GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: אני רק רוצה בהקשר הזה לשים מספר על השולחן שמקורו בממשלה.
דב חנין: אם המספר הזה נכון אני לא יודע, אבל זה מספר שקיבלנו מהממשלה.
דב חנין: אנחנו מדברים על אפרופו חומרים מסרטנים לקילומטר מרובע במחוז חיפה, ל-30.4 קילוגרם לקילומטר מרובע במחוז חיפה, המחוז הבא אחריו, לפי הנתונים האלה, זה 5.3 קילוגרם לקילומטר מרובע.
<שלמה כץ: כשמדובר רק מפליטות מתעשייה ולא מדובר בכלל מתחבורה.
<שלמה כץ: וגם כל הנתונים שאת מציגה, כי אם היית מציגה את הזה, היית רוצה שגם בתל אביב וגם בירושלים יש הרבה יותר פליטות של חומר מסרטן.
<אלה נווה: בסדר, אבל תחבורה יש בכל הערים.
<שלמה כץ: לא, זה לא נכון.
<שלמה כץ: הלוואי זה היה נכון.
<שלמה כץ: ראש העיר היה רוצה מאוד שהתחבורה שתהיה פה היא התחבורה שיש בתל אביב.
<אלה נווה: אין פה עדיין תחבורה בת קיימא.
יעקב אשר: יש פה את המשרד לאיכות הסביבה ומשרד הבריאות, שהם יגידו.
יעקב אשר: זה לא משרד הבריאות.
<אלה נווה: אין לנו פה בז"ן ודיברו איתנו על הארובות שלא פולטות ודיברו איתנו - - -
דב חנין: אלה, ברשותך, אלה הנתונים שאנחנו קיבלנו, 30.4 קילוגרם מתעשייה.
דב חנין: אז אני אומר, אנחנו בדיוק הזה מתמקדים בתעשייה, יש שאלות של תחבורה שהמצב משתפר בחיפה, אולי יש עוד דברים שצריך לעשות, אבל אני חושב שבהרבה דברים אתם דוגמה.
דב חנין: אנחנו באים לטפל בסוגיה שהיא הסוגיה הבעייתית.
דב חנין: כן, בבקשה, גב' נווה.
<אלה נווה: ב-2011 מגיע גז טבעי לחיפה אחרי מאבק ארוך מאוד של כמה ארגונים סביבתיים, מאבק שלקח הרבה שנים ועזרו לו גם איגוד ערים חיפה.
<אלה נווה: בסופו של דבר אחרי 2011, יש כאן פאי מ-2011, בפאי הזה רואים ש-20% מפליטות החלקיקים זה תחבורה וכל השאר זה התעשיות, ייצור החשמל שיש כאן.
<אלה נווה: עכשיו, למה בכלל מעניין אותי דווקא החלקיקים?
<אלה נווה: זה מהדוחות שנכתבו בעבר עבור הקואליציה לבריאות הציבור, כשבעצם מסתבר שחלקיקים הם אחד הרכיבים היותר בעייתיים, הם וה - - -, מבחינה של נזק בריאותי.
<אלה נווה: הם גורמים נזקים לילדים, הם פוגעים בריאות שלהם, הם גורמים ליותר אשפוזים, מומים מולדים.
<אלה נווה: אפשר להיכנס לעומק לכל הנושא של ההשפעות, אבל הם לא רק מזיקים לילדים, אלא גם - - - אני לא אקריא לכם כאן.
<אלה נווה: ב-2013, סוכנות הסרטן הבינלאומית מגדירה את החלקיקים כמסרטן ודאי לאדם מדרג 1A.
<אלה נווה: אנחנו יודעים לפי הפאי הקודם, מי שאולי יכול לראות, אני לא יודעת כמה אתם רואים, ששליש מפליטות החלקיקים באזור שלנו מגיע מבתי הזיקוק, עוד כרבע מחברת החשמל.
<אלה נווה: נשאלת השאלה אם אנחנו רוצים כאן עוד מזהמים, וזו שאלה קריטית.
<אלה נווה: מלבד זה, אפשר להכניס שעות לנזקים הבריאותיים, אלה הרצאות נפרדות, מזיק ללב, תמותה ממחלות לב.
<אלה נווה: ודבר נוסף, התקינה, הרבה פעמים אומרים על תקנים שאנחנו עומדים על התקנים.
<אלה נווה: דוח שכתבתי עבור הקואליציה מלמד שהתקינה לא מספיק התחשבה בנשים ויכול להיות שהיה צריך להחמיר אותה עבור נשים.
<אלה נווה: זה מהלך חדשני.
<אלה נווה: אני לא אכנס עוד, לא אלאה אתכם בפרטים, אבל יש לנו עדויות על זיהום של קרקעות, זיהום של האוויר מכל השנים האחרונות ואני חושבת שאני בהחלט מייצגת כאן תושבים במפרץ חיפה שאומרים 'די, קצנו'.
<אלה נווה: אי אפשר לזרוק עלינו את כל הזבלים שמגיעים ממקומות אחרים, דלקים חדשים לזיקוק, אנחנו לא יכולים לספוג את זה יותר, תחלואת הילדים אצלנו היא הגבוהה ביותר, מכל הנפות בישראל, גם יותר מתל אביב.
<אלה נווה: הזכרת את תל האביב.
