GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: לא שמעתי שהוא דיבר על שמיר, אז בוודאי גם שמיר.
משה זלמן פייגלין: אגב, בדוגמה שהוא הציג, נשלחה אזהרה לכל יושבי מלון "קינג דיוויד" 20 דקות קודם לפיצוץ.
משה זלמן פייגלין: הבריטים בציניות ומתוך זחיחות-דעת לא פינו את האנשים.
מירי רגב: ברור לחלוטין שהתפקיד של חברי הכנסת הערביים הוא שאנחנו לא נהיה מדינה יהודית, של רובם לפחות.
מירי רגב: אנחנו שומעים את זה, אנחנו רואים את זה.
מירי רגב: אנחנו צריכים לפקוח את עינינו ולהבין מה התפקיד שלנו פה בכנסת ישראל.
מירי רגב: אני חוזרת ואומרת, ומבקשת שזה יופיע בסיכום הדיון ויישלח כמובן לראש הממשלה, קודם כול אנחנו קוראים לראש הממשלה, כל חברי הוועדה שהיו כאן, לא לשחרר אסירים ביטחוניים, טרוריסטים, בין שהם יהודים ובין שהם ערבים.
מירי רגב: נלמד מהאמריקאים כבוד לאומי.
מירי רגב: כפי שהם לא משחררים את פולארד בשל בגידה בוודאי הם לא היו משחררים אף אחד מאותם רוצחים על רקע טרוריסטי.
מירי רגב: להיפך, הם עשו את מה שהם צריכים לעשות באפגניסטן באומץ רב.
משה זלמן פייגלין: סליחה, גברתי, אבל במידה וכן משחררים- - -
מירי רגב: רק רגע, עוד לא סיימתי את הסיכום.
מירי רגב: אף אחד לא יפריע לי עכשיו בעת הסיכום.
מירי רגב: אני קוראת לממשלת ישראל ולראש הממשלה לא לשחרר אסירים ביטחוניים.
מירי רגב: אני חושבת שההשוואה, אם אכן זה נכון, שהציעה אותה ארצות-הברית, בין שחרורו של פולארד לשחרור אסירים ביטחוניים היא השוואה לא נכונה, לא טובה ולא מקדמת אותנו לשום מקום.
מירי רגב: ג'ונתן פולארד צריך להשתחרר מהכלא ללא קשר לאסירים הביטחוניים.
מירי רגב: הקשר הזה שהאמריקאים עושים בטעותו יסודו, הוא קשר מבזה ולא נכון.
מירי רגב: אני חושבת שראש הממשלה צריך, אם אכן קיימת הצעה כזאת, לדחות אותה.
מירי רגב: צריך לדרוש את שחרורו של פולארד ללא קשר לאסירים ביטחוניים.
מירי רגב: כל תוכנית שחרור האסירים באה מתוך כוונה שנתקדם במשא ומתן.
מירי רגב: שחררנו בשלוש פעימות אסירים ביטחוניים ולא התקדמנו במשא ומתן, ההיפך הוא הנכון.
מירי רגב: יש לנו יותר טרור מעזה ויש לנו את אבו מאזן, שבכל מקום אפשרי אומר שהוא לא מוכן להכיר בנו כמדינה יהודית.
מירי רגב: לכן ראש הממשלה צריך להפסיק את כל המשא ומתן עם אבו מאזן ולהגיד לעולם כולו: לא תקום כאן שום מדינה פלסטינית בגבולות 67.
מירי רגב: אין לנו פרטנר אמיתי, ואם רוצים ללכת לפרטנר אמיתי בבקשה נתחיל בעזה תחילה, שאבו מאזן ייקח את עזה, שידאג שלא יהיה שם טרור, שיהיה חינוך נכון לפלסטינים, שתהיה כלכלה טובה לפלסטינים, ואז נשב לדבר.
מירי רגב: כל עוד זה לא קורה אין לנו עם מי לדבר.
מירי רגב: אם ראש הממשלה יחליט לשחרר את האסירים הביטחוניים אז כמובן שג'ונתן פולארד צריך להשתחרר וצריך בתוך המשוואה הזאת להכניס גם אסירים יהודים שנאסרו לפני הסכם אוסלו, כי צדק הוא צדק, ולא רק אסירים ביטחוניים פלסטינים.
מירי רגב: אני מבקשת להעביר מכתב ללשכת ראש הממשלה, הערה על כך שהם לא כיבדו את הכנסת ואת ועדת הפנים והגנת הסביבה כאשר שלחו לכאן נציגה שלא אמרה דבר ולא הוסיפה אור לשאלות ששאלנו.
מירי רגב: ביקשנו שיגיע לכאן נציג של ראש הממשלה, בעיניי ראש המל"ל או מזכיר הממשלה, להגיד מה הם הקריטריונים, ולא להתחבא מאחורי נציגה שלא יודעת להגיד לנו דבר.
מירי רגב: אני רואה בזה צעד של לשכת ראש הממשלה שאינו מכבד את הכנסת ואת הוועדה.
מירי רגב: הם היו צריכים לבוא לכאן ולענות תשובות ברורות לגבי הקריטריונים.
מירי רגב: הרי בסופו של דבר נדע את שמות האסירים ונדע מי הם ונדע מתי זה קורה.
מירי רגב: הם היו צריכים לבוא לכנסת ולהציג את הרשימה הזאת.
