה הזאת בהליך הזה.
<ארז קמיניץ: הוא יכול להעלות את הטענה בסעיף 39.
<ארז קמיניץ: הוא יכול ללכת לבג"ץ ולכל ערכאה אחרת רלוונטית, לתקוף את הצו שהוצאתי על כך שניתן שלא בסמכות.
<קריאה: ארז, אפילו עוד לפני הוצאת הצו.
<קריאה: כבר בקטע של קליטת התכנית הוא יכול לעשות את זה.
אבשלום וילן: הייתה פה בקשה לבטל את העבירה הפלילית.
אבשלום וילן: אתם יוצרים פה – אני מדבר פה מניסיוני הפרלמנטרי – שתי מערכות חקיקה.
אבשלום וילן: מערכת אחת של פלישה לקרקע, שזאת בעצם עבירה אזרחית, ומערכת של עבירה פלילית עם המשטרה הזאת, עם גוף הפיקוח הזה שאני לא מבין.
מירי רגב: פלישה זה גם פלילי.
<ארז קמיניץ: אם אתה פולש יש סעיף שהוא סעיף פלילי לפי חוק פינוי קרקע.
<ארז קמיניץ: את חוק פינוי קרקע הכנסת אישרה ב-1981.
<ארז קמיניץ: הכנסת שבה ודנה בו.
מירי רגב: זה לא ייכנס הסעיף הזה.
אבשלום וילן: למה אתם צריכים את המשטרה המיוחדת הזאת?
אבשלום וילן: זה מריח נורא ציבורית.
<ארז קמיניץ: אני לא מבין למה זאת משטרה מיוחדת.
מירי רגב: בוא נתחיל בשאלה של מי ששומר על הקרקע.
<ארז קמיניץ: זאת שאלה דמגוגית.
<ארז קמיניץ: זאת כמובן שאלה נכונה, אבל היא לא קשורה לחוק.
<ארז קמיניץ: אני מתקשה לענות לשאלות כאלו.
מירי רגב: וגם הודעה לבעל הקרקע, שצריכה לעבור הודעה לבעל הקרקע.
<ארז קמיניץ: אנחנו נחשוב על העניין של הודעה לבעל הקרקע.
<ארז קמיניץ: דיברנו על זה שאנחנו מודיעים לו כשיש קליטה של תכנית.
<ארז קמיניץ: אנחנו נדבר על הודעות.
<ארז קמיניץ: זה פחות חשוב לי.
מירי רגב: זה פחות חשוב לכם, אבל אנחנו מדברים על חקיקה.
מירי רגב: בחקיקה אנחנו צריכים לדבר על הדברים הפחות חשובים לכם, הפחות חשובים לנו, המאוד חשובים לכם והמאוד חשובים לנו.
<ארז קמיניץ: אני לא רוצה להגיד עכשיו כן או לא.
<ארז קמיניץ: זה כמובן נוטה לכן, אני רק צריך לבדוק שזה מסתדר.
<ארז קמיניץ: אני לא חושב שלא נגיע להסכמה בדבר הזה.
<ארז קמיניץ: סעיף 33 הוא אכן הסעיף המרכזי של הפרק הקנייני.
מירי רגב: של אי ההסכמה.
<ארז קמיניץ: נכון, אנחנו בסעיף אי ההסכמה.
<ארז קמיניץ: בניגוד למה שנאמר על ידי מר קוכמן והתנועה הקיבוצית, אנחנו לא בסין ולא בברית המועצות לשעבר.
<ארז קמיניץ: אם אנחנו בסין, אז זה בדיוק אותו דבר כמו חוק פינוי קרקע, חוק שכבר קיים ב-30 השנים האחרונות.
<ארז קמיניץ: החוק הזה לא מביא לתוצאה שלפיה אנחנו מתמודדים בצורה טובה עם פלישות למקרקעי ציבור או עם הפרות חוזה שעניינן אי השבה בשינוי ייעוד.
<ארז קמיניץ: אנחנו לא מתמודדים טוב.
<ארז קמיניץ: אנחנו לא מצליחים לקבל את הקרקעות שחוזית מגיעות לנו בסעיפי שינוי ייעוד.