<אלה נווה: עם כל התחבורה בתל אביב עדיין חיפה מובילה בתחלואת הילדים, הנתון האחרון הוא משנת 2008.
<אלה נווה: משרד הבריאות לא מפרסם נתונים חדשים, אין נתונים לפי עיר, אבל אנחנו מאמינים שאם כך היה בכל השנים האחרונות שבדקנו זה אכן ממשיך ככה.
<אלה נווה: אנחנו לא צריכים לשלם את המחיר עבור כל זיקוק הנפט של כל המדינה.
<אלה נווה: תודה רבה.
<קריאה: וגם מחוץ למדינה, אנחנו מזקקים גם עבור ה - - -
<אלה נווה: וגם דלקים שמגיעים מבחוץ.
דב חנין: חבר הכנסת דוד אזולאי.
דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, אני רוצה קודם כל באמת להודות לך.
דוד אזולאי: בסך הכול אני רואה פה נציגות יפה ומכובדת של כל הארגונים הירוקים, שזה בוודאי חשוב, אני לא מקל ראש בכך, וכמובן יושבת ראש ועדת הפנים, חברת הכנסת מירי רגב, שנתנה חשיבות מיוחדת לנושא הזה ואכן הקימה ועדת משנה ואת זה צריך להגיד, לולא חשיבות הנושא לא הייתה קמה ועדת המשנה.
דוד אזולאי: קמה ועדת משנה ומי שמסתכל על ההרכב של ועדת המשנה, אין פה שום שיקול של אופוזיציה קואליציה, אלא להיפך, זה היה הרכב - - -
תמר זנדברג: שלושה חברי אופוזיציה ואחד קואליציה, זה הרכב יוצא דופן.
דוד אזולאי: לא משנה, בואי לא נקלקל את ה - - - נשאיר את זה בינינו.
דוד אזולאי: בכל אופן יש הרכב של ועדת משנה וזה תפקידה ודב חנין, שהוא היושב ראש של ועדת המשנה, באמת עושה עבודה מצוינת במשך כל ימות השנה ואני סומך עליו, הוא יודע לעשות, גם פה הוא יידע לעשות עבודה טובה.
דוד אזולאי: אבל צריך גם לראות את חצי הכוס המלאה.
דוד אזולאי: כיושב ראש ועדת פנים לשעבר, את הסיור הזה עשינו פעם, קצת דומה, ביקרנו גם בנמל וגם בנחל הקישון וגם בבתי הזיקוק, ויש לי הערכה רבה לארגונים הירוקים, אני לא מזלזל, חס ושלום, אני חושב שאתם עושים עבודה מצוינת וטוב שיש את הארגונים האלה, כנ"ל אנשי המקצוע במשרדי הממשלה שהם עושים עבודה טובה, כי לולא האנשים האלה מי יודע איפה היינו היום, אז מי שלוקח את הדברים עשר שנים לאחור בבתי הזיקוק, אין ספק שנעשתה שם מהפכה.
דוד אזולאי: אולי זה לא הרצוי, אבל זה יש מצוי ויש רצוי ואני חושב שנעשו דברים בבתי הזיקוק, בקישון, בנמל חיפה ובכל המקומות האלה.
דוד אזולאי: נעשו שינויים.
דוד אזולאי: אני זוכר שלפני כמה שנים, כשעשיתי פה את הסיור, ראינו את נחל הקישון והיום זה שמים וארץ.
דוד אזולאי: אותו דבר בתי הזיקוק.
דוד אזולאי: כתושב המקום אני גם רואה את הדברים.
דוד אזולאי: אני אומר לכם, רואים, יש תוצאות על הנייר, של תחלואה, של כל מיני סקרים שמראים שבאמת המצב פה מבחינת תחלואה הוא הרבה יותר גבוה מאשר מקומות אחרים, צריך להמשיך להיאבק, צריך לשנות.
דוד אזולאי: אני זוכר שבזמנו ניהלנו מאבק משותף בקשר למפעל הפטרוכימי באזור עכו.
דוד אזולאי: אז יש תוצאות.
דוד אזולאי: מבחינת תחבורה, היום עברתם איזה שהוא קטע קטן, לקח לנו פחות מחמש דקות מבתי הזיקוק לכאן.
דוד אזולאי: היו ימים שהיה לוקח שעה לעשות את הקטע הזה.
דוד אזולאי: אני לא מדבר כבר על החיבורים השונים שנעשים פה.
דוד אזולאי: רבותיי, צריך לראות את המהפך שנעשה באזור הצפון ומי שלא ביקר פה הרבה זמן לא מכיר את הכבישים, לא מכיר פה את המקומות החדשים, ולכן צריך גם להגיד תודה על כל השינויים האלה.
דוד אזולאי: אני לא אומר שצריך להרפות ידינו מלהמשיך ולדרוש ולשנות את הכול, אבל סוף מעשה במחשבה תחילה.
דוד אזולאי: דיברו כאן על בריאות הציבור.
דוד אזולאי: זה אחד הדברים שצריך לדאוג להם.
דוד אזולאי: יש פה ראשי רשויות, עם כל הכבוד וההערכה, שבאמת פועלים בעניין הזה ואני שאלתי שאלת תם, מה השירותים שעיריית חיפה נותנת לבתי הזיקוק או עיריית קרית ביאליק או נשר ואחרים?
דוד אזולאי: אני לא חושבת שהיא נותנת שירות.