מירי רגב: לסיום, אני מבקשת להביא הצעת חוק, שאוביל אותה כיושבת-ראש הוועדה, ומי שירצה להצטרף אליי מוזמן, שאני מבקשת שהיועץ המשפטי של הוועדה ינסח לי, שאומרת שממשלת ישראל וראש הממשלה לא יכולים לקבל החלטה על שחרור אסירים ביטחוניים, רוצחים טרוריסטים ללא אישור הכנסת.
מירי רגב: לא יכול להיות שכנסת שנבחרת אין לה יכולת, חוץ מאשר להעביר עמדה ברורה לראש הממשלה, למנוע מהלך.
מירי רגב: אני רוצה שלכנסת ישראל תהיה כן יכולת למנוע מהלך.
מירי רגב: לכן אני מבקשת ממך להכין הצעת חוק ולהעביר אותה כמובן לכל חברי הוועדה ולחברי כנסת אחרים.
מירי רגב: לסיום דבריי, לבי עם המשפחות השכולות שנמצאות כאן סביב השולחן הזה.
מירי רגב: אני יודעת שהמהלך שלכם מאוד-מאוד קשה.
מירי רגב: אנחנו ככנסת, ואני כיושבת-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, נעשה את כל שניתן להביע את העמדות הנחרצות שהועלו כאן על-ידי חברי הבית השונים.
מירי רגב: חבר הכנסת פייגלין ואני באים מאותה מפלגה אבל נמצא כאן גם חברי חבר הכנסת דוד צור.
מירי רגב: צר לי על המהלך הזה אם הוא ייעשה.
מירי רגב: זה מהלך שממשלת ישראל היא האחראית לו ואני חושבת שהמשך לחץ ציבורי הוא הדבר הנכון שאתם צריכים לעשות.
מירי רגב: בזה סיימנו את הדיון.
מירי רגב: אני פותחת את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת לדיון בהצעת חוק המכונה "ויפללא", הצעת חוק לקידום הבנייה במתחמים מועדפים לדיור (הוראת שעה), התשע"ד-2014, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
מירי רגב: היום בעזרת-השם נסיים את פרק התכנון בחוק, כאשר במפגש הבא נדון בעניינים הקנייניים, בכל הסוגיות המשפטיות של הפקעת קרקע.
מירי רגב: את כל המהלך הזה יוביל כמובן המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, ארז קמיניץ.
מירי רגב: היום נדון בסעיפים 20-29 להצעת החוק, כאשר בינת שוורץ היתה אמורה לתת לנו כמה תשובות לגבי מלאי הדיור, מלאי תכנוני, נושא שעלה בדיון הקודם.
מירי רגב: בפרק התכנון יש הרבה מאוד פערים.
מירי רגב: נעמה שולץ וערן ניצן ממשרד האוצר, אתם מובילי החוק.
מירי רגב: יש המון פערים בינינו לבינכם בתחום התכנון, על כל סוגיית מטרות החוק, על כל סוגיית הדיור הציבורי וההיבטים החברתיים.
מירי רגב: אני מזכירה לכם שאם אתם רוצים לעמוד בלוחות הזמנים, שזה אומר אישור החוק בסוף חודש מאי- - -
תמר זנדברג: הם רצו בסוף חודש מרץ.
מירי רגב: הם רצו, אבל יש ועדה.
מירי רגב: אם רוצים לסיים את אישור החוק עד סוף חודש מאי אז נצטרך לשבת ולדבר על אותם פערים.
מירי רגב: אני רואה את הפערים הגדולים יותר בתחום התכנון, יותר מאשר בתחום הנדל"ן ובתחום שיווק הקרקע ובתחום ההפקעות, בנושאים הללו אני רואה פחות פערים בינינו ובין הממשלה, אבל את הסוגיות האלה אתם צריכים לקחת בחשבון.
מירי רגב: אני מציעה שנציגי משרד האוצר יקראו את הסעיפים 20-29, לאחר מכן בינת שוורץ תציג את מלאי התכנון הקיים ולאחר מכן נעבור להתייחסויות של הגורמים שנרשמו: איתמר בן דוד מן החברה להגנת הטבע, רשות הטבע והגנים, מרכז השלטון המקומי, האיחוד החקלאי.
מירי רגב: אתה יודע שהדיון היום הוא לא בתחום שלכם.
מירי רגב: אתה מבחינתי תהיה ראשון הדוברים בתחום הפקעת הקרקעות.
מירי רגב: אין בעיה, רק שתדע, אתה מכיר את הסעיפים שעליהם אנחנו דנים היום.
מירי רגב: תעביר התייחסויות לדיון הבא – זה הדבר הכי חשוב מבחינתכם, אבל אני משאירה אותך לזכות דיבור, כמובן.
מירי רגב: ביקשו זכות דיבור גם שתי"ל, חברת החשמל.
מירי רגב: מי הם רבקה בנלולו, סימה מויאל ואברהם שרנופולסקי?
מירי רגב: את מי אתם מייצגים?
<סימה מויאל: את צוות הדיור הציבורי.
מירי רגב: לא נרשמתם לדיבור.
מירי רגב: נתתי בדיונים הראשונים זכות דיבור לוויקי וענונו, שאני מקווה שהיא בריאה.
מירי רגב: במשך תקופה מסוימת היא הרגישה לא טוב, עכשיו אני מקווה שהיא מרגישה טוב יותר.
מירי רגב: נתתי לכם זכות דיבור.