<ארז קמיניץ: אנחנו לא יודעים להתמודד עם זה.
<ארז קמיניץ: אפשר להגיד סין, אפשר להגיד ברית המועצות ואפשר להתלהם.
<מוטי דלג'ו: אתם כל הזמן מעלים את העניין של פולשים.
<מוטי דלג'ו: אנחנו לא פולשים.
<ארז קמיניץ: לא אמרתי.
<מוטי דלג'ו: אל תביא את הדוגמא של פולשים.
<ארז קמיניץ: אמרתי שיש פולשים ויש - -
<מוטי דלג'ו: תעשה עם הפולשים מה שאתה רוצה.
<ארז קמיניץ: אני אומר לך שאני לא עושה עם הפולשים מה שהחוק מאפשר, למרות שהוא מאפשר.
<ארז קמיניץ: באותה מידה, ואולי לא באותה מידה, יש סעיפים גם ביחס למצבים שבהם סעיף שינוי ייעוד לא מקוים, הקרקע צריכה לשוב למדינה והיא לא מושבת למדינה.
<ארז קמיניץ: בעיני גם זאת בעיה.
<ארז קמיניץ: אני מנסה לפתור את הבעיה הזאת באמצעות חוק פינוי קרקע ובאמצעות החוק הזה.
מירי רגב: ברור שאתה לא מתייחס אליהם כפולשים.
מירי רגב: גם אני מבינה את זה.
<ארז קמיניץ: למה שהתנועה הקיבוצית ושהמושבים לא יגידו: אתם יודעים מה, חברים, הבנו שיש בעיה, אנחנו מבינים שמחירי הדיור מרקיעי שחקים, התרומה שלנו שנסכים לפנות את הקרקע אחרי שתכנית מאושרת?
<ארז קמיניץ: למה שלא יבואו ויגידו: זאת התרומה שלנו למשבר הדיור?
תמר זנדברג: כדי שתוכלו עוד פעם לעשות שינויי ייעוד של קרקע חקלאית ולתכנן עוד יחידות דיור מעבר למאות האלפים שכבר קיימות ולא ממומשות?
תמר זנדברג: כדי לאכול עוד שטחים פתוחים?
מירי רגב: מי שומר על הקרקע?
<ארז קמיניץ: זה לא במקום השטחים הפתוחים.
תמר זנדברג: זה כן במקום.
<שמואל ריפמן: אתה מדבר על סירקין ועל תל השומר.
<שמואל ריפמן: לא מעניין אותך השטחים החקלאיים.
<שמואל ריפמן: שמעתי פה את ערן.
<שמואל ריפמן: הוא אומר שהוא רוצה לקדם פרויקט גדול בסירקין, פרויקט גדול בתל השומר.
<ארז קמיניץ: זה לא הדבר היחיד בחוק הזה.
<ארז קמיניץ: יש בו פרק תכנוני שבכלל לא עוסק בהשבה של קרקע.
<ארז קמיניץ: יש גם וגם.
<ארז קמיניץ: אני לא הייתי בדיונים, אבל אני יודע מה דובר.
מירי רגב: מי אחראי על הקרקע בזמן הזה?
מירי רגב: האם מינהל מקרקעי ישראל או החברה?
מירי רגב: מינהל מקרקעי ישראל אחראי בסופו של דבר על כל הקרקעות, לא?
<ארז קמיניץ: יש שני נתיבים מרכזיים - על זה דיבר צוות 90 הימים - שאחר כך עוגנו בהחלטות ממשלה.
<ארז קמיניץ: זו הצעה ממשלתית.
<ארז קמיניץ: כל הממשלה מחויבת להצעה הממשלתית הזאת, לרבות רשות מקרקעי ישראל.
<ארז קמיניץ: מה אומרת ההצעה הממשלתית?
<ארז קמיניץ: אנחנו מאפשרים שני נתיבים מרכזיים.
<ארז קמיניץ: נתיב אחד הוא משרד השיכון, רשות מקרקעי ישראל, שקיים היום, ונתיב נוסף על ידי חברה ייעודית שתנסה בכוחותיה הנוספים לתת פתרון למשבר.
