GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: ואם הוא נרשם חצי שנה מראש במרשם האוכלוסין אבל הוא גר במקום אחר עדיין?
<רון אלמוג: לנו יש קושי לבדוק איפה באמת האדם גר.
<רון אלמוג: מגורים של אדם הם לא רק פיזית איפה הוא ישן בלילה.
דוד אזולאי: השיקול נכון.
דוד אזולאי: האינדיקציה היא מרשם האוכלוסין.
דוד אזולאי: אין לך אינדיקציה אחרת.
דוד אזולאי: אי אפשר לשכור מישהו מהבולשת כדי לבדוק.
<גלעד קרן: אסביר לחברי הוועדה.
<גלעד קרן: היום החוק קובע, לגבי הדרישה של יום הגשת רשימת המועמדים, שמקום מגוריו הקבוע הוא באותו יישוב, באותה רשות מקומית.
<גלעד קרן: על-פי פסיקות של בית-המשפט העליון המבחן הזה כולל הרבה מעבר לרישום במרשם האוכלוסין – בדיקה אובייקטיבית/ סובייקטיבית איפה באמת מרכז חייו של אותו אדם.
ישראל אייכלר: על-פי החוק יצטרכו לשכור חוקרים כדי לחקור איפה כל אחד גר, ואם הוא גר באמת או רק העביר את כתובתו.
<גלעד קרן: זה המצב גם היום.
<יוסף ברון: הבעיה היא האכיפה.
<גלעד קרן: השאלה היא מה הרצון שלכם כוועדה, האם מספיק הרישום במרשם האוכלוסין, שלא דורש שום מסמך.
<גלעד קרן: היום לפי חוק מרשם האוכלוסין מספיק שאדם מגיע למשרד הפנים ואומר שהוא רוצה להירשם ברשות מסוימת, על-פי החוק רושמים אותו, אלא אם כן יש חשד למשהו מסוים.
<גלעד קרן: הגישה של משרד הפנים הרבה יותר מקלה מבחינת המועמד.
<גלעד קרן: היא לא דורשת ממנו באמת לגור באותו מקום אלא רק לרשום את עצמו באותה רשות מקומית.
מירי רגב: חבר הכנסת מוזס, הגעת לתיאום?
מירי רגב: האם הגעת להסכמה בעניין הזה עם משרד הפנים?
מנחם אליעזר מוזס: באתי לכדי הסכמה עם שר הפנים על 6 חודשים, בהחלט.
מירי רגב: אנחנו שואלים מה המבחן.
מנחם אליעזר מוזס: המבחן הוא רישום האוכלוסין פסיקת בית-המשפט העליון.
מירי רגב: אי אפשר גם וגם.
מירי רגב: זה או מרשם האוכלוסין או לפי פסיקת בית-המשפט העליון.
מנחם אליעזר מוזס: מה אומרת פסיקת בית-המשפט העליון?
מירי רגב: פסיקת בית-המשפט העליון אומרת שתהיה הוכחה שמרכז חייו באותה עיר במשך 6 חודשים, מה שנראה לי מאוד הגיוני.
מנחם אליעזר מוזס: זה ברוח הצעת החוק.
מירי רגב: למה לא סיכמת את זה עם השר?
מירי רגב: סיכמת עם השר שזה יהיה רשום במרשם האוכלוסין?
ישראל אייכלר: הרב מוזס גר בירושלים אך מרכז חייו אצל הרבי בבני-ברק.
ישראל אייכלר: איך נדע איפה הוא יכול להיות ראש עירייה?
משה גפני: מכיוון שהרב אייכלר דיבר על הרב מוזס, אני רוצה להביא רק נקודת ראות שונה.
משה גפני: ייתכן מקרה שבאותו יישוב לא היה מישהו מתאים להתמודד לראשות העיר ורצו להביא מישהו מבחוץ שינהל את העיר כפי שצריך, עיר שנמצאת במצב שמחייב להביא מישהו מבחוץ.
משה גפני: הגיעו למסקנה שהולכים לבחירות, מדברים על שנה לפני הבחירות – ולא הצליחו, וראו את זה, גם בסקרים וגם בכול, הציבור לא נתן אמון במועמדים.
משה גפני: ואז הביאו מישהו מבחוץ שינהל את העיר כפי שצריך.
משה גפני: הוא איש משכמו ומעלה, או שהוא היה קצין בצבא או שהוא היה חבר כנסת או שהוא היה לא-יודע-מה, אדם שיכול לנהל את העיר.
משה גפני: עכשיו נגביל את זה בכל-כך הרבה זמן?
משה גפני: נדמה לי ששר הפנים אמר שצריך להגיע לאיזו פשרה.
מירי רגב: שר הפנים אמר שהוא מקבל את הצעת החוק של חבר הכנסת מוזס.
מירי רגב: הדבר היחיד שאנחנו לא מקבלים, את הקריטריון.
מירי רגב: הקריטריון של 6 חודשים צריך להיות לפי מרשם האוכלוסין ולא לפי הוכחה של מרכז חיים.
מירי רגב: כי מה זה אומר?
מירי רגב: עכשיו משרד הפנים צריך שתהיה לו יחידה חוקרת שתבדוק את כל המתמודדים להיות ראשי עיריות, איפה הם גרים במשך 6 חודשים.
מירי רגב: המתמודד יגיד לו כך ויגיד לו כך.