מירי רגב: אם יישאר לנו זמן אתן לכם זכות דיבור, אבל באופן עקרוני כבר אמרתם את אמירותיכם.
מירי רגב: מישהו מראשי המועצות האזוריות – למרות שזה לא הנושא שלכם – מבקש להגיד משהו?
<מוטי דלג'ו: עקרונית בכלל על הצעת החוק.
מירי רגב: אתה לא מדבר.
מירי רגב: אתה מכיר את הכללים.
<מוטי דלג'ו: אדבר בדיון הבא.
<מוטי דלג'ו: זה בסדר.
מירי רגב: בגלל שבאו לכאן ארבעה ראשי מועצות אזוריות אני מכבדת אותם.
מירי רגב: זה לא יהיה בהמשך.
מירי רגב: אנשים צריכים להירשם לזכות דיבור ולהעביר את הערותיהם בכתב כדי שנתייחס אליהם ברצינות.
מירי רגב: אחרת, מה?
<מוטי דלג'ו: בפעם הבאה נתייחס.
מירי רגב: בפעם הבאה זה ברור לי.
<שמעון סוסן: בפעם הבאה נרשמנו לזכות דיבור.
<שמעון סוסן: היום באנו רק להסתכל.
<שמעון סוסן: אמרת שאנחנו לא מגיעים, לכן באנו.
מירי רגב: חברי הכנסת שנמצאים פה הם תמר זנדברג, בועז טופורובסקי וזבולון קלפה.
מירי רגב: בועז טופורובסקי, אנא תמלא את מקומי, אני יוצאת ל-10 דקות ואחזור לאחר מכן.
מירי רגב: נתחיל עם הקראת הסעיפים, בבקשה.
מירי רגב: לאנשים שהצטרפו, נמצאים פה דוד ביטן ושאול אדם יועצי הוועדה, שלום גם לכם.
מירי רגב: בנוסח שחולק לכם כל מה שצבוע באדום הוא התייחסות של הוועדה להצעת החוק הממשלתית.
מירי רגב: אלה הפערים שיש בינינו לבין הממשלה, שנצטרך כמובן להגיע בהם להסכמים לקראת ההצבעות.
מירי רגב: בבקשה, נא להתחיל לקרוא את הצעת החוק.
מירי רגב: אני מקבלת את הצעת בינת שוורץ.
מירי רגב: היא תתייחס אחר-כך לכלל ההערות של הגורמים שיעלו פה.
תמר זנדברג: מה זה הנוסח האדום?
מירי רגב: הסברתי לפני רגע.
מירי רגב: הנוסח האדום הוא הערות הוועדה, הערות שלנו שהממשלה לא קיבלה.
<ערן ניצן: הממשלה עדיין לא לא-קיבלה.
מירי רגב: היא עדיין לא אמרה את עמדתה, היא עדיין לא לא-קיבלה, כפי שאומר כאן נציג אגף התקציבים.
<אלדר דוכן: <(היו"ר בועז טופורובסקי)>
בועז טופורובסקי: אני פונה לאנשים שיש להם זכות דיבור.
בועז טופורובסקי: אתם רוצים לדבר על הסעיפים האלה או בכלליות?
בועז טופורובסקי: איתמר בן דוד, החברה להגנת הטבע, בבקשה.
<איתמר בן דוד: להתייחס לכל הסעיפים לפי הסדר?
בועז טופורובסקי: אנחנו נעבור סעיף-סעיף אז תוכל להגיד את ההערות בכל סעיף שנגיע אליו, כך אני מעדיף.
בועז טופורובסקי: אם אתה רוצה להגיד משהו בכלליות על הסעיפים הללו, זה הזמן.
<איתמר בן דוד: יש לי הערות פרטניות לגבי חלק מן הסעיפים הרלוונטיים.
בועז טופורובסקי: אז עוד מעט, כאשר נעבור סעיף-סעיף.
בועז טופורובסקי: ניר אנגרט מרשות הטבע והגנים.
<נירית אהרון: יש לנו הערה פרטנית לסעיף אז נדבר בהמשך.
בועז טופורובסקי: מאה אחוז, בסדר גמור.
בועז טופורובסקי: צביקה מינץ, דודו קוכמן, עומר כהן, יש לכם הערות כלליות?
<צביקה מינץ: אני מטעם השלטון המקומי.
<צביקה מינץ: נמצא אתי גם עודד גבולי שמבקש להרחיב.
בועז טופורובסקי: אחד מכם ידבר.
<עודד גבולי: אני מהנדס עיריית תל-אביב-יפו ויושב-ראש מהנדסי ערי פורום ה-15.
<עודד גבולי: באופן כללי אין לנו התנגדות להצעת החוק.
<עודד גבולי: אני חייב להסביר כי אני מכיר את התופעה ואת הסיטואציה שראשי רשויות מקומיות לא רוצים לבנות, אני מכיר את זה לעומק, ויש הרבה רשויות מקומיות כאלה וצריך לשים לזה פעם אחת ולתמיד סוף, אבל לא לגמרי בצורה שאתם מציעים כי החוק הזה לא סוגר את כל המעגל.
<עודד גבולי: לא אפרט יותר מדי, יש לי הרבה להגיד.
<עודד גבולי: רק אגיד שהוא לא סוגר את כל נושא התמריצים, הוא לא סוגר את כל נושא הפתרונות לשב"צים, לבנייני ציבור, הוא לא סוגר את נושא מאזני הארנונה בכלל.
