GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: כך את מנהלת את הדיונים במועצה?
מירי רגב: את נותנת לכל אחד להתפרץ?
מירי רגב: תגידי לי, שאלמד ממך.
טלי פלוסקוב: זאת פעם ראשונה שהתפרצתי על אף שהיו לי סיבות רבות להתפרץ.
<בני ביטון: אנחנו מדברים כרגע על שינוי במה שהולך להיות בנגב.
<בני ביטון: 35,000 חיילים יגיעו אלינו לנגב.
<בני ביטון: אני כראש עיריית דימונה, עיר עם 15% אבטלה, גברתי היושבת-ראש, נלחם על כל מקום עבודה.
<בני ביטון: זה המקום להגיד גם למשרד הכלכלה שהזרים לנו לאחרונה שני מפעלים, שב-10 שנים לא הוקם מפעל אחד בנגב, בפרט בדימונה.
<בני ביטון: אני רוצה לשמור על הקיים, על מה שקיים אצלי כרגע.
<בני ביטון: דיברתי גם עם אנשי "כימיקלים לישראל".
<בני ביטון: על מה אנחנו מדברים כרגע?
<בני ביטון: על אישור של פיילוט.
<בני ביטון: אם חלילה וחס הפיילוט לא יהיה בסדר, תסגרו את זה.
<בני ביטון: איך אמרת?
<בני ביטון: מסוכן היום גם לנהוג בכביש כי יש תאונות דרכים, וגם אם יפוטרו 5,000 אנשים יהיו יותר מיתות, אנשים ימותו מאבטלה, מכך שלא יהיו להם מקומות עבודה.
<בני ביטון: אתם לא יודעים מה קורה לנו בנגב כרגע.
<בני ביטון: יש התפתחות אדירה, יש מערכת נהדרת.
<בני ביטון: כרגע יש לנו את שדה בריר שעומד על הפרק.
<בני ביטון: תנו לקיים את הפיילוט.
<בני ביטון: במידה וחלילה וחס הפיילוט לא יצליח- - -
<שרית עוקד: אם הוא לא יצליח נמות?
<שרית עוקד: זה הצלחה של הפיילוט, אם נמות או אם לא נמות?
<קריאה: אני עובד שם ואני לא מת, אני חי.
<בני ביטון: אני מבקש שלא תעזרו לי, אני מבקש מכם בכל לשון של בקשה.
<קריאה: על חשבון דימונה, לא על חשבון ערד.
<בני ביטון: תקשיבי גברתי התושבת, ואני מעריך את תושבי ערד ואני מעריך גם את ראש עיריית ערד, יש לכם ראש עירייה מצוינת.
<בני ביטון: הנה אני אומר את זה פה בוועדה.
<בני ביטון: אני חלוק עליה בזה, ומותר לי להיות חלוק עליה בנושא הזה.
<בני ביטון: אני רוצה לסיים את דבריי.
<בני ביטון: אני מבקש ממך, גברתי היושבת-ראש, לקבל המלצה שאנחנו הולכים לפיילוט לניסיון, ונקבע גם ל"כימיקלים לישראל" שיגייסו עוד מספר עובדים לטובת הסיפור הזה.
<אמנון פורטוגלי: כל העובדים במכרה בריר הם בסך הכול 20 אנשים.
מירי רגב: אבל הם רוצים רק לפטר.
<בני ביטון: אני מודיע לך חד-משמעית שמהנהלת כי"ל נאמר שזה בין 200-300 עובדים.
<בני ביטון: זה לפרוטוקול.
<אמנון פורטוגלי: 20 אנשים יעבדו במכרה בשדה בריר.
מירי רגב: ראש עיריית ערד, בבקשה, ולאחר מכן דב חנין.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להתחיל בזה שנכחתי גם בדיון הקודם, גבירתי היושבת-ראש, ואני קודם כול רוצה לחזק אותך.
טלי פלוסקוב: לא פשוט לקבל כאלה עובדות ולא פשוט גם להיות בדיונים כאלה, נתחיל בזה.
טלי פלוסקוב: אני רוצה דווקא לומר, שמעתי פה דיונים שלכם על המספרים.
טלי פלוסקוב: איך בכלל אפשר לדבר על מספרים?
טלי פלוסקוב: 7 אנשים, חצי אדם.
טלי פלוסקוב: איך אפשר בכלל לדבר על כמה אנשים ימותו?
טלי פלוסקוב: את זה אני לא מבינה.
טלי פלוסקוב: הבאתי לכאן פרוטוקול מן הישיבה הקודמת של הוועדה.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לקרוא כאן ציטוט מדברי היושבת-ראש.
טלי פלוסקוב: אני אמרתי שיש לי דילמה, ואת אמרת: "אין לי דילמה.
טלי פלוסקוב: חיי אדם מעל הכול.
טלי פלוסקוב: ברגע שיבינו שיש כאן פגיעה בחיי אדם אתם לא תבצעו את הפיילוט הזה בכרייה.
טלי פלוסקוב: אנחנו רוצים להגביר את התעסוקה, אבל אין כאן שום קשר למקומות עבודה אלא רק לחיי אדם.
טלי פלוסקוב: " זה ציטוט מדבריך.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד כאן, כולנו חיכינו לחוות הדעת של המומחה.
טלי פלוסקוב: פה דיברנו על כך שאנחנו צריכים לקבל חוות דעת נוספת.