דוד אזולאי: האזרחים של הערים האלה ודאי סובלים, אבל בתי הזיקוק משלמים ארנונה מאוד מאוד גבוהה, מישהו יודע לאן הולך הכסף הזה של הארנונה הזאת?
דוד אזולאי: למה לא לייחד את הכסף הזה לטובת האזרחים שגם הם ייהנו?
דוד אזולאי: שזה לא ייכנס רק לפול הכללי של עיריית חיפה או עיריית קרית ביאליק.
<אלי דוקורסקי: ביאליק לא מקבלת.
<אלי דוקורסקי: ביאליק רוצה - - -
דוד אזולאי: רוצה לקבל?
דוד אזולאי: אל תדאג, גם אתם תקבלו.
יעקב אשר: תעמוד בתור.
דוד אזולאי: אל תדאג, יש לך סיכויים טובים.
<אלי דוקורסקי: אלי ישי הקים ועדה בשעתו.
דוד אזולאי: בינתיים התחלפו אנשים ומישהו קבר את הוועדה הזאת.
דוד אזולאי: בכל אופן, לסיכום הדברים אני אומר שצריך להמשיך ולפעול למען השיפור, גם בבתי הזיקוק, גם בנמל ובנחל הקישון ובכל המקומות, אבל רבותיי צריך לעשות את הדברים בזהירות ואל תשכחו שהמקומות האלה בסופו של יום מעסיקים אלפי אנשים, אלפי משפחות.
דוד אזולאי: כשאנחנו מדברים על חיבור של הפריפריה למרכז זה חלק מהדברים.
דוד אזולאי: כשדיברתי קודם על מפעל פטרוכימי שנסגר באזור עכו, רבותיי, אני מכיר עשרות משפחות שעד היום הם מחוסרי עבודה, עד היום.
דוד אזולאי: צריך לחשוב גם על האנשים האלה, יחד עם שיפור הסביבה שלנו שאנחנו חיים בה.
<קריאה: יש מקומות עבודה לא מזהמים וכדאי לפתח אותם.
דב חנין: חברים, מי שנרשם לדיון יוכל לדבר.
דב חנין: אין שום בעיה, לא צריך קריאות ביניים.
דב חנין: אלון נבות, בבקשה.
<אלון נבות: שלום לכולם.
<אלון נבות: ראש מועצת קרית טבעון לשעבר וחבר המועצה היום, 58 שנים גר באזור הזה.
<אלון נבות: ראשית אני רוצה לברך את הוועדה ואת היוזמה, הגיע הזמן שאכן ועדה מטעם הכנסת תבוא לכאן ותראה את בעייתנו מקרוב.
<אלון נבות: אם אדוני אומר שהיה סיור כזה גם בעבר, אז צריך לברך גם עליו.
<אלון נבות: כולנו פה יודעים מה היינו רוצים, היינו רוצים שמחר כל מה שיש פה ייעלם, אבל בתוך עמנו אנחנו יושבים ואנחנו יודעים שזה לא אפשרי ואנחנו מבינים היטב את הכלכלה, חלקנו עובדים פה, חלקנו עבדנו בעבר, משפחותינו עובדות פה וכך הלאה וכך הלאה וכך הלאה, ויחד עם זאת עדיין יש פה בעיה חמורה של בריאות, שאדוני משום מה, ראש העיר בני ברק, הזכיר ערכים מילה, רק את המילה בריאות לא שמעתי והצטערתי.
יעקב אשר: אז לא שמעת טוב, אני מציע לך להשתמש בשירותי הבריאות בעניין הזה.
<אלון נבות: אני מודה לך.
דב חנין: עכשיו הוא אמר.
יעקב אשר: אני אמרתי את זה גם קודם.
<אלון נבות: על מנת לקצר אני אומר כך, קודם כל התהליך העולמי בכל העולם זה לא ממשלות מובילות את השמירה על איכות הסביבה ובריאות הציבור, אלא מובילים את זה בדרך כלל התושבים, גם בנאורות שבמדינות.
<אלון נבות: תלכו לסקנדינביות ותראו גם שם.
<אלון נבות: לכן אנחנו, כתושבי האזור, לא רואים שום מחאה ושום כלי במסגרת החוק כפסול על מנת להשיג את מטרותינו, והמטרה שלנו היא להפחית פה את הסיכונים מהסיבה שהאזור הזה מסוכן בשני דברים נוספים לעומת אזורים אחרים בארץ.
<אלון נבות: האחד זה הנושא של קרבה לגבולנו הצפוני ומה לעשות, מצפון תבוא הרעה וכנראה שתבוא עוד הרבה שנים הרעה, וכבר נוכחנו בעניין הזה, ושנית, אנחנו יושבים על קצהו של שבר יגור, מה שאומר שמתי שהוא גם תהיה כאן רעידת אדמה.
<אלון נבות: ולכן, על האזור הספציפי הזה, מעבר לעובדה שהוא צפוף אוכלוסין, צריך להסתכל על מגמות הסיכון המובהקות של האזור הזה.
<אלון נבות: לא מזמן קיימנו תהליך של התנגדויות להרחבת בתי הזיקוק ואני מחזיק בידי את הנייר של הוועדה.
<אלון נבות: הוועדה החליטה את החלטותיה אבל אני רוצה להקריא מתוכה שלושה משפטים.