<עודד גבולי: הוא לא סוגר גם דבר הרבה יותר חשוב, שבסופו של דבר מי שמטפל בתושבים שמגיעים – לא כל-כך הבינו את זה אלה שהגיעו ממדינות אחרות – הוא ראש הרשות המקומית ואליו גם מופנות כל הטענות.
<עודד גבולי: זה לא דבר של מה בכך כי זה יומיומי, וזה לא רק יומיומי בבוקר אלא זה יומיומי בבוקר, בערב וגם בלילה.
<עודד גבולי: ולכן יכול להיות שהחוק ייצור מצב שבונים לאיזה רשות מקומית מגורים והיא לא יכולה אחר-כך להשתלט על זה.
<עודד גבולי: זאת ההערה הכללית ולפי דעתי מבינים את זה, אבל באמת צריך לעשות משהו בקשר לזה.
בועז טופורובסקי: אם אני יכול להפריע לרגע, לגבי ההערות לשיפור, אשמח אם תגיש אותן לוועדה כדי שנוכל להתייחס אליהן.
<עודד גבולי: הגשנו אותן.
<תומר רוזנר: הערות לשיפור – לא הוגשו.
<תומר רוזנר: יש הערות נגד, לא הערות בעד.
<עודד גבולי: הוגשו הערות לכל סעיף וסעיף.
<עודד גבולי: זה הערה אחת כללית.
בועז טופורובסקי: אני מניח שזה בא עם איזה הסכם-גג.
בועז טופורובסקי: נכון?
<ערן ניצן: כל הטיפול בסיוע לרשויות מקומיות הוא לא רק מהשפה אל החוץ.
<ערן ניצן: כפי שהוועדה יודעת בוודאי, זה מטופל באינטנסיביות על-ידי משרד האוצר.
<ערן ניצן: רק לאחרונה סוכם עם משרד הפנים על מנגנון של תמרוץ רשויות מקומיות שהנפיקו היתרים.
<ערן ניצן: רק לאחרונה נרקמו הסכמי-גג, ויירקמו הסכמי-גג נוספים.
<ערן ניצן: התוכניות, בוודאי התוכניות הגדולות שבהן, כמובן יתקדמו.
<ערן ניצן: לממשלה אין עניין להפיל את הרשות המקומית חלילה.
<ערן ניצן: היא תעשה אותן במסגרת הסכמי-גג.
<ערן ניצן: יחד עם זה, זאת לא האכסניה.
<ערן ניצן: הצעת החוק הזאת שמתארת איזו פרוצדורה תכנונית היא לא האכסניה להסדרת הבעיות המוניציפליות.
<ערן ניצן: זאת בעיה שלא נסתרת מעיני הממשלה והיא גם מטפלת בה.
בועז טופורובסקי: בכל מקרה, עודד גבולי, הערתך זאת נרשמה.
<עודד גבולי: עוד שתי הערות כלליות ואז ממש בקצרה הערות פרטניות.
<עודד גבולי: הערה כללית נוספת היא שאם רוצים שלחוקים הללו יהיו ידיים ורגליים גם ביומיום וביישום חייבים פעם אחת ולתמיד לתת לראש מינהל התכנון ליצור מצב שמתכנני המחוזות כפופים אליו.
<עודד גבולי: לא יכול להיות שמהנדס עירייה כפוף למתכנן מחוז ולא יכול להיות שמתכנן מחוז לא כפוף למינהל התכנון.
<עודד גבולי: אני לא מבין למה לא משנים את הדבר הזה.
<עודד גבולי: יש לזה חשיבות עצומה, במיוחד בקשר לחוק הזה.
<עודד גבולי: אני לא סתם אומר את זה רק כי פתאום נזכרתי וראיתי את בינת שוורץ.
<ערן ניצן: אני מתפתה להסכים עם עודד גבולי, אבל כמובן לא כהוראת חוק כללית.
<ערן ניצן: נדמה לי שזה חלק מסמכויות שר הפנים שאמור להגדיר את ראש מינהל התכנון.
<עודד גבולי: בסדר, אבל אם רוצים שלחוק יהיו רגליים צריך לשנות גם מעטפות.
<ערן ניצן: משרד האוצר בעד.
<עודד גבולי: עוד מעטפת אחת, שהיא הכי חשובה כדי שהדברים באמת יקרו, אם רוצים באמת לפתור את בעיות הדיור, היא שתתחילו לאחד רשויות כי בלי זה שום דבר לא יתקדם.
בועז טופורובסקי: נפתור את כל החוליים במדינת ישראל.
<עודד גבולי: אם אתה רוצה לחייך אז תלך לכנס בבנייני האומה, אתה יכול לצחוק שם המון על מה שאומרים.
<עודד גבולי: אם אנחנו רוצים לחייך אז בואו נלך לשם כולם.
בועז טופורובסקי: אני לא יודע איזה כנס מתקיים בבנייני האומה, ואם ארצה לחייך אחייך.
<עודד גבולי: אז יש לך מזל.
בועז טופורובסקי: עודד גבולי, בזה הסתיימה רשות הדיבור שלך.
בועז טופורובסקי: אם ארצה לחייך אחייך.
בועז טופורובסקי: דודו קוכמן מהאיחוד החקלאי, בבקשה.
<דוד קוכמן: אדבר בישיבה הבאה.