טלי פלוסקוב: לצערי, או לשמחתי, זאת חוות הדעת, שאומרת שלא ימותו 7 אנשים, ימותו פחות.
טלי פלוסקוב: אותי זה לא מרגיע, אני מצטערת.
טלי פלוסקוב: דיברתם פה בדיון הקודם על הפרעות רעש.
טלי פלוסקוב: מה זה הפרעות רעש?
טלי פלוסקוב: בסדר, מפריע לישון, מפריע להירדם, מפריע להיות רגועים.
טלי פלוסקוב: מה הן ההפרעות מן הסוג שאנחנו מדברים עליהן כאן?
טלי פלוסקוב: אלה הפרעות בריאות, שלזה אנחנו כמובן לא יכולים להסכים.
טלי פלוסקוב: חבר הכנסת פייגלין נגע במקצת בנושא של ערד כעיר תיירות.
טלי פלוסקוב: אפשר לשכוח מזה כמובן.
טלי פלוסקוב: אם אנחנו מדברים על העיר עם האוויר הכי נקי במדינת ישראל – אפשר לשכוח מזה.
טלי פלוסקוב: אם אנחנו מדברים על חולי אסטמה שהיו מגיעים לערד ורק מהאוויר היו נרפאים – אפשר לשכוח מזה.
טלי פלוסקוב: אני מדברת לא רק על ערד אלא גם על השכנים שלנו, וחלקם נמצאים כאן.
טלי פלוסקוב: אנחנו קצת יותר מרוחקים אבל הם נמצאים ממש "בתוך האש", כפי שאומרים.
טלי פלוסקוב: ראש עיריית דימונה, ידידי היקר, ובאמת יש בינינו מערכת יחסים מצוינת ואנחנו עושים הרבה פרויקטים ביחד ופעמים רבות מצליחים, אבל אני חייבת כאן להתייחס לכמה דברים שאמרת.
טלי פלוסקוב: אני מעריכה מאוד את דאגתך לעיר שלך, אבל יש עוד עיר לידך, יש שכנה, שגם היא מתכננת לקבל אליה אנשי קבע בעת העברת בסיסי צה"ל דרומה.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד לך שרבים מהם, אם לא כולם, מחכים להחלטה הזאת ובעקבותיה יחליטו האם להגיע לערד או לא, רק בשל הסיבה של הכרייה בשדה בריר.
טלי פלוסקוב: אגב, אסור להגיד "שדה בריר".
טלי פלוסקוב: זה הר בריר.
טלי פלוסקוב: זה עדיין לא שדה בריר.
טלי פלוסקוב: אני אומרת שוב, אנחנו גרים במדינת ישראל וכולנו צריכים לדאוג למדינת ישראל ולאזרחי מדינת ישראל.
טלי פלוסקוב: אנחנו לא עושים פה תחרות בין עיר לעיר כי זה בעיניי לא נכון.
טלי פלוסקוב: אני לא רוצה להגיד, בני ביטון, משפט קשה, אבל כתבתי אותו.
טלי פלוסקוב: האם אתה תיתן אישור להרוג את תושבי ערד?
<משה חדד: המחצבה הורגת יותר.
<משה חדד: למה את המחצבה את לא סוגרת?
טלי פלוסקוב: אני מבקשת לא להפריע לי.
טלי פלוסקוב: לגבי המחצבה אין לי חוות דעת של משרד הבריאות שטוענת את הדברים שנאמרו כאן.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד עוד משפט אחד, דווקא, שוב, מציטוט שלך, מירי רגב.
טלי פלוסקוב: עכשיו אמרת "תל"ג זה נכון, כלכלה זה נכון, אבל בני אדם זה יותר חשוב מהכול".
טלי פלוסקוב: אני פונה כאן גם לעובדי "רותם אמפרט", גם לתושבים שלי שיושבים כאן שהם עובדי "רותם אמפרט".
טלי פלוסקוב: תחשבו שוב האם המדינה צריכה לקחת את העיר ולהעביר אותה למקום אחר כי מי שתכנן אותה אולי לא ידע ששם יש פוספטים או, שוב אני חוזרת ואומרת, לפי הנתונים ששמעתי בישיבה הקודמת של הוועדה יש עוד מקומות של פוספטים במדינת ישראל.
טלי פלוסקוב: אז יעלה ל"רותם אמפרט" עוד קצת כסף להעביר את המפעל אבל הם לא יהרגו את האנשים ולא ירגישו אשמים כשחצי בן אדם יהיה חולה.
<מאיר עלימה: שישים שנים המפעל קיים.
<מאיר עלימה: מה, הורגים אנשים?
מירי רגב: לאחר מכן מנכ"ל "רותם אמפרט".
מירי רגב: תכין את עצמך לדבר על כמה דברים.
מירי רגב: ראשית על אלטרנטיבות, האם יש אלטרנטיבה לאזור הכרייה, שנית האם אתם מתכוונים להעסיק עובדי קבלן, ודבר שלישי כמה אנשים אתם מתכוונים לפטר בשנה הקרובה.
מירי רגב: תכין את עצמך, תשאל אולי את הנשיא, את בעלי המניות.
דב חנין: צריך להתקשר ללונדון, כדאי.
מירי רגב: דב חנין, אני שאלתי את השאלות, לא אתה.
דב חנין: רק אמרתי, כדאי שיתקשר ללונדון.