מירי רגב: בשביל מועמד אחד צריך 20,000 בתי-דין לעניין הזה.
מירי רגב: אומר שר הפנים, העיקרון שמועמד לראשות עיר יגור בעיר עצמה הוא נכון, אבל אני לא יכול להקים עכשיו משטרת בדיקה.
מירי רגב: מבחינתי הדבר הקובע על-פי חקיקה הוא מרשם האוכלוסין.
מירי רגב: אני צודקת, או לא?
<ליאור שחר: הוא מצהיר על כך שהוא גר שם.
מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה לשאול.
מנחם אליעזר מוזס: אני גר בירושלים ומרכז חיי זה מירון, למשל.
מירי רגב: אבל אתה על-פי הדין גר בירושלים.
משה גפני: אם היית יכול להדיח את יושב-ראש הוועד של מירון אתה יכול להישאר לגור בירושלים...
מירי רגב: אתם פחדנים, אתה שולח אותי לריב אתו.
<יוסף ברון: אם לאדם יש 2-3 בתי מגורים אז היכן מרכז חייו?
<גלעד קרן: מה אתם עושים היום?
<יוסף ברון: הילדים שלו כבר בוגרים וכולי.
<יוסף ברון: זה מסבך.
מירי רגב: הבנתי שמשרד הפנים מקבל את הצעת החוק, בתנאי שזה יהיה בכפוף לרישום במרשם האוכלוסין חצי שנה מראש.
<עמי ברקוביץ: משרד המשפטים עמדתו נקבעה בהתאם להחלטת ועדת השרים לענייני חקיקה, שאומרת שהמשך הליך החקיקה ייעשה בהסכמת משרד הפנים.
<עמי ברקוביץ: לכן אנחנו מצטרפים לתמיכה בהצעת החוק.
מירי רגב: מה אתה אומר לגבי החלטת בג"ץ, שצריך להוכיח את מרכז החיים בעיר?
<עמי ברקוביץ: החלטת בג"ץ מתייחסת להבנתי למצב הקיים היום וזה לא ישתנה.
<עמי ברקוביץ: כלומר, הוא אמור להיות תושב קבע ברשות המקומית.
יעקב אשר: בכל תקופת הקדנציה.
יעקב אשר: זה לא נוגע לבחירה.
<עמי ברקוביץ: כתנאי להגשת המועמדות, בזמן הגשת הרשימות.
<קריאה: וגם לאורך כל הקדנציה.
מירי רגב: הרב מוזס, אני יכולה להביא את זה להצבעה?
מירי רגב: אתה מתואם עם משרד הפנים?
מנחם אליעזר מוזס: אני מתואם.
דוד אזולאי: אני מבקש להעמיד את ההצעה שלי להצבעה גם כן, שהתקופה תהיה של 3 חודשים.
מירי רגב: חבר הכנסת מוזס מציע 6 חודשים לפני הגשת רשימת המועמדים ורישום במרשם האוכלוסין.
מירי רגב: חבר הכנסת אזולאי, לא תצביע בעד?
דוד אזולאי: השאלה מה את מבקשת.
דוד אזולאי: הצעתי 90 ימים.
מירי רגב: אם נצביע על ההצעה שלך ונפיל אותה, אתה תקבל את ההצעה של חבר הכנסת מוזס או תצביע נגד?
<גלעד קרן: זה קריאה ראשונה.
<גלעד קרן: אתה יכול בהמשך לשכנע.
מירי רגב: אם לא, אביא לכאן עוד מישהו שיצביע בעד.
דוד אזולאי: אני חושב שהנושא הזה מספיק חשוב ואני מציע, אולי נדחה את ההצבעה לשבוע הבא.
מירי רגב: אבל זאת הקריאה הראשונה.
מירי רגב: אפשר בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית לשנות.
מירי רגב: למה לדחות?
מירי רגב: לא אעכב את ההצבעה, אין לנו זמן.
מירי רגב: זה חודשיים וחצי תיאום ויש לנו המון דברים לעשות במושב.
דוד אזולאי: אתן לך דוגמה.
דוד אזולאי: מדברים כאן על קביעוּת ולבדוק שאכן מרכז חייו של המועמד בעיר בה הוא מתמודד.
מירי רגב: זה בדיוק ההערה.
דוד אזולאי: מדברים שהוא יהיה רשום במרשם האוכלוסין.
דוד אזולאי: אם האדם הזה נתן תצהיר שהוא אכן גר במקום הזה והוא עשה במרשם האוכלוסין שינוי כתובת והוא לא גר שם, אפשר להעמיד אותו לדין או אי אפשר להעמיד אותו לדין?
<יוסף ברון: אם מישהו יגיש עתירה נגדו על רישום כוזב- - -
<גלעד קרן: אבל אם התנאי שאתם קובעים הוא שמספיק הרישום ולא התנאי של מקום מגורים קבוע- - -
<עמי ברקוביץ: אבל זה יהיה תנאי מצטבר.
<גלעד קרן: אתה מדבר על חודש לפני מועד הבחירות, אבל אם 6 חודשים לפני זה הוא היה רשום אבל לא גר שם, זה לא מרכז חייו, מה שנקרא, אז מספיק הרישום במרשם האוכלוסין.
<עמי ברקוביץ: כחילופין ל-6 חודשים אחורה.
מירי רגב: אני באופן עקרוני חושבת שנכון, דרך אגב, ש-6 חודשים הוא יחיה שם ויגור שם, כך אני חושבת.