<ארז קמיניץ: הנתיב הנוסף הזה הוא להכניס פנימה את הדיור להשכרה.
<ארז קמיניץ: בנתיב הזה אנחנו נותנים את הכוח לחברה הממשלתית ולמשרד האוצר לפעול.
<ארז קמיניץ: בתחילת הדרך – תסתכלו בהגדרת ממונה - יש אבחנה.
<ארז קמיניץ: זה מתחיל מההתחלה, מהתכנית.
<ארז קמיניץ: אם זה רשות מקרקעי ישראל, הנתיב ימשיך כרשות מקרקעי ישראל.
<ארז קמיניץ: אם זה החברה הממשלתית "דירה להשכיר", הנתיב ימשיך עם החברה הממשלתית, היינו שתהיה הכרזה על הקרקע כקרקע ותמ"לית.
<ארז קמיניץ: תהיה אבחנה בין שני הדברים.
מירי רגב: פה חייבת לנו הממשלה תשובה לגבי העברת הודעה לבעל הקרקע.
<ארז קמיניץ: לגבי סעיף 33(ב).
<ארז קמיניץ: הואיל ואנחנו מדברים על מצבי אי הסכמה, והואיל ואנחנו מתייחסים לתקופת החודשים הספורה שהיא בדרך כלל 6 חודשים, אנחנו נצטרך להעריך את שווי הזכויות של 6 חודשים שנלקחות מבעל הקרקע.
<ארז קמיניץ: ה-6 חודשים האלה זה התגברות על הסעיף החוזי הזה.
<ארז קמיניץ: זה דומה למצב של הפקעה.
<ארז קמיניץ: אגב, מר קוכמן, אנחנו נוטלים מאנשים את זכות הקניין שלהם בצו מינהלי לפי פקודת הקרקעות (רכישה לצורכי ציבור) או לפי חוק התכנון והבנייה כמעשה של יום ביומו.
<ארז קמיניץ: אי אפשר להגיד שרק בגלל שיש נטילה שלטונית על דרך צו מינהלי אנחנו הופכים להיות סין או ברית המועצות.
<ארז קמיניץ: זה קיים בכל המדינות המערביות.
מירי רגב: אתה מקבל את התוספת או לא?
<ארז קמיניץ: כנראה שהדבר הזה מקובל.
מירי רגב: מה לגבי סעיף 34, אישור ועדת הפנים בנושא התקנות?
<ארז קמיניץ: אנחנו לא באים עם סדרי דין לוועדות הכנסת.
<ארז קמיניץ: אם אתם מתעקשים על הדבר הזה, נדבר על זה בהמשך.
<ערן ניצן: על המבנה של הטופס?
מירי רגב: למה זה המבנה של הטופס?
<ערן ניצן: כי זה המבנה של הטופס.
<ערן ניצן: זה טכני.
אלדר דוכן: מדובר על דרכי המסירה.
אלדר דוכן: אלה דברים טכניים.
אלדר דוכן: מדובר על אישור מסירה ועל אי אישור מסירה.
מירי רגב: נדון על זה.
<ארז קמיניץ: לגבי סעיף 35.
<ארז קמיניץ: הנתיב הזה של רשות מקומית הוא לא עם התייעצות.
<ארז קמיניץ: אני לא בטוח שצריך את ההתייעצות הזאת עם רשות מקרקעי ישראל.
<ארז קמיניץ: אנחנו נדון בזה בממשלה.
מירי רגב: תחזרו אלינו עם תשובה.
<ערן ניצן: אני רוצה להדגיש ברמה של מדיניות.
<ערן ניצן: אנחנו נתייעץ, כמו שארז אמר.
<ערן ניצן: בסוף יש לנו 2 נתיבים לפסוע בהם, כמו שהיועץ המשפטי ציין.
<ערן ניצן: צריך לשים את זה על השולחן.
<ערן ניצן: יש את רשות מקרקעי ישראל ומה שממשלת ישראל החליטה לגבי החברה של "דירה להשכיר" כדי להשיב ולהקים את הפרויקטים של השכרה מאסיבית, פרויקטים שדורשים סוגיות של מימון, של רשתות ביטחון.