<אלון נבות: על החשיבה אני רוצה להתקומם ואני רוצה להציע לוועדה החלטה אופרטיבית בהקשר הזה.
<אלון נבות: הטענה היא שהמיקום מרכזי מדי למפגע בריאותי לציבור הגדול שסביבו, מיקום המתחם המהווה מפגע בריאותי בלב לבו של מטרופולין.
<אלון נבות: היו הרבה מאוד אנשים שחתמו על התנגדות מהסוג הזה וכותבת יושבת ראש הוועדה להתנגדויות, רננה - - -
<קריאה: היא החוקרת, זו לא יושבת ראש הוועדה.
<אלון נבות: החוקרת כותבת כך: ההתנגדות נדחית, מתחם בז"ן הוקם כבר ב-1933 ואילך, עוד לפני התהוות המטרופולין.
<אלון נבות: מדינת ישראל החליטה על עצם המשך קיום המפעלים במקומם זה, וכך הלאה וכך הלאה.
<אלון נבות: אז מה?
<אלון נבות: אז נדונו מעתה ועד עולם שפה תהיה תעשייה פטרוכימית ורק כאן יפתחו אותה על פני כל מקום אחר במדינת ישראל?
<אלון נבות: אני מבקש להזכיר, גם לוועדה הזו, כמו שאמרתי המבורכת, אנחנו באנו הפעם לתמיד, אין לנו כוונה הפעם שמדינת ישראל תסתלק מפה בתוך 100 או 200 שנה, ולכן אפשר בהחלט לקבל החלטה אסטרטגית שאומרת שבטווח הארוך אנחנו מדללים את התעשייה הפטרוכימית שנמצאת כאן ולא ממשיכים להוסיף עליה עם תקנים כאלה ואחרים.
<אלון נבות: חברים יקרים, מבלי לזלזל בכבודו של אף אחד, במדינת ישראל אנחנו חיים, תקנים יש למכביר וחוקים יש למכביר, וכמה חוקים לא מקוימים וכמה תקנות לא מקוימות?
<אלון נבות: ולמה כל כך הרבה פעמים מנכ"ל בתי הזיקוק נתבע בתביעות אישיות אחרי שחלו הצווים האישיים?
<אלון נבות: מפני שבמדינת ישראל, מה לעשות, החוק הוא עדיין לא נר לרגליו של כל תושב, בוודאי שלא כל בעל תפקיד.
<אלון נבות: ומכאן אני בא להצעה האופרטיבית שלי לוועדה.
<אלון נבות: אל"ף, אני חושב שצריך לעורר דיון בכנסת, שהדיון הזה בכנסת צריך לקבל את ההחלטה האסטרטגית שאומרת שלא ממשיכים בגלל הבריטים, קצהו של צינור הטפליין הגיע מעירק לכאן, אז ממשיכים בצורה עקבית להמשיך ולהעמיס כאן תעשיות פטרוכימיות, גם אם זה יהיה על פי מיטב התקנים.
<אלון נבות: זאת החלטה שלפי דעתי צריכה להתקבל בכנסת ישראל או בעידודה של כנסת ישראל.
<אלון נבות: ההחלטה האופרטיבית שאני חושב שנכון יהיה לקבל אותה, ואני חושב שהחלטה כזאת בפירוש יכולה להיות יזומה על ידי הוועדה הזו זה חוק מפרץ חיפה.
<אלון נבות: למה הכוונה בחוק מפרץ חיפה?
<אלון נבות: חוק אוויר נקי, למשל, מתייחס בין היתר לממוצעים שקיימים במדינת ישראל.
<אלון נבות: אז אם נאמר יש חריגה באזור התעשייה בבאר טוביה, עם כל הכבוד היא לא כל כך מזיקה כפי שכאן, מפני שאין סביב חצי מיליון תושבים במרחק אפס.
<אלון נבות: לכן אני חושב שאם יהיה לנו חוק מפרץ חיפה שאומר שדווקא במפרץ חיפה אנחנו מחמירים, למשל יושב פה יושב ראש איגוד ערים לאיכות הסביבה, הוא רוצה להעלות את נפח הפקחים שלו באדם אחד והוא לא מצליח, ואני חושב שבגלל שזה מפרץ חיפה, פה למשל כל מקדמי ההגנה וכל מקדמי האכיפה צריכים להיות גבוהים יותר מאשר במקומות אחרים במדינת ישראל.
<אלון נבות: זה לפי דעתי צריך להיות תוכנו של חוק מפרץ חיפה שעליו הצבעתי.
<אלון נבות: תודה.
דב חנין: תודה, אלון, ותודה על ההצעות.
דב חנין: אני רק רוצה לומר לכם שהגישה של הוועדה שלנו היא בוודאי לא כבולה למה שהיה בימי המנדט הבריטי.
דב חנין: אתם יודעים, היסטורית ההסתכלות על מפרץ חיפה לא התחילה מהמנדט הבריטי, היא הייתה הרבה הרבה לפניו.
דב חנין: אני רק רוצה לציין התייחסות אחת למפרץ חיפה שאולי לא מוכרת לכולם פה, הרצל, באלטנוילנד כותב על מפרץ חיפה כריביירה, רצועת הריביירה של אותה מדינה עתידית שהוא היה רוצה לראות.