בועז טופורובסקי: עומר כהן משתי"ל.
<קריאה: במקום עומר כהן ידברו מצוות דיור ציבורי.
<סימה מויאל: שלום לכולם.
<סימה מויאל: אני סימה מויאל.
<סימה מויאל: אני חברה בצוות הדיור הציבורי.
<סימה מויאל: מדברים פה על דיור אבל שוכחים משהו מאוד-מאוד חשוב.
<סימה מויאל: שוכחים שכבה, אוכלוסייה גדולה מאוד, של הדיור הציבורי, שלא מזכירים אותה, לא דואגים לה.
<סימה מויאל: בעקבות התוכנית שכולם ראו ביום שני האחרון אסור לשכוח ואסור להעלים עין ולהתעלם מן הדברים הללו ולעבור הלאה.
<סימה מויאל: חייבים לשנות את הקריטריונים של הדיור הציבורי.
<סימה מויאל: הוא חייב להתחיל לספק פתרונות לשכבות המוחלשות שזקוקות לו.
<סימה מויאל: לשם כך הוא נועד.
<סימה מויאל: בלתי אפשרי שבדיור הציבורי יתגוררו אנשים שלא צריכים לגור בו, מוסדות שלא צריכים להיות שם, ולעומת זה אימהות חד-הוריות, משפחות מוחלשות – ואני לא מדברת רק על כאלה שלא עובדים, שלא יחשבו שהאימהות החד-הוריות הן מסכנות, הן לא מסכנות, הן לא רוצות תרומות כספיות והן לא מבקשות לחם, הן מבקשות בסיס.
<סימה מויאל: בכל דיון, גם בדיון הזה, חייבים להשמיע את ההיבט של הדיור הציבורי ולהבהיר את המשמעות של העניין.
<עודד גבולי: בועז טופורובסקי, היתה פה אי-הבנה.
<עודד גבולי: אם אתה נפגעת אני מתנצל.
<עודד גבולי: לא התכוונתי לפגוע כשדיברתי על החיוך.
בועז טופורובסקי: אני לא נפגע, הכול בסדר.
בועז טופורובסקי: אנחנו ממשיכים.
<עודד גבולי: אני חייב להגיד עוד הערה פרטנית.
בועז טופורובסקי: הערה פרטנית תוכל להעיר כאשר נדון בסעיפים, כאשר נגיע לסעיף הספציפי.
בועז טופורובסקי: זה בסדר גמור.
<עודד גבולי: הגענו לסעיף הספציפי.
<עודד גבולי: הערה אחת, באמת.
<עודד גבולי: ואני מתנצל עוד פעם אם הבנת אותי לא נכון.
בועז טופורובסקי: עוד לא התחלתי לעבור על הסעיפים.
בועז טופורובסקי: כעת נגיע לסעיף 20.
בועז טופורובסקי: קודם כול נציג אותו, נשמע את הערות הוועדה ואז נשמע את הערותיך.
בועז טופורובסקי: מי מציג את סעיף 20?
<ערן ניצן: מה שמלווה את הסעיף הוא ההערה של הוועדה.
<ערן ניצן: בסעיף עצמו אין בעיה.
בועז טופורובסקי: כלומר, אין איזו הערה מיוחדת.
בועז טופורובסקי: תומר רוזנר, בבקשה.
<תומר רוזנר: נסביר בקצרה.
<תומר רוזנר: הסעיף הזה מדבר על תנאים לאישור תוכנית.
<תומר רוזנר: צריך לזכור את המטרה של החוק, שהיא לתת פתרונות מהירים של תכנון כדי לבצע פרויקטים שירחיבו את היצע הדיור באופן מהיר.
<תומר רוזנר: המטרה הזאת תושג רק אם התוכניות הללו שבהן אנחנו מדברים יהיו תוכניות שאפשר לבצע אותן באמת במהירות.
<תומר רוזנר: לכן אנחנו רוצים להציע לוועדה לאמץ מנגנון, שבעצם אומץ גם בחוק הווד"לים, בשל אותה סיבה, שמבטיח שהוועדה לא תתנה תנאים לאישור התוכנית שאי אפשר לממש אותם באופן מהיר בפרק זמן של 90 ימים או 60 ימים.
בועז טופורובסקי: 60 ימים, עם הארכה של 30 ימים.
<תומר רוזנר: הזמנים הללו לקוחים מחוק הווד"לים.
<תומר רוזנר: אם הוועדה חושבת שבגלל היקף הפרויקטים הללו אולי צריך לקבוע זמן ארוך יותר, או קצר יותר, ניתן לקבוע מועדים לפי שיקול דעת הוועדה.
<תומר רוזנר: אבל אנחנו חושבים שהמנגנון הזה חשוב כדי להבטיח שמדובר בתוכניות שאפשר באמת לממש אותן באופן מיידי ולבצע אותן, ולא בתוכניות שיישארו על המדף.
בועז טופורובסקי: הוספתם גם את סעיף 20א, לפיו אם לא יגישו את זה בזמן אז התוכנית מבוטלת.
<תומר רוזנר: הכוונה להבטיח שהוועדה לא תתנה תנאים כאלה שבעצם יתקעו את התוכנית למשך תקופה ארוכה.
<תומר רוזנר: שהיא תדע שאם היא תתנה תנאים כאלה, שבעצם אי אפשר לממש אותם, התוצאה תהיה שהתוכנית הזאת לא תהיה.