<ערן ניצן: אני שמח להודיע לך – אולי את ראית - את כמות הפניות שהיו לנו במעטפה ולא נפתחו עדיין לפרויקטים למכרז בהרצליה.
<ערן ניצן: זאת בשורה חברתית גדולה מאוד.
<ערן ניצן: הרעיון הוא לייצר את כל התווך ואת כל המכלול עד הקצוות האלה של התהליכים שאנחנו מדברים עליהם עכשיו שיהיו נתונים לאותה חברה.
<ערן ניצן: הרעיון הוא שבסוף נצליח לראות עשרות אלפי יחידות דיור מוקמות.
<גיל קנה- איזנשטיין: בהחלטת הממשלה- -
<ערן ניצן: אנחנו נמשיך את ההתייעצות הפנימית בממשלה.
<תומר רוזנר: זה לא פוגע בהפרדה.
מירי רגב: תחשבו על זה שזה לא פוגע בהפרדה, שיש התייעצות, שיש המשך תהליכים, שזה לא גובר על ההוא ושההוא לא גובר על הזה.
מירי רגב: תחשבו על זה ותבואו עם תשובה.
מירי רגב: תבואו עם כל התשובות עד יום רביעי בערב.
מירי רגב: כל מה שלא הגענו להסכמים יגיע לשולחן של מטה מול מטה ביום חמישי.
מירי רגב: מה לגבי סעיף (ב), המילים "ובלבד שלא ייכנס למקום המשמש למגורים אלא על פי צו של בית משפט"?
מירי רגב: אני רוצה להבין מה קורה היום.
מירי רגב: האם כל אחד יכול להיכנס לכל בית בלי צו בית משפט?
<ארז קמיניץ: ההסבר צריך להיות לא למגורים.
<ארז קמיניץ: יש כיום אבחנה - אני חושב שהייעוץ המשפטי לוועדה לא עשה את האבחנה הזאת - בין מצבים שבהם פקח עושה שימוש בסמכויות שלו שניתנו לו בחוק לבדוק אם מישהו בנה בהיתר, לבדוק אם יש רישיון עסק, לבדוק אם יש דברים מהסוג הזה, לבין פקחים – המילה "פקחים" היא לא מילה מוצלחת - שעוסקים במצבים בהם הקרקע הופקעה, הועברה או הושבה למדינה אבל הקניין בקרקע הוא של המדינה.
<ארז קמיניץ: אלה שני דברים שונים.
<ארז קמיניץ: צריך לשים את זה על השולחן.
<ארז קמיניץ: אנחנו לא עוסקים בפיקוח רגולטורי, אנחנו עוסקים בשימוש בסמכויות שנובע מכוח בעלות, לא מכוח רגולציה.
מירי רגב: אני גרה בבית על קרקע של המדינה.
מירי רגב: האם מחר הם יבואו וייכנסו אלי הביתה?
<ארז קמיניץ: את צודקת.
<ארז קמיניץ: אני רק רוצה להגיד שיש הבדל בדברים.
<ארז קמיניץ: זה מתקשר להערות אחרות שנשמעו על ידי הייעוץ.
<ארז קמיניץ: אני רוצה לענות לכולם ביחד.
<ארז קמיניץ: כשקרקע מופקעת - מע"צ, רכבת, רשות מקומית, מי שמייצג את הקרקע יכול להיכנס לקרקע לפי פקודת הקרקעות (רכישה לצורכי ציבור), לפי חוק התכנון והבנייה.
<ארז קמיניץ: יש אפשרות של כניסה לקרקע.
<ארז קמיניץ: נשאלת השאלה מה קורה כאשר צריך להפעיל כוח וכאשר יש בית מגורים.
<ארז קמיניץ: החקיקה לא אחידה בעניין הזה.
<ארז קמיניץ: אם ניקח את פקודת הקרקעות (רכישה לצורכי ציבור), אי אפשר להיכנס לבית מגורים אם אין הסכמה אלא אם כן ניתן צו של בית משפט, ובלבד שבית המגורים נבנה כדין.
<ארז קמיניץ: אם יש בית מגורים בלב קרקע חקלאית וברור שכל בית המגורים הזה נבנה שלא כדין מן המסד ועד הטפחות, פקודת הקרקעות אומרת שבמצב כזה לא צריך ללכת לבית משפט.
