GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תומר רוזנר: בעקבות פניות שקיבלה יושבת-ראש הוועדה בנושא הזה ממועצות אזוריות נמצא כי יש מקום לאפשר לשר הפנים, לפי אמות מידה שיקבע באישור ועדת הפנים, להרחיב את רשימת המועצות האזוריות שעליהן יחולו הזכויות שדומות לרשויות עירוניות בבנייה רוויה גם במחוזות אחרים.
<תומר רוזנר: למעשה מדובר במחוז המרכז.
מירי רגב: חברי הכנסת, אלה ההסתייגויות.
מירי רגב: יש לכם התייחסות לסעיף הזה או שאתם מברכים עליו, חברי הכנסת זבולון קלפה ויעקב אשר?
זבולון כלפה: אני מברך עליו.
זבולון כלפה: אני שואל עוד פעם לגבי זמן התחילה של הדבר הזה.
מירי רגב: באופן מיידי, מרגע אישור החוק.
מירי רגב: ברגע שיאושר החוק השר צריך לגבש אמות מידה ולאשר את אמות המידה.
זבולון כלפה: אפשר להעביר אלינו את הנוסח הזה?
מירי רגב: אחרי שכבר קראנו אותו והסרת את ההסתייגויות שלך, כן.
מירי רגב: יעקב אשר, יש לך הערות?
מירי רגב: אתה לא חייב להגיב.
מירי רגב: ההצעה הזאת תגיע מחר להצבעה, בעזרת השם.
מירי רגב: עכשיו נעבור לנוסח לגבי דיור בר-השגה.
יעקב אשר: מה קורה עם נושא המינהל?
<קריאה: עכשיו מגיעים לזה.
<ארז קמיניץ: ביחס לדיור בר-השגה הגענו לכמה הסכמות.
<ארז קמיניץ: קודם כול, ביחס לסעיף 62א1(1)(א) הגענו להסכמות כדלקמן.
<ארז קמיניץ: אנחנו בעצם מדברים על מה שמכונה בהצעה "קרקע פרטית".
<ארז קמיניץ: בקרקע פרטית אפשר לתת תמריצים לטובת דיור בר-השגה של 120% עד שתי קומות, של 85% בין 3-9 קומות, ומ-10 קומות ומעלה 60%.
יעקב אשר: לא הבנתי.
יעקב אשר: אני מבקש הסבר.
<ארז קמיניץ: אנחנו מדברים על הסעיף שעוסק בתמריצים לדיור בר-השגה.
זבולון כלפה: הגדלת זכויות בנייה בעצם.
יעקב אשר: אתם מכניסים גם קרקע פרטית לעסק?
מירי רגב: בעיקר קרקע פרטית.
יעקב אשר: רק לגבי דיור בר-השגה?
<ארז קמיניץ: יש סעיף שעוסק בקרקע פרטית, בשאלת תמריצים לדיור בר-השגה.
<ארז קמיניץ: הוא נותן עוד זכויות.
<ארז קמיניץ: אם במקום רגיל נתתי 100% זכויות אז פה נותנים 120%.
<ארז קמיניץ: נוסיף עוד זכויות כדי לתמרץ דווקא דיור בר-השגה.
<ארז קמיניץ: עלתה שאלה מה היא קרקע פרטית לעניין זה.
<ארז קמיניץ: הגענו להסכמה.
<ארז קמיניץ: קרקע פרטית קודם כול היא קרקע בבעלות פרטית, שרשומה במרשם המקרקעין כבעלות פרטית, והיא גם קרקע שהיא בחכירה לדורות לפלוני או אלמוני.
<ארז קמיניץ: עכשיו נשאלה השאלה, החכירה לדורות ממתי ועד מתי.
<ארז קמיניץ: יש שלוש קבוצות של החכרה לדורות.
<ארז קמיניץ: קבוצה ראשונה היא קבוצה של חוזים שניתנה בהם זכות חכירה לדורות לפני 5 שנים, בשנת 2009 ולפני כן.
זבולון כלפה: דרך אגב, בהגדרה בחוק זה כתוב בדיוק להיפך.
זבולון כלפה: הקבוצה הראשונה בהצעת החוק היא של מי שנערך איתם הסכם לאחר שנת 2009.
<ארז קמיניץ: יש שלוש קבוצות שאליהן אנחנו מתייחסים בבואנו להכריע מה היא קרקע פרטית ומה אינה קרקע פרטית לצורך הסעיף הזה.
<ארז קמיניץ: קבוצה ראשונה היא קבוצת החוזים שחתמה רשות מקרקעי ישראל עם קבלנים אחרי תחילת החוק, היינו החל מ-1 באוגוסט 2014.
<ארז קמיניץ: לגבי הקבוצה הזאת אנחנו אומרים שלמשך שנתיים אנחנו רואים את הקרקע- - -
מירי רגב: למה נקבע 1 באוגוסט?
<תומר רוזנר: זה מועד תחילתו של החוק.
מירי רגב: למה החוק ייכנס לתוקף רק בעוד 3 חודשים?
<תומר רוזנר: כי צריכים להיערך.
<ארז קמיניץ: עד שכולם מתארגנים.
מירי רגב: או כי ב-3 החודשים האלה שר הבינוי והשיכון יגמור כמה דברים?
<ארז קמיניץ: לא בגלל זה.
מירי רגב: אני לא אישרתי את ה-3 חודשים.
מירי רגב: למה 3 חודשים?
מירי רגב: כדי שהוא יגמור את כל החוזים שלו?
<ארז קמיניץ: אבל זה לא משנה.
<ארז קמיניץ: אנחנו ממילא נותנים שנתיים לחוזים האלה.
מירי רגב: עוד פעם אתה "עושה לי סיבוב"?
<ארז קמיניץ: לא, לא, זה לא "סיבוב".
<ארז קמיניץ: אמרנו שנתיים ממילא, אז מה זה משנה?
זבולון כלפה: תיקנו את זה ל-3 שנים.
מירי רגב: שנתיים.
<ארז קמיניץ: יש שלוש קבוצות.
<ארז קמיניץ: קבוצה ראשונה היא קבוצה של החוזים החדשים שנחתמים מיום תחילת החוק ואילך.
<ארז קמיניץ: הקבוצה הזאת במשך השנתיים מיום תחילת החוק אנחנו לא מתייחסים אליהם כקרקע פרטית אלא כקרקע ציבורית.
<ארז קמיניץ: המשמעות של קרקע ציבורית – אי אפשר להחיל עליהם את סעיף התמריצים הזה כי הם לא נחשבים קרקע פרטית.
<ארז קמיניץ: קבוצה שנייה היא קבוצה של החוזים שנחתמו בין 1 באוגוסט 2009 ובין מועד תחילת החוק.
<ארז קמיניץ: זאת קבוצה של חוזים שכרגע תלויים באוויר מבחינת מדינת ישראל, משרד הבינוי והשיכון ורשות מקרקעי ישראל.
<ארז קמיניץ: אלה חוזים שהביעו לגביהם חשש שאם נחיל עליהם את התמריצים האלה הם יעכבו במאוד.
<ארז קמיניץ: ביחס לחוזים האלה אנחנו אומרים שבמהלך תקופה של 3 שנים מיום תחילת החוק לא נתייחס אליהם כקרקע פרטית והתמריצים לא יחולו.
<ארז קמיניץ: הקבוצה השלישית היא קבוצה של קרקעות שלגביהן נחתמו חוזים עם רשות מקרקעי ישראל לפני 1 באוגוסט 2009.
<ארז קמיניץ: אנחנו אומרים שקרקע ביחס לחוזים האלה היא קרקע פרטית לצורך הסעיף הזה, ומשכך ניתן להפעיל על הקרקע הזאת את התמריצים האלה ללא שום מגבלה כבר ממועד תחילת החוק.
<ארז קמיניץ: זה הסכמה אחת.
<ארז קמיניץ: הסכמה שנייה נוגעת לתוספת השישית.
יעקב אשר: נתקבלה החלטה על גובה התמריץ?
זבולון כלפה: בזכויות הוא הוגדל.
זבולון כלפה: עד שתי קומות – 120%, בין 3-9 קומות – 85%, ומעל 10 קומות – 60%.
יעקב אשר: זה בעצם אומר גם על שטחים- - - בלי הגבלה?
<ארז קמיניץ: גם בנוי וגם לא בנוי.
יעקב אשר: ואיפה ההתייחסות פה לנושאים של צורכי הציבור ודברים מן הסוג הזה?
<תומר רוזנר: זה חייב להיות.
<יהודה זמרת: לא ניתן יהיה לאשר תוכנית אם לא יהיו בה שטחים לצורכי ציבור.
יעקב אשר: פה משרד המשפטים לא קפץ ושאל מה פתאום בקרקע פרטית?
<תומר רוזנר: זה רק תמריץ.
<תומר רוזנר: כלומר, לא מחייבים את מגיש התוכנית.
יעקב אשר: בסדר גמור, אבל אוטומטית אתה נותן.
יעקב אשר: דיברתי לגבי ה"ויפללא" שאם רוצים להגדיל את מלאי הדירות שיעשו את זה בקרקע פרטית, ואז קפצתם כולכם.
מירי רגב: כי שם זה מיועד לקרקע- - -
<ארז קמיניץ: זה משהו אחר.
<ארז קמיניץ: זה תוכניות בסדר גודל אחר.
<ארז קמיניץ: הוותמ"ל הוא עולם אחר לחלוטין.
<ארז קמיניץ: אבל זה לדיון אחר.
<ארז קמיניץ: בתוספת השישית הגענו להסכמות כדלקמן.
<ארז קמיניץ: ביחס לעיצומים הכספיים, סעיף 14 לתוספת, בפרק ו', העיצומים הכספיים כאן הם בשורה של נושאים.
<ארז קמיניץ: הסכמנו להוריד את פסקאות (2) ו-(4) שעוסקות בהשתתפות בהוצאות אחזקה וניהול ובתשלומים נוספים שאינם דמי שכירות.
<ארז קמיניץ: שני הנושאים הללו ימצאו מענה לא באמצעות עיצומים כספיים אלא באמצעות כלים חוזיים ביחסים שבין המשכיר והשוכר.
<ארז קמיניץ: אנחנו נוסיף להגדרות, או לאחד הסעיפים הראשונים בתוספת, אמירה, שכל הוראה שתיקבע בתוספת, או בתקנות לפיה ביחס להוראות האלה, תיחשב חלק מחוזה השכירות.
<ארז קמיניץ: המשמעות של הדבר הזה היא שאם שוכר מצא שדרשו ממנו- - -
מירי רגב: את כל זה "סגרנו" עם מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון בצהרים, הכול.
זבולון כלפה: גברתי היושבת-ראש, אני לא השר ולא המנכ"ל, אני עצמאי.
<ארז קמיניץ: המשמעות של הדבר הזה היא שהשוכר יכול לפנות לבית המשפט ולהגיד: חלק מתנאי החוזה שכרתתי עם המשכיר הם מה שנקבע בתקנות לעניין הוצאות אחזקה וניהול, ולכן אם המשכיר לא עמד בזה יש פה הפרה של החוזה ואפשר לתבוע את זה בהפרה חוזית עם כל הסעדים החוזיים הנלווים לזה.
<ארז קמיניץ: זה עניין אחד.
<ארז קמיניץ: דבר נוסף, סעיף 13 עוסק בפניות ציבור.
<ארז קמיניץ: המנהל שמונה פה לפי התוספת הזאת נקרא, לפי הסעיף הזה, לברר פניות ציבור בכל הקשור לתוספת, להפעלתה של התוספת, להתנהגותו של משכיר אל מול שוכר.
<ארז קמיניץ: סיכמנו שאם יש הכרעה של המנהל, אחרי שהוא בירר פנייה כזאת או אחרת של הציבור, שהמשכיר פעל בצורה לא נכונה או לא ראויה, יכול השוכר להשתמש בהכרעה הזאת כראיה לכאורה בהליך משפטי, ככל שהוא יפנה לבית המשפט.
יעקב אשר: מה זה דיור בר-השגה בשטח פרטי?
<תומר רוזנר: זה התמריצים האלה שציינו.
יעקב אשר: את זה הבנתי.
יעקב אשר: אבל מה ההגדרה של "דיור בר-השגה"?
<תומר רוזנר: אותו דבר.
יעקב אשר: גם שכירות לטווח ארוך?
מירי רגב: הכול אותו דבר.
זבולון כלפה: 10 שנים לפחות.
<תומר רוזנר: קביעת המנהל היא כמו בהסדר של קביעת הממונה על הגבלים עסקיים, באותו ניסוח.
<ארז קמיניץ: אני לא בטוח בכך.
<תומר רוזנר: אחרי כן נסתכל על זה, אבל זה מה שאני זוכר.
<ארז קמיניץ: אנחנו אומרים שזה ראיה בהליך המשפטי, ככל שיתנהל, בין השוכר והמשכיר.
יעקב אשר: לגבי התמריצים בזכויות, זה יותר תכנוני.
יעקב אשר: אם היתה קרקע מסוימת – זה מעבר למה שהיה?
<יהודה זמרת: זה ביחס לתוכנית המחוזית הקודמת שהיתה שם.
יעקב אשר: והקלות וכל זה?
יעקב אשר: זה כולל ההקלות?
יעקב אשר: מה קורה עם תמ"א 38?
<יהודה זמרת: לא הגבלנו אותם.
יעקב אשר: התמריץ הוא מאיפה?
יעקב אשר: מאיזה גג?
יעקב אשר: ברגע שאתה עושה את זה לגבי שטח פרטי, וגם אם הוא מבונה, השאלה אם יחשיבו את זה.
<יהודה זמרת: אם יש מקבץ תוכניות שחלות על השטח, כמה תוכניות שהוועדה המחוזית אישרה, זה מהמקבץ.
יעקב אשר: כולל תמ"א 38?
<ארז קמיניץ: תמ"א 38 היא בלי קשר.
יעקב אשר: אי אפשר להוסיף עליה?
<תומר רוזנר: אפשר להוסיף עליה את התמריצים האלה.
<תומר רוזנר: זה בנוסף.
<יהודה זמרת: ברגע שהיא תוכנית אחרת, היא כבר לא חלה, צריך לזכור.
<יהודה זמרת: יש גם את הפרק שמחריג אותה, אם אתה עושה תוכנית נקודתית.
<תומר רוזנר: אני לא עושה תוכנית נקודתית.
<תומר רוזנר: למה אני צריך לעשות תוכנית נקודתית?
<תומר רוזנר: אני אעשה תמ"א 38 ואת התוכנית הזאת.
<תומר רוזנר: התוכנית הזאת היא לא תוכנית חיזוק.
יעקב אשר: איפה התמריץ מתחיל?
יעקב אשר: הרי זה זכויות, זה נחשב כזכויות.
יעקב אשר: כשאתה אומר שהורדת את הבניין, אין לך כבר את תמ"א 38.
<ארז קמיניץ: אבל סדרי הגודל של התמריצים פה הרבה יותר גדולים מתמ"א 38.
<ארז קמיניץ: סדרי הגודל כאן הם פי שתיים כמעט ממה שיש בתמ"א 38.
יעקב אשר: השאלה אם זה "בולע" את זה או מעל זה, כי אז התמריץ יהיה פי אלף גדול יותר.
<ארז קמיניץ: אני מבין את השאלה שלך.
<תומר רוזנר: זה לא כל-כך רלוונטי מכיוון שבתמ"א 38 אתה יכול להכין תוכנית רק על בניינים ישנים.
<יהודה זמרת: פה למעשה זה בניינים שבנו מהתחלה.
יעקב אשר: יש לך את תמ"א 38(3).
יעקב אשר: אתה הורס בניין, הריסה ובנייה מחדש.
<יהודה זמרת: הדיירים כבר לא יגורו שם.
<יהודה זמרת: זה לא אותם דיירים.
יעקב אשר: בסדר, אבל אתה נותן פה תמריץ כפול.
<ארז קמיניץ: צריך להסתכל על הנוסח של תמ"א 38(3).
<יהודה זמרת: צריך לבדוק את זה.
<תומר רוזנר: תם ולא נשלם.
מירי רגב: באמת תם ולא נשלם.
דוד אזולאי: הנושא שעל סדר היום הוא אסון קריסת בניין בעכו, בעקבות הצעות לסדר יום שהוגשו על ידי חברי הכנסת מוחמד ברכה, מסעוד גנאים, דוד אזולאי, אורי מקלב וחנין זועבי.
דוד אזולאי: הדיון התקיים במליאה ואנחנו ביקשנו לקיים את הדיון כאן בוועדה.
דוד אזולאי: יושבת הראש הקבועה ביקשה להתנצל כי היא לא יכולה להגיע מוקדם וביקשה שאמלא את מקומה וזאת אני עושה.
דוד אזולאי: למען הסדר הטוב, המציעים יציגו את הנושא ואני הולך לפי הסדר.
דוד אזולאי: אין ספק שזה היה אירוע קשה, אירוע בו יש לנו חמישה הרוגים ומספר פצועים.
דוד אזולאי: בפתיחת דבריי אני רוצה לשגר תנחומים למשפחות השכולות ולאחל החלמה מהירה לפצועים שאני מקווה שהם כבר יצאו מבית החולים והם משתקמים.
דוד אזולאי: אין ספק שהיה שם אירוע קשה.
דוד אזולאי: נמצאים כאן נציגי משרד התשתיות, נציג משטרת עכו, סגן מפקד התחנה בעכו, ונציגי עמידר.
מסעוד גנאים: הנציגים של חברת פיתוח עכו לא נמצאים.
דוד אזולאי: אני יודע שסגן ראש העיר עכו אמור להגיע והוא בדרך לכאן.
מסעוד גנאים: היה עליהם לבוא משום שאני חושב שהם הכתובת בכל העניין של מה שקורה בעכו העתיקה.
דוד אזולאי: אני חושב שנציגי חברה לפיתוח עכו העתיקה היו צריכים להגיע לכאן.
דוד אזולאי: אינני יודע למה הם לא באו.
דוד אזולאי: תוך כדי דיון אנחנו נברר את הנושא הזה ואני מניח שנציגי עמידר בוודאי יש להם חלק מהתשובות לשאלות.
דוד אזולאי: אנא מכם חבריי חברי הכנסת, בואו נקפיד על לוח הזמנים מכיוון שב-11:00 מתקיים הדיון הבא של הוועדה.
דוד אזולאי: חבר הכנסת מסעוד גנאים, בבקשה.
מסעוד גנאים: אני חושב שהאסון שקרה בעכו לפני כשבועיים כאב לכולנו אבל הוא עורר את תשומת הלב לכל מה שקורה בעכו ולתושביה.
מסעוד גנאים: אני חושב הדיון כאן לא רק ידון על מה שקרה בעכו ואת הצורך לעמוד לצד התושבים הערבים בעכו, לעשות הכול כדי לבנות את המבנה, לתקן את כל המבנים שניזוקו, וגם להחזיר את כל האזרחים שעזבו את בתיהם אלא גם לנסות למנוע את האסון הבא.
מסעוד גנאים: המבנה הזה שקרס, נכון שעכשיו הסיבות לקריסתו הן לא כפי שחשבנו בהתחלה שזאת דליפת גז, לא, אלא מתברר לאט לאט שזה עניין של אנטנה, שזה עניין מכוון, אבל בכל זאת המבנה שקרס היה יכול לקרוס בגלל רעידת אדמה, בגלל רעם וברק, בגלל כל דבר אחר.
מסעוד גנאים: המצב הרעוע החלש של המבנה הזה גרם בסוף לקריסתו ולקיפוח חייהם של חמישה אנשים.
מסעוד גנאים: אני חושב שגם האסון בעכו עורר את העניין של האנטנות והשאלה היא מי בסוף אחראי.
מסעוד גנאים: אם האנטנה הזאת בסוף היא שגרמה לסכסוך והיא שגרמה לקיפוח חייהם של חמישה אנשים, מי האחראי ומה צריך לעשות בעתיד כדי למנוע את זה?
מסעוד גנאים: אני הייתי בעכו כמה פעמים ותושבי עכו חזקים.
מסעוד גנאים: בשבת ראיתי איך הם עובדים, איך הם מנסים לבנות מחדש את המבנים ומנסים לתקן אותם, אבל אני שואל איפה כל האחראים להזנחה ולאפליה כלפי התושבים הערבים של עכו העתיקה.
מסעוד גנאים: הקריאה שצריכה לצאת מהוועדה הזאת היא שכולנו צריכים לעמוד לצד תושבי עכו הערבים בעיר העתיקה וכל האחראים, כל הגורמים – אם אלה משרדים או חברות – הרלוונטיים צריכים לעשות הכול כדי להחזיר את המצב לקדמותו ולתקן עוד יותר.
דוד אזולאי: חברת הכנסת חנין זועבי, בבקשה.
חנין זועבי: האמת שהאסון של עכו הוא רק כניסה לנושא בו אני רוצה להתמקד ואני חושבת שהוא הנושא המרכזי והוא המדיניות של החברה לפיתוח עכו, המדיניות של עמידר והמדיניות של עיריית עכו לגבי השיפוץ והתחזוקה של הבתים.
חנין זועבי: מדובר במבנים בני מאה שנים ויותר ויש לא רק תחושה אלא כל מיני סימנים – והאמת, לפעמים אני מנסה להתעלם מהצד הלאומי אבל אין מנוס – שמדובר במדיניות שבאה לגרום לתושבי העיר עכו העתיקה לפנות את הבתים.
חנין זועבי: בבתי המשפט יש יותר ממאה תיקים של בתים שמיועדים לפינוי.
חנין זועבי: אנחנו דנו בוועדה הזאת לפני מספר חודשים בנושא הזה ואני חושבת שזה הנושא שלנו.
חנין זועבי: הקריטריונים של עמידר לגבי שיפוץ הבתים שהם מעל ליכולת הכלכלית של התושבים שגורמים לתושבים לא לשפץ את הבתים שלהם ולהישאר בתוך בתים בהם יש סכנת חיים.
דוד אזולאי: מה עם אותם כתבי אישום שנמצאים בבתי משפט על חריגות בנייה ופלישה למבנים?
חנין זועבי: יש כל מיני.
חנין זועבי: אני מתמקדת עכשיו במדיניות של קריטריוני השיפוץ לבתים האלה כי זאת התלונה הכואבת ביותר של התושבים בעכו העתיקה.
חנין זועבי: יש תושבים שפונו, ולא רק חמשת הבתים ניזוקו מסביב.
חנין זועבי: יש תושב אחד שהעירייה, הרשות לפיתוח עכו ועמידר – המשפחה של תאופיק סעדה – מסרבים להחזיר אותו לבניין ודורשים ממנו לשפץ.
חנין זועבי: אני מסכימה שצריך לשפץ את הבית כי יש סכנת חיים, אבל התנאים והקריטריונים לשיפוץ הם מעבר ליכולת הכלכלית והעירייה יודעת את זה.
דוד אזולאי: אולי את יכולה לפרט יותר בעניין?
דב חנין: מדובר בשוכר של עמידר?
חנין זועבי: לעמידר יש קריטריונים לשיפוץ - אני יכולה להשאיר לך את המסמך – והם אומרים לו שבמידה ואתה לא תשפץ, וזאת המדיניות של עמידר, אנחנו נשפץ ואנחנו נחייב אותך במימון.
דוד אזולאי: את יכולה לסבר את אוזנינו באיזה סכומים מדובר?
חנין זועבי: סכומים, לא.
חנין זועבי: אין לי סכומים אבל יש לי את הקריטריונים.
חנין זועבי: התירוץ הוא שהחברה רוצה לשמר את הערך ההיסטורי והיא אפילו נכנסת לחומרים, איך לשפץ, באיזה חומרים להשתמש וכולי.
דוד אזולאי: זה דבר טבעי כדי שהבניין יעמוד בתקנים הנדרשים.
חנין זועבי: נכון, אבל זה לא טבעי לדרוש מהאנשים האלה שהם נמנים על האוכלוסייה שהיא מתחת לקו העוני שהם יתחייבו במלוא סכום השיפוץ.
חנין זועבי: לשפץ, כן, לשמור על הערך ההיסטורי, כן, לשמור על הארכיטקטורה, כן, זאת המורשת של עכו וזאת ההיסטוריה, אבל לתת לאנשים את שתי האופציות – או שאתם תשפצו לפי הקריטריונים האלה ובמידה ואין לכם את היכולת הכלכלית, אנחנו נפנה אתכם ונגרש אתכם – זאת מדיניות של גירוש ולא מדיניות של שמירה על ערך היסטורי ולא מדיניות של שמירה על עכו העתיקה.
חנין זועבי: אני מבקשת שלא נתחיל מההתחלה, וזאת הבעיה בוועדה שמתחילה מההתחלה.
חנין זועבי: בדיון האחרון אנחנו ביקשנו מעמידר ומהרשות לפיתוח שיביאו את הקריטריונים לשיפוץ הבתים ואיזה סכום כספי נדרש מהתושבים לשיפוץ, ואם זה מעל היכולת של התושבים, האם לעירייה ולחברה יש תכנית על מנת להשתתף בחיוב כי אי אפשר להעמיד את התושבים מול שתי האופציות, או מגרשים או משפצים בסכומים גדולים.
דוד אזולאי: חבר הכנסת אורי מקלב שהוא בין יוזמי ההצעה לסדר היום, בבקשה.
אורי מקלב: אני לא אאריך בדברים.
אורי מקלב: קודם כל, אני מתחבר למה שאמרה חברת הכנסת חנין זועבי.
אורי מקלב: דיברנו על זה גם בהצעה לסדר.
אורי מקלב: העובדה היא שבשכונת גילה בירושלים, שם היה פיצוץ גז, הבניין עומד עכשיו ריק, הדיירים לא גרים בו ואף אחד לא עושה שום דבר ומי יודע כמה זמן זה ייקח.
אורי מקלב: עיין ערך נתניה שהיה כבר לפני שלוש שנים ועד היום אנשים לא גרים בבניין הזה.
דוד אזולאי: גם בנתניה?
אורי מקלב: לא גרים שם אנשים.
דוד אזולאי: אלה דירות בבעלות פרטית?
אורי מקלב: בבעלות פרטית או עמידר, אני לא מכיר.
חנין זועבי: אני חושבת שלא בבעלות פרטית.
אורי מקלב: גם זה היה בניין ישן, זה היה בניין לשיקום.
אורי מקלב: אם הוא ממש בבעלות או לא, אני לא יודע אבל זה בוודאי נבנה כבניין לשיקום, זה בניין רכבת מרובה דיירים.
אורי מקלב: אנחנו עדים לכך שאחרי אסונות כאלה, אחרי מפגעים כאלה, כולם מתנערים.
אורי מקלב: ברגע הראשון אני מבין שהעיריות עבדו יפה וכך בירושלים ואני מניח שגם בעכו.
אורי מקלב: ראש העיר לא הגיע?
חנין זועבי: הם לא מגיעים.
חנין זועבי: אין אף נציג מהעירייה.
מסעוד גנאים: נציג העירייה ישנו אבל מחברת פיתוח עכו לא הגיעו.
מסעוד גנאים: אני חושב שהם ברחו ואני חושב שעל הוועדה לשלוח להם מכתב בנושא הזה ולומר להם שמה שעשו, הוא לא נכון.
חנין זועבי: לשלוח להם הזמנה לישיבה הבאה.
דוד אזולאי: נוציא להם מכתב.
אורי מקלב: כאשר יש עדיין הד תקשורתי ויש סיקור, העיריות נותנות לדיירים תחליפי דיור זמניים אבל בזה הסיפור נגמר.
אורי מקלב: לכן צריך לעבור לדיון הרבה שיהיה בחוק ובחקיקה כדי לראות מה עושים עם האנשים האלה שעוברים פיגוע או אסון לאומי, נקרא לו כך, ולהגדיר מתי זה נקרא כך.
אורי מקלב: לעצם הנושא.
אורי מקלב: בזמן שהעלינו את ההצעה לסדר עדיין לא היה ידוע מה הייתה הסיבה וגם היום מנהלים חקירה ולא ניכנס לזה.
מסעוד גנאים: נמצאים כאן נציגי המשטרה.
אורי מקלב: לא משנה מה הסיבות אבל כל נושא התשתיות של הגז הן תשתיות לא טובות וצריכה להיות הסדרת הנושא.
אורי מקלב: מה שקרה – ואת זה אנחנו צריכים לקחת לתשומת לבנו, אנחנו, חברי הכנסת – זה שאנחנו עושים הפרטות של דברים מאוד חשובים, מוזילים מחירים, יש תחרות ואפשר לעבור מחברה לחברה, אבל מה שקורה זה שיחד עם זה אין מספיק רגולציה ופיקוח ויוצא שאנשים מורידים את איכות החומרה, את רמת החומר האנושי שמתקין, את המעקב אחרי זה.
אורי מקלב: יכולים לראות את זה בהרבה נושאים ואפילו בנושאים שהם נניח יוקרתיים כמו סלולר.
אורי מקלב: עשינו תחרות ובאמת הורדו המחירים אבל יודעים שהשירות ומה שאתה מקבל יורד בהתאם.
אורי מקלב: כשזה מגיע לגז ומגיע למקומות כאשר יש סכנת חיים, שם התחרות שקיימת אולי היא טובה מבחינה צרכנית ומבחינת המחירים, אבל היא פוגעת במה שמקבל הצרכן.
אורי מקלב: אם נותנים לך חומרים מאוד פשוטים, אין מספיק פיקוח ואין מספיק בקרה, לא יודעים תוך כמה זמן מגיע טכנאי ומה הוא עושה, הוא בא, מסתכל ולא בודק נקודתית מה מוליך לאותה דליפה אלה דברים שאנחנו חייבים לדרוש מהמשרדים הרלוונטיים, את הסדרת הנושא.
אורי מקלב: לפני שבועיים הייתה דליפה קשה מאוד בפסגת זאב בירושלים והיה רגע – בגלל שהדיירים לא היו בבית – לפני פיצוץ.
אורי מקלב: מכבי האש שהוזעקו למקום בגלל ריח גז, הצליחו לסגור מבחוץ את ברז הגז ומנעו אסון.
אורי מקלב: הדברים האלה קורים.
אורי מקלב: אלה לא דברים שהם מאוד נדירים וזה מחייב אותנו להסדרת הנושא.
אורי מקלב: אין ספק שהדברים האלה צלצלו בפעמון מאוד חזק, צלצול חזק ויקר מדי שעלה בחיי אדם, וזה מחייב אותנו להביא להסדרת הנושא.
דוד אזולאי: אין ספק, אני מסכים אתכם שיש כאן בעיה.
דוד אזולאי: כאשר בניין כזה נפגע, צריך לטפל בזה והשאלה מי צריך לטפל בזה.
דוד אזולאי: יש דירות שהן בבעלות ציבורית ויש דירות שהן בבעלות פרטית.
דוד אזולאי: השאלה כאן אם צריכה להיות הבחנה או לא צריכה להיות הבחנה.
דוד אזולאי: אני זורק את השאלה לחלל האוויר אבל זאת שאלה שצריך לתת עליה את הדעת.
דב חנין: הדיון הזה שורה ארוכה של שאלות אבל נראה לי שהשאלה החשובה והבוערת ביותר היא השאלה הרחבה ודיברה על כך חברת הכנסת חנין זועבי.
דב חנין: אני חושב שהדברים שלה מאוד נכונים.
דב חנין: אנחנו נמצאים במצב שבו חלק גדול מאוד מהבתים בעכו העתיקה הם בתים שהם במצב לא טוב, הם דורשים שיפוץ, הם דורשים שיקום, הם דורשים חיזוק ובבתים האלה גרים אזרחים שהם אנשים עניים, אין להם את היכולת ואין להם את הכסף כדי לבצע את מה שצריך.
דב חנין: יותר מזה, אנחנו מדברים על עיר מאוד יפה ואנחנו רוצים שהיא תישאר יפה ורוצים שהיא תישאר שמורה, אבל במצב הזה, אדוני היושב ראש, החובה חייבת להיות מוטלת על המערכת הציבורית שהדירות נמצאות בבעלותה.
דב חנין: הדירות האלה נמצאות בבעלות של המערכת הציבורית, הן נמצאות בבעלות של עמידר או של חברות השכרה ציבוריות.
דב חנין: יש אינטרס ציבורי בכך שהבתים יחוזקו, יש אינטרס ציבורי בכך שעכו העתיקה תשמור על אופייה ולכן הסטנדרטים הגבוהים הם סטנדרטים שיש בהם הגיון אבל אי אפשר לגלגל אותם על אנשים שלא יוכלו לבצע אותם.
דב חנין: התוצאה של גלגול הסטנדרטים האלה על אנשים שאין להם יכולת כלכלית היא אחת מן השתיים: או שהאנשים לא יעשו שום דבר כי הם לא יכולים.
דב חנין: גם הם רוצים לחיות בבית בטוח, אתם חושבים שהם רוצים לחיות בבית לא בטוח?
דב חנין: אבל אין להם כסף ולכן הם לא יעשו את זה ואז בהזדמנות הקרובה הבאה שיקרה משהו, עוד פעם משהו יתמוטט ויקרוס, וחס וחלילה בני אדם ייפגעו, כולנו נחזור לדיונים נוספים בוועדת הפנים.
דב חנין: זאת סכנה אחת.
דב חנין: האופציה השנייה שגם היא מסוכנת מאוד מבחינה חברתית היא שהרשות תיקח, תבצע בעצמה את השיפוצים, תבוא לאנשים שלא מסוגלים לשלם עבור זה ותאמר שיזרקו אותם מהבתים שלהם.
דב חנין: אלה שתי תוצאות בלתי נסבלות שאי אפשר להשלים אתן ואי אפשר לקבל אותן.
דב חנין: לכן אני חושב שההחלטה של הוועדה צריכה להיות מאוד ברורה והיא קריאה למערכות הציבוריות לבצע בדיקה של כל הליקויים בתשתיות, הצורך בחיזוק וגם בשיפוץ אבל קודם כל בחיזוק של מבנים בעכו העתיקה וקביעה ברורה שהעלות של החיזוקים האלה צריכה להיות על הבעלים.
דב חנין: כאשר הבעלות היא בעלות ציבורית, אנחנו מדברים על חברות השכרה ציבוריות, הן צריכות לשאת בעלות.
דב