דב חנין: אנחנו לא בדיוק במקום הזה וזה גם חזון שאפשר לחשוב עליו, כמובן צריך להתחשב גם במציאות ובכלכלה ובאפשרויות, אבל הראש שלנו כוועדה צריך להיות ראש פתוח למגוון האפשרויות שיש במציאות ובוודאי לא להיסגר על מה שקיים בהיסטוריה.
דב חנין: שמואל גלברט, בבקשה.
<שמואל גלברט: קודם כל הממונה על המחוז אישר לנו תוספת של פקח, אז עכשיו באזור חיפה יש לנו כ-4,000 עסקים שונים, החל מדוכן שווארמה וכלה במפעל פטרוכימי.
<שמואל גלברט: על כל אלה עד היום היה מופקד איש אחד, מעכשיו יהיו שניים, הגדלה פי שניים.
דב חנין: פקח על 2,000 עסקים, לא רע.
<שמואל גלברט: אבל לא אלה הדברים שרציתי להגיד.
<שמואל גלברט: שתי בעיות עיקריות שאני מזהה כאן באזור.
<שמואל גלברט: אחת מהן היא בהמשך לדברים שאמרה חברת הכנסת תמר זנדברג.
<שמואל גלברט: אני סופר כאן באזור חיפה עשרות רבות של תכניות שהוכנו בתקופות שונות על ידי גורמים שונים לפתור בעיות שונות זו מזו.
<שמואל גלברט: בין כל התכניות האלה קיימים קונפליקטים, אחת דוחפת את השנייה, השנייה עוקצת את הראשונה ואין לנו תמונה כוללת.
<שמואל גלברט: התמונה הכוללת היא עכורה, ההיפך משקופה.
<שמואל גלברט: מה שאני מציע כאן זה לאוזניה של מתכננת המחוז שלנו, צריך לקחת כלי קיים, תמ"א 30 ולעשות ממנו תמ"א 30א ולהפוך אותו לאם כל התכניות, להטמיע בתוכו בצורה מסודרת ומושכלת את כל התכניות כדי ליצור לפחות לכמה שנים הבאות איזה שהיא תמונה טיפולית מסודרת, כלי עבודה שאפשר יהיה לגזור ממנו הלאה את פעולות הפיתוח של האזור.
יעקב אשר: זה יכול להיות גם תכנית צל.
תמר זנדברג: לעיריית חיפה יש הכנה של תכנית מתאר?
<עינת רותם קליש: כל מפרץ חיפה מוחרג החוצה, חור לבן, חור שחור, תקראו לזה איך שאתם רוצים.
<עינת רותם קליש: הוציאו החוצה.
<שמואל גלברט: בעיה שנייה היא בעיית התסקירים.
<שמואל גלברט: כאשר בתי הזיקוק מראים לנו שהם השקיעו 65 מיליון שקל בתסקירי הסביבה זה מאוד מרשים, אבל כאשר אתה מטיל על גוף לעשות תסקירים על עצמו באיזה שהוא מקום אתה נע באי נוחיות על הכיסא.
<שמואל גלברט: אני חושב שהגישה צריכה להיות אחרת, לא רק כאן, אלא בכל מקום.
<שמואל גלברט: צריך לעשות תסקיר, אדרבא, היזם עורך התכנית ישלם אגרה למשרד הממשלתי והמשרד הממשלתי הוא שימנה והוא שיפעיל את עורכי התסקיר.
<שמואל גלברט: צריך לנתק את הקשר התשלומי בין עורך התכנית לבין מי שמכין עבורו את התסקיר.
<עינת רותם קליש: זה משהו שמציעים אותו כבר לפחות עשר שנים ועוד לא ראיתי שמישהו - - -
<שמואל גלברט: כאן בבז"ן זה עוד לא קרה.
יונה יהב: בתכנית המתאר זה קרה, תכנית המתאר של חיפה זה משרד הפנים.
<ליאורה אמיתי: עוד מעט לא יהיה בכלל תסקירים.
<קריאה: כי כמו שהם מתנהלים היום - - -
<ליאורה אמיתי: לא בגלל זה.
<ליאורה אמיתי: בגלל הרפורמות.
<שמואל גלברט: לגבי שניים וחצי הנושאים שהוועדה התמקדה בהם, לגבי בז"ן, בדרך - - -
יונה יהב: שמעת מה שהיא אמרה?
יונה יהב: זה מה שמציק.
יונה יהב: רפורמות בכנסת לתכנון ובנייה ומעלימים את התסקירים, אין תסקירים.
<קריאה: לא נגענו בתסקירים.
<שמואל גלברט: קודם כל לגבי בז"ן, בדרך הנה הוצאתי מהדואר את החלטת החוקרת.
<שמואל גלברט: לא הספקתי תוך כדי רמזורים לקרוא אותה, לכן את הנושא הזה אני לא יכול - - - כללית כולנו יודעים שיש שיפור משמעותי במצב איכות האוויר באזור ודווקא בגלל זה כל כך חבל לקלקל, ודווקא בגלל השיפור אנחנו כל כך מודאגים מהתכנית, אבל שוב, לא קראתי את המלצות החוקרת, אולי יש בהן מענה מלא, אולי חלקי, אינני יודע בינתיים.