<ארז קמיניץ: זה המתווה הנורמטיבי.
<ארז קמיניץ: במצב שבו יש צורך בשימוש בכוח ולא מדובר בבית מגורים, עובדי המדינה יכולים לעשות את זה.
<ארז קמיניץ: עובדי רשות מקרקעי ישראל, לצערנו, נתקלים גם במצבים האלה.
<ארז קמיניץ: לפעמים הם צריכים לפנות - -
<גיל קנה- איזנשטיין: בצו, בתהליך משפטי.
מירי רגב: אחרי צו בית משפט.
מירי רגב: מה לא?
מירי רגב: גבעת עמל זה צו בית משפט.
<ארז קמיניץ: אני מצטער, זה לא נכון.
<ארז קמיניץ: אני עושה אבחנה בין צו בית המשפט שאמר שיש פה עבירת בנייה או עבירת פלישה והורה על הסילוק, לבין המימוש של הצו.
<ארז קמיניץ: אם צריך להיכנס לקרקע של פלוני, לא לבית מגורים, לעניין מימוש הצו, אתם לא צריכים את בית המשפט שוב.
<ארז קמיניץ: אתם צריכים בצו סילוק או בצו פינוי להגיד שיש עבירת תכנון ובנייה או שיש פלישה, כי אדם אומר: מה פתאום, אני לא פלשתי.
<ארז קמיניץ: הולכים לבית משפט שיחליט אם יש פלישה או אין פלישה.
מירי רגב: שייכנסו לבתים של אנשים בלי צו בית משפט?
<ארז קמיניץ: בואו נעתיק את ההסדרים שנמצאים היום בדין - -
מירי רגב: אמרת שאין משהו קובע.
מירי רגב: אני רוצה את הסעיף שאומר צו בית משפט.
<ארז קמיניץ: בואו נעתיק את סעיף 8 לפקודת הקרקעות (רכישה לצורכי ציבור).
<ארז קמיניץ: הסיפא שלו אומרת שלא תהיה כניסה לבית מגורים אלא לפי צו של בית משפט, ובלבד שבית המגורים נבנה כדין.
מירי רגב: ואם הוא לא נבנה כדין?
<ארז קמיניץ: כרגע הסעיף לא אומר את זה.
<ארז קמיניץ: אני אומר לכם שבפועל אף אחד לא נכנס לבית מגורים, גם אם הוא כדין וגם אם הוא לא כדין.
מירי רגב: תסגרו את העניין.
מירי רגב: תקבעו פה באופן ברור שאם החברה הוקמה על ידי משרד האוצר, שר האוצר אמור לתת את ההנחיה.
<ארז קמיניץ: כתוב שהממונה.
<קריאה: הממונה זה מנהל או מנכ"ל.
מירי רגב: פה כתוב החברה.
מירי רגב: לא כתוב לגבי עובדי המשרד.
מירי רגב: תבהירו את זה.
מירי רגב: ב-36 אני רוצה לדעת מה הדין המשמעתי שחל עליהם.
<ארז קמיניץ: הדין המשמעתי הוא לא כמו הדין המשמעתי של עובדי המדינה.
<ארז קמיניץ: יש להם דין פנימי שאין לנו שליטה עליו כי זאת חברה ממשלתית.
<תומר רוזנר: אין להם דין משמעתי.
מירי רגב: לא מעניין אותי עכשיו דין משמעתי או לא.
מירי רגב: אותי מעניין מה קורה עם חברות ממשלתיות אחרות.
מירי רגב: אותו דין של חברות ממשלתיות אחרות יחול גם עליהם?
<ארז קמיניץ: בדיוק.
<קריאה: אין להם סמכויות פיקוח.
מירי רגב: אז למה זה לא אותו דבר?
<ארז קמיניץ: אנחנו לא נמצאים בסמכות רגולטורית רגילה, אנחנו נמצאים בסמכות שנובעת מבעלות מתוך קניין.