דב חנין: הדיון הזה הוא דיון המשך לדיון קודם שנערך בוועדה ולשורה ארוכה של דיונים שנערכו בעבר בכנסת בסוגיית שדה בריר.
דב חנין: מייד אתייחס לדיונים הקודמים.
דב חנין: אני רק רוצה לומר, לפני שאני נכנס לגוף הדברים, שלאחרונה ביקרתי בדימונה, אדוני ראש העירייה, וגם יצא לי להיפגש.
דב חנין: אני מאוד נהנה להיכנס לדימונה.
דב חנין: דימונה היא עיר מעניינת ויפה ויש בה הרבה דברים יפים מאוד, אדוני ראש העירייה, וגם נפגשתי עם כמה מן העובדים.
דב חנין: זה היה בזמן שביתה שלהם.
דב חנין: אני חושב שבהחלט כולנו צריכים לדאוג גם לעיר דימונה, ובוודאי לעובדי "רותם אמפרט".
דב חנין: אני רק רוצה להזכיר שלא מזמן קיימנו דיון בוועדת הכלכלה, כאשר חברת "רותם אמפרט" הגיעה והסבירה לנו שצריך לפטר עובדים מהמפעל.
דב חנין: אני ישבתי אז בוועדת הכלכלה ושאלתי את נציגי "רותם אמפרט" למה הם רוצים לפטר עובדים.
דב חנין: אמרו לי: תשמע, יש בשוק עודף פוספטים, אנחנו לא צריכים.
דב חנין: זה מצב השוק העולמי, זה לא קשור לכך שהעובדים לא בסדר, העובדים בסדר גמור, רק אנחנו צריכים לפטר כי יש לנו חישובי שוק משלנו.
דב חנין: אז אני שואל את עצמי, ואני שואל גם אותך, גברתי יושבת-הראש, אם באמת יש עודף פוספטים ולכן עד כדי כך הגיעו הדברים שאפילו צריך לפטר עובדים שנותנים את החיים שלהם, עובדים במסירות בעבודה שהיא – כולכם תהיו בריאים עד מאה ועשרים – בכל זאת עבודה מסוכנת באמת, ואני מאחל לכולכם בריאות, איך קורה שחברת "רותם אמפרט" פתאום כל-כך דחוף לה לקבל עוד שדה פוספטים בבריר?
דב חנין: אנחנו מדברים, אגב, גברתי, וזאת אבחנה חשובה נורא, אם היה עומד פה על השולחן הנושא של מפעל "רותם אמפרט" אני הראשון שהיה בא להגן על המפעל הזה ועל החשיבות שהוא ימשיך להתקיים.
דב חנין: אנחנו לא מדברים על המפעל.
דב חנין: אנחנו מדברים על שדה נוסף, וכאן מתעוררות שאלות רבות: האם זה המקום לשדה?
מירי רגב: תיכף המנכ"ל יתייחס האם מדובר על המפעל או לא.
דב חנין: בהחלט לא מדובר על המפעל.
<בני ביטון: חבר הכנסת דב חנין, אם לא יהיה שדה בריר לא יהיה "רותם אמפרט".
<בני ביטון: זה הערת ביניים.
דב חנין: מייד אגיע לזה.
דב חנין: היתה פה איזו אי-בהירות בנוגע לערכי סביבה וערכי יעד.
מירי רגב: לא היתה שום אי-בהירות.
מירי רגב: זה כפי שאומרים שמותר על-פי החוק לנסוע במהירות 90 קמ"ש אבל משרד התחבורה יוציא הוראה שיסעו ב-40 קמ"ש.
מירי רגב: אבל מותר לנסוע במהירות 90 קמ"ש.
מירי רגב: חברים, זה המצב, צריך להגיד את האמת כפי שהיא.
מירי רגב: אני לא אוהבת לעשות סיבובים.
מירי רגב: אל תעשה סיבוב.
מירי רגב: אמת עד הסוף.
דב חנין: בדיוק, צריך להגיד את האמת כפי שהיא ואני מציע לאף אחד לא לעשות סיבובים.
דב חנין: אז אגיד את האמת כפי שהיא לפי דעתי, גברתי, לכן נבחרתי לכנסת.
דב חנין: ערכי סביבה הם הרף האסור.
דב חנין: מעבר לערכי סביבה – אסור.
דב חנין: האם כל מה שקורה מתחת לערכי סביבה הוא טוב?
דב חנין: לא, בפירוש לא.
מירי רגב: אבל מותר.
דב חנין: מי שיטען את זה יאמר שהכנסת ערכי היעד בחוק אוויר נקי לא היה לה שום ערך, לא היתה לה שום משמעות, היא נועדה להיות זריית חול בעיני הציבור.
דב חנין: בתור אחד מן השותפים לחקיקה הזאת אני מוחה על האמירה הזאת.
דב חנין: אני חושב שזאת אמירה חמורה.
דב חנין: ערכי היעד לא נועדו להיות קישוט.
דב חנין: ערכי היעד הם ההנחיה שקבועה בחוק למצב הרצוי, לאן אנחנו שואפים להגיע.
דב חנין: כשהמשרד להגנת הסביבה ומשרד הבריאות מתייחסים לערכי יעד כמשהו שכתוב בחוק ולא סתם קשקוש ליופי – ואני מצטער שאני מתרגז כי זה בפירוש מרגיז אותי – הם עושים את חובתם ואת עבודתם בפרשנות החוק.
דב חנין: עכשיו אני רוצה להתייחס לעמדת משרד הבריאות.