<תומר רוזנר: לכן שהיא תדע מראש כאשר היא קובעת את התנאים, שהיא תקבע רק תנאים כאלה שבאמת אפשר לממש אותם בזמן סביר.
בועז טופורובסקי: ערן ניצן, בבקשה.
<ערן ניצן: ההערות של היועץ המשפטי נלקחות מחוק הווד"לים, אבל הן בעצם נוגעות בלב ובהבדל שבין חוק הווד"לים לחוק הזה, והיועץ המשפטי גם יודע את זה.
<ערן ניצן: אף אחד לא הציג את התוכנית הזאת כתוכנית בזק.
<ערן ניצן: התוכנית הזאת צריכה לטפל בתוכניות ענק.
<ערן ניצן: מי שחושב שניתן לקדם ולאשר בשעה טובה תוכנית בתל השומר של עשרות אלפי יחידות דיור ולסיים אותה בהתניות שאפשר למלא רק בתוך 60 ימים, יודע שזה לא המציאות, וזה גם לא הכוונה.
<ערן ניצן: בשביל זה יש את מסלול הווד"לים והוא ממשיך ומתקיים ויודע לקחת תוכניות ולקדם אותן בתנאים זריזים.
<ערן ניצן: הוא יודע לקחת תוכניות שאינן "מבושלות" מספיק ואם צריך הוא דוחה אותן.
<ערן ניצן: כאן המנגנון אחר.
<ערן ניצן: לפעמים הוא לוקח ממש מן המסד, הוא לוקח פרויקטים קיימים, למשל בגלילות דרום או באזורים נוספים, שבהם אין עדיין מסד תכנוני, אבל אם הם יעלו לוועדה המחוזית באמצעים המוגבלים, לצערנו, שקיימים אצלה ייקח המון שנים לקדם תוכניות ענק כאלה.
<ערן ניצן: עיר כמו קדמת השרון ייקח המון שנים לקדם.
<ערן ניצן: כי נדרשים שם מיליארדים לתכנון וביצוע של פרויקטים תחבורתיים עצומים ומט"שים עצומים ואיזוני קרקע עצומים.
<ערן ניצן: הרציונל היה להקים מוסד תכנון ארצי שנותן את כל התשומות של הממשלה, של משרדי הממשלה, של כל מי שעומד בראש המערכות ביחד, כדי לאשר תוכניות ענק מן הסוג הזה.
<ערן ניצן: לכן כמובן ההצעה איננה מקובלת עלינו.
בועז טופורובסקי: התבלבלתי.
בועז טופורובסקי: תומר רוזנר הציע לוודא שהזמנים יהיו לא ארוכים מדי ומשרד האוצר אומר: לא, לא, זה דווקא קצר מדי?
<תומר רוזנר: הבנת נכון מאוד.
<ערן ניצן: כדי שנוכל לאשר את התוכנית, למשל את התוכנית של קדמת השרון, תומר רוזנר היועץ המשפטי הציע שלכאורה נאשר את תוכנית קדמת השרון ונכלול בה רק תנאים שאם אי אפשר ליישם אותם בתוך 60 יום אז לא נוכל לכלול את התוכנית הזאת.
<ערן ניצן: אבל ברור שבתוכניות מטרופוליניות עצומות מן הסוג הזה זה לא המצב.
דוד ביטן: לא זאת היתה הכוונה.
<ערן ניצן: תוכנית כמו קדמת השרון תכלול בתוכה בוודאי גם סעיפים שייקח שנים לקדם אותם, וזה בסדר, עם סעיפים מטרופוליניים והקמת רכבות.
<ערן ניצן: תומר רוזנר יודע את זה.
<תומר רוזנר: זה בסדר למי?
<ערן ניצן: אלה לא תוכניות שקורות ביום וגם לא ביומיים.
בועז טופורובסקי: אתה לא רוצה להגביל את זה בזמנים?
דוד ביטן: אבל קבעו זמנים.
דוד ביטן: לא הבנת מה שתומר רוזנר אמר.
דוד ביטן: יש תקופת זמן שבמהלכה תוכנית צריכה להיות מאושרת, לכן הוא אומר שבתקופה הזאת תנאים לאישור יהיו תנאים שאפשר למלא אותם בתוך אותה תקופה.
בועז טופורובסקי: זאת ההצעה של תומר רוזנר.
בועז טופורובסקי: אני שואל את משרד האוצר.
<ערן ניצן: היועץ המשפטי של הוועדה מבקש שהתנאים לאישור יוכלו להתקיים בתוך 60 יום.
דוד ביטן: אבל אתה קבעת בהצעת החוק- - -
בועז טופורובסקי: דוד ביטן, תסביר כאשר תקבל רשות דיבור.
בועז טופורובסקי: בינת שוורץ, תוכלי להבהיר?
<בינת שוורץ: אסביר.
<בינת שוורץ: יש תוכניות טובות מאוד, שעדיין כאשר מביאים אותן לדיון בוועדה, לפעמים זה אחרי ששומעים התנגדויות ולפעמים זה סתם מול חברי ועדה שלא נחשפו קודם מספיק לתוכנית, עולים רעיונות טובים שמשפרים את התוכנית.
<בינת שוורץ: זאת הסיבה שוועדה קובעת תנאים להפקדה או תנאים לאישור.