מירי רגב: עם כל הכבוד לאיזה מישהו שיבוא להציל את העיר בני-ברק במקומך יעקב אשר, למרות שאתה גר שם.
מירי רגב: אם הוא כל-כך רוצה להציל את העיר וכל-כך יש לו את ההיבט של העשייה החברתית והלאומית והקהילתית, שיבוא ויגור שם חצי שנה.
מירי רגב: הוא בא ואפילו לא יודע איפה בית-הספר הרלוונטי ואיפה גני הילדים והמקוות, שלא נדע, וכל מיני דברים אחרים?
מירי רגב: שיגור בעיר.
מירי רגב: אבל משום שזאת הצעת חוק פרטית והמציע בא בדברים עם משרד הפנים ואישר את זה אז אני לא אלך נגדו.
מירי רגב: אני מבינה שהסיכום הוא כדלקמן: 6 חודשים מראש הוא יהיה רשום במרשם האוכלוסין, וחודש לפני הבחירות הוא צריך לגור שם.
<עמי ברקוביץ: זה המצב המשפטי היום.
מירי רגב: זה לא מבטל את המצב המשפטי הקיים היום.
מירי רגב: זה ברור, חבר הכנסת מוזס?
מנחם אליעזר מוזס: ברור, ברור.
מירי רגב: אני רוצה להביא את זה להצבעה.
מירי רגב: חבר הכנסת אייכלר, אתה אתי או נגדי?
מירי רגב: אתה נגד מוזס או בעד מוזס?
מירי רגב: כדי שאדע כמה אנחנו.
ישראל אייכלר: אני רוצה לומר לפרוטוקול ולומר לכם, אני אף פעם לא יכול להיות נגד הרב מוזס בגלל הערכתי אליו, אבל הייתי ממליץ- - -
מנחם אליעזר מוזס: גם בגלל השותפות במירון, אל תשכח.
מנחם אליעזר מוזס: אבא שלו ניהל במשך חמישים שנים את מירון.
ישראל אייכלר: הייתי ממליץ, גם לרב מוזס וגם לחברים, להסתפק ב-90 ימים.
ישראל אייכלר: יש הרבה חוקי בחירות שקובעים 90 ימים.
ישראל אייכלר: אני מציע להשוות את זה לשאר החוקים.
ישראל אייכלר: אבל אם הרב מוזס עומד על הצעתו, אתן לו את זכות ההצבעה שלי, שהוא יצביע.
מנחם אליעזר מוזס: לא שמעתי את הנקודה האחרונה.
מנחם אליעזר מוזס: מה ההסבר האחרון שלהם?
מירי רגב: עוד פעם אני מסבירה את הדברים כפי שהבנו אותם, וגם בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית אפשר לשנות.
מירי רגב: קודם כול, נצביע עכשיו לקראת הקריאה הראשונה אבל זה לא אומר שאנחנו לא יכולים להביא דברים לדיון בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית.
מירי רגב: זאת אומרת, תבואו בדברים עם מוזס.
מירי רגב: אם מוזס ישתכנע, ילך למשרד הפנים, ישכנע את משרד הפנים ותביאו תיקון ואז לאחר הקריאה הראשונה נשנה את זה.
מירי רגב: כדי שחבר הכנסת מוזס יבין על מה אנחנו מצביעים, מה ההצעה?
מירי רגב: כרגע על-פי הדין כאשר אני רוצה להתמודד לראשות עיר עלי לגור באותו מקום חודש לפני הבחירות, 35 ימים לפני, ביום הגשת המועמדות.
מירי רגב: על-פי הצעת החוק של חבר הכנסת מוזס עלי להיות רשומה במרשם האוכלוסין באותו יישוב חצי שנה לפני הגשת הרשימות, אך לגור שם "תכלס" חודש לפני הבחירות.
ישראל אייכלר: אי אפשר להיות רשום בלי לגור שם.
מירי רגב: זה חד-משמעית מה שהם אומרים.
משה גפני: נציג משרד המשפטים אומר, כך הבנתי, כפי שתיארת, היום החוק קובע את פרק הזמן של 35 ימים לפני הבחירות.
משה גפני: לפי ההצעה של הרב מוזס מדובר על 6 חודשים קודם לכן, כלומר מאריכים את משך הזמן כמעט ב-5 חודשים עד הגשת הרשימות.
מירי רגב: רק את הרישום.
<גלעד קרן: מאריכים ב-6 חודשים.
מירי רגב: רק הצהרתית.
<גלעד קרן: השינוי הוא 6 חודשים לפני הגשת הרשימות.
משה גפני: לפי המצב היום מי שרוצה להתמודד לראשות עיר צריך להתגורר במקום 35 ימים לפני הבחירות.
משה גפני: מציע הרב מוזס לא 35 ימים אלא 6 חודשים.
<גלעד קרן: לא, הוא מציע עוד 6 חודשים.
<גלעד קרן: 6 חודשים לפני 35 הימים.
<גלעד קרן: כך כתוב: "ששת החודשים שקדמו ליום הגשת רשימת המועמדים".
<גלעד קרן: זה כמעט 7 חודשים.
מירי רגב: אסביר את זה מהתחלה.
מירי רגב: 6 חודשים לפני החודש שהוא צריך לגור ביישוב.
משה גפני: "בסופו יבוא 'ובלבד שמקום מגוריו הקבוע שישה חודשים לפני יום הגשת רשימת המועמדים למועצה'.