דב חנין: אני לא הייתי צריך את חוות דעתו של פרופ' סאמט.
דב חנין: כאשר מומחי משרד הבריאות הגיעו למסקנה שהדבר בעייתי ומסוכן, מבחינתי זה מספיק כי אין לי משרד בריאות אחר וכאשר משרד הבריאות מחליט משהו אני בדרך כלל לא הולך ומבקש, כמדינת ישראל וככנסת ישראל דעה נוספת.
דב חנין: משרד הבריאות ראה לנכון, ראתה שרת הבריאות לנכון להזמין חוות דעת ממומחה בינלאומי.
דב חנין: אגב, קראתי את חוות הדעת, לא את כולה אבל את רובה.
דב חנין: התרשמתי שפרופ' סאמט עשה עבודה רצינית.
דב חנין: השורה התחתונה של ההמלצות שלו מדברת בעד עצמה.
דב חנין: שרת הבריאות הרי לא התנדבה סתם לומר דבר שירגיז את כולם ויאסור על כרייה בשדה בריר.
דב חנין: היא הגיעה למסקנה אליה הגיעה על בסיס הפעלת שיקול הדעת שלה נוכח חוות הדעת שהיא קיבלה.
דב חנין: אני חושב שיהיה חמור מאוד אם ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, שהיא לא ועדת הכלכלה, היא בסך הכול ועדת הפנים והגנת הסביבה, תעשה "אובר-רולינג" לעמדה של שרת הבריאות בשאלה קריטית שנוגעת להערכה שלה על שמירת הבריאות והגנת הסביבה והגנת החיים של בני אדם בישראל.
דב חנין: לעניין הכלכלה, אני מכבד מאוד את המומחיות הבריאותית של משרד הכלכלה, אבל בכל זאת הייתי מצפה שחוות הדעת של משרד הכלכלה תתייחס לדברים בצורה מאוזנת וכוללת.
דב חנין: קודם כול, יש בוודאי יתרונות בכל החלטה, בוודאי גם בהחלטה הזאת יש יתרונות, אבל יש גם חסרונות וצריך להתייחס לחסרונות האלה.
דב חנין: דיברה לפניי ראש עיריית ערד על הרצון של עיריית ערד להמשיך ולהתפתח בתחום התיירות.
דב חנין: אתם אומרים, ובצדק, חבריי העובדים, שהמצב בערד הוא לא כפי שהיינו רוצים.
דב חנין: אנחנו רוצים לראות את ערד כעיר תיירות הרבה יותר מושכת.
דב חנין: נכון, אני מסכים אתכם, אני רוצה לראות את ההתפתחות הזאת, אבל הם עובדים על זה, הם מנסים.
דב חנין: הייתי רוצה לראות גם תיירות בדימונה.
<בני ביטון: יש תיירות בדימונה.
דב חנין: הייתי רוצה לראות גם יותר תיירות בדימונה כי כפי שאתם יודעים גם בדימונה יש אזורים נפלאים, ואתם מכירים אותם ואני מכיר אותם ואני אוהב לטייל בהם.
דב חנין: גם אנחנו רוצים שתהיה תיירות בדימונה.
דב חנין: אז אני אומר, יש גם יתרונות וגם חסרונות.
דב חנין: אבל השאלה הכלכלית העיקרית היא למה צריך את שדה בריר.
דב חנין: אגיד לכם מה הניתוח הכלכלי שלי, מכיוון שמשרד הכלכלה לא הציג את הניתוח.
דב חנין: צריך את שדה בריר לא בגלל שהולכים לכרות שם פוספטים כרגע.
דב חנין: לא הולכים לכרות פוספטים כי יש עודף בשוק העולמי.
דב חנין: צריך את שדה בריר בכדי להעלות את מחיר המניה.
דב חנין: צריך להעלות את מחיר המניה בכדי למכור את המפעל ולמכור את הזכויות.
דב חנין: מי שיסבול – אני אומר לכם את דעתי, אנחנו ניפגש פה, הרי אתם תהיו ואני אהיה – העובדים יסבלו.
<מאיר עלימה: על סמך מה הדעה הזאת?
ניצן הורוביץ: אתה תראה, ואז תבואו אלינו נגד ההנהלה שלכם.
ניצן הורוביץ: אתה תראה, כי זה לא פעם ראשונה.
<מאיר עלימה: אז תתנה את הכרייה בשדה בריר באי מכירת המפעל.
<מאיר עלימה: תתנה את זה בכך שלא יהיו עובדי קבלן.
<מאיר עלימה: תתנה את זה בכסף.
<מאיר עלימה: זה פרנסה שלנו, חבר'ה.
<אמיר כהן: אין לנו איפה לעבוד פרט למה שיש לנו שם, אין לנו איפה.
<אמיר כהן: יש לנו גם ילדים וגם להם אין איפה לעבוד אחרי כן.
<קריאה: את חיה טוב.
<קריאה: אז אל תסכימי שיבנו גם בניין על ידך.
דב חנין: אני מסיים בעניין הזה.
דב חנין: אני אומר את הדברים שאמרתי גם בוועדת הכלכלה.
דב חנין: העובדים שנמצאים במפעל "רותם אמפרט" הם האחריות שלנו, של מדינת ישראל.
דב חנין: אתם אנשים שעושים עבודה בתחום כלכלי חשוב מאוד.
דב חנין: למדינת ישראל יש אחריות כלפיכם.
דב חנין: אנחנו לא יכולים, אסור לנו לגרום לכך שאתם תהיו עוד "פִּיוֹן" בלוח משחקים בינלאומי של מחירי מניות.
דב חנין: מפה אני מגיע לדבריו של חבר הכנסת פייגלין, שאני מסכים להם.
דב חנין: אומר חבר הכנסת פייגלין: בואו נבחן חלופות, בואו נראה אלטרנטיבות, האם הדבר הזה כל-כך חיוני.
דב חנין: אולי יש דרכים אחרות, אולי יש מקומות אחרים, אולי יש מודלים כלכליים אפשריים אחרים.
דב חנין: מביאים לנו אופציה אחת.
דב חנין: אומרים לנו: או שדה בריר או שאנחנו סוגרים את המפעל.
דב חנין: משתמשים בעובדים המסורים והיקרים האלה לצערי כסוג של בני ערובה ואומרים להם: אתם רוצים פרנסה, תילחמו על שדה בריר.
דב חנין: זה דבר שהוא מאוד-מאוד מצער.
דב חנין: ונקודה אחרונה בעניין הפיילוט.
דב חנין: אני חושב שבנקודה הזאת הדברים ברורים לגמרי.
דב חנין: אומר פרופ' סאמט: הפיילוט שמבוקש כרגע לא יועיל, הוא לא ילמד אותנו את מה שאנחנו רוצים ללמוד.
דב חנין: אני לא רוצה להתייחס בכלל – אני אומר את זה רק למען הפרוטוקול – לשאלת האורניום.
דב חנין: זה שאלה שאולי צריך לדון בה במקומות אחרים.
דב חנין: אני מבין שפרופ' סאמט אסף את הנתונים שלו על בסיס המודל שסיפקה לו חברת "רותם אלפרט".
מירי רגב: הוא דיבר על חלקיקי PM 2.5 שנמצאים בכל מקום שבו בונים.
דב חנין: לפי המודל שסיפקה חברת "רותם אמפרט".
דב חנין: אני לא רוצה להגיד כאן מה יש ומה אין.
דב חנין: אני לא רוצה להתייחס למה שאומרת מערכת הביטחון כי אולי צריך לקיים את הדיון הזה במקום אחר.
מירי רגב: אתה רוצה תשובות או אתה רוצה רק לדבר היום?
מירי רגב: אז קדימה, הבנו.
מירי רגב: זה כבר משפט שלישי שהוא משפט סיכום שלך.
מירי רגב: אני מבקשת שזה יהיה באמת משפט סיכום אחרון.
דב חנין: משפט סיכום אחרון.
דב חנין: לוועדה הזאת יש אחריות כבדה מאוד והדילמה והשאלות שבפנינו הן שאלות כבדות מאוד.
דב חנין: גברתי, אני רוצה לבקש ממך לאמץ את הדברים שלך בסיכום הדיון הקודם, שהיו עמדה ברורה וערכית של ועדת הפנים והגנת הסביבה, לפיהם אנחנו קודם כול מחויבים להגן על החיים והבריאות של בני אדם.
<קריאה: במסגרת החוק.
מירי רגב: אני מבקשת לשמוע את מנכ"ל "רותם".
מירי רגב: אני מבקשת התייחסות שלך, ראשית, האם יש אלטרנטיבה לשדה בריר, שנית, כמה עובדים אתם מתכוונים לפטר, דבר שלישי, האם אתם מבקשים להעסיק עובדי קבלן.
מירי רגב: את עניין התגמולים אסכם אחר-כך בסוף הדיון, שזה גם יבוא להמלצת הממשלה.
מירי רגב: אנחנו לא ניתן את המשאב שלנו לאנשי ההון.
<משה חדד: וגם קליטת עובדים.
מירי רגב: הם ירוויחו, אבל גם המדינה תרוויח.
מירי רגב: עיניי לא צרות בבעלי ההון, אבל אני רוצה שהעניים יהיו פחות עניים ושהם לא ישתמשו בנו ויפטרו אנשים ויעסיקו עובדי קבלן.
<משה חדד: אבל שגם יקלטו עובדים.
מירי רגב: גם שיקלטו עובדים.
<דני חן: קודם כול, סיימתי את תפקידי כמנכ"ל "רותם אמפרט".
<דני חן: היום אני משנה למנכ"ל כי"ל.
<דני חן: תודה רבה.
<דני חן: בכדי לענות תשובה מסודרת על רוב השאלות שעלו פה, אולי אתחיל מן ההתחלה ואגיד ש"רותם" התחילה בתור חברה שכורה פוספטים בנגב, התחילה לכרות פוספטים לפני 62 שנים, בשנת 1952.
<דני חן: במשך למעלה משישים שנים אנחנו כורים פוספטים.
<דני חן: אנחנו עוקבים אחרי בריאות העובדים שלנו, יש לנו מעקב אחר הבריאות שלהם.
מירי רגב: אל תיקח אותנו למקומות הלא רלוונטיים.
מירי רגב: כולנו כאן מסכימים, אפילו דב חנין, על חשיבות "רותם".
<דני חן: אני מדבר על נושא הבריאות.
<שרית עוקד: למה הדוחות חסויים?
<שרית עוקד: למה אי אפשר לדעת מה נמצא בהם?
<דני חן: אם תראי לי את התיק הרפואי שלך אני אראה לך את שלי.
מירי רגב: אני מבקשת לדעת ממך האם יש אלטרנטיבה למיקום של הכרייה.
<דני חן: אין אלטרנטיבה.
<דני חן: את התשובה הזאת נתנו משרדי הממשלה, המשרד להגנת הסביבה ומשרד התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים.
מירי רגב: הם לא דיברו על אלטרנטיבות, הם לא דיברו על מקומות נוספים, אם יש מקום נוסף וחלופה נוספת.
<דני חן: בארץ יש הרבה פוספטים, כולל מתחת לעיר ערד וכולל במקומות אחרים.
<דני חן: האם יש שדות אלטרנטיביים לכרייה?
<דני חן: התשובה היא שאין.
<דני חן: את התשובה הזאת נתנה המדינה.
<דני חן: זה גם רשום בדברי הכנסת, אפשר להביא ציטוט מדברי השר הרלוונטי.
<דני חן: אני יודע את מה שאני יודע.
<דני חן: התשובה הזאת ניתנה בצורה מסודרת אחרי שהשר להגנת הסביבה הקודם מינה מומחה לבחינת האלטרנטיבות.
מירי רגב: רק רגע, אני רוצה לאמת את דבריך.
מירי רגב: בגלל שאתה מדבר על השר ארדן, שהוא גם חבר שלי וגם בכל זאת שר בממשלה, אז אני רוצה לאמת את דבריך עם נציג המשרד להגנת הסביבה.
מירי רגב: האם אכן היתה אמירה כזאת?
<גיא סמט: בעבר בדקנו אלטרנטיבות של שדות פוספטים.
<גיא סמט: השדה שדובר עליו הוא הר נשפה, אבל הר נשפה הוא מקום ערכי מאוד מבחינה סביבתית.
טלי פלוסקוב: יותר ערכי מערד?
מירי רגב: שמורת טבע חשובה יותר מאנשים?
<גיא סמט: אני לא תולה אחד בשני, אבל לא מצאנו.
<גיא סמט: המקור האלטרנטיבי הוא שמורת טבע.
מירי רגב: כלומר, האלטרנטיבה היא בין שמורת טבע- - -
<גיא סמט: זה לא רק שמורה.
<גיא סמט: גם צריך לפתוח מפעלים חדשים.
<קריאה: החיים של הציפורים בשמורה חשובים יותר מחיי אנשי ערד.
<אודי קלינר: ניתן לסלול כביש מן האתר למפעל הקיים.
<גיא סמט: זה לא משתמע מדבריי.
<גיא סמט: מה שמשתמע מדבריי, שהר נשפה הוא שמורת טבע ולא סביר להקים שם מפעלים.
מירי רגב: השר ארדן, כשר להגנת הסביבה, אכן הוציא המלצה לפיה מבחינת המדינה זה השטח לכרייה.
מירי רגב: יש שטח נוסף שהוא במסגרת שמורת טבע ו"פקיד היערות" פה, כלומר היועץ המשפטי של הוועדה, יצטרך לאשר אם שמורת טבע אפשר להרוס בשביל כרייה.
מירי רגב: זה לא שאלה.
מירי רגב: אנחנו נעביר את זה בסיכום שלנו גם למועצה הארצית.
מירי רגב: הבנתי לגבי האלטרנטיבה.
מירי רגב: השאלה שלי אליך, המשנה למנכ"ל כי"ל, האם אתם מתכוונים לפטר עובדים?
מירי רגב: האם אתם מתכוונים לקלוט עובדים, וכמה?
מירי רגב: האם העובדים שאתם מתכוונים לקלוט יהיו עובדי קבלן?
<דני חן: אני חייב כאן בתשובה להתייחס גם לדברים שאמר חבר הכנסת דב חנין.
<דני חן: חברת "רותם" כאשר תיארה את המצב הכלכלי שהיא נמצאת בו לאחרונה, התייחסה למצב בשוק הפוספטים כאשר הוא נכנס למשבר וזה חייב התייעלות בחברת "רותם".
<דני חן: לא התייחסנו לעודפי פוספט או לא עודפי פוספט, אלא היה משבר בשוק הפוספט וזה חייב את חברת "רותם" בהתייעלות.
<דני חן: ההתייעלות היתה כרוכה בפרישה מוקדמת של יותר מ-100 עובדים בתנאים שצוינו.
<דני חן: ועד העובדים יכול לציין את התנאים האלה, שאין להם אח ורע.
מירי רגב: הוא נלחם מולכם.
מירי רגב: זה לא הלך לו בקלות.
<דני חן: נכון.
<דני חן: הדברים לא קלים.
מירי רגב: אל תציג תמונה ורודה, כאילו אתם באתם ואמרתם "קחו, קחו עוד פיצויים, קחו, קחו".
מירי רגב: לא, לא עשיתם את זה.
מירי רגב: היה מאבק של ועד העובדים, גם של משה חדד וגם של לנקרי ושל כל הגורמים ביחד כדי שהעובדים ייצאו עם פיצויים ראויים.
<קריאה: לנקרי לא.
<דני חן: אין ספק שהיה מאבק אבל בשורה התחתונה תנאי הפרישה – ולא פוטרו עובדים ב"רותם" – שעובדי "רותם זכו להם הם מעל ומעבר.
מירי רגב: תגיד לי מה הם פני העתיד.
מירי רגב: מה שהיה היה.
<דני חן: לגבי העתיד, בלי שדה בריר חברת "רותם" תיסגר.
<דני חן: הדבר יחייב סגירה של פעילות תעסוקתית של יותר מ-1,000 עובדים בצורה ישירה, יותר מ-5,000 משפחות בנגב ויותר מ-8,000 משפחות במדינה שמתפרנסות סביב החברה הזאת.
<דני חן: בלי שדה בריר, בלי חומרי גלם לחברה אין עתיד לחברה והיא תיסגר.
<אמנון פורטוגלי: זה אִיוּם סרק.
<אמנון פורטוגלי: אתה משחק פוקר על חיי אנשים.
<דני חן: באשר לשדה בריר, אם יובטחו לחברת "רותם" מקורות לחומר גלם לשנים ארוכות אין לי ספק שחברת "רותם" תגדל ותתפתח.
מירי רגב: מה זה "אין לי ספק"?
מירי רגב: אם הממשלה מבטיחה, ונציגי משרד הכלכלה נמצאים פה, אתם צריכים לחתום, ואם לא – תורידו מהדיווידנדים שאתם מקבלים.
מירי רגב: מה זאת אומרת "אם מבטיחים לכם"?
מירי רגב: אם מי שאמור לשקול את כלל השיקולים יקבל החלטה שהולכים על הניסוי הזה ו"רותם" הולכת על העניין הזה, "רותם" צריכה להתחייב בפני המדינה.
מירי רגב: נציג משרד הכלכלה, שמעת את זה?
מירי רגב: אתה יודע לקרוא טוב מאוד את הפרטים.
מירי רגב: החברה צריכה להתחייב בפני המדינה, אל"ף לא רק שהיא לא מפטרת עובדים אלא שהיא קולטת עוד עובדים, בי"ת שהיא לא מעסיקה עובדי קבלן, גימ"ל שהתמלוגים של המדינה גדלים.
מירי רגב: מה הסיפור הזה?
מירי רגב: אם הם יסגרו – דרך אגב, אני לא נבהלת מסגירה של המפעל.
מירי רגב: 1,700 עובדים, עם העברת עיר הבה"דים נמצא להם עבודה.
מירי רגב: שלא יאיימו עלינו.
מירי רגב: לא אנחנו היחידים שנפסיד, גם הם יפסידו.
<דורון אברהמי: אנחנו בעד זה.
מירי רגב: "רעדתי" בשל האיום שהמפעל ייסגר.
מירי רגב: אתה תבוא לפה ואציע לך תפקיד כעוזר פרלמנטרי.
מירי רגב: לא צריך עכשיו לאיים עלינו עם סגירת המפעל.
מירי רגב: סגירת המפעל צריכה להיות מאוזנת בכלל האיזונים שמדינת ישראל ברמה הרחבה צריכה לשקול אותם, ברמה הסביבתית, ברמה הבריאותית, ברמה התעסוקתית.
מירי רגב: אם הולכים על זה, אם כך יוחלט, ותיכף נדבר על ההיבט הבריאותי- - -
<בני ביטון: אדוני המשנה למנכ"ל, אני רוצה שתגיד לנו מה היתה ההתחייבות של הנהלת כי"ל לקליטת עובדים.
<בני ביטון: תגיד את זה.
<קריאה: הוא לא רוצה להגיד.
<בני ביטון: הוא יגיד את זה לחברי הכנסת, וזאת תהיה התניה, אני מבטיח לך.
<דני חן: אני מבקש שתיתנו לי להשלים כמה משפטים.
<דני חן: חברת כי"ל התחייבה להשקיע יותר מ-500 מיליון שקל בחברת "רותם" ברגע שיובטח עתידה, ברגע שיהיה לה חומר גלם לעוד 20-25 שנים קדימה.
<דני חן: בלי אופק של חומרי גלם- - -
מירי רגב: את זה הבנתי, האמן לי, את זה הבנתי אחרי הפעם הראשונה שאמרת.
מירי רגב: מה אתם עושים הלאה?
מירי רגב: מה אתם מתחייבים למדינה?
מירי רגב: המדינה מתחייבת לתת לכם את המשאב העיקרי שלה, שזה פוספטים.
מירי רגב: מה אתם מבטיחים למדינה?
<דני חן: אנחנו מבטיחים שחברת "רותם" תמשיך לעבוד, להתפתח ולגדול.
מירי רגב: זה החברה, זה בעלי ההון יתפתחו.
מירי רגב: שאלתי אותך מה יקרה לתעסוקה, לאנשים, לתושבים, לעובדים.
מירי רגב: זה שאתם תרוויחו יותר, זה ברור לי.
<קריאה: הוא מבטיח שהם יכולים.
<דני חן: האנשים ימשיכו לעבוד.
<דני חן: יש קרוב ל-8,000 משפחות שמתפרנסות סביב חברת "רותם".
<דני חן: בלי שדה בריר 8,000 משפחות יאבדו את הפרנסה שלהן.
מירי רגב: בחייך, אני יודעת שאתה אדם רציני.
מירי רגב: אני מסבירה את עצמי באופן ברור מאוד וישיר מאוד.
מירי רגב: השאלה שלי פשוטה, האם אתם מתכוונים להעסיק יותר אנשים?
<דני חן: כן.
מירי רגב: האם מי שמתכוונים להעסיק יהיו עובדי קבלן?
<דני חן: לא.
מירי רגב: כל מה שאומר פה המשנה למנכ"ל כי"ל מופיע בפרוטוקול הכנסת.
<דני חן: רק באופן כללי להשכלה של כולנו, היום חברת "רותם", כמו כל חברות כי"ל, כמעט ואין בה שום עובדי קבלן.
<דני חן: כל העובדים הם עובדי חברה.
<דני חן: יש כמובן חברות קבלניות שנותנות לנו שירותים כמו הסעדה, הובלה, הסעה.
<דני חן: כל עובדי החברה הם עובדי החברה.
איציק שמולי: אתה יכול להגיד לטובת ההשכלה שלנו מה סך כל הטבת המס שקיבלה עד היום כי"ל מהמדינה?
<משה חדד: מה הקשר?
<משה חדד: תדאגו לפרנסה שלנו.
<משה חדד: את הבעיות שלכם עם ההנהלה תפתרו אחרי זה.
<משה חדד: את המלחמות שלכם עם הנהלת כי"ל תעשו בנפרד.
ניצן הורוביץ: גם על זה שהם קיבלו את זה בלי מכרז.
איציק שמולי: הם מקבלים הטבת מס.
<משה חדד: זה הפרנסה שלנו- - -
מירי רגב: המשנה למנכ"ל, תודה.
מירי רגב: יושב-ראש ועד העובדים, בבקשה.
<משה חדד: אנשים פה שוכחים שהאנשים שלנו, 1,200 אנשים, עובדים בלב לבו של המכרה הזה, כאשר מדברים על חלקיקי אוויר.
<משה חדד: האנשים עובדים 30 ו-40 שנה במכרה.
<אמנון פורטוגלי: 1,200 איש במכרה.
מירי רגב: אם ימשיך הרעש כולם ייצאו החוצה ונישאר רק עם נציגי משרדי הממשלה ועם חברי הכנסת לסיכום הדיון הזה.
<משה חדד: מירי רגב, ציינת את זה כאשר דיברת על הפיטורים שהיו אמורים להיות ב"רותם".
<משה חדד: לא סתם נלחמנו.
<משה חדד: אנחנו נלחמנו כי החבר'ה הצעירים שרצו לפטר, כל משפחה היא עולם ומלואו.
<משה חדד: אין בדימונה או בירוחם או בערד מקום עבודה חלופי.
<משה חדד: עיר הבה"דים לא תעזור ל-1,700 העובדים האלה, שום דבר לא יעזור לנו.
<משה חדד: אנחנו רוצים שיתנו לנו לעבוד.
<משה חדד: כפי שהמפעל הזה קיים שישים שנים, אנשים חיים ועובדים בתוך המפעל.
<ג'ולייט לסקר: 100 איש.
<משה חדד: אנשים עובדים בתוך המפעל כבר שישים שנים, כולל תושבי ערד שעובדים בלב לבו של המכרה, לא 8 קילומטרים מערד, בלב לבו של המכרה, נושמים את האבק הזה, שכולם פוחדים ממנו, יום-יום ולא קורה להם כלום.
<משה חדד: זה סתם פופוליזם להגיד שיש סכנה.
<משה חדד: אי אפשר לפסול את הדבר הזה בלי פיילוט.
<משה חדד: את לא יכולה על סמך מודל של חוקר להגיד "לא אתן" אבל להגיד שהפיילוט לא ייתן לך תשובה.
<ג'ולייט לסקר: אני סומכת על משרד הבריאות.
<משה חדד: גם אני סומך על משרד הבריאות.
טלי פלוסקוב: אחר-כך תגידו "סליחה, טעינו".
<משה חדד: לא "סליחה, טעינו".
<משה חדד: במקרה של ערד זה פופוליזם כי בכניסה לערד יש את המחצבה.
<משה חדד: אני רוצה שמכאן תצא החלטה, שתחייבו אותם להעסיק עובדים ולקלוט עובדים, אבל חייבים לתת לחברה הזאת להמשיך לפרוח.
<משה חדד: לא מעניינים אותי בעלי המניות, לא מעניין אותי כלום.
<משה קווס: אנחנו לא נגד אבל יש חלופות.
<משה חדד: אין חלופות.
<משה חדד: תדאג לי לחלופה קודם לפני שהמפעל ייסגר, לא אחרי שייסגר.
<משה חדד: כשבונים את עיר הבה"דים, אדוני ממשרד הבריאות, אין לנו סכנה שם בסלילה של הכבישים?
<משה חדד: אין סכנה בשל הבנייה?
<משה חדד: אין אבק?
<משה חדד: לפי הדברים שלכם אי אפשר לעשות כלום במדינה.
<בני ביטון: אני לא רוצה להגיד לו שגם במפעל הטקסטיל שלנו יש.
<בני ביטון: הם רוצים לסגור לנו את הנגב.
<בני ביטון: מה יהיה?
<בני ביטון: 1,700 אנשים מפוטרים.
מירי רגב: אגיד לך מה יהיה, בשעה 15:00 אתחיל דיון נוסף ולא אספיק לסכם את הדיון הזה.
מירי רגב: זה מה שיהיה.
מירי רגב: נראה לך?
מירי רגב: מתאים לך?
<משה חדד: את צריכה לשמור לנו על מקומות העבודה.
מירי רגב: אבל אתה מפריע לי.
מירי רגב: ראש מועצת כסייפה, בבקשה.
<סאלם אבו רביעה: שלום לכולם.
<סאלם אבו רביעה: חוות הדעת של המומחה התמקדה יותר בעיר ערד.