<בינת שוורץ: אמרנו שאנחנו רוצים להכניס למסלול של הווד"לים רק תוכניות מאוד בשלות, ולכן הכנסנו את הסעיף הזה, שאומר: כולם מכירים את התוכנית, עשינו סבב, אין פה המצאות חדשות, לא יהיו המצאות חדשות על שולחן הוועדה.
<בינת שוורץ: מהניסיון שהצטבר עד היום בווד"לים יש מספר תוכניות שהיו יכולות לעמוד בכל הקריטריונים כדי להיכנס למסלול הווד"ל ובכל זאת הן לא נכנסו, מהסיבה שידענו שהן לא יוכלו לעמוד בתנאי הזה.
<בינת שוורץ: אבל אז יש להן מסלול חלופי, הן יכולות להיכנס לוועדה המחוזית.
<בינת שוורץ: במקרה הזה של הוותמ"לים, אל"ף, אנחנו רוצים לשמור על פתיחוּת של הוועדה.
<בינת שוורץ: דווקא בגלל שההליך אמור להיות מהיר בהכנת התוכנית אנחנו רוצים שלוועדה יהיו כל האפשרויות לקבל החלטות, להתאים את התוכנית או לשנות אותה.
<בינת שוורץ: בי"ת, אין פה מסלול חלופי.
<בינת שוורץ: אנחנו בעצם זורקים את התוכנית לוועדה המחוזית במידה ולא מצליחים, ואנחנו לא רוצים שהתוכניות האלה יהיו שם, הן תוכניות ענק.
<בינת שוורץ: אמרנו שאנחנו צריכים את הקשר הממשלתי לתוכניות האלה.
<בינת שוורץ: התוכניות הללו ילוו ברכבת קלה.
<בינת שוורץ: אי אפשר פתאום להסיט תוואי של רכבת קלה בתכנון בתוך 60 ימים, אז שווה לחכה עוד קצת זמן ולהביא תוכנית עם רכבת קלה וכדומה.
<בינת שוורץ: זאת הסיבה שאנחנו חושבים שבמקרה הספציפי הזה ההוראה הזאת לא נכונה, למרות שבאופן כללי זאת הוראה מצוינת.
בועז טופורובסקי: אין הגבלת זמן בכלל?
<תומר רוזנר: אין הגבלה.
תמר זנדברג: תחשוב על הזמן שלקח לתכנן את הרכבת הקלה הקיימת היום.
תמר זנדברג: זה פרק הזמן הדרוש.
בועז טופורובסקי: לכן אנחנו רוצים כן לזרז את זה.
תמר זנדברג: הפער הוא מ-40 שנים ל-60 ימים.
בועז טופורובסקי: אז אולי לא 60 ימים, אבל כן צריך להגביל.
<בינת שוורץ: הוועדה הזאת, אתם כל הזמן משווים אותה לווד"ל, וזה נחמד, אבל הווד"לים הן ועדות מחוזיות.
<בינת שוורץ: בואו נשווה אותה לוות"ל, אליה הוועדה הזאת צריכה להיות דומה, והיא באמת דומה בהרבה מאוד דברים.
<בינת שוורץ: גם בוות"ל לא קבענו לוחות זמנים ליזמים, כי היזמים הם ממשלתיים, הם יזמים שמחויבים.
<בינת שוורץ: הנחת הבסיס היא שהם עושים הכול, ואנחנו מזרזים אותם לעשות הכול כדי לעמוד בזמנים.
<בינת שוורץ: כל קביעה מאולצת של לוחות זמנים שיוטלו על היזם בחוק עלולה לפגוע בתוכנית או לזרוק אותה החוצה מן המסלול וזה לא הגיוני.
תמר זנדברג: הדיון הזה על לוחות הזמנים, שהוא כביכול דיון טכני או פרוצדורלי, הרי אנחנו כאן בוגרים, דנו בחודשים האחרונים בכמה חוקים ובחנו האם להאיץ יותר או פחות ודנו האם זה יהיה תוך 90 ימים או 60 ימים או 15 ימים.
תמר זנדברג: מהדיון ששמענו כאן, אנחנו מדברים במישור אחר לגמרי, באופן שמטיל צל כבד על השאלה על מה בעצם אנחנו מדברים מבחינה קונצפטואלית.
תמר זנדברג: לכן אני חושבת שבמידה רבה מאוד דווקא הדיון העקרוני הוא בפרק המטרות, שכבר עברנו עליו ללא הסכמות, ואסביר מדוע.
תמר זנדברג: כפי שנאמר כאן, הוועדה הזאת, הוותמ"ל, באה לעשות דבר אחר לגמרי ממה שהובטח לנו, לפחות ציבורית.
תמר זנדברג: שר האוצר, ראש מפלגתך, הביא את הוועדה הזאת במסגרת חבילת הדיור של קבינט הדיור, שהוקם על מנת לתת מענה מהיר למשבר הדיור.
תמר זנדברג: לראשונה הציג בשביל זה את חברת "דירה להשכיר" בשביל לבנות דיור להשכרה, ושמענו על עוד צעדים קצרי טווח, כמו המע"מ וכן הלאה.
תמר זנדברג: כל הדברים הללו הם במטרה לתת פתרון למשבר מאוד-מאוד קונקרטי.
תמר זנדברג: כאן אנחנו דנים בוועדת תכנון היפר-מגלומנית, שמטרתה להצטרף למערכת התכנון.