<שמואל גלברט: אני אעביר לך, כדרכי, את הערותיי, אבל מה שעוד יותר מדאיג אותי, היום אני מכהן ממ"מ ראש העיר בתפקידו כיושב ראש האיגוד, אני כבר מבין שההחלטה של החוקרת מאפשרת את הגדלת בתי הזיקוק בתנאים של הגברת הניטור והאכיפה והפיקוח והדאגה וכיוצא בזה.
<שמואל גלברט: המשימות האלה יוטלו על המשרד להגנת הסביבה והוא ימהר להטיל אותן על קבלן המשנה שלו, איגוד ערים חיפה לאיכות סביבה, המשופע במפקחים, כפי שראינו.
<שמואל גלברט: לכן אני מראש מודיע לכם, האיגוד כמו שהוא קיים היום, אין סיכוי שהוא יוכל למלא את המטלות האלה ויצטרכו לתת את הדעת על האיגוד, על משאביו, על תקציבו, על כוח האדם שלו, זה כנראה יצטרך להיות איגוד אחר.
<שמואל גלברט: באותה הזדמנות, אחרי כל המחמאות לבתי הזיקוק, היה אסון, דב, אתה זוכר.
<שמואל גלברט: היה לפני ארבע שנים אסון שבו נהרגו שלושה אנשים.
<שמואל גלברט: עד היום לא קיבלנו דוח על האסון הזה, אז אתם רוצים עכשיו דוח על התקלה של גדיב לפני חודש?
<שמואל גלברט: ארבע שנים פחות חודש נשאל איפה התחקיר שלהם.
<שמואל גלברט: באשר לנמל, האמת, לדעתי, אני חושב שיש קונצנזוס לגבי החשיבות של הנמל וגם לגבי הצורך בהגדלתו.
<שמואל גלברט: עד כמה?
<שמואל גלברט: כאן מתפתח ויכוח שהוא לגיטימי והפיתוח שלו מזרחה הוא לא רק פונקציה של צרכי הספנות, הוא, לטעמי יותר מכך, פונקציה של צרכי העיר חיפה, משום שניוד הנמל מזרחה פותח לנו את חזית הים העירונית, להפוך את חיפה למשהו אחר, כי עיר כמו חיפה, פתוחה לחוף, פתוחה לנמל, אני לא רוצה להיתלות בדוגמה של ברצלונה, חזרתי משם לפני שבוע, אבל גם הדוגמה של תל אביב תופסת.
<שמואל גלברט: זאת יכולה להיות חיפה אחרת אם מסירים את המכשול, את חומת הנמל מבין העיר לבין המפרץ.
<שמואל גלברט: ובאשר לשדה התעופה, אני חושב שצריך שדה תעופה לחיפה.
<שמואל גלברט: לא צריך שדה תעופה בחיפה.
<שמואל גלברט: ראינו שיש חלופות, חלופות במרחק של 10 דקות, 15 דקות, נסיעה.
<שמואל גלברט: שוב, ברצלונה, בברצלונה נסעתי שעה לשדה התעופה.
<שמואל גלברט: שום בעיה, 50 דקות בתיק תק.
<שמואל גלברט: אנחנו מדברים על שני שדות תעופה, מדברים על שדה אחד חלופי לבן גוריון ויכול להיות שהוא יקום במקומות לגמרי אחרים, ומדברים על שדה תעופה קטן לאימונים וכיוצא בזה.
<שמואל גלברט: בזמנו יעל גרמן הציעה להעביר את שדה התעופה מהרצליה לחיפה - - -
יונה יהב: מציעים את זה היום ואנחנו מתנגדים.
<שמואל גלברט: אני אמרתי לה שאני מסכים, בתנאי שמעבירים את בתי הזיקוק מכאן להרצליה.
<שמואל גלברט: העסקה התפוצצה.
<שמואל גלברט: בכל אופן אני מסיים במה שכולם התחילו, בברכות ובהבעת הערכה לעבודה ולוועדה.
דב חנין: עינת קליש רותם, בבקשה.
<עינת רותם קליש: תודה רבה.
<עינת רותם קליש: מברכת גם על האירוע הזה.
<עינת רותם קליש: אני חושבת שזה אירוע היסטורי.
<עינת רותם קליש: כשאנחנו הגענו דיברנו עם הרבה מאוד אנשים, עוד לפני שהייתה הוועדה אצל חברת הכנסת מירי רגב וגם אצל ברוורמן לפני זה, כולם אמרו לנו שזה מאוחר מדי, זה מאוחר מדי, זה מאושר כבר, המבנים הימיים של הנמל מאושרים, זה מאושר, הכול מאושר - - -
<קריאה: או לחילופין זה מוקדם מדי.
<עינת רותם קליש: לא, זה כל הזמן מאוחר מדי.
<קריאה: או שעוד לא הגענו או שזה כבר מאוחר מדי.
<עינת רותם קליש: לא, אז אני עוד לא שמעתי שזה מוקדם מדי, אני כל הזמן שומעת שזה מאוחר מדי, כי זה כבר מאושר וזה מאושר וזה מאושר, ואתם בוודאי יודעים שיצאו מכרזים כבר לבניית המתקנים הימיים של הנמל וכבר שמענו שיש מפעילים סינים בדרך לכאן או מקימים סינים, יותר נכון.
<עינת רותם קליש: הכול כבר אוטוטו בדרך להיות בנוי.
<עינת רותם קליש: הנמל משליך על עורף הנמל, עורף הנמל משליך על הפארק שיהיה פה או לא יהיה פה.
<עינת רותם קליש: אני לא יודעת מי מכם הולך לעשות פיקניק מתחת לבתי הזיקוק, אני לא הולכת לעשות את זה, אני לא מצליחה להבין בכלל, איך כשאנחנו מסתכלים על תמ"א 30 שהיא לא מאושרת, מישהו בכלל יכול לדמיין שהדבר הזה הוא באמת פארק מטרופולינים כי זאת בדיחה.
<עינת רותם קליש: זאת בדיחה צינית.
<עינת רותם קליש: זאת בדיחה צינית של אנשים שלא ברור אם הם מבינים מה זה פארק, אם הם אי פעם ישבו בפארק, אם הם מבינים מה זה לשבת ואני לא יודעת מה.
<עינת רותם קליש: אני מוכנה לבוא עם כל מי שרוצה עכשיו בקבוק יין, לשבת ולפתוח ולשתות אותו למרגלות בתי הזיקוק.
<עינת רותם קליש: אנחנו כולנו עם כאב ראש מהסירחון שהיה שם וזה יגדל, לא יגדל, יעשו מה שרוצים.
<עינת רותם קליש: מה שאני רוצה להגיד, תמ"א 30 לא מאושרת.
<עינת רותם קליש: בתכנית המתאר של חיפה, שרק קיבלנו לראות אותה החודש, גם יגידו לנו שזה מאוחר מדי, למה?
<עינת רותם קליש: כי זו שיטה של חוק התכנון והבנייה, כי כשזה מופקד כבר לציבור אז הוא כבר לא יכול להגיד יותר שום דבר.
<עינת רותם קליש: אז אנחנו כן הולכים להגיד, אנחנו הולכים להגיד, אבל זה ברור שכבר מינו חוקר.
<עינת רותם קליש: למה מינו חוקר?
<עינת רותם קליש: כי אצה רצה להם הדרך, כי הם רוצים מהר מהר לסגור את כל הדברים האלה בשביל שמחר בבוקר הם יוכלו לתקתק את ההתנגדויות, כי הם יודעים - - -
<קריאה: מי זה הם?
<עינת רותם קליש: הם, משרד הפנים וכל מוסדות התכנון שרוצים למהר כבר לאשר את התכניות.
<עינת רותם קליש: תכנית המתאר של חיפה, יש בה - - -
<קריאה: חיפה מתנהלת על פי תכנית מ-34' שזה הגיוני לאללה.
<עינת רותם קליש: חייבים תכנית מתאר לחיפה, אבל אני רוצה להגיד רק שני דברים.
<עינת רותם קליש: בתכנית המתאר של חיפה יש חור שחור ענק שהוא במקרה צבוע לבן והוא לא סתם, הוא לא הגיע משום מקום, זה קשור לעובדה שתמ"א 30 לא אושרה, זה קשור להרבה מאוד תכניות אחרות שאף אחד לא מדברת עם אף אחת, זה קשור לעובדה שלא בטוח בכלל איך נראה עורף הנמל, כי חברת נמלי ישראל עכשיו מתכננת את נמל המפרץ אבל בעצם היא עוד לא הפקידה, אנחנו עוד לא יכולים לראות איך נראה עורף הנמל.
<עינת רותם קליש: הכול מחובר לכול ואף אחד לא יודע איך הולך להיות העתיד של העיר.
<עינת רותם קליש: עכשיו אני באה ואני אומרת פה שאם יש מקום לייצר מטרופולין אמיתי של צפון מדינת ישראל, זה הלב של המטרופולין.
<עינת רותם קליש: זה השטח המשמעותי ביותר שממנו ייוולד המטרופולין הזה.
<עינת רותם קליש: אם הוא יהיה מלא עם הנגרים או מחסנים עצומים של כל מיני חולצות מסין, או אם יהיה פה משהו אחר, זה יהיה הבדל הכי משמעותי אם יהיה לנו פה מטרופולין צפון או לא יהיה מטרופולין צפון.
<עינת רותם קליש: שדה תעופה, עם כל הכבוד, אין כיום אף שדה בצפון.
<עינת רותם קליש: מי אמר ששדה תעופה משפיע על הכלכלה פחות מאשר נמל ימי?
<עינת רותם קליש: תראו לי נתונים - - -
<קריאה: אבל יש חלופות.
<עינת רותם קליש: אין חלופות, כי מגידו ירד מהפרק בגלל חיל האוויר.
<קריאה: רמת דוד לא ירד מהפרק.
<עינת רותם קליש: נו, בסדר.
<עינת רותם קליש: תמשיך לחלום.
<עינת רותם קליש: בינתיים הרגו את שדה התעופה, הרגו את כל העתיד הכלכלי פה של הצפון.
<עינת רותם קליש: אני לא אומרת שאני רוצה פה שדה תעופה, ממש לא, אבל אל תיקחו את מה שיש עוד לפני שיש משהו אחר, כי אין משהו אחר.
<עינת רותם קליש: העתיד של העיר הזו, של המטרופולין - - -
יונה יהב: איזה שדה תעופה זה - - - כמה תשימי פה?
<עינת רותם קליש: אם אתה ממשיך אותו, אם אתה תסכים פעם אחת לראות תכנית חלופית אחרת, אז אתה תראה שיכול להיות פה שדה תעופה שמוביל אותך לכל יעד באירופה.
<עינת רותם קליש: עכשיו אני מראה לך את זה.
<שמואל גלברט: בדקנו את זה, אין מצב.
<עינת רותם קליש: שמוליק, יש מצב, סליחה, אבל גם אתה מתכנן וגם אני מתכננת, ואתה לא - - - בפירוש יש מצב ואתה לא יודע הכול בעניין של שדה התעופה.
<עינת רותם קליש: אני נורא מצטערת, והעובדה שאתה היית חלק מהאנשים שהחליטו להרוג את שדה התעופה, זה עדיין לא אומר שזה - - -
<שמואל גלברט: אני מודה באשמה.
<עינת רותם קליש: אין שום בעיה, אני יודעת.
<עינת רותם קליש: אבל אנחנו רוצים להעלות את המתים מהאוב וצריך להעלות את המתים מהאוב וזה משהו שישפיע על הכלכלה של כל מטרופולין הצפון יותר מכל דבר אחר, או לא פחות מהנמל, לפחות.
<קריאה: והוא יעשה בדיוק את אותו דבר, עם אותם - - -
<עינת רותם קליש: אני רוצה להגיד, חבר הכנסת אשר אמר שהאויב הכי גדול הוא המצוין - - -
יעקב אשר: הטוב ביותר.
<עינת רותם קליש: אני רוצה להגיד שהאויב הכי גדול של החיים שלנו זה הבינוניות ובכל מקום כשאני מסתכלת היום על התכניות אני רואה בינוניות, אני רואה חוסר התאמה בין תכנית אחת לתכנית שנייה, אני רואה תכניות שלא בדקו עד הסוף שום דבר, אני רואה נמל שהיה יכול היום לאכלס שלוש אוניות של 18,000 מכולות בפחות 5 מיליארד שקלים, שמשרד התחבורה מסרב לבדוק, בגלל שיקולים זרים לחלוטין, אני רואה תכנית להרס של עורף נמל.
<עינת רותם קליש: אני רואה את כל הדברים האלה, אני רואה בינוניות, אז אל תדבר על טוב, אין פה לא טוב ובוודאי לא טוב מאוד.
יעקב אשר: דברים שרואים משם לא רואים מכאן.
דב חנין: מר עופר ברקן, בבקשה.
<עופר ברקן: עכשיו לדבר אחרי נאום כזה זה כמו לעלות לרקוד אחרי ג'ון טרבולטה.
דב חנין: אתה יכול לדבר גם יותר קצר.
<עופר ברקן: אני רוצה רק נקודה אחת בנושא של בז"ן.
<עופר ברקן: בעצם מה שבז"ן מבקשים בתכנית זה הרחבה פי שלושה, כולנו יודעים, ואנחנו לא יודעים רק מה הם הולכים לבנות שם וזה אחד הטיעונים העיקריים בין ההתנגדויות.
<עופר ברקן: יש עוד הרבה דברים, אני לא רוצה לפרט כאן, אבל הטיעון העיקרי זה שהם לא מוכנים לספר מה הם רוצים לבנות במתקנים החדשים.
<עופר ברקן: ואנחנו יודעים, אמרו פה כבר מספיק אנשים, על האמינות של בז"ן ועל זה שהם קיבלו צווים ועל זה שהם קיבלו קנסות ואנחנו יודעים עם מי יש לנו עסק.
<עופר ברקן: בסופו של דבר בעל השליטה הוא בן אדם ששחט את ים המלח, בן אדם שזיהם בערד עם הפוספטים, בן אדם שעבר ללונדון, שלקח את מה שהיה בים המלח ודרך עסקה סיבובית שילם מס מאוד נמוך, תמלוגים מאוד נמוכים.
<עופר ברקן: אנחנו יודעים עם מי יש לנו עסק ועוד לא דיברנו על הריקון של צים ושתי תספורות.
<עופר ברקן: בסופו של דבר הם מבקשים צ'ק פתוח, 'תנו לנו לבנות, אנחנו כבר יודעים מה לבנות אל תדאגו'.
<עופר ברקן: על זה אי אפשר לעבור לסדר היום.
<עופר ברקן: תגידו מה אתם רוצים לבנות, בדיוק, תתנו את התכניות המפורטות ואז נראה.
<עופר ברקן: רמז כאן של מה הם הולכים לבנות שם, יש את התכנית שגם קשורה, אמרה פה חברת הכנסת תמי זנדברג, שהכול קשור לכול.
<עופר ברקן: יש תכנית של צינור שיגיע לבז"ן ויוביל קונדנס, שזה תוצר לוואי של קידוחי הגז ובעזרת החומר הזה יפיקו פה עוד מתכות, עוד תהליך מזהם, שזה ברור שהוא מזהם לכל אנשי המקצוע ומזהם הרבה יותר גרוע ממה שקיים היום, אבל עדיין בתי הזיקוק לא אומרים מה הם יעשו עם זה.
<עופר ברקן: יש צינור, הוא יגיע לבז"ן וזהו.
<עופר ברקן: לא מוכנים לגלות.
<עופר ברקן: אז הם צריכים, לפי דעתנו, לתת בדיוק תכניות מפורטות של מה הם הולכים לבנות שם.
<עופר ברקן: תודה ואני מצטרף לברכות של כולם.
דב חנין: פרופ' יובל מנטל.
<יובל מנטל: שמי יובל מנטל, לשעבר בטכניון.