<ארז קמיניץ: כל חוקי ההפקעה למיניהם, בעיקר פקודת הקרקעות (רכישה לצורכי ציבור), נותנים סמכות בידיה של מע"צ, חברת הרכבת או של חברה ממשלתית ישראל כמו כביש חוצה ישראל.
<ארז קמיניץ: הם נותנים כוח בידיהם של עובדי החברה לממש את ההפקעה, ובלבד שלא משתמשים בכוח.
<ארז קמיניץ: אם צריך להיכנס למקרקעין של כביש 1, אז עם כל הכבוד, העובדים של מע"צ נכנסים.
<ארז קמיניץ: בונים עכשיו מסלול שלישי.
מירי רגב: מה הבעיה פה?
<תומר רוזנר: מצב שבו אין בית מגורים זה מצב יותר קל.
<תומר רוזנר: כשמדברים על כניסה ותפיסה של קרקע זה עוד יחסית קל.
<תומר רוזנר: המצב הבעייתי הוא כשמתחילים לפנות משם דברים.
<תומר רוזנר: לא ברור לנו איך מפנים דברים בלי שיש נוהל לעניין הזה, בלי שיש הסדרה של הנושא.
מירי רגב: מה ההבדל בין עובדי חברת חשמל - -?
<תומר רוזנר: אני לא חושב שיש להם סמכות כזאת.
<קריאה: בוא נפנה אותך לחוק ספציפי.
<תומר רוזנר: תפנה אותי לחוק ספציפי.
<קריאה: בסעיף 4 לחוק כביש ארצי לישראל כתוב: "חברה וכל מי שפועל מטעמה יהיו רשאים להיכנס לקרקע ולתפוס בחזקה ללא צו של בית משפט".
<תומר רוזנר: לא מפנים משם דברים.
מירי רגב: מה אנחנו אומרים פה?
מירי רגב: אנחנו לא רוצים להגביל את התפקיד של "חברה להשכיר" או מי שעובד שם.
מירי רגב: אני גם לא נכנסת לוויכוח הזה בין "חברה להשכיר" למינהל מקרקעי ישראל.
מירי רגב: יש לי את העמדה שלי.
מירי רגב: אם שר השיכון והבינוי, שאחראי על מינהל מקרקעי ישראל, לא עמד על רגליו האחוריות, אז לא אני פה שאעשה את המאבק הזה.
מירי רגב: מבחינתי יש "דירה להשכיר" שהיא האמצעי למימוש התכנית.
מירי רגב: אני אגבה אותה כאן.
מירי רגב: מה כן מפריע לי ?
מירי רגב: אנחנו יודעים שלפעמים פקחים ואנשים יכולים לעבוד כשהם יודעים שיש מעליהם דין, שהם יודעים שיש מעליהם מישהו שבודק אותם.
מירי רגב: אם הם יחשבו שהכל מותר להם, אנחנו נמצא את עצמנו אחר כך עם 20 אלף תביעות ל"דירה להשכיר".
מירי רגב: אנחנו בחקיקה צריכים לחשוב גם על הממשלה, איך אנחנו מגינים על חברות ממשלתיות, איך אנחנו מגינים על האנשים בחברות הממשלתיות, לא לפתוח פה חור שיביא לי אחר כך 20 אלף תלונות.
<ארז קמיניץ: עובדה שזה לא קורה במע"צ.
מירי רגב: אני לא יודעת מה קורה, אבל צריך להחיל דין ברור לגבי אותם עובדים של החברה.
מירי רגב: הם לא עובדים בלי דין ובלי דיין.
<ארז קמיניץ: יש דין ויש דיין.
<ארז קמיניץ: סעיף 22 בפקודת הקרקעות (רכישה לצורכי ציבור) נותן הסמכה שבדין או אופציה להסמכה לכל חברה ממשלתית אחרת לקיים את כל סמכויות שר האוצר לפי הפקודה.
<ארז קמיניץ: זה נעשה.
<תומר רוזנר: זה חוק משנת 1943.
<קריאה: תוקן לאחרונה.
<ארז קמיניץ: בשנת 2010 תוקנו הסעיפים הספציפיים האלה.