ישראל אייכלר: אז זה 7 חודשים.
יעקב אשר: היום זה 35 ימים לפני הגשת הרשימות.
<גלעד קרן: לא, היום זה יום הגשת הרשימות, 35 ימים לפני הבחירות.
מירי רגב: הוא אשר אמרתי.
מירי רגב: כל הדבר הזה, כולל הכול, הוא 7 חודשים.
מירי רגב: עזוב את ה-37 ימים או 35 ימים.
מירי רגב: חודש ימים צריך לגור בעיר.
משה גפני: היום לפי החוק הקיים צריך 35 ימים לפני הבחירות.
מירי רגב: זה נשאר.
מירי רגב: בנוסף לזה, עוד לפני כן, 6 חודשים לפני כן עליו להירשם.
משה גפני: לפי ההצעה מאריכים את זה בעוד 6 חודשים לפני הגשת הרשימות.
מירי רגב: רק בהרשמה, לא לגור "תכלס".
מירי רגב: רק להירשם במרשם האוכלוסין.
ישראל אייכלר: אי אפשר.
ישראל אייכלר: אני יכול להירשם בעיר מסוימת כאשר אני גר בחיפה?
ישראל אייכלר: לא ירשמו אותי.
משה גפני: אומר נציג משרד המשפטים, ותקן אותי אם אני טועה, שזה גם וגם.
ישראל אייכלר: בבית-שמש היו דיונים והפקידוֹת אסרו על אנשים להירשם.
ישראל אייכלר: בלי חוזה שכירות אני לא יכול להירשם בכלל.
<מירי כהן: גם וגם זה רק מקום מגורים.
משה גפני: אם מישהו יעביר את הכתובת שלו במרשם האוכלוסין חצי שנה קודם ומישהו אחר יגיש עתירה לבג"ץ, מה יקרה?
משה גפני: מרכז חייו לא בעיר.
<קריאה: אז יתחילו לבדוק היכן מרכז חייו, אבל באופן רגיל ותדיר לא בודקים.
דוד צור: למה ההבחנה הזאת?
מירי רגב: נניח שהוא גר בבני-ברק והוא מצהיר שהוא גר בראש העין אצל אחותו מרסדס, זאת הכתובת שלו.
משה גפני: אבל מרכז חייו בתל-אביב.
מירי רגב: מרכז חייו לא מעניין.
מירי רגב: רק החודש האחרון לפני הבחירות מעניין.
מירי רגב: עוד פעם אני חוזרת.
משה גפני: בראש העין יש מתמודד נגדו.
משה גפני: ההוא הפך להיות מועמד אטרקטיבי בגלל שרוצים אותו.
משה גפני: ההוא מתמודד נגדו, אותו פלוני-אלמוני.
משה גפני: הוא יודע שהוא רק העביר כתובת אבל מרכז חייו עדיין בתל-אביב, הילדים שלו לומדים שם בבית-הספר.
ישראל אייכלר: הוא יגיש תלונה במשטרה, בטח.
משה גפני: הוא יגיש עתירה לבג"ץ ויאמר: המועמד לא גר ביישוב.
מירי רגב: אגיד לך מה יקרה.
מירי רגב: על-פי החוק החדש שנאשר, אם חודש לפני הבחירות הוא גר במקום ו-6 חודשים לפני כן הוא גר בתל-אביב, העתירה לבג"ץ תיפול.
ישראל אייכלר: הבג"ץ יגיד שהוא רימה ותפסול אותו מלהיות ראש עירייה.
מירי רגב: העתירה לבג"ץ תיפול.
ישראל אייכלר: אתה לא זוכר מה היה בבית-שמש?
ישראל אייכלר: היתה טענה שאנשים נרשמים, אז הפקידוֹת לא נתנו להירשם.
מירי רגב: מה הבג"ץ יגיד, נציג משרד המשפטים?
<עמי ברקוביץ: בזמן הגשת הרשימות אותו אדם יצטרך להיות תושב העיר.
מירי רגב: זה ברור, עזוב את החודש.
מירי רגב: הוא גר שם חודש.
מירי רגב: מה לגבי 6 החודשים שקדמו להגשת הרשימות?
<עמי ברקוביץ: צריך להיות שהוא תושב המקום, ובין היתר יבחנו גם מה שהיה קודם.
משה גפני: אבל חצי שנה קודם הוא לא גר ביישוב, הוא רק העביר כתובת.
ישראל אייכלר: ובג"ץ יידע על כך.
<עמי ברקוביץ: אני מבין שזה יעמוד בהוראות החוק.
משה גפני: איך זה יעמוד?
משה גפני: אמרת: גם וגם.
<עמי ברקוביץ: חצי שנה – הוא נרשם, ולאחר מכן בנקודת הזמן של הגשת הרשימות בוחנים אם האדם הזה תושב על-פי פרמטרים שונים שנקבעו בפסיקה.
משה גפני: אבל אם מישהו יגיש עתירה לבג"ץ אחרי חודש-חודשיים?
<עמי ברקוביץ: הבג"ץ יצטרך להחליט האם התקיימה באותו אדם הדרישה.
משה גפני: אם הצעת החוק תעבור כלשונה מה יקרה?
<עמי ברקוביץ: נשאר המבחן שבג"ץ יצטרך- - -
משה גפני: הוא לא עבר לגור שם.
משה גפני: הוא ניגש למשרד הפנים והעביר כתובת והוא אמר: עדיין מרכז חיי בתל-אביב.
<עמי ברקוביץ: השאלה מתי מרכז חייו יעבור לרשות המקומית החדשה.
<עמי ברקוביץ: זה שאלה עובדתית, זה תלוי בעובדות.
מירי רגב: חודש לפני הבחירות.
<עמי ברקוביץ: לכל הפחות חודש לפני הבחירות.
דוד אזולאי: הרישום במרשם האוכלוסין מחייב אותו למגורים במקום או זה לצורך הגשת המועמדות בלבד?
<רון אלמוג: לפי החוק חייבים למסור הודעות אמת לפקיד המרשם.
ישראל אייכלר: בדיוק, זה עבירה על החוק.
<רון אלמוג: לפקיד המרשם יש מנדט מסוים לבדוק.
<רון אלמוג: עושים את זה לפעמים.
דוד אזולאי: אשאל אתכם שאלה.
דוד אזולאי: רשות מקומית שפטורה ממס, אדם שעשה אליה העברת כתובת זכאי לאותו פטור או לא זכאי?
<גלעד קרן: זה עבירה פלילית.
<רון אלמוג: אם הוא שיקר- - -
דוד אזולאי: הוא לא גר שם אבל הוא נהנה מהטבה במס.
<קריאה: זה עבירה על החוק.
דוד אזולאי: אז אותו דבר פה.
<גלעד קרן: חבר הכנסת אזולאי צודק.
<גלעד קרן: רציתי להבהיר שבאופן עקרוני כאשר אדם מגיע לשנות פרט במרשם האוכלוסין הוא חייב לדווח דיווח אמת.
<גלעד קרן: זאת אומרת, אם הוא לא גר בכלל באותה רשות מקומית והוא נרשם רק בשביל לקבל איזו הטבה מסוימת, כמו הטבת מס או הטבה אחרת, למשל בדיני הבחירות, כמובן זאת עבירה פלילית, בלי קשר להצעת החוק שלפנינו.
משה גפני: לפי דעתי משרד הפנים גם לא יעביר כתובת בלי חוזה שכירות.
מירי רגב: זה אומר שבאופן עקרוני, אם האדם שיקר או לא שיקר זה כמו אם הוא גנב, אם תפסו אותו גונב או לא תפסו אותו גונב.
מירי רגב: על-פי החוק אם הוא נרשם במינהל האוכלוסין 6 חודשים לפני הגשת רשימות המועמדים הוא מבחינתנו גר שם.
מירי רגב: הצעת החוק הזאת אומרת דבר פשוט מאוד: מרגע זה אנחנו רוצים שמי שמתמודד להיות ראש עירייה או ראש מועצה בעיר מסוימת יהיה מעורה בחיי העיר או המועצה המקומית 6 חודשים לפני הגשת רשימות המועמדים.
יעקב אשר: גם אם זה באמצע שנה והילדים שלו לומדים בבית-ספר והכול, ואז הוא משנה את מרכז חייו ומעביר אותו לשם?
יעקב אשר: נהדר.
מירי רגב: כן, כך קובעת הצעת החוק.
מירי רגב: אתה עומד מאחוריה?
מנחם אליעזר מוזס: איזו שאלה.
מירי רגב: אני גם, דרך אגב.
מירי רגב: מרכז השלטון המקומי גם.
מירי רגב: משרד הפנים גם.
מירי רגב: משרד המשפטים גם.
משה גפני: למה לא ללכת על פשרה?
ישראל אייכלר: הייתי מציע 90 ימים, אבל הרב מוזס לא מסכים.
משה גפני: 3 חודשים.
מירי רגב: משום שאני ביניכם לא יכולה להיכנס- -
יעקב אשר: תפסיקי להגיד "לא יכולה".
יעקב אשר: את כבר עמוק בפנים...
מירי רגב: - -אז אני מציעה שנעשה את הדבר הבא.
מירי רגב: נצביע על הצעת החוק הזאת כלשונה.
מירי רגב: בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית אם תבואו עם הצעה לקצר את זה ל-3 חודשים נלך על 3 חודשים.
דוד אזולאי: בהמשך לדבריך, גברתי היושבת-ראש, אני מציע להעמיד את ההצעה שלי להצבעה וזה יאפשר לנו המשך דיון בשלבים הבאים.
מירי רגב: זה לא יאפשר לנו המשך דיון.
מירי רגב: בכל מקרה נוכל לדון על ההצעה שלך.
מירי רגב: אני לא יכולה לאשר גם את הצעת החוק וגם את הצעתך.
מירי רגב: הצעת החוק עולה למליאה.
יעקב אשר: זה לא ייחשב נושא חדש?
<גלעד קרן: הזמנים הם הנושא העיקרי של החוק ולכן זה לא ייחשב נושא חדש.
יעקב אשר: אז לא צריך להעלות את הצעתו של חבר הכנסת אזולאי להצבעה כעת.
מירי רגב: משרד הפנים, משרד המשפטים.
יעקב אשר: הרב מוזס אומר שנשב ונגיע לפשרה.
מנחם אליעזר מוזס: עכשיו אני מבקש להצביע על הצעת החוק כלשונה.
משה גפני: כדי שזה לא יהיה נושא חדש, גם אם יבוא הרב מוזס ואנחנו נתייעץ בינינו והוא יגיד שצריך ללכת לפשרה, בגלל שבאמת יש פה קפיצה שלא לקחתי אותה בכלל בחשבון, שבעצם אנחנו קופצים מ-35 ימים ליותר מ-7 חודשים, זה תמונת המצב.
משה גפני: החוק לא קובע 6 חודשים אלא הרבה יותר.
משה גפני: אם נגיע למסקנה ביחד, לאחר התייעצות בינינו, שצריך לקצר את המועד באיזה אופן- - -
מירי רגב: זה לא יהיה נושא חדש.
משה גפני: אני מבקש שכפי שנוהגים בוועדות באופן קבוע, כדי שלא ייטען שזה נושא חדש, שיהיה כתוב בדברי ההסבר שהיה דיון על הנושא הזה לקראת הקריאה הראשונה והוועדה הכריעה כפי שהכריעה עכשיו.
<גלעד קרן: זה היה נהוג בעבר אבל כעת לא.
<גלעד קרן: אני כבר אומר שמבחינה משפטית לפחות, זאת החלטה פוליטית בכל מקרה- - -
משה גפני: אבל אז מבחינה ציבורית אם יקום מישהו ויטען לנושא חדש- - -
מירי רגב: הוא לא יכול לטעון שעולה נושא חדש.
מירי רגב: יש פרוטוקול.
משה גפני: אני מבקש שזה יהיה כתוב בדברי ההסבר.
מירי רגב: אין פה נושא חדש.
מירי רגב: אני מבטיחה לכם, בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית נדון בלוח הזמנים.
משה גפני: אני לא מקבל את ההבטחה שלך.
מירי רגב: מה זה "לא מקבל"?
משה גפני: בגלל שיש בעיות בקואליציה.
משה גפני: אם תלכי להיות שרה יהיה יושב-ראש ועדת פנים והגנת סביבה אחר.
מירי רגב: אבל אז אהיה שרת הפנים.
דוד אזולאי: אני גם מבקש שבדיון הבא יגידו מה המשמעות של הרישום במרשם האוכלוסין.
דוד אזולאי: חשוב לנו מאוד לדעת את זה.
מירי רגב: כן, אני מתכוונת להתייחס לזה בסיכום הדיון.
<עירית ורונין: השאלה אם עניין הרישום הדקלרטיבי לא יציב פניות כלשהן לבג"ץ לבחון את הסוגיה ומשמעותה.
מירי רגב: ברור שזה יציב שאלות.
מירי רגב: אז מה, לא באת מוכנה?
מירי רגב: אל תדברי כעת כי אני אתעצבן עליך פחות ממה שמר ביבס התעצבן עליך.
מירי רגב: בואו נגיד שבאת מוכנה לדיון.
מירי רגב: את השאלות הללו היית צריכה לבחון לפני שבאת לדיון.
<עירית ורונין: לא, לא.
דוד צור: הצעת החוק של הרב מוזס קובעת שהאיש יגור ביישוב חצי שנה ולא כל מיני פטנטים של מרכז חייו.
מירי רגב: אני גם רוצה את זה.
משה גפני: למה כל הזמן שאלת על בני-ברק?
מירי רגב: העיר הזאת מרתקת אותי.
משה גפני: אגיד לך מה יכול לקרות בבני-ברק?
משה גפני: יכול לקרות דבר כזה, שיש רוטציה בין הציבור הליטאי לציבור החסידי- - -
מירי רגב: אלך לסיור בבני-ברק באחד הלילות.
משה גפני: תשמעי מה הולך לקרות.
משה גפני: בבחירות הבאות יגידו שזה מגיע לוויז'ניץ, אבל לוויז'ניץ אין מועמד מתאים, אז יגידו שחבר הכנסת מטעם ויז'ניץ יעביר את הכתובת שלו לבני-ברק ויהיה ראש העירייה.
מירי רגב: מי זה יהיה?
משה גפני: מוזס, אבל אז יגידו למוזס: אבל חוקקת חוק נגד עצמך.
מנחם אליעזר מוזס: יעקב אשר היה ראש עיריית בני-ברק מוצלח לכל הדעות, ומה היתה שאיפת חייו?
מנחם אליעזר מוזס: להתקדם לכנסת.
מנחם אליעזר מוזס: אתה רוצה להוריד אותי בדרגה, שאעבור מהכנסת להיות ראש עיריית בני-ברק?
דוד צור: אני חושב שצריך להשאיר את הצעת החוק כלשונה.
דוד צור: יש בה היגיון.
<עירית ורונין: לזה התכוונתי, גברתי.
מנחם אליעזר מוזס: לא להביא איזה ג'וקר מאיזה מקום.
דוד צור: לא כמו שהבאתם בבחירות הקודמות תושב גבעתיים שרצה להיות ראש עיריית ירושלים.
מירי רגב: מה רע בו?
מירי רגב: מה רע בליאון?
מירי רגב: יש לך משהו להגיד נגדו?
דוד צור: נהדר, רק הוא תושב גבעתיים.
מירי רגב: חברים, הסיכום הוא זה, לפני שאנחנו מביאים את הצעת החוק להצבעה.
מירי רגב: אנחנו נצביע על הצעת החוק.
מירי רגב: שני דברים אני מבקשת להביא לאחר הקריאה הראשונה ולפני הקריאה השנייה והשלישית.
מירי רגב: דבר ראשון, האופציה שנפתח את לוחות הזמנים תהיה בתיאום שיעשה חבר הכנסת מוזס עם חברי הכנסת ועם שר הפנים.
מירי רגב: דבר שני, אני מבקשת לקבל תשובה ברורה ממשרד הפנים וממשרד המשפטים, האם זה שמישהו רשום במרשם האוכלוסין ויוגש נגדו בג"ץ ויתברר שהוא לא גר באותו ישוב, האם הרישום מחייב גם מגורים.
מירי רגב: על שתי הסוגיות הללו אני מבקשת תשובה בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית.
מירי רגב: זה נרשם בפרוטוקול, וזה גם יסוכם כחלק מהצעת החוק שאנחנו מצביעים עליה כרגע.
מירי רגב: יכולים להצביע על הצעת החוק הזאת: אני, חבר הכנסת דוד אזולאי, חבר הכנסת מוזס במקום חבר הכנסת אייכלר, וחבר הכנסת דוד צור.
<גלעד קרן: שיהיה ברור, אנחנו מצביעים: "על-פי מרשם האוכלוסין".
מירי רגב: מי בעד הצעת החוק וההסתייגויות כפי שאמרתי אותן כרגע?
מירי רגב: 3 בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד – דוד אזולאי.
מירי רגב: אנחנו ממשיכים את הדיון שהחל אתמול בהצעת חוק הדיור הלאומי.
מירי רגב: נעסוק במספר נושאים, שאמנם דנו עליהם במהלך הפגרה אך נחזור אליהם משום שהיתה בקשה של יושב-ראש מרכז השלטון המקומי, ואני מכבדת אותו ורוצה שהוא יציג כאן את ההיבטים שהוא חושב שלא התייחסנו אליהם מספיק, ועוד בקשה של ההסתדרות, של אריאל יעקובי, שאמור להיות פה.
מירי רגב: אנא תודיעו לו שיגיע כי אנחנו לא נפתח ונסגור את הדיון לכבוד ההסתדרות, עם כל הכבוד שלנו לעובדים.
מירי רגב: לאחר מכן אנחנו נמשיך את הדיון בשונוֹת של הצעת החוק.
מירי רגב: לאחר מכן ערן ניצן צריך לענות לנו תשובות לגבי החסמים וכן לגבי המתחמים שאליהם החוק הזה מתייחס, מה שידוע כרגע.
מירי רגב: אין זה סוד שאתמול הייתי בשוֹק ביחד עם הרבה מאוד נציגים שהיו פה, מכך שאין למדינת ישראל מסד נתונים מסודר שמתייחס למספר יחידות הדיור המתוכננות.
מירי רגב: הממצא הזה חמור משום שגם רשות מקרקעי ישראל, מרגע שמשווקים קרקע לא מעניין אותה מה קורה אחר-כך עם הקרקע.
מירי רגב: ממשלה מוכרת קרקע, משווקת אותה ואז יזם אחרי 10-15 שנים יכול להחליט מה הוא עושה איתה.
מירי רגב: בעיניי זה נתון חמור וקשה, זה נתון שמעמיד את מדינת ישראל בפני מצב מאוד-מאוד לא רציני.
מירי רגב: ישבה פה ראש מינהל התכנון ואמרה: יש לנו בסך הכול 50,000 דירות, כשיש צורך ב-400,000 דירות.
מירי רגב: בגלל כל הפערים שהיו זה נתון עוד יותר קשה.
מירי רגב: עכשיו אנחנו מבינים למה אנחנו במשבר דיור.
מירי רגב: אני לא מדמיינת מצב שבו מח"ט לא יודע כמה כוחות יש לו, כמה חיילים יש לו ומה המשימות שלו.
מירי רגב: איך בכלל אנשי רשות מקרקעי ישראל קמים בכל בוקר ולא יודעים איזו אדמה משווקת יש להם, לאילו מטרות, מה קרה איתה, באיזה מועד השיווק אמור לפוג.
מירי רגב: אם בתוך 10 שנים לא קרה עם זה כלום, שום דבר, זהו, "עלא באב אללה".
מירי רגב: כך אנחנו מתנהלים.
מירי רגב: דרך אגב, ברור שדווקא הנתונים האלה מחזקים את ה"ויפללא", מחזקים את הצורך בהצעת החוק הזאת.
מירי רגב: בעצם הם אומרים שאכן יש משבר.
מירי רגב: יש משבר שכולם מדברים עליו ואף אחד לא עשה אתו כלום.
מירי רגב: צריך לקום פה איזה מהלך אגרסיבי, חזק יותר, כדי לטפל בבעיה הזאת, בבעיה של בניית מתחמים לדיור, באופן ברור וחד-משמעי.
מירי רגב: בחקיקה צריך לטפל בשאלת הדרך, איך עושים את זה, מה הסמכויות של החברה וכדומה, אבל ברור שכל מי שאמר שלא זקוקים ל"ויפללא" או לוותמ"ל, טועה, פשוט טועה, משום שעל-פי הנתונים שהוצגו אתמול על-ידי ראש מינהל התכנון אנחנו בבעיה, נקודה.
מירי רגב: אני פשוט חוזרת על זה כי הייתי די בשוֹק מהנתונים שהוצגו אתמול על-ידי בינת שוורץ.
מירי רגב: נעבור להתייחסות של מרכז השלטון המקומי.
מירי רגב: צר לי להגיד, נמצא פה צביקה מינץ בכל הדיונים ואני לא יודעת למה ברגע האחרון אנחנו נזכרים לעשות את זה.
מירי רגב: אבל אני אומרת שוב שאני פועלת לא על-פי הנהלים משום שחשוב לי כן לשמוע את העמדות האלה, בוודאי לפני מחר, שאז יתנהל דיון של מטה מול מטה ובשבוע הבא נגיע כבר להצבעות, כמובן אם נסגור את הפערים.
מירי רגב: יש כאן התייחסות של היועץ המשפטי של הוועדה להערות השלטון המקומי, אבל אני רוצה לשמוע קודם כול את ההערות מפי חיים ביבס ואחר-כך נשמע כאן גם את עמדת משרד האוצר ואת עמדת היועץ המשפטי של הוועדה, וכמובן אם יהיו חברי כנסת שירצו להתייחס הם מוזמנים.
מירי רגב: יושב-ראש מרכז השלטון המקומי, בבקשה.
<חיים ביבס: קודם כול, אני מודה לך על הזימון המיידי, למרות שרק אתמול דיברנו וכבר היום אנחנו נמצאים כאן.
<חיים ביבס: אז תודה רבה בכלל על שיתוף הפעולה, בטח ובטח בנושאים הללו.
<חיים ביבס: זה שיש משבר, זה נכון.
<חיים ביבס: המשבר לא החל רק עכשיו, הוא קיים כבר שנים רבות מאוד.
<חיים ביבס: לשמחתי דווקא במשמרת הזאת מנסים לטפל כפי שצריך, אך בבהילות הזאת גורמים גם לא מעט נזקים שנשלם עליהם כולנו בעתיד.
<חיים ביבס: אני חושב שזה הזמן לא לעבור מקיצוניות לקיצוניות.
<חיים ביבס: זה כמו עם התאגידים – היה משבר במים אז רצו לתאגידים ו"הרגו" את כל השלטון המקומי והיום כולם הסתבכו עם הדבר הזה, שלא מצליחים לפתור את הפלונטר הכי פשוט ולהפחית את מחירי המים.
זבולון כלפה: זה ייגמר.
זבולון כלפה: לא יהיו תאגידים.
<חיים ביבס: את הדבר הכי פשוט בפלונטר, להפחית את המחיר, לא מסוגלים לעשות, בדיוק בגלל הדבר הזה, בגלל ש"מסנדלים" את זה, ואז יישבו יועצים משפטיים ויסבירו לך כולם איך אתה לא יכול את זה ואתה לא יכול את ההוא וכל דבר.
<חיים ביבס: אנחנו בדיוק רגע לפני שעושים את זה כאן, רגע לפני ש"הורגים" לגמרי את שוק הנדל"ן במדינת ישראל, את שוק יחידות הדיור, רגע לפני שמביאים אותו למצב שלא רק שלא יהיה כלום אלא יהיה שיתוק מלא, שגם השלטון המקומי לא יהיה שותף.
<חיים ביבס: בכוונה הרשויות המקומיות לא יהיו שותפות, כי מה שרוצים זה בעצם להדיר אותנו מתוך התהליך הזה, ואנחנו לא ניתן, בטח לא בעת הזאת.
<חיים ביבס: אחרי אתמול אני יכול לומר שהגיע הזמן – ויושבת-ראש הוועדה צודקת לחלוטין בדבריה – שבמדינת ישראל מישהו ירים את הכפפה.
<חיים ביבס: קחו את המודל של העיר מודיעין, העיר המתוכננת ביותר במדינת ישראל, לקבוע תוכנית-אב 2030-2040, לקבוע את סל הזכויות ואת הגידול הטבעי, לקבוע את מספר יחידות הדיור המוחלט שקיים.
<חיים ביבס: מחר בבוקר כשאצא לשיווק אדע שיש לי 1,000 יחידות דיור ואפשר להוסיף אחת ולא להוריד אחת.
<חיים ביבס: לא תקנת שבס ולא כל השיטות, שאחר-כך באים וכולם בורחים, כל הפקידים בורחים יום אחרי.
<חיים ביבס: הרי בהולילנד לא ראיתי שבאו לאף אחד בוועדה המחוזית ואמרו: אתה שותף מלא.
<חיים ביבס: הרי ועדה מקומית בסך הכול ממליצה, היא לא מחליטה.
<חיים ביבס: ועדה מחוזית היא הוועדה הקובעת, אבל לא ראיתי שאף אחד שם שילם את המחיר על כך שהוסיפו 1,500 אחוזי בנייה.
<חיים ביבס: אבל לבוא לוועדות המקומיות ולהטיל עליהן את הכול – זה בסדר גמור.
<חיים ביבס: לענייננו, כמה דברים מרכזיים שהעלינו, שהם דברים מאוד-מאוד חשובים.
<חיים ביבס: קודם כול לגבי הקרקעות.
<חיים ביבס: צודקת במאה אחוז היושבת-ראש, אני צועק את זה כבר זמן רב: רשות מקרקעי ישראל משווקת ואם חולפות 3 שנים ואנשים לא בונים – צריך לקחת את הקרקע.
<חיים ביבס: אך הבעיה איננה ברשות מקרקעי ישראל, הבעיה נעוצה במשרד האוצר.
<חיים ביבס: כי משרד האוצר כבר קיבל את הכסף, הוא לא מוכן להחזיר את הכסף בעבור הקרקע.