GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<השר לביטחון הפנים יצחק אהרונוביץ: התוכניות האלה מאושרות עכשיו, בימים אלו, אצלי לקראת תקציב 2015.
<השר לביטחון הפנים יצחק אהרונוביץ: יש פה גם נציג האוצר, נדמה לי, הרפרנט פה שמלווה אותנו.
<השר לביטחון הפנים יצחק אהרונוביץ: אנחנו מציגים לו את כל התוכניות.
<השר לביטחון הפנים יצחק אהרונוביץ: כל נושא האלימות והפשע וארגוני הפשיעה, הכול נכנס לתוכניות העבודה.
<השר לביטחון הפנים יצחק אהרונוביץ: אפשר, תקבעי יום, נציג לכם את זה.
מירי רגב: לא, אנחנו הולכים לעשות פה דיון עם ראש אגף התקציבים על המשימות, האתגרים.
<השר לביטחון הפנים יצחק אהרונוביץ: ראש אגף התקציבים, המנכ"ל יבוא, נציג את התוכנית לכל האגפים שלנו.
<השר לביטחון הפנים יצחק אהרונוביץ: אין שום בעיה.
מירי רגב: עוד מישהו צריך להציג?
<רותם פלג: רק הערה על מה שאמרת.
מירי רגב: אפשר להדליק את האורות או שאתם צריכים עוד את המצגת?
<גוני פרנקל: יש עוד שלושה שקפים שאנחנו רוצים להראות.
<רותם פלג: אז תגמרו את המצגת.
<דני שחר: כבוד השר, היושבת-ראש וחברי הכנסת, אעשה את זה מאוד קצר.
נחמן שי: רגע, מי הדובר?
מירי רגב: תציג את עצמך בבקשה.
<דני שחר: אני מהמשרד לביטחון הפנים, מנהל את "עיר ללא אלימות" ושיטור עירוני.
<דני שחר: דני שחר, סליחה.
<דני שחר: כבוד השר, היושב-ראש, חברי הכנסת, אקריא שלושה שקפים ואעשה את זה תכליתי.
<דני שחר: קודם כול, בחרתי בשקף הזה.
<דני שחר: השקף הזה הוא מאוד ברור, אין שמות של רשויות.
<דני שחר: האדום זה רשויות במצב פחות טוב, הירוק זה רשויות במצב טוב.
<דני שחר: עשינו בדיקה של 100 רשויות שמעל שנה בתוכנית וזו המסקנה.
<דני שחר: את הבדיקה עשתה כמובן ד"ר בשורה רגב.
<דני שחר: עכשיו, מה שחשוב, ובגלל זה אני מראה את זה, שהיום אנחנו מוכוונים נתונים.
<דני שחר: אראה באיזה תחומים אנחנו עוסקים כדי להגיע לתוצאות האלה, אנחנו מוכוונים נתונים וכל דבר אנחנו מודדים אות.
<דני שחר: כשאני היום מגיע לראש רשות, אני מגיע עם השקף הזה, כמובן כשהוא ספציפי לכל רשות.
<דני שחר: אני מגיע לראש רשות, אם זה אדום, אני מנתח למה אדום בכל תחומי העשייה שלנו, וזה חלק מתוכנית העבודה היום.
<דני שחר: היום כשאנחנו יושבים, אנחנו יושבים אל מול נתונים ולא אל מול תחושות.
<דני שחר: זו הפריסה הארצית, 143 רשויות, 82 בחברה היהודית, 61, ודיבר על זה השר, בחברה הלא יהודית.
<דני שחר: יש לנו 16 מועצות אזוריות, היום אנחנו עוסקים בתוך החברה החרדית, יש שלוש רשויות, אבל יש רשויות מעורבות.
<דני שחר: צריך רק לזכור שהמשרד לביטחון הפנים בעצם כמעט חותך את כל הארץ.
<דני שחר: יש כאן את מציל"ה, יושב כאן גז, מנהל אגף מציל"ה והרשות למלחמה בסמים.
<דני שחר: השקף האחרון שאראה ואני אתמקד בו, אלה תחומי העיסוק שלנו ב"עיר ללא אלימות".
<דני שחר: אגיד כמה מילים ואגע בדברים המרכזיים.
<דני שחר: חינוך – אחד הדברים המרכזיים שאנחנו עושים זה מושג שנקרא מדריך מוגנות.
<דני שחר: מדריך המוגנות, אני חושב, ויש לי גם פה בשקף נתונים, אם אדרש אציג, מדריך המוגנות זו אחת ההצלחות הכי גדולות שיש לנו.
<דני שחר: השר בביקורים שלו, והיינו במבואות חרמון לא מזמן, מבקשים ממנו להוסיף, כי זו איזושהי פונקציה שנמצאת בתוך מערכת החינוך, נמצאת בהפסקה, הופכת לכתובת.
<דני שחר: ואגב, כל מה שאני אומר מוסדר עם משרד החינוך.
<דני שחר: יש לנו עוד תחומים אבל בכוונה אני נוגע רק ב"היי לייטים" של הדברים.
<דני שחר: פנאי זה נושא עיסוק מרכזי.
<דני שחר: יושב כאן כבוד הרב אקשטיין שיש לנו שיתוף פעולה.