<ארז קמיניץ: אם רוצים לשנות סדרי בראשית ולהגיד שעכשיו מע"צ והרכבת לא ייכנסו למקרקעין אם צריך להוציא את הגדר - -
מירי רגב: צריכים לחול על עובדי החברה הזאת אותם כללים של חברה ממשלתית.
מירי רגב: אם תומר חושב שהחברה הזאת שונה מחברה אחרת, בוא נשב, תוכיח לי איך ואז נראה מה אנחנו עושים עם זה.
מירי רגב: אם החברה הזאת פועלת אחרת מחברות ממשלתיות אחרות ולכן הם צריכים דין אחר, זה מה שיהיה.
מירי רגב: אם היא פועלת על אותן סמכויות והם לא צריכים דין אחר, אותו דין של החברות האחרות יהיו גם על החברות האלו.
מירי רגב: חובת ההוכחה, תומר, היא עליך, לא על הממשלה.
מירי רגב: סעיפים 40,41.
<ארז קמיניץ: היינו יכולים לכתוב שחוק פינוי קרקע יחול.
<ארז קמיניץ: בחוק פינוי קרקע יש עבירה פלילית.
<ארז קמיניץ: זה קיים, זה נמצא כבר.
מירי רגב: אם זה קיים, תוריד את 40,41.
<ארז קמיניץ: אנחנו לא רוצים להכניס עז, או לפחות אם נכניס את העז שיראו אותה כולם.
<ארז קמיניץ: לא נעשה סעיף הפניה כזה מצ'וקמק לחוק פינוי קרקע.
<ארז קמיניץ: אנחנו נכתוב את סעיפי העונשין באופן ברור כדי שגברתי תוכל לראות את זה ולא תראה שסעיף 3(ג) יחול.
מירי רגב: היועץ המשפטי טוען שמה שאמרת לגבי סילוק קרקע לא נכון.
<ארז קמיניץ: אין עבירה פלילית בסילוק קרקע?
<תומר רוזנר: החוק אינו בתוקף.
<תומר רוזנר: צריך להבחין בין מצב של פולשים, ששם אכן - -
<ארז קמיניץ: זה טיעון - -
מירי רגב: לא יעלה על הדעת שראשי מועצות פה ילכו להיבט הפלילי.
<ארז קמיניץ: אני מבין את הטיעון.
מירי רגב: הם לא פולשים.
<ארז קמיניץ: לא הפולשים, אלא ההשבה.
<ארז קמיניץ: את אומרת שהסנקציה הזאת חריפה מידי.
<ארז קמיניץ: הבנו.
מירי רגב: אני רוצה להבין אם הנגזרת של חוק סילוק היא פלילית או לא.
<תומר רוזנר: יכול להיות שיש טעות בנבו, אבל לפי מה שכתוב בנבו העבירה הפלילית בחוק פינוי קרקע חלה רק על הנושא של פלישה, היא לא חלה בנושא של אי החזרת קרקע במועד.
<תומר רוזנר: אגב, גם אם הייתה בשנת 2010, כאשר תוקן חוק פינוי קרקע במסגרת חוק ההסדרים - -
זבולון כלפה: שהוא בעצמו עננה שחורה.
<תומר רוזנר: בו נוספה הוראת שעה שפקעה זה לא כבר לגבי החזרת הקרקע לפני מועד סיום ההתקשרות.
<תומר רוזנר: זה שנעשתה טעות במקום אחד לא מצדיקה טעות נוספת במקום אחר, אם נכון שזה היה שם.
<תומר רוזנר: לגבי חוק פינוי קרקע, שתיכף נגיע אליו בסבב הבא שאותו מבקשים להחיות כי הוא לא קיים, גם שם אנחנו נעיר שאם קיימת עבירה פלילית, שלא תהיה עבירה פלילית.
מירי רגב: אני בעניין הזה מקבלת את עמדת היועץ המשפטי של הוועדה.
<ארז קמיניץ: אתם לא רוצים עבירה פלילית?
מירי רגב: אנחנו לא רוצים עבירה פלילית לא פה ולא בסבב הבא.
אבשלום וילן: יש עוד חברות ממשלתיות שיש להן סמכויות פליליות כמו של משטרה?
מירי רגב: אין פה סמכות פלילית.