תמר זנדברג: זה כמו להוסיף מערכת שמש שלמה על כוכב לכת קטן, מערכת שמש שדבוקה אליו פה באופן שלא קשור למערכת עצמה, שלא נובע מהרציונל שלה.
תמר זנדברג: הוא לא בא לקצר הליכים, כך אנחנו שומעים עכשיו.
תמר זנדברג: הוא בא להקים ערים חדשות, הוא בא להקים פרויקטי-על מגה-היפר עצומים, שבהכרח ובצדק לא יכולים להיות בפרק זמן קצר וגם לא צריכים להיות בפרק זמן קצר.
תמר זנדברג: הם פרויקטים לאומיים, במובן שהם משני-סדרי-עולם בכל דמותה של הארץ.
תמר זנדברג: כאן אנחנו מגיעים לשאלה אחרת – האם זה מה שצריך, האם זה מה שנחוץ.
תמר זנדברג: חבר הכנסת קלפה ואני קצת נכנסנו לנושא של המלאי התכנוני.
זבולון כלפה: נראה לי שאת לא קוראת את החוק הנכון.
זבולון כלפה: יש כאן חוק אחר לגמרי.
זבולון כלפה: זה לא חוק התכנון והבנייה.
זבולון כלפה: זה חוק הבנייה והתכנון.
זבולון כלפה: בזה הכול נפתר.
זבולון כלפה: תסתכלי על זה כך, זה פשוט יותר.
זבולון כלפה: עמיר ריטוב, זה לא הסגנון אצל המתנחלים?
תמר זנדברג: אם המטרה היא לפתור את משבר הדיור, כפי שהיתה המטרה המקורית, אז כמובן זה לא המקום.
תמר זנדברג: אם המטרה היא לייצר באופן שהוא באמת חסר תקדים מין מגה-מערכת שבה לא רק מופר האיזון אלא היא נטולת איזונים ובלמים לחלוטין, היא לא כפופה לשום מוסד תכנון, היא כפופה אך ורק לתוכנית אחת, שגם היא עוברת שינויים בשביל הדבר הזה, וכל מטרתה היא לבנות מחדש את ישראל, זאת לא תוכנית לפתור את משבר הדיור.
בועז טופורובסקי: מה ההערה שלך לגבי סעיף 20?
תמר זנדברג: לא תכננתי לדבר בסעיף הזה, אבל הדיון שהתפתח סביב לוחות הזמנים חידד לי את הנקודה, שאנחנו צריכים לחזור הרבה יותר אחורה ולשאול שאלה הרבה יותר בסיסית: לשם מה זה מיועד.
תמר זנדברג: האם זה מיועד להגדיל את המלאי התכנוני במרכז הארץ לעוד 10 שנים, 20 שנים, באמצעות ערים חדשות, באמצעות ישובים חדשים, באמצעות בנייה בגלילות, באמצעות כל מיני דברים כאלה?
תמר זנדברג: אז בואו נשאל האם צריך את זה, האם אנחנו רוצים את זה.
תמר זנדברג: לא "נעבוד" על עצמנו שאנחנו פותרים את משבר הדיור באמצעות הצנחת מערכת תכנון חדשה שאין לה שום קשר למערכת התכנון הקיימת.
בועז טופורובסקי: כבר התנהל על זה דיון.
בועז טופורובסקי: אני מניח שגם יתנהל על זה דיון נוסף לקראת הישיבה הסופית.
בועז טופורובסקי: עכשיו עלינו לעבור על כל הסעיפים.
תמר זנדברג: סעיפים לא מנותקים מקונטקסט.
תמר זנדברג: הפער שנשמע כאן בין נציגי הממשלה ובין הצעת הוועדה, אני אומרת שוב, זה כמו הפער בין 60 ימים לבין 40 שנים, על זה מדובר.
תמר זנדברג: זה לא כמו הפער בין 60 ימים ל-45 ימים או ל-90 ימים או ל-120 ימים.
תמר זנדברג: זה משהו שבכלל לוקח ממערכת מושגים אחרת לגמרי.
תמר זנדברג: כדאי שזה ייאמר.
בועז טופורובסקי: אנחנו כאן כדי להכריע.
בועז טופורובסקי: אדוני, רצית לדבר?
דוד ביטן: תומר רוזנר צודק מהסיבה שהוא אמר.
דוד ביטן: יש כאן לוחות זמנים להפקדת תוכנית ולמתן תנאים להפקדת התוכנית.
דוד ביטן: זה עוד סעיף שאומר שאם לא הוגשו התנגדויות התוכנית תיראה כמאושרת.
דוד ביטן: כל הזמנים הם 45 ימים, 15 ימים, 60 ימים.
דוד ביטן: ודאי אתם לא יכולים להציב תנאים שלמלא אותם זה עניין של שנה, למשל.
דוד ביטן: זה סותר את כל מהות החוק.
דוד ביטן: חייבים גם באשר לתנאים להגביל בזמן.
דוד ביטן: אם אלה תנאים שלוקח זמן רב לקיים אותם בוודאי התוכנית לא מתאימה לחוק הזה.
דוד ביטן: זה המצב, אתם לא יכולים להתחמק מזה, אין מה לעשות.
דוד ביטן: אני מפנה אותך, יש סעיף, כמדומני סעיף 14, שאומר שהוועדה תקבע תנאים להפקדת תוכנית ואז שומעים התנגדויות.
דוד ביטן: אם אין התנגדויות התוכנית מאושרת.