<דני שחר: אני מאוד מקווה שזה יימשך כמובן, בנינו קבוצות לרשויות הלמ"ס 5 ומטה, זאת אומרת הרשויות הקשות, בשיתוף "הקרן לידידות", שההצלחה שם, עם הנתונים אי-אפשר להתווכח.
<דני שחר: המון במגזר הלא יהודי כמובן, סביב הספורט כמובן.
<דני שחר: יש היום מושג שנקרא "מגרש מואר".
<דני שחר: מה זה "מגרש מואר"?
<דני שחר: זה לא מגרש שמרימים שאלטר.
<דני שחר: זה מגרש שיש לו מדריך שאנחנו מכשירים אותו להתעסק עם נוער.
<דני שחר: הוא בקשר עם בתי-הספר, הוא בקשר עם משפחות, ובעצם מרכז את בני הנוער, בעיקר אנחנו מדברים על נוער בסיכון.
<דני שחר: גם לזה יש לי נתונים, אני לא נכנס לנתונים.
<דני שחר: יש לנו היום תוכנית עם משטרת ישראל, ויושבים כאן נציגי המשטרה, שעוסקת בקירור נקודות חמות דרך הפנאי.
<דני שחר: לקחנו, הפכנו את הנקודות החמות.
<דני שחר: וחלק מהדברים שאנחנו עוסקים, הרשות צריכה לקחת אחריות, זה לא רק המשטרה.
<דני שחר: ובעצם אנחנו "מקררים" אותן, ואני מניח שהמושג ברור לכולם.
<דני שחר: ומה זה בסוף הנקודות החמות של המשטרה?
<דני שחר: זה הוונדליזם, זה הקמות הרעש, זה הפארקים וכו'.
<דני שחר: ואנחנו בונים היום, יושב מנהל תוכנית, ויש כאן נציגים, עם מפקד תחנה של כל ישוב, בונה את התוכנית.
<דני שחר: אגב, אפילו יש פורמט משותף עם המשטרה.
<דני שחר: קודם כול, זה מאפשר למשטרה להתעסק בתחום הייעודי שלהם, והרשות מפעילה את הנקודות החמות.
<דני שחר: יש לנו דוגמאות, סתם אתאר, יש מקום, אולי חלק מהאנשים מכירים, מגדל המים בבית-שמש, שבטח אנשי המשטרה, היה אחד ממוקדי הפשע הכי גדולים, שנה שעברה ולפני שנתיים כשהתחלנו להפעיל אותו –אפס אירועים.
<דני שחר: וזו בעצם השיטה שאנחנו פועלים עם כולם.
<דני שחר: לגבי הרווחה, היום יש לנו ממש תפיסה מאוד ייחודית בתיאום עם משרד הרווחה.
<דני שחר: ישבנו עם מנכ"ל משרד הרווחה ואנחנו מכוונים אותם לתחום הקהילתי, אלימות במשפחה.
<דני שחר: אחד הדברים שייצאו בקרוב מאוד לדרך, דיבר השר על המתחמים במגזר הערבי, בכל מתחם כזה יהיה עובד סוציאלי.
מירי רגב: ראשי ערים רוצים להיות חלק מהפרויקט הזה של "עיר ללא אלימות"?
<דני שחר: זו שאלה מצוינת לשר.
מירי רגב: בזה רק נסיים את הסקירה שלך.
מירי רגב: השאלה היא אם ראשי ערים מעוניינים ורוצים להיות חלק מ"עיר ללא אלימות", או שבעצם המשטרה היא זאת שבאה ומציעה להם את הפרויקט.
<דני שחר: היום רודפים אחרינו.
מירי רגב: כי בנושא השיטור העירוני אני יודעת, זה מגיע לפה לאישור.
מירי רגב: אז אנחנו יודעים פחות או יותר, הוועדה יודעת לקבל פחות או יותר את הדופק העירוני בעניין הזה.
מירי רגב: אבל בעניין של "עיר ללא אלימות" אני שומעת מראשי ערים שהפרויקט הזה כבר נמצא אצלם בעיר.
<רותם פלג: נאמר פה, יש כ-140 רשויות מקומיות שכבר נמצאות בפנים.
<רותם פלג: כמות הפניות שאנחנו נאלצים לדחות או להעביר משנה לשנה מטעמים של חוסר - -
מירי רגב: מטעמי תקציב בעיקר.
<רותם פלג: - - חוסר משאבים וגם התוכנית צריכה להיכנס באופן הדרגתי, היא אדירה.
<רותם פלג: לא חושב שיש רשות בישראל שלא פנתה.
<דני שחר: מילה על זה: היום אנחנו נותנים עזרה גם לרשויות שאנחנו לא מתקצבים אותן, בעיקר רשויות חזקות.
<דני שחר: אתמול בכנס קבעו אתי פגישה ארבע ראשי רשויות, אמרו: אין תקציב, תבוא תבנה לי את התשתית, ונראה איך אנחנו הולכים לכל - - -
מירי רגב: אוקיי, אז תודה רבה.
מירי רגב: אנחנו עוברים לשאלות.
נחמן שי: רק שנייה, מירי, אני שואל: "הקרן לידידות" משתתפת בזה?
<רותם פלג: אפשר ארבעה משפטים לפני חברי הכנסת?
<רותם פלג: תראו, אני חושב שמה שעולה פה זה כמה דברים.
<רותם פלג: אחד, אני חושב שהוועדה מכירה את זה היטב ממרבית הפגישות שלנו פה.