אבשלום וילן: הוא ביקש לחברה ממשלתית.
<ארז קמיניץ: היחידה לא יכולה להעניש.
<ארז קמיניץ: יש אמירה שמי שלא מקיים את ההוראה.
אבשלום וילן: ארז, אל תתחכם.
<ארז קמיניץ: אני לא מתחכם.
אבשלום וילן: אתה נותן פה כוח לחברה ממשלתית שהוא מעל ומעבר לגורם אחר.
אבשלום וילן: צריך להגביל אותה.
<ארז קמיניץ: יש עבירות פליליות.
<ארז קמיניץ: העבירות הפליליות לא קשורות לחברה הממשלתית.
<ארז קמיניץ: במה זה קשור?
<ארז קמיניץ: זה לא קשור לחברה הממשלתית.
אבשלום וילן: אתה נותן לחברה שאתה מציג פה סמכויות כמעט משטרתיות, מה שאין לאף גוף אחר.
<ארז קמיניץ: להיכנס לקרקע.
אבשלום וילן: הוא לא סתם מגביל אותך מבחינה קונספטואלית.
<ארז קמיניץ: יש שאלה של עבירה פלילית.
<ארז קמיניץ: אתם לא רוצים עבירה פלילית.
<ארז קמיניץ: גם אם לא תהיה עבירה פלילית, צריך לחשוב על איזו סנקציה מסוימת.
מירי רגב: סנקציה היא לא עבירה פלילית.
<ארז קמיניץ: זה לא קשור לשאלת הכניסה לקרקע.
<ארז קמיניץ: אתה יכול להגיד למה אני נותן את זה למע"צ ולרכבת.
<ארז קמיניץ: זו שאלה של כניסה לקרקע, וזו שאלה של אדם שלא קיים הוראת חוק.
<ארז קמיניץ: אלה שני דברים.
מירי רגב: אנחנו מתכנסים שוב להמשך הדיון.
מירי רגב: הפסקנו את החקיקה בסוף פרק ד', פרק השונות.
מירי רגב: אנחנו נמשיך את זה מחר.
מירי רגב: אנחנו עוברים להצגת מלאי התכנון.
מירי רגב: הראשונים שיציגו הם החברה להגנת הטבע, לאחר מכן מועצות אזוריות.
מירי רגב: בינת שוורץ תציג ותתייחס למה שנאמר פה.
<ניר פפאי: אני חושב שהדיון הזה מהותי ביותר, כי הוא בבסיס של הצורך בהצעת החוק והקמת הותמ"ל.
<ניר פפאי: אני חייב לפני זה לפתוח במשפט, כי היום הזה הוא יום לא פשוט מבחינת הציבור.
<ניר פפאי: אני לא מתכוון דווקא להחלטה של בית המשפט בנוגע להולילנד.
<ניר פפאי: במקביל להכרעה הזאת התקבלה היום במועצה הארצית החלטה להוציא את כל נציגי הציבור מוועדת המשנה החשובה ביותר – הולנתה, ובכלל זה את ארגוני הסביבה ונציגי ציבור אחרים, כמו משרד הבריאות ועוד משרדים.
<ניר פפאי: השיטה הזאת של להקים ועדות שבנויות מממשלה ושלטון מקומי, שאפשר להעביר בהן מה שרוצים ולהשתיק את הקול הציבורי, היא מאוד בעייתית.
<ניר פפאי: תחת התזה שיש מחסור בעתודות דיור במהלך השנים האחרונות, ביתר שאת בשנתיים האחרונות, מתנהל מסע רחב, בעצם דה-לגיטימציה של מוסדות התכנון שלא יצרו את המלאי על ידי שורה של חקיקות שהותמ"ל היא השיא שלהן.
<ניר פפאי: שתי העבודות שיוצגו היום - אני מדבר על עבודה שהכנו בשיתוף פורום התכנון, כל ארגוני התכנון המקצועיים והאוניברסיטה העברית עם פרופ' ערן פיטלסון - מראות שיש מלאי מאוד גדול של עתודות בנייה.
<ניר פפאי: אנחנו מכירים את העבודה שתוצג על ידי בינת שורץ שמראה שיש עתודות.