GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: אם זה מהר - -
<תומר רוזנר: אני מדבר על מתי אותו ממונה פונה אליו.
<תומר רוזנר: כתוב שהוא יפנה אליו.
<תומר רוזנר: לא כתוב מתי.
<תומר רוזנר: צריך להגדיר את המועדים שבהם תתבצע הפנייה, את המסגרת של המועדים לביצוע התהליך הזה.
<תומר רוזנר: צריך תוך x זמן, תוך 30 יום לפנות.
מירי רגב: אתה מציע לקבוע תאריכים מסודרים.
<תומר רוזנר: הדבר הנוסף, שזאת ההערה המהותית יותר, הוא בסעיף קטן (ד).
<תומר רוזנר: סעיף קטן (ד) הוא הסעיף המהותי לגבי הפיצויים.
<תומר רוזנר: הסעיף הזה נותן רשות למועצת מקרקעי ישראל להחליט על שיעור הפיצויים שישולם למי שמחזיר את הקרקע שלו לפני הזמן.
<תומר רוזנר: אנחנו חושבים שזאת צריכה להיות חובה של מועצת מקרקעי ישראל.
<ארז קמיניץ: אני מזכיר שזה בהסכמה.
<תומר רוזנר: אנחנו חושבים שצריך להיות ברור כאן שהפיצויים צריכים להיות פיצויים מוגדלים, שכן גם כיום, לפי החלטות מועצת מקרקעי ישראל הנוכחיות, מי שמחזיר את הקרקע שלו במועד מקבל פיצויים על אובדן הכנסות, על שווי הקרקע.
<תומר רוזנר: יש החלטה שמפרטת בדיוק את שיעור הפיצויים שאותו חוכר מקבל אם הוא מחזיר את הקרקע במועד.
<תומר רוזנר: כאן מבקשים ממנו להחזיר את הקרקע לפני המועד.
<תומר רוזנר: צריכים לקבוע פיצויים מוגדלים.
<תומר רוזנר: הפיצויים האלה צריכים לחול בין במצב שהוא מסכים ובין במצב שהוא לא מסכים.
<תומר רוזנר: צריך להיות ברור שהוא יקבל פיצוי מוגדל על השבת הזכויות.
<אלדר דוכן: על מה פיצוי אם הוא לא מסכים?
מירי רגב: אם לקחת לו את הקרקע.
<אלדר דוכן: אי אפשר לקחת לו, כי הכל זה בהסכמה.
<ארז קמיניץ: סעיף 32 מדבר על הסכמה.
<עמיר ריטוב: שמחתי לשמוע את היועץ המשפטי לוועדה אומר שיש חוזה, שיש הסכם ולמה פתאום באופן חד צדדי לשנות.
מירי רגב: זה לא מה שהוא אמר.
מירי רגב: זה מה שרצית לשמוע.
מירי רגב: אנחנו מדברים על קרקע של מדינה, לא על קרקע פרטית.
מירי רגב: יש למדינה זכות לקחת את הקרקע שלה בחזרה לטובת מטרות ציבוריות.
מירי רגב: לפעמים בעל הקרקע לא רוצה להחזיר את הקרקע.
מירי רגב: זה משהו אחר.
<עמיר ריטוב: אני מדבר על כך שיש הסכם, לא על כך שהוא לא רוצה.
<עמיר ריטוב: אני לא מדבר על זה שאין בכלל טעם בכל המהלך הזה כי אין עובדתית אנשים שמתנגדים.
<עמיר ריטוב: כאשר עושים תכנית למאות אלפי יחידות דיור צריך לעשות תכנית פיתוח לאחר מכן.
<עמיר ריטוב: לעשות תכנית פיתוח אתה לא עושה עד שהתכנית שלך מאושרת.
<עמיר ריטוב: אם תעשה אותה לפני זה, טעית.
<עמיר ריטוב: לעשות תכנית פיתוח זה חצי שנה.
מירי רגב: זה לא רלוונטי לחוק.
<מירב ברנע: לגבי סעיף 30, שזה ההגדרות, אנחנו מסכימים עם מה שנאמר פה על ידי תומר.
<מירב ברנע: אנחנו מסכימים גם לגבי הסמכת הפקחים.
תמר זנדברג: 6 שנים.
<מירב ברנע: אנחנו מסכימים גם לגבי הגדרת הקרקע להשבה.
<מירב ברנע: בסעיף 32()
<מירב ברנע: ב(1) אני מתחברת למה שעמיר ניסה להגיד פה.
<מירב ברנע: אנחנו הצענו למחוק את המילים "יכול שיהיה מוקדם ממועד אישור התכנית" ולכתוב את המילים "אשר בכל מקרה לא יהיה מוקדם מ-6 חודשים לאחר מועד אישור התכנית".
<מירב ברנע: הרציונל הוא מה שעמיר אמר, שגם לאחר שתאושר תכנית יש להכין תכנית פיתוח, יש הליכים נוספים.
<מירב ברנע: מצד שני, יש חקלאי שיכול להמשיך לעבד את הקרקע.
<מירב ברנע: פינוי חממות או לולים לוקח זמן, לכן צריך לאפשר לחקלאי זמן לפנות את זה.
<מירב ברנע: לגבי סעיף 32(ד).
<מירב ברנע: אנחנו חושבים שהפיצויים צריכים להיות מוגדלים לא רק לבעל זכות שחתם על הסכם השבה, לכן הצענו בהצעת החוק שהעברנו לכם למחוק את הסיפא, את המילים לאחר המילה "המקורי".
מירי רגב: אם הוא לא חתם, את רוצה שהוא יקבל פרס?
<מירב ברנע: לא פרס, אלא פיצוי מוגדל.
מירי רגב: הוא יקבל את הרגיל.
<מירב ברנע: יש פה קטיעה של החוזה במהלך תקופה.
מירי רגב: אם הוא מחזיר לפני הזמן הוא יקבל בונוס, אם הוא לא יחזיר לפני הזמן הוא יקבל את מה שהוא צריך לקבל.
<מירב ברנע: זה לא מה שכתוב פה, למיטב הבנתנו.
מירי רגב: זה מה שכתוב פה.
<דוד קוכמן: אני מקבל את ההערות של היועץ המשפטי לוועדה.
<דוד קוכמן: אני חושב שהן הערות חשובות .
<דוד קוכמן: אני חושב שעד סעיף 32 לא הובהר העניין.
<דוד קוכמן: אני חושב שכשהקרקע מושבת לפני תום החוזה, גם אם הוא לא מסכים עם ההשבה, מגיעים לו פיצויים מוגדלים על העניין.
<דוד קוכמן: יש כאן בלבול.
<דוד קוכמן: אנחנו מבקשים להבהיר שבהגדרת מועד ההשבה המקורי וקרקע להשבה החלטות מועצת מקרקעי ישראל לא יכולות לגרוע מהאמור בחוזה החכירה.
<עודד גבולי: יש לי הרגשה שבנושא הזה שקשור למועצות אזוריות ולקרקעות חקלאיות של המינהל אתם מגיעים להסכמה.
<עודד גבולי: יש לי הערות לגבי הסעיפים.
<עודד גבולי: צריך להבין שאם יש קרקע של מינהל ובמקומות מסוימים יש בה קרקע פרטית שלא פותרים את הבעיה לגביה, בן אדם כזה יכול לתקוע תכנית.
<עודד גבולי: את יודעת כמה יחידות דיור תקועות בגלל זה?
<עודד גבולי: אין פה פתרון - זה מה שהכי מעניין אותנו, כי זה גורם לנו נזקים של אלפי יחידות דיור - לנושא של פלישות וטיפול בפולשים.
מירי רגב: אתה רוצה שהחוק הזה יטפל בהכל?
מירי רגב: הוא לא יכול לטפל בהכל.
<עודד גבולי: זו המהות.
<עודד גבולי: כותב, ובצדק, היועץ שצריך לדון בשאלה אם התכנית לא ממומשת תקופה ארוכה.
<עודד גבולי: זה בדיוק העניין.
<עודד גבולי: אם התכנית לא ממומשת ויש את הנושא של השבת הזכויות והחזקה, יש עוד פעם בעיה של פלישות.
<עודד גבולי: צריך לתת על זה את הדעת.
מירי רגב: אנחנו נתייחס לזה.
<ארז קמיניץ: הוא רוצה להתייחס לזה מהכיוון ההפוך, לא מהכיוון של הפלישות.
מירי רגב: אין שום כוונה להלאים שטח ובמשך 5,6,7 או 20 שנים לא לעשות עם זה כלום.
מירי רגב: החוק הזה לא קיים בשביל זה.
זבולון כלפה: מה שקורה בפועל הרבה.
מירי רגב: החוק הזה קיים כדי לבנות מהר.
מירי רגב: הם יוכיחו לנו שזה מהר.
מירי רגב: אם תוך x זמן שנקבע בחקיקה הם לא יממשו את הנושא הזה, זה לא חוק דיור לאומי מהיר.
מירי רגב: זה עכשיו לעוד 20 שנה.
משה זלמן פייגלין: ואז מה קורה?
<קריאה: למי חוזרת הקרקע?
מירי רגב: לאותו אחד.
זבולון כלפה: אז באים פולשים חדשים.
<גיל קנה- איזנשטיין: החלטת הממשלה שדיברה על הנושא של חברה ממשלתית לא דיברה על נושא של פיקוח.
מירי רגב: זה עובדי מדינה.
מירי רגב: את מדברת על הפקחים, עובדי חברה ממשלתית שיעבדו דרך - -
<גיל קנה- איזנשטיין: מדברים גם על עובדי משרד אוצר.
<ארז קמיניץ: זה בסעיף 34.
<אלי הולצמן: אני מבקש שכשהקרקע לא ממומשת היא תחזור לחקלאים המקוריים.
<תומר רוזנר: כפי שגברתי אמרה, יש מצבים כאלה - לצערנו הם מצבים שכיחים - שאנחנו יודעים שמאשרים תכניות ולא מממשים אותן במשך שנים רבות.
זבולון כלפה: ואפילו לא מאשרים תכניות.
זבולון כלפה: הממשלה הגיעה להסדר עם הקיבוצים לפני עשרות שנים על 20 אלף דונם.
מירי רגב: אנחנו לא נדבר על כל החוקים שלא מממשים.
מירי רגב: אנחנו מדברים על החוק הזה עכשיו.
זבולון כלפה: יש פה בעיה.
זבולון כלפה: לא יכול להיות שכשאתה גורע את הקרקע ויוצר מציאות באוויר העסק נשאר באוויר.
מירי רגב: אם לא יהיה פה מצב של הגבלת זמן, זה לא ילך.
זבולון כלפה: יש פה דוגמא אמתית.
זבולון כלפה: לפני קרוב ל-20 שנה לקחו 20 אלף דונם מהקיבוצים ועד היום לא נעשה איתם דבר.
זבולון כלפה: דרך אגב, באזורי ביקוש.
<ארז קמיניץ: אם אין תכנית, יש הסדר.
<תומר רוזנר: כפי שאמר המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, יש לנו שני מצבים.
<תומר רוזנר: מצב אחד שבו הפקידו תכנית או הגישו תכנית והתכנית לא אושרה.
<תומר רוזנר: במקרה כזה הקרקע תושב לאותו חקלאי או למי שיש לו את הזכויות, כאשר הוא יצטרך להחזיר את הפיצויים שהוא קיבל.
<תומר רוזנר: לנושא הזה יש, לדעתנו, התייחסות מספקת.
<תומר רוזנר: המצב השני הוא מצב שבו התכנית מאושרת, הקרקע חוזרת למדינה והתכנית לא ממומשת.
<תומר רוזנר: אנחנו התייחסנו לזה בפרק התכנון.
<תומר רוזנר: זה רלוונטי גם כאן.
<תומר רוזנר: בחוק אין התייחסות למצב הזה של מימוש הבנייה.
מירי רגב: נגביל את זה בזמן.
<ארז קמיניץ: ואז מה יקרה?
יעקב אשר: את לא יכולה להחזיר קרקע עם תכנית בתוקף, עם אחוזי בנייה.
<ארז קמיניץ: למי נחזיר אותה?
<תומר רוזנר: יש לנו מצב דומה אך שונה.
<תומר רוזנר: המצב הדומה אך שונה הוא מצב של הפקעה.
<תומר רוזנר: לפי פקודת ההפקעות, אם הבנייה לא מתחילה להיות ממומשת בתוך 5-8 שנים, לפי הסדרים שנקבעו בפקודה, הקרקע חוזרת לבעליה.
<תומר רוזנר: המצב כאן הוא שונה.
<ארז קמיניץ: זה לא נכון
<תומר רוזנר: כפי שאמר חבר הכנסת אשר, אנחנו במצב שונה.
<תומר רוזנר: אנחנו נמצאים כאן במצב שייעוד הקרקע שונה לקרקע למגורים.
<תומר רוזנר: מה יעשה החקלאי עם קרקע למגורים?
<תומר רוזנר: אין שום הצדקה שחקלאי שקיבל את הקרקע למטרות חקלאיות, יקבל עכשיו קרקע שמיועדת לבנייה למגורים.
<תומר רוזנר: זה סותר, לדעתנו, את פסיקת בית המשפט העליון וגם לא מוצדק מבחינה עניינית, לכן צריך להתייחס למצב הזה כמצב שונה מהפקעה, כפי ששמענו את מחאותיו של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.
<תומר רוזנר: עמדתנו היא שצריך לקבוע מסגרת למימוש תכניות.
<תומר רוזנר: אם הן לא ממומשות, הן מבוטלות או אפשר לבטל אותן.
<תומר רוזנר: ההסדר כאן הוא שרק אם התכנית מבוטלת, מחזירים את הקרקע לחקלאי.
מירי רגב: ואם התכנית לא מובטלת?
<תומר רוזנר: אם התכנית לא מבוטלת, אין לי פתרון.
<תומר רוזנר: אין הצדקה, לדעתנו, להחזיר קרקע שמיועדת למגורים לחקלאי.
מירי רגב: כי מראש נתנו לו את הקרקע לטובת חקלאות.
מירי רגב: בינתיים לקחו לו את הקרקע, הרסו לו את הפרנסה.
<תומר רוזנר: נתנו לו פיצויים.
מירי רגב: נכון, נתנו לו פיצויים, אבל אנחנו כמדינה צריכים לראות איך יכול להיות שלקחנו קרקע, תכננו עליה משהו ולא עשינו איתה כלום.
יעקב אשר: העניין הזה של לתת פיצויים ולהפוך - - קחו את כולם, תנו להם פיצויים ותפרקו את מדינת ישראל.
מירי רגב: המדינה צריכה לשחק משחק הוגן.
<אלי הולצמן: אני מציע שהקרקע תוחזר למצבה המקורי החקלאי ולחוכר המקורי שממנו הופקעה הקרקע - זה נורא פשוט והגיוני - אלא אם יש כוונה לייצר איזה בנק שלא משרת את החוק שאנחנו מדברים עליו.
מירי רגב: אתה אומר שאם הייתה עליה תכנית והתכנית לא ממומשת, יחזור שינוי הייעוד שלה לחקלאי והיא תוחזר לחוכר המקורי.
<אלי הולצמן: הבנת התכנית זו בנייה מידית ומהירה.
<אלי הולצמן: אין טעם לייצר מלאי ובנק קרקעות לעוד 5,8,10 שנים.
<אלי הולצמן: זה צריך להיות תקופת זמן קצובה וקצרה, כי על זה אנחנו מדברים, לא על תכנית ארוכת טווח.
<עודד גבולי: מירי, אני חושב שיש לי הצעה הרבה יותר מעניינת.
<עודד גבולי: יש לנו, למגזר העירוני, דיונים כל הזמן עם האוצר על מקומות שיבנו בהם בנייה מהירה.
<עודד גבולי: אנחנו תומכים בזה.
<עודד גבולי: האוצר רוצה את זה.
<עודד גבולי: יש לנו כבר הסכמה עם האוצר איפה לעשות את זה בתל אביב.
<עודד גבולי: אני לא פוסל את הרעיון שאם לוקחים קרקע כזאת, לפחות ברשות עירונית, ויש מצב של חוסר מימוש, שלפחות בתקופת הביניים עד שיעשו מימוש אמיתי יעשו בנייה מהירה.
<עודד גבולי: אם היה לנו את זה היום בקרקעות כמו נס לגויים ומכבי יפו, היינו יכולים לבנות בבנייה מהירה מוזלת אלפי יחידות דיור ובשכירות מוזלת.
<עודד גבולי: זה בדיוק מה שמשרד האוצר רוצה.
<עודד גבולי: אין שום סיבה שהרשות לא תקבל את הקרקע, תנהל את הבנייה ותהיה גם אחראית על השכירות.
<ערן ניצן: הכוונה של המדינה לממש את הקרקעות.
<ערן ניצן: אנחנו נתמודד עם זה.
מירי רגב: היא הנותנת, ולכן זה יהיה כתוב בחקיקה.
<ארז קמיניץ: הואיל והיועץ המשפטי של הוועדה התחיל מאמירות כלליות ביחס לשאלת סעד עצמי וביחס לשאלת חוק המקרקעין אל מול חוק המקרקעין (פינוי קרקע), אני רוצה לומר בעניין הזה שני משפטים.
<ארז קמיניץ: אני לא רוצה להרחיב כדי לא לגזול מזמנה של הוועדה שממילא התקצר נוכח האיחור שאני מתנצל עליו.
<ארז קמיניץ: אני רק אגיד שנציגים אחרים מהמשרד שלנו וממשרד האוצר היו פה בשעה היעודה.
<ארז קמיניץ: הואיל ואנחנו עושים כאלה תיקונים בחוק התכנון והבנייה זה יאפשר תשתיות משובחות יותר בין תל אביב לירושלים.
<ארז קמיניץ: תיקון 101 לחוק התכנון והבנייה יאפשר בנייה של תשתיות בצורה טובה יותר.
<ארז קמיניץ: אני רוצה להתייחס לשאלת הסעד העצמי ככל שזה נוגע למקרקעי המדינה.
<ארז קמיניץ: מדינת ישראל מחזיקה בקרקעות רבות, היא בעלים של קרקעות רבות, היא מנהלת קרקעות רבות.
<ארז קמיניץ: אגב, המספר 93% לא מדויק.
<ארז קמיניץ: ברור למחוקק, לכנסת ישראל גם היום שאין דינה של מדינת ישראל כבעלים של קרקע כדינו של משכיר ושוכר פרטי למגורים.
<ארז קמיניץ: מדינת ישראל, רשות מקרקעי ישראל, משרד המשפטים מתמודדים עם כמויות אדירות של קרקע שצריך לשמור בהן על האינטרס של המדינה.
<ארז קמיניץ: ההתמודדות הזאת היא התמודדות סיזיפית יום יומית, בהתמודדות הזאת יש היבטים של שלטון החוק.
<ארז קמיניץ: קוראים לזה צדק חלוקתי, אבל זה לא צדק חלוקתי.
<ארז קמיניץ: יש אנשים שמשתמשים, בין אם הם עשו את זה בדרך של פלישה ובין אם עשו את זה בדרך של הפרת חוזה, בקרקעות של המדינה ולא משלמים כסף על השימוש הזה, או עושים שימושים שאנחנו לא מוכנים שיעשו.
<ארז קמיניץ: זה פוגע בכל אחד מאתנו, כי כשמחירי הדיור עולים כל אחד מאיתנו רוצה ללכת למינהל ולהגיד, תורידו את המחיר על הקרקע.
<ארז קמיניץ: נכון?
<ארז קמיניץ: בואו נגיד את האמת.
<ארז קמיניץ: יש מאות מקרים של פלישה למקרקעי ציבור שמדינת ישראל מפסידה עליהם המון המון כסף.
יעקב אשר: כשזה היה חכור לא היו פלישות.
<ארז קמיניץ: יש פה איזה שהוא דיסוננס.
<ארז קמיניץ: אני לא מתייחס באמירות שלי למגזר כזה או למגזר אחר.
<ארז קמיניץ: החוק שאנחנו מביאים לכאן נוגע בהיבט נקודתי, צר ומצומצם.
<ארז קמיניץ: הוא ממש לא דרמטי, כפי שהיועץ המשפטי לוועדה ניסה לייצר.
<ארז קמיניץ: אין בו בכלל דרמטיות.
<ארז קמיניץ: אם רוצים לדבר על דרמטיות, אז חוק מקרקעי ציבור משנת 1981 אל מול מה קורה ביחסים בין א' וב' זו שאלה דרמטית.
<ארז קמיניץ: אנחנו לא שם.
<ארז קמיניץ: לא באנו בשביל לתקן את חוק מקרקעי ציבור (פינוי קרקע).
<ארז קמיניץ: לא באנו בשביל זה.
<ארז קמיניץ: באנו לדבר קטן, נקודתי, מאוד מינימאלי.
<ארז קמיניץ: אני הסברתי בפגרה ואני אסביר עכשיו שוב כדי שיהיה ברור לכולם המתווה של החוק.
<ארז קמיניץ: מתוך ההערות של היועץ המשפטי לוועדה אני שומע שהמתווה לא ברור, שלא הבנתם מה אנחנו מבקשים פה.
<ארז קמיניץ: אנחנו מבקשים משהו מאוד מאוד מצומצם.
<ארז קמיניץ: אנחנו נוגעים בשאלה אחת, שהתייחס אליה הממונה על אגף התקציבים בתחילת הדיונים וגם ערן דיבר לאורך הדיונים.
<ארז קמיניץ: אנחנו מנסים לטפל במשבר.
<ארז קמיניץ: ניסינו לטפל בו באמצעות תרופות מסוימות בחוק הוד"לים.
<ארז קמיניץ: התרופות האלו לא עזרו.
<ארז קמיניץ: אנחנו מעצימים את התרופות.
<ארז קמיניץ: כרגע.
<ארז קמיניץ: אנחנו מעצימים את דרכי הטיפול בהיבט של הגדלת ההיצע.
<ארז קמיניץ: נעשים ניסיונות בדרכים אחרות, אם בתיקוני חקיקה ובהחלטות ממשלה.
<ארז קמיניץ: עכשיו אנחנו באים לפני הכנסת כדי לבקש לעזור לנו להעצים את התרופות שאנחנו מנסים לייצר לשוק הדיור העולה.
<ארז קמיניץ: באיזה היבט?
<ארז קמיניץ: באיך אני אוכל להגדיל את ההיצע בצורה מהירה יחסית.
<ארז קמיניץ: אם אני אגדיל את ההיצע לעוד 30 שנה זה יהיה מאוד נחמד, אבל זה לא יעזור עכשיו.
<תומר רוזנר: משרד האוצר הצהיר שהוא רוצה ליצור מלאי תכנוני לעוד 50 שנה.
<ארז קמיניץ: גם לעוד 50 שנה.
<ארז קמיניץ: זה לא העיקר של החקיקה הזאת.
<ארז קמיניץ: אמרנו שאנחנו רוצים להגדיל את ההיצע בשני היבטים.
<ארז קמיניץ: היבט אחד זה ההיבט של התכנון, שזה החוק הזה.
<ארז קמיניץ: אנחנו מייצרים ועדה מיוחדת שתוכל לתכנן יותר מהר, שחוצה את כל השדרה התכנונית והמוסדית.
<ארז קמיניץ: היא מוסד תכנון ברמה ארצית שהתכניות שלו יגברו על רוב התכניות בכל המדרגים שלהם.
<ארז קמיניץ: זה בצד התכנון.
<ארז קמיניץ: היו על זה דיונים רבים, ניירות לכאן ולכאן.
<ארז קמיניץ: באנו לדבר עכשיו על הצד של זמינות הקרקע, כי כשיש לי תכנית והקרקע לא זמינה לבנייה אני לא יכול לבנות.
<ארז קמיניץ: מה אנחנו מבקשים בסופו של דבר?
<ארז קמיניץ: כשיש מצב של שינו ייעוד מקרקע חקלאית או מקרקע תעשייתית לקרקע למגורים אנחנו רוצים לקבל את הקרקע באופן מידי בעת שניתן לתכנית תוקף.
<ארז קמיניץ: זה הרצון שלנו.
<ארז קמיניץ: מיום שתינתן לתכנית תוקף ניתן יהיה לשווק את הקרקע ליזמים.
<ארז קמיניץ: זו המטרה.
מירי רגב: זה אחלה.
מירי רגב: אם יש לתכנית תוקף זה מצוין, אבל מה אם אין?
<ארז קמיניץ: למה אנחנו מגיעים לכאן, לכנסת?
<ארז קמיניץ: מה עיקר הפרק הקנייני מבקש?
<ארז קמיניץ: רוב החוזים שיש בהם התייחסות לשינוי ייעוד או מתכוונים לשינוי ייעוד נותנים לחקלאי או לבעל הקרקע לתעשייה שהות של זמן בין מועד מתן תוקף לתכנית ליום שהוא צריך לפנות.
<ארז קמיניץ: ביום שבו אושרה תכנית, ביום שבו אושר שינוי ייעוד, אפילו לפני מתן תוקף, נולדת הזכות למדינה לקבל את הקרקע בחזרה.
<ארז קמיניץ: ביום מתן תוקף לתכנית, ביום שבו נעשה שינוי הייעוד, הקרקע כבר לא שייכת חוזית לבעל הזכות לעבד או לבעל הזכות לבנות מפעל תעשייתי.
<ארז קמיניץ: אומר החוזה במהות שלו שהזכויות צריכות לחזור למדינה.
<ארז קמיניץ: אלא מה?
<ארז קמיניץ: ההסכם נותן תקופה שנעה בין 3 חודשים לשנה - ברוב המצבים זה 6 חודשים - לבעל החוזה כדי להתארגן, כדי לנהל מו"מ כזה או אחר, כדי לעשות פעולות כאלו ואחרות.
<ארז קמיניץ: כל מה שאנחנו מבקשים בהצעה הזאת זה שהכנסת תאפשר לנו להקדים את המועד הזה הקבוע בחוזה, להגיד, אנחנו רוצים את הקרקע לא בתום 6 החודשים, אנחנו רוצים את הקרקע ביום מתן התוקף לתכנית.
<ארז קמיניץ: זה מה שאנחנו מבקשים.
<ארז קמיניץ: זה עיקר הבקשה.
<ארז קמיניץ: כל היתר זה מסביב, כי כל היתר אלה דברים פחות חשובים.
<ארז קמיניץ: אם תהיה הסכמה להחזיר את הקרקע בהסכמה, יינתנו על זה בהחלטות מועצה פיצויים מוגדלים למי שיחזיר את הקרקע במתן תוקף ולמי שיחזיר את הקרקע עוד לפני זה .
<ארז קמיניץ: אם אדם לא רוצה להסכים, נשלם לו פיצויים שהם כמו פיצויי הפקעה על התקופה הזאת של 6 חודשים.
<ארז קמיניץ: זה כל המנגנון.
<ארז קמיניץ: אין פה דרמה, אין פה פגיעה בזכות חוקתית בצורה משמעותית.
יעקב אשר: הבעיה שיכולה להיווצר מכל העניין הזה זו התופעה שהמדינה תחזיר לעצמה קרקעות בשיטה מהירה, בלי סוף, בלי תכנון, בלי שנדע מה הולכים לעשות הלאה.
יעקב אשר: ייגרם מצב שמתוך כמות אדירה של קרקעות ישתמשו ב-10%, כאשר 80% יחכו 20,30 שנה.
יעקב אשר: הוצאת בינתיים אנשים בהליך זריז.
<ארז קמיניץ: זו הערה תכנונית.
יעקב אשר: השאלה איך אתה קובע איזה רף - -
מירי רגב: לא, זאת הערה קניינית.
זבולון כלפה: בין מתן תוקף לבנייה בפועל יש פער של שנה, שנתיים, 5 או 10 שנים.
זבולון כלפה: איך אתה מתגבר על הוואקום הזה?
זבולון כלפה: כשהקרקע אצלך אתה אחראי.
<ארז קמיניץ: נכון, נשווק אותה.
<ארז קמיניץ: "דירה להשכיר" תעשה את זה, או שאנחנו נשווק אותה מידית ליזם.
זבולון כלפה: היזם לא בונה מיד.
<ארז קמיניץ: הוא מוציא היתר בנייה.
<ארז קמיניץ: שנטיל סנקציות על היזם?
מירי רגב: לא, שנקבע תאריך יעד.
<ערן ניצן: היטל עיכוב בנייה זו חקיקה בפני עצמה שאנחנו נעביר.
<ארז קמיניץ: העניין של המיקום של ההגדרות ממש לא חשוב.
<ארז קמיניץ: לגבי מועד השבה מקורי.
<ארז קמיניץ: אין היום החלטה בהחלטות מועצת מקרקעי ישראל שאומרת שמועד ההשבה שנקבע בהחלטות הוא מועד שמוקדם למועד ההסכם.
<ארז קמיניץ: יש מועד שקבוע בהסכמים שנכרתו עם חוכרים כאלה ואחרים.
<ארז קמיניץ: יש בהם מועד, נניח 6 חודשים מיום מתן תוקף לתכנית במצב של שינוי ייעוד שצריך להשיב את הקרקע.
<ארז קמיניץ: אני לא חושב שיש החלטה אחת של מועצת מקרקעי ישראל שקובעת מועד מוקדם מזה, אלא אם כן יש הסכמה חוזית אחרת בין הצדדים בהסכמה.
<ארז קמיניץ: אני לא חושב שיש מועד כזה, לכן אני חושב שמיותר לכתוב את הסעף הזה.
<תומר רוזנר: מיותר לכתוב את מה שהצעתם?
<קריאה: את הסיפא שאתה הצעת.
<תומר רוזנר: מדוע אתם כותבים אותו?
<תומר רוזנר: אם אין החלטה כזאת - -
<ארז קמיניץ: לא בכל המצבים יש לנו הסכם ממשי בין חוכר חקלאי או בין חוכר אחר לרשות מקרקעי ישראל.
<ארז קמיניץ: לפעמים יש החלטות מועצה שהן הבסיס החוזי כי אין חוזה כתוב, פג מזמן החוזה ואין חידוש שלו, או כי החלטת מועצת מקרקעי ישראל מטיבה יחסית לחוזה.
<ארז קמיניץ: אתה רוצה לכתוב את זה בחקיקה?
<ארז קמיניץ: אני אומר לך שאין מצבים כאלה.
<תומר רוזנר: ומה אם יהיו?
<ארז קמיניץ: אין.
<תומר רוזנר: המחוקק לא מתייחס למצב הקיים, הוא מתייחס למצב העתידי.
<ארז קמיניץ: עובדה שב-50 השנה האחרונות לא היו.
<ארז קמיניץ: למה לא היו?
<ארז קמיניץ: כי החלטת מועצת מקרקעי ישראל היא החלטה מינהלית.
<ארז קמיניץ: בוודאי שהחלטה מינהלית לא יכולה לגבור על הסכמה חוזית, לכן - -
<תומר רוזנר: אלא אם כן החוק מאפשר זאת.
<ארז קמיניץ: החוק לא מאפשר זאת.
<קריאה: זה מה שמוצע.
<תומר רוזנר: לפי מה שאתה מתאר החוק מאפשר.
מירי רגב: בגלל שאתם מתכוונים לאותו דבר ואנחנו לא רוצים שהמחוקק או מינהל מקרקעי ישראל לא יבין - מה שהוא לא מבין בכל מקרה - אני רוצה שיהיה כתוב מה שאתם אומרים.
מירי רגב: אפשר לתקן?
<ארז קמיניץ: נחשוב על זה.
<ארז קמיניץ: אני רק אומר שהתיקון הזה מיותר.
מירי רגב: תגיעו להסכמה.
<ארז קמיניץ: הערתם לגבי הממונה.
<ארז קמיניץ: אני מבין שהוועדה לא סומכת על היועץ המשפטי לממשלה שיבחר אדם ראוי לתפקיד הממונה.
<ארז קמיניץ: אני מבין את זה.
<ארז קמיניץ: אני מבין שזה מה שרוצים לעשות.
<ארז קמיניץ: אנחנו נחשוב על התיקון.
<תומר רוזנר: אי אפשר להציג את הדברים בצורה כה צינית.
<ארז קמיניץ: קצת מוזר לי שכשנותנים ליועץ המשפטי לממשלה להסמיך מישהו לתפקיד שכזה, חושבים שהוא יסמיך מישהו – אתה אמרת, בציניות או לא בציניות – שאולי הוא לא עורך דין או שהוא אולי רק עכשיו סיים את לימודיו.
<ארז קמיניץ: אני מצטער, תומר, אבל אם יש ציניות, היא באה מצידך.
<ארז קמיניץ: אני לא הבנתי את ההערה של הסמכת פקחים, למרות שהסברת אותה.
<ארז קמיניץ: יש התייחסות לפקחים חדשים שממונים על ידי משרד האוצר, על ידי עובדי משרד האוצר או עובדי חברה ממשלתית.
<ארז קמיניץ: יש התייחסות לסעיפים האלה בהמשך.
<ארז קמיניץ: אנחנו נגיע לסעיפים האלה בהמשך, אפשר יהיה לדבר עליהם אז.
<ארז קמיניץ: לגבי הפקחים החדשים היועץ המשפטי לוועדה עמד על הדבר הזה.
<ארז קמיניץ: משרד המשפטים עמד על זה אל מול משרד האוצר.
<ארז קמיניץ: יש להם הסדר מיוחד.
<ארז קמיניץ: כרגע ההגדרה פה היא פקח לפי חוק מקרקעי ציבור.
מירי רגב: אני מקבלת בעניין הזה את תשובת הממשלה.
<ארז קמיניץ: לגבי קרקע להשבה.
<ארז קמיניץ: המצבים שחשבנו שיהיה רלוונטי להכניס לתוך החוק הזה, לתוך הפרק הקנייני הזה הם שני מצבים מרכזיים.
<ארז קמיניץ: אחד, שינוי ייעוד, שהוא המצב המרכזי שדיברתי עליו כשהסברתי בתחילת הדברים.
<ארז קמיניץ: המצב השני הוא המצב של פקיעת החוזה, סיום החוזה.
<ארז קמיניץ: לא התכוונו להחיל את החוק הזה על מצבים שיש בהם הפרעה רגילה.
מירי רגב: תורידו אירוע מסוים.
מירי רגב: כדי שנעמוד בהבטחה הציבורית שלנו בואו נתקן את זה לשינו ייעוד.
<ארז קמיניץ: זה נראה לנו בסדר, רק אני מבקש לבדוק אם יש עוד מקרים כאלה שאנחנו חושבים שהם לא הפרעה רגילה של החוזה אלא - -
מירי רגב: תגידו לנו מה הם.
<ארז קמיניץ: נגיד.
<ארז קמיניץ: כרגע זו הערה שנראה לנו שאפשר לקבל בהסתייגות שאנחנו רוצים לבדוק.
<ארז קמיניץ: לעניין סעיף 32.
<ארז קמיניץ: כמו שהסברתי קודם, הסעיף הזה - תיכף נסביר את הסיבה לקיומו - הוא לא המהות של החוק.
<ארז קמיניץ: המהות של החוק היא לא למצבים שבהם יש הסכמה, אלא למצבים שאין הסכמה.
<ארז קמיניץ: במצבים שאין הסכמה יש את סעיפים 33 ו-34 שניגע בהם.
<ארז קמיניץ: כמי שעוסק בעניין הזה זמן לא מבוטל, הסעיף הזה הוא סעיף שהמשלה באה לכנסת כדי לבקש להגביל את שיקול דעתה של מועצת מקרקעי ישראל, לא הפוך.
<ארז קמיניץ: יש איזה מין דיסוננס בשיח בינינו.
<ארז קמיניץ: אתם חושבים כל הזמן שמועצת מקרקעי ישראל תפחית, תוריד, תפגע בחוכרים ותפעל נגדם.
<ארז קמיניץ: אני אומר לכם שהמצב בפועל הוא לא כזה.
<ארז קמיניץ: זה לא הכיוון.
<אלי הולצמן: יותר גרוע.
<ארז קמיניץ: מה שביקשנו פה זה לייצר מסגרת לסעיפי ההסכמה.
<ארז קמיניץ: כמו שאמרתי קודם, נבוא לחוכר חקלאי כזה או אחר שיש לו סעיף שינוי ייעוד בתחילת התהליך התכנוני, נאמר לו: אדוני, תראה, אנחנו מתחילים עכשיו הליך תכנוני, בוא נגיע להסכמה - אגב, זה מופיע כבר היום בהחלטת מועצת מקרקעי ישראל – שאתה מפנה עכשיו את הקרקע ומקבל על הדבר הזה פיצויים מוגדלים.
<ארז קמיניץ: זה כבר קיים היום בהחלטת מועצת מקרקעי ישראל.
<ארז קמיניץ: יש לנו רצון או הבנה שאנחנו נשלים את ההליך התכנוני הזה במהרה.
<ארז קמיניץ: אנחנו חושבים שנצליח בהליך התכנוני לשנות ייעוד.
<ארז קמיניץ: אם יש הסכמה, טוב.
<ארז קמיניץ: אם אין הסכמה, אין הסכמה.
<ארז קמיניץ: הסעיף הזה עוסק בהסכמה.
מירי רגב: גם כשהוא עוסק בהסכמה צריכה להיות מסגרת של זמן, צריך להגיד מה אם הוא הסכים ובסוף התכנית לא יוצאת לפועל.
מירי רגב: גם בהסכמות צריכים להגיד מה התנאים של ההסכמות.
<ארז קמיניץ: נכון, אבל השאלה אם זה צריך להופיע בחקיקה ראשית או לא בחקיקה ראשית זו שאלה נפרדת.
מירי רגב: כן, זו חקיקה ראשית.
מירי רגב: היא הוראת שעה ל-4 שנים, עם אופציה להמשך.
<ארז קמיניץ: תיקחו היום את החלטות המועצה ביחס לפיצויים מוגדלים ותראו.
<ארז קמיניץ: אני לא חושב שלא מגיעים עם ההחלטות להסכם.
<ארז קמיניץ: השוק יודע להגיד - -
מירי רגב: ארז, אני לא רוצה להגיד מה אני חושבת על מינהל מקרקעי ישראל.
<ארז קמיניץ: יש הבדל בין המינהל והמועצה.
מירי רגב: אני לא רוצה מינהל, מועצה.
מירי רגב: יש לי הרבה מה להגיד עליהם.
מירי רגב: אני לא רוצה להעליב פה את הנציגים, לכן אני לא רוצה להתייחס לזה.
מירי רגב: בוא נתייחס לחוק עצמו.
מירי רגב: אני רוצה שבחוק עצמו, כדי לממש את מה שאתה ואנחנו רוצים, תהיה הגדרה של זמנים וגם מה קורה אם התכנית הזאת לא ממומשת.
<ארז קמיניץ: אנחנו מדברים כרגע בסעיף של הסכמה.
<ארז קמיניץ: אם אדם לא מסכים ופניתי אליו 21 יום אחרי או 18 יום אחרי והוא לא מסכים כי הוא אומר: פנית אלי מאוחר מידי, הוא יכול להגיד את זה, הוא לא חייב לחתום איתי על הסכמה.
מירי רגב: אבל הוא הסכים.
מירי רגב: אנחנו עכשיו בהסכמה.
<ארז קמיניץ: אני לא כופר בהערות כאלו ואחרות על כך שאנחנו נפעיל על עצמנו אמירה שנפנה בתוך 21 יום.
<ארז קמיניץ: אנחנו רוצים לפעול ביום הראשון, לא בתוך 21 יום.
<ארז קמיניץ: סעיף 32 הוא סעיף של הסכמה.
מירי רגב: אני מקבלת את זה שזה סעיף הסכמות.
מירי רגב: תיכף נגיע לסעיף של אי הסכמות.
מירי רגב: האם מקובל עליך שגם בסעיף ההסכמות אנחנו צריכים לתת הגנה לאותו אזרח מול רשויות כאלו ואחרות?
מירי רגב: האם חלק מההגנה שלנו לגבי אותו אזרח אומרת להגביל את זה בזמנים כך שגם אותה רשות שפועלת מול האזרח תדע שאין לה עכשיו את כל הזמן בעולם?
<ארז קמיניץ: כל הסעיפים שנמצאים פה, שאלה סעיפים (1),(2), (3) בסעיף קטן (ב), הם מגבלות שלקחנו על עצמנו בחקיקה הזאת על ההסכמה, זאת למרות שלא היינו צריכים לבוא איתם.
מירי רגב: אבל באת.
<ארז קמיניץ: אני רק אומר את הקונסטלציה בחוק הזה.
<ארז קמיניץ: באתי לכנסת כדי לקחת על עצמי מגבלות בשיח הזה.
<ארז קמיניץ: אתם מבקשים עכשיו שניקח על עצמנו עוד מגבלות.
<ארז קמיניץ: אני לא כופר באמירה הזאת שצריך לבוא בתוך 21 יום.
<ארז קמיניץ: יכולות להיות עוד מגבלות שנסכים לקחת על עצמנו.
מירי רגב: תחשבו על זה.
<ארז קמיניץ: לגבי הסתירה נצטרך לחזור עם תשובה.
<ארז קמיניץ: זה לא בהכרח סתירה, כי שר האוצר רשאי, הוא לא חייב.
<ארז קמיניץ: מועצת מקרקעי ישראל תקבע את זה בכל מקרה.
<תומר רוזנר: ואם יהיו קביעות סותרות?
<ארז קמיניץ: אם יהיו קביעות סותרות, תישאל שאלה נורמטיבית מה גובר על מה, האם תקנות מאוחרות של שר האוצר, או החלטה - -
מירי רגב: יבואו לוועדת הפנים.
מירי רגב: בואו נפתור את זה.
<תומר רוזנר: לכן צריך לפתור את זה מראש.
<ארז קמיניץ: לא בהכרח יש כאן סתירה.
<ארז קמיניץ: כתבתם שיש פה סתירה.
<ארז קמיניץ: אם יש פה סתירה, אנחנו נפתור.
<ארז קמיניץ: בכל מקרה נחזור.
אבשלום וילן: יש סתירה מהותית.
אבשלום וילן: על כל תקנות המינהל חתומים שר האוצר וגם שר השיכון.
אבשלום וילן: כאשר יש סתירות - -
מירי רגב: השאלה מה גובר על מה.
מירי רגב: הם אמרו שהם יחשבו על זה ויבואו עם פתרון.
<ארז קמיניץ: השאלה הזאת היא שאלה משפטית לא פשוטה, אבל יש לה פתרון.
<ארז קמיניץ: אם אתם רוצים שהפתרון יהיה במפורש בחקיקה, אנחנו - -
מירי רגב: מה, אנחנו רוצים לסבך את כולם עכשיו שירוצו בין השרים, בין כל הפקידים, בין עוד יועצים, בין עוד כספים?
<ארז קמיניץ: הדעת נותנת שאם השר לא מסכים להחלטת המועצה, הוא לא יחתום עליה.
<ארז קמיניץ: אם הוא רוצה להוציא תקנות, זה מה שהוא יעשה.
<ארז קמיניץ: אנחנו נפתור את הנקודה הזאת.