<רותם פלג: אנחנו משתדלים לעבוד מבוסס על נתונים, נתונים שמהם נגזרת מדיניות, מדיניות שמוכוונת על-ידי השר.
<רותם פלג: מודדים את עצמנו לאורך כל התהליכים שאנחנו מבצעים, כולל להעמיד לעצמנו יעדים וגם לתחקר לאחור ולעשות את השינויים אם נדרש.
<רותם פלג: אתם רואים גם מהמצגת הזאת, שבסוף אנחנו מוצאים את עצמנו כמשרד לביטחון הפנים במקומות שאתה שואל את עצמך מה למשרד לביטחון הפנים ולמקומות האלה.
<רותם פלג: אבל כמו שקורה לנו גם באחריות המשטרה, זה גם קורה במשרד לביטחון הפנים, בסוף האחריות השיורית משתרשרת אלינו ואנחנו מוצאים את עצמנו במקומות האלה.
<רותם פלג: אנחנו נמצאים בעיצומו של השבוע הזה, שבוע שהמטרה שלו היא להעלות את המודעות לבעיות של האלימות בחברה הישראלית.
<רותם פלג: הישיבה הזאת היא מבחינתנו נדבך ונדבך חשוב בהעברת המסר שהנושא הזה צריך להיות מטופל ומטופל היטב, ואנחנו עושים את כל מה שביכולתנו.
<רותם פלג: כולם פה מבינים, גם המדד הזה שהוצג עכשיו, שהטיפול הוא לא רק במגרש שלנו אלא צריך באמת לייצר פה שיתופי פעולה עם כל הגורמים, בין כל משרדי הממשלה שהדבר הזה חונה במגרשים שלהן.
<רותם פלג: כמו שאמר השר, בהובלתו אנחנו בתקופה הקרובה נגבש הצעת החלטה לממשלה, שבעצם תיקח את המדד הזה ותעביר אותו מהשלב שהוא דוח לשלב שהופך אותו למשהו יותר פרקטי וביצועי.
מירי רגב: תודה רבה לך, המנכ"ל.
מירי רגב: אנחנו עוברים לשאלות ולהתייחסות של הח"כים וגם נציגי שכאן נרשמו.
מירי רגב: ראשון הדוברים – חבר הכנסת דוד אזולאי.
מירי רגב: שלוש דקות בבקשה.
מירי רגב: ולאחר מכן לירן מזרחי, ארגון משפחות נרצחים.
דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אתמול השתתפתי ביום כנס שהיה בבנייני האומה ובאמת היה כנס מעניין, חשוב.
דוד אזולאי: אחד הדברים שהטרידו אותי בכנס הזה, ששמעתי אותו היום עוד הפעם, זה הנתון של 66% לא מדווחים.
דוד אזולאי: ולהגיד לכם את האמת, זה הפריע לי מאוד וזה לא הפתיע אותי.
דוד אזולאי: כוותיק פה בוועדה הזאת, זה לא פעם ראשונה.
דוד אזולאי: אדוני השר יודע על מה אני מדבר, זה לא פעם ראשונה שהנושא הזה עולה.
דוד אזולאי: אני לא איש מדע, אני לא מבין גדול בתחקירים, אבל איך אומרים בשטח אני קצת יודע.
דוד אזולאי: אני מגיע למסקנה אחת: כשמדובר על כל כך הרבה מקרים לא מדווחים, המשוואה היא חוסר אמון במשטרה.
דוד אזולאי: ופה אני אומר, על זה צריך להיות הדגש.
דוד אזולאי: אנחנו צריכים להגיע למצב שאזרח ייתן אמון במשטרה.
דוד אזולאי: לצערי הרב, הדבר הזה לא קיים.
דוד אזולאי: כאשר אזרח שוקל אם לפנות או לא לפנות, זה אומר דרשני.
דוד אזולאי: נכון שיספרו לי שאחר כך בסטטיסטיקה השנתית יש למעלה ממיליון, אם לא יותר מזה, של פניות למוקד של המשטרה.
דוד אזולאי: אז איך זה מסתדר?
דוד אזולאי: אז הוא במצוקה, פונה למשטרה, ואחר כך לא נעשה כלום, אז הוא יודע – עזוב, בשביל מה, אני לא פונה עוד הפעם, בזה תם ונשלם העניין הזה.
דוד אזולאי: נושא אחר וחשוב שכדאי לטפל בו, לא נהוג, זה הנושא של יחס המשטרה והאזרח.
דוד אזולאי: רוב אזרחי מדינת ישראל, אין להם עסק עם המשטרה.
דוד אזולאי: למעלה מ-90%, אין להם עסק עם המשטרה.
דוד אזולאי: העסק היחיד שיש לרוב אזרחי המדינה עם המשטרה זה אותו שוטר תנועה שהוא נפגש אתו בפעם הראשונה בחיים.
דוד אזולאי: ואז הוא בעצם חוטף את שוק חייו, כשהוא נפגש עם אותו שוטר והוא מתנהג אליו בצורה ברוטלית, ופה בעצם נשבר האמון בין האזרח לבין המשטרה.
דוד אזולאי: לכן מה שאני חושב, ואני מברך על אותו מרכז מחקר שאדוני הקים, והגיע הזמן, וטוב שעושים את זה, ואני מאוד מקווה שהתוצאות גם ייושמו בסופו של יום, אחרת מה הועילו חכמים בתקנתם.
דוד אזולאי: אני מאוד מאוד מקווה ששני הדברים הללו – להחזיר את אמון הציבור למשטרה, אחרת אנחנו יכולים לעבוד לריק.
דוד אזולאי: כאשר שוטר לא מגלה יחס נאות לאזרח, אנחנו בבעיה.
דוד אזולאי: ואנחנו צריכים לעשות הכול על מנת שאזרח ייתן אמון במשטרה, יפנה למשטרה, המשטרה תטפל.
דוד אזולאי: ואני בטוח שזאת תהיה תוצאה שבסופו של יום תהיה פחות אלימות.
דוד אזולאי: ואני אומר את זה גם, אדוני השר, ואמרתי את זה, ואגיד את זה גם במליאה ואגיד את זה גם עכשיו.
דוד אזולאי: אנחנו לקראת אירועי מירון.
דוד אזולאי: זה לא סוד שהציבור החרדי מתהלך במדינת ישראל כמוכה, כנרדף.
דוד אזולאי: ואני נורא חושש מהמגע האישי של המשטרה עם אותם עולים למירון.
דוד אזולאי: לכן פניתי, ואני פונה גם אליך, אדוני השר, לפנות לשוטרים בשטח: אנא מכם, גלו יותר סבלנות בימים הללו כלפי אותם אזרחים שעולים למירון, על מנת שהכול יעבור בשלום, כי בזה כולנו שותפים, גם המשטרה, גם אנחנו העולים למירון, כולם רוצים שהאירוע הזה יעבור בשלום.
דוד אזולאי: ולכן אני פונה אליך, אדוני השר, דיברתי עם מפקד המחוז, דיברתי עם כל הגורמים הנוגעים בדבר, אני פונה גם אליך, שתהיה פנייה ישירה שלך לשוטרים בשטח: אנא מכם, גלו סבלנות כלפי האזרחים העולים למירון.
דוד אזולאי: אחרת, אני אומר לך, אני מוטרד, אני מודאג, הציבור החרדי הולך עם כאב גדול של הסתה כנגדו מהממשלה הנוכחית.
מירי רגב: תודה רבה לך, חבר הכנסת דוד אזולאי.
מירי רגב: לירן, בבקשה, שלוש דקות.
מירי רגב: לאחר מכן חבר הכנסת מקלב נרשם, והוא איננו, אחריו חבר הכנסת זבולון כלפה.
<לירן מזרחי: שלום לכולם, שמי לירן מזרחי.
<לירן מזרחי: לפני שנה וחצי לצערי נכנסתי לארגון משפחות נרצחים ונרצחות, אבא שלי נרצח בפתח ביתי באביחיל על-ידי פורצים.
<לירן מזרחי: הוא ירד להביא לחם לבן שלי באמצע ארוחת ערב, והוא נתקל בפורצים שדקרו אותו.
<לירן מזרחי: אנחנו קודם כול כחברי הארגון מברכים על הדוח הזה.
משה זלמן פייגלין: נתפסו הרוצחים?
<לירן מזרחי: נתפסו הרוצחים אחרי עשרה חודשים.
משה זלמן פייגלין: מי הם היו?
<לירן מזרחי: שוהים בלתי חוקיים מטול-כרם.
<לירן מזרחי: עכשיו מתנהל המשפט שלהם.
<לירן מזרחי: אז כמו שאמרתי, קודם כול אנחנו מברכים באמת על הדוח הזה ועל איסוף הנתונים.
<לירן מזרחי: אני יכולה להגיד בשמי ובשם כל מי שחווה את מקרה האלימות החמור ביותר, שתחושת הביטחון האישי היא בעיקר על הנייר ועל הדוח, כי כל עשירית אחוז, אם יש ירידה או אין ירידה, זו משפחה שנהרסת וזה עולם ומלואו.
<לירן מזרחי: ואנחנו מרגישים שהביטחון האישי לא במגמת עלייה.
<לירן מזרחי: אני יכולה להגיד בתור מישהי שגרה בעמק חפר, שמכת הפריצות שם היא מאוד גבוהה, וגם בגלל זה אבא שלי נרצח.
<לירן מזרחי: אנחנו לא מרגישים בטוחים בבית, אנחנו מכניסים את עצמנו לסוג של כלא בבתים, עם סורגים, עם גדרות, עם מצלמות אבטחה, והפורצים מסתובבים להם חופשי.
<לירן מזרחי: אני מסתכלת על ההשוואה לנתונים של מדינות ה-OECD, אני חושבת שמדינת ישראל כמדינה שנלחמת על קיומה מול גורמי טרור, אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו להיות במקום ממוצע אלא אנחנו חייבים להיות במקום הרבה הרבה יותר גבוה, כי בכל המדינות האחרות, אין להם איום קיומי ואין להם אנשים שנרצחים גם בפן של טרור.
<לירן מזרחי: אנחנו קוראים כארגון משפחות נרצחים ונרצחות, מעבר להגברת האכיפה גם בנושא הסכינאות, אנחנו כמעט כל יום שומעים על איזשהו אירוע דקירה, אירועי רצח בלתי פוסקים.
<לירן מזרחי: ואנחנו פשוט מנסים להילחם שלא ייכנסו עוד משפחות למעגל הטירוף שאנחנו נכנסנו אליו.
מירי רגב: תודה רבה שהגעת לכאן, אני יודעת שזה לא פשוט לך.
מירי רגב: ותודה רבה, תהיו חזקים.
מירי רגב: חבר הכנסת זבולון כלפה, בבקשה, לאחר מכן חבר הכנסת פייגלין.
זבולון כלפה: אדוני השר והצוות, האמת אני לא יודע מאיפה להתחיל, כי אני נוגע בסוגיה הזאת מהרבה מאוד היבטים.
זבולון כלפה: אבל קודם כול מספר מילים כלליות קצת, אין לי ספק שפה באמת נצרכת עבודה משותפת מאוד של הרבה מאוד גורמים כדי להכניע את המציאות הזאת.
זבולון כלפה: אם הבוקר אנחנו שומעים ומתבשרים על מטען חבלה בתוך בית-ספר, ניסיון לדרוס ראש עיר, אפשר לאחר מכן להסביר את זה שזה לא בדיוק היה, אין לי ספק שמשהו בחברה משתנה, משתנה בצורה משמעותית מאוד ואי-אפשר להתעלם מהדבר הזה.
זבולון כלפה: עכשיו לתחושת הביטחון או להרגשת הביטחון האישי, אני רוצה לומר לך, אדוני השר, אני בנגב לא חש ביטחון.
זבולון כלפה: ביום חמישי האחרון הסתובבתי בכמה יישובים בנגב במשך 12-10 שעות, אני אומר לך, התהלכתי על קצות האצבעות, חסמו אותי לא מעט פעמים בלי שום פרובוקציה מצדי, לא נתנו לי לעבור.
זבולון כלפה: היישובים האלה מלאים בנשק לא חוקי גם כן, אז אני כמובן נזהר על חיי.
זבולון כלפה: לא מעט איומים קיבלתי על אף שמצדי לא הייתה שום פרובוקציה, סתם סיור למידה לעומק של השטח.
זבולון כלפה: ישנם כבישים בנגב שלא נוסעים עליהם בלילה.
זבולון כלפה: מציר 31 ל-25, לכיוון בסיס חיל האוויר של נבטים, הציר הזה סגור בלילה לנסיעת יהודים.
זבולון כלפה: אין סיכוי שייסע שם רכב בודד של יהודים.
משה זלמן פייגלין: גם בגליל.
זבולון כלפה: אני בטוח שגם בגליל.
זבולון כלפה: נקודה שנייה, אלימות היא תוצאה של חברה.
זבולון כלפה: ואני רוצה לומר לך: אם בדקות האלו כרגע ישנם אנשי משטרה שיוצאים לבצע פעילות שהושתה עליהם על-ידי המשטרה או הצבא ללא תגים, זה גם חלק מהאלימות, כי זה מאפשר להם להסתתר מאחורי משהו אנונימי.
זבולון כלפה: בדקות האלו יוצאים כרגע לגרש יהודים במעלה רחבעם, והשוטרים הגיעו לשם ללא תגים.
זבולון כלפה: זה לא קרה במקרה, הייתה פה איזושהי הנחיה.
נחמן שי: מה ההוראות אומרות?
זבולון כלפה: ההוראות אומרות להיות עם תגים בכל מקום.
זבולון כלפה: לא יכול להיות שלא.
זבולון כלפה: זו נקודה שנייה.
זבולון כלפה: נקודה שלישית, אשמח מאוד שתראה את הדברים בעיניים, לא בסיור מוזמן על-ידי אנשי המשטרה, אלא בסיור על-ידי אנשים שחיים בצד השני של השטח, החקלאים בנגב וגם בגליל משוועים לעזרה.
זבולון כלפה: הם מדברים על שטחים מאוד מאוד נרחבים, אני רוצה להראות לך שהפשיעה נגדם היא בהיקפים וכמויות שלא תתואר בכלל.
זבולון כלפה: ישנו יעד מבוצר של חקלאי, פשוט ככה, פשוטו כמשמעו, 15,000 דונם בנגב יעד מבוצר.
זבולון כלפה: פשוט הוא בנה לבד.
זבולון כלפה: ואני שואל אותו: מה זה?
זבולון כלפה: הוא אמר לי: אין לי דרך אחרת להגן על התוצרת פה.
נחמן שי: מה הוא עושה?
זבולון כלפה: הרים סוללות מסביב לכל היעד הזה.
זבולון כלפה: הוא מגדל ירקות.
מירי רגב: שיבוא, יבקש שיטור עירוני, אולי נאשר לו.
זבולון כלפה: ודרך אגב, זה צמוד לבסיס חיל האוויר בחצרים.
זבולון כלפה: זאת אומרת, לכאורה מקום מרכזי, לא שתגיד במקום שכוח אל.
זבולון כלפה: אני חושב, ואני אומר עוד פעם, ישנו איזשהו פער לא מבוטל בין התחושות שאתה מקבל במשרד לבין מה שאני רואה בשטח כאזרח.
זבולון כלפה: אז יכול להיות שאני לא רואה את כל התמונה ואתה רואה תמונה כוללת יותר, אבל בתמונה שאני רואה, אני אומר לך, אדוני השר, המצב הוא ממש ממש לא פשוט.
זבולון כלפה: נקודה נוספת, האוכלוסייה הבדואית בנגב זו אוכלוסייה שלי היא יקרה מאוד כי היא חלק ממרקם החיים בנגב.
זבולון כלפה: עכשיו, ישנם חלק מהיישובים שההנהגה המקומית לקחה על עצמה אחריות ומנסה להוביל שינוי.
זבולון כלפה: ישנו יישוב כמו חורה למשל, שאני יכול לחלוק למשל על ראש הרשות שם ולא להסכים אתו, הוא נציג של התנועה האסלמית.
זבולון כלפה: אבל הם משוועים שם לנקודת משטרה והם פנו מספר פעמים אליכם, ואני לא יודע למה הדבר הזה מתמהמה, כי אני אומר שוב, בסוף הנוכחות שלכם בכל מקום שהיא נמצאת, אין לי ספק שהיא מקרינה, שהיא משפיעה, שהיא נותנת תחושה של ביטחון לכולם, ומאפשרת לנו, ואני מדגיש לנו בנגב, לא דיברנו לא ביהודה ושומרון ולא במזרח ירושלים אלא בנגב, לנסוע בבטחה.
זבולון כלפה: אני אומר לך בכנות: אשתי למשל לא נוסעת בשעות הערב לבד בכבישים.
זבולון כלפה: ואני מדבר אתך בנגב – צומת בית-קמה, צומת דבירה, הכבישים האלו, אי-אפשר לנסוע שם.
מירי רגב: חבר הכנסת פייגלין, בבקשה, שלוש דקות.
משה זלמן פייגלין: אני שמח שחבר הכנסת כלפה התחיל לתאר את המציאות האמיתית ולא את המציאות שלצערי הרב עולה לכאורה מתוך הנתונים, שהם אולי נכונים, אבל הם פשוט לא מתארים את המציאות בכלל.
משה זלמן פייגלין: יש לי הרבה מאוד כבוד למשרד לביטחון הפנים ואנשיו.
משה זלמן פייגלין: אני חושב שהמשרד הזה הוא אולי המשרד החשוב ביותר בממשלה, אדוני.
משה זלמן פייגלין: אמרו חז"ל: אלמלא מוראה של מלכות איש את רעהו חיים בלעו.
משה זלמן פייגלין: אז בעצם אתם עמוד התווך של קיום המדינה.
משה זלמן פייגלין: ואין לי ספק שאתם עושים עבודה טובה מאוד ואני רוצה להודות לכם, אבל מה שנדרש הוא שמי שעומד בראשכם יתווה אסטרטגיה ולא יהיה אחד הפקידים ומכבי השריפות, אלא מי שמבין את הבעיה האסטרטגית ומתמודד איתה.
משה זלמן פייגלין: ואני לא רואה את זה קורה, לחלוטין לא, אלא בדיוק להיפך.
משה זלמן פייגלין: אולי זאת טעות בכלל להעמיד בראש המשרד הזה מישהו מתוך המערכת, אני רק זורק כאן שאלה בסיסית.
משה זלמן פייגלין: ייתכן שמי שבא מתוך המערכת רואה רק את העצים ולא רואה את היער.
נחמן שי: יש לזה פנים לכאן ולכאן.
נחמן שי: תלמד את ההיסטוריה של המשרד.
משה זלמן פייגלין: אני זורק שאלה שצריכה להידון בלי קשר לעניין.
דוד צור: זה עניין פרסונלי.
דוד צור: עד היום היו רק מחוץ למערכת.
נחמן שי: היו כל מיני.
משה זלמן פייגלין: עוד מעט היא תגיד לי שנגמר לי הזמן.
משה זלמן פייגלין: תרשו לי לומר לכם: הצבתי כאן סימן שאלה, אני חושב שראוי לדון בו.
משה זלמן פייגלין: ועכשיו, מדוע אני אומר את הדברים?
משה זלמן פייגלין: תראו, רבותי, ככל שיש פחות מדינה, יש יותר פשיעה.
משה זלמן פייגלין: כמו שאמרתי: אלמלא מוראה של מלכות איש את רעהו חיים בלעו.
משה זלמן פייגלין: אין בישראל מוראה של מלכות.
משה זלמן פייגלין: אם בנתניה כדי לפתוח עסק אני צריך אישור לא של העירייה אלא של העולם התחתון, אז אין מוראה של מלכות.
משה זלמן פייגלין: אין מוראה של מלכות.
משה זלמן פייגלין: ואם קבלן כדי להתחיל פרויקט צריך לסגור עם "חברת שמירה", במירכאות כפולות ומכופלות, לא בנגב, "פרוטקשן", אין מוראה של מלכות, זה לא מתחיל בכלל.
משה זלמן פייגלין: זה אומר שבאופן אסטרטגי כשלת, אדוני השר, בהבנת היסוד של כל העניין.
משה זלמן פייגלין: וכאשר, תסלח לי, כובשים לך את לב ליבה של בירתך למשך שבוע ימים, ואתה לא מאשר לקצינים, שמבקשים להיכנס למסגד שממנו נורים זיקוקים ואבנים, אתה לא מאשר, כך הם אומרים, וכאן בוועדה מנסה לגלגל חזרה את האחריות אליהם, אז זה כישלון שלך.
משה זלמן פייגלין: ואז אין מוראה של מלכות, ויש קשר הדוק בין הדברים.
משה זלמן פייגלין: אתה לא יכול להחליט שבנושאים הלאומניים אתה בורח מהאחריות שלך, כי כאן זה ערבים, ואיפה שקל לך, שם אתה מתמודד.
משה זלמן פייגלין: כי בסופו של דבר אתה מקבל את זה בחזרה בעולם התחתון בפתח תקווה ובעולם התחתון בכפר סבא, וברחובות ובכל מקום אחר.
משה זלמן פייגלין: אבל ככל הנראה המכוניות שמתפוצצות בפתח-תקווה זה מין מטאוריטים שיורדים מהשמיים, לא ראינו אותם פה בנתונים בכלל.
משה זלמן פייגלין: ועסקים כבר לא משלמים "פרוטקשן", ונערות לא נשחטות בעפולה, וילדות לא שוכבות שנה בבית-חולים לווינשטיין, ילדות קטנות בנות חצי שנה, עם גולגולת מנופצת.
משה זלמן פייגלין: ועוד דוגמאות?
משה זלמן פייגלין: מישהו ניסה ללכת לבקר בהר הזיתים את קברו של ראש הממשלה מנחם בגין לאחרונה בלי חברת שמירה פרטית שהוא שוכר לצורך כך?
מירי רגב: זה שאבן בכלל לא נחשבת פה לסוג של אלימות, זה נורא.
משה זלמן פייגלין: נמשיך.
משה זלמן פייגלין: שמעתם על כך שבתי כנסת בלוד וברמלה נשרפים עד היסוד?
משה זלמן פייגלין: את מישהו זה מעניין?
משה זלמן פייגלין: זה לא טרור.
משה זלמן פייגלין: התאונות דרכים, התאונות הקשות, התאונות הקטלניות, רובן באות כתוצאה מסוג של אלימות, תסלחו לי, לאומנית, על הכבישים, יש קשר בין הדברים.
משה זלמן פייגלין: הנתונים מראים בדיוק, ברוב תאונות הדרכים הקשות, מי מעורב?
משה זלמן פייגלין: אנשי מגזר מאוד מסוים.
משה זלמן פייגלין: זה לא מעניין.
נחמן שי: וואו וואו.
מירי רגב: רגע, נחמן, תן לו עוד.
משה זלמן פייגלין: אני מדבר אתך על נתון, נחמן שי.
משה זלמן פייגלין: חילול אנדרטאות של הצנחנים ואנדרטאות צה"ל אחרות, מעשה שגרה, זה כנראה כתובות גרפיטי חביבות כאלה.
משה זלמן פייגלין: כתובות שכתוב עליהן: היטלר צדק, בטייבה אתמול, אראה לכם את התמונה אם אתם רוצים, זה לא טרור, זה שום דבר, אלה כתובות חיבה.
משה זלמן פייגלין: עשרות יידויי אבנים, בקבוקי תבערה, ירי, נרצח קצין צה"ל לשעבר לא מזמן על הכבישים – כל זה עובר ככה בסך.
משה זלמן פייגלין: ברוך השם, הכול כבר נפתר, אפשר לסגור את המשרד לביטחון הפנים, ואולי לקרוא המשרד לציד מכשפות, כי טוב שיש מכשפות לצוד, להפנות את כל תשומת הלב הציבורית אך ורק לנושא אחד – חמור, שלא אובן לא נכון, נושא חמור שנקרא "תג מחיר", ישנם פרחחים שמסמנים כתובות גרפיטי בכל מיני מקומות, ועכשיו צריך מדינה שלמה להאיץ נגדם.
משה זלמן פייגלין: למסגד שממנו - -
נחמן שי: אתה חוזר על הביטוי השחוק הזה.
משה זלמן פייגלין: אל תפריע לי עכשיו.
משה זלמן פייגלין: - - למסגד שממנו נורו זיקוקים ונכבש לחלוטין – לחלוטין, שלא יספרו לנו סיפורים, זה מה שהיה שם – אני מדבר עכשיו על הר-הבית, מסגד אל-אקצא לא עשו שום דבר, אבל אל ישיבה, מקום קדוש יהודי, שישנה נגדה חשדות, חמורים ככל שיהיו, היה את מלוא האומץ להכניס פלוגה של משמר הגבול ולסגור אותה, להלאים אותה למעשה, וזה עדיין המצב שם.
משה זלמן פייגלין: רבותי, מזל שישנם התופעות, אני מוסיף, החמורות הללו, כי אחרת היינו צריכים להמשיך ולהתמקד בבעיות האמיתיות.
משה זלמן פייגלין: ואני רק אסיים שבעקבות מה שקרה בפסח בהר-הבית, בעקבות הכישלון הצורב הזה בהשלטת ריבונותה של מדינת ישראל בלב בירתה, הוצאתי מכתב חריף לראש הממשלה.
משה זלמן פייגלין: עם כל הכבוד לשר אהרונוביץ, ויש לי כבוד, בתפקיד הזה הוא נכשל כישלון חרוץ.
משה זלמן פייגלין: הדבר הזה לא יכול להיות והוא צריך להתפטר.
מירי רגב: דקה דיבור.
מירי רגב: אתה מדבר מיד אחריו, נחמן שי וחבר הכנסת דוד צור.
<גיא יפרח: דקה אז אעשה את זה מהר.
<גיא יפרח: גיא יפרח, סגן וממלא מקום ראש העיר במעלה-אדומים.
<גיא יפרח: יש לי דקה, אז אדבר בנקודות.
מירי רגב: מה שתכניס בשלוש דקות.
<גיא יפרח: אוקיי.
<גיא יפרח: אתחיל בנושא של "עיר ללא אלימות".
<גיא יפרח: מעלה-אדומים הייתה אחת הערים הראשונות שנכנסו לפרויקט עוד לפני מספר שנים.
<גיא יפרח: יש לנו קשר הדוק עם דני, ואנחנו כל הזמן מברכים על זה שערים אחרות, בעקבות הפיילוט המוצלח שהיה, נכנסו לפרויקט.
<גיא יפרח: אבל יש לנו חשש שהתקציב הולך ונשחק, ולדעתי אנחנו נמצאים היום בקו האדום שלו.
<גיא יפרח: זאת אומרת, זה התקציב שממנו, אם שאלת, גברתי היושבת-ראש, על הרצון של הערים, אז חד-משמעי אני חושב שיש רצון של ערים, בטח מעלה-אדומים, אבל שם הקיצוץ התקציבי צריך להיעצר כדי שזה יהיה באמת אפקטיבי.
<גיא יפרח: ונושא נוסף זה בתחום האלכוהול.
<גיא יפרח: כבוד השר, אני חושב שהמהלך עם נושא האלכוהול, שבו היום שופכים אלכוהול ברחובות העיר או בפארקים, זה דבר טוב ומבורך וזה סוג של התחלה.
<גיא יפרח: האמת היא, אני חמש שנים מחזיק את תיק הנוער ברשות המקומית ואני מכיר את זה על בוריו, את הנושא הזה, ויש לנו שיתוף פעולה ממש טוב עם המשטרה, אבל הנושא הזה של שוטרים וגנבים, אבל כמשחק, שבו הילד מחביא לשוטר שמגיע ומצחקק לו, והשוטר צריך לחפש את בקבוק הוודקה, ואחר כך בסוף מה לעשות, לשפוך אותו באיזה עציץ בצד, זה לא זה.
<גיא יפרח: כשחווים חוויה עם שוטר, הוא צריך לדעת שאסור לו לשתות אלכוהול.
<גיא יפרח: ההחלטה לשפוך אלכוהול, מותר לך להיות אתו, מותר לך אולי אפילו לשתות אותו, אבל רק לא בפארק, ואולי לא בגיל – זה לא ברור.
<גיא יפרח: צריך לחוקק חוק שילד, נער מתחת לגיל 18, אסור לו לשתות אלכוהול, נקודה, ואם הוא עושה את זה, הוא מקבל קנס.
<גיא יפרח: לא חושב שצריך ללכת ישר לעבירה פלילית, אבל הוא מקבל קנס.
<גיא יפרח: הקמות הרעש מוגרו במעלה-אדומים.
<גיא יפרח: אני אומר לכם, נתונים מדהימים.
מירי רגב: תסיים בבקשה, גיא, את דבריך.
<גיא יפרח: אז אני חייב להגיד משהו הכי חשוב.
מירי רגב: מתחילים עם הכי חשוב בדרך כלל, אבל בבקשה.
<גיא יפרח: אז הנה, אני מסיים עם הכי חשוב.
<גיא יפרח: נושא זריקת האבנים מצוקי עיסאוויה וממנהרת הר הצופים, תושבי מעלה-אדומים וכל גוש אדומים פשוט נמצאים בחוסר ביטחון אישי משווע.
<גיא יפרח: הנתונים שהראיתם כאן, כבוד השר, על הפניות, זה אותו דבר כאן במעלה-אדומים.
<גיא יפרח: כבר לא פונים לא למוקד העירוני ולא למשטרה, חוששים מאוד.
<גיא יפרח: הורים לילדים, הורים עושים תרגולות לילדים שלהם, מה קורה אם זורקים אבן, איך מתכופפים, איך שמים ידיים על ראש, ומחכים עד שאבא או אמא אומרים שאפשר לחזור חזרה לשבת במושב.
<גיא יפרח: זה המצב.
<גיא יפרח: צוקי עיסאוויה, יש שמה ברדק, ואני אומר לכם שאנחנו ממש חוששים שלא ירחק היום שיהיה שמה אירוע מכונן.
מירי רגב: גיא, תודה רבה.
מירי רגב: חבר הכנסת נחמן שי, לאחר מכן חבר הכנסת דוד צור.
נחמן שי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, אדוני השר.
נחמן שי: האמת היא שלא חשבתי שהדיון הזה זה על תפקודו של השר לביטחון הפנים, חשבתי שאנחנו עוסקים במשרד.
נחמן שי: אז אני רוצה להגיד משהו לידיעת כל הנוכחים פה, ואני מכיר את המשרד הזה 45 שנה.
מירי רגב: גם אגיד את זה בסיום דברי.
משה זלמן פייגלין: הוא לא קיים 45 שנה.
נחמן שי: הוא היה משרד המשטרה.
נחמן שי: אל תלמד אותי את ההיסטוריה, תאמין לי שאני טוב בזה.
נחמן שי: ואני רוצה להגיד לך, סליחה שאני נותן מחמאות, כי זה לא מקובל מצד האופוזיציה, שאתה אחד מהשרים הטובים ביותר שישבו במשרד הזה, אחד השרים הטובים ביותר.
נחמן שי: ואני דווקא מצדד בעובדה שבאת מתוך המערכת, אתה מכיר אותה, אתה יודע את חולשותיה, את יתרונותיה, ואתה מיטיב להפעיל אותם.
נחמן שי: וזה לא עניין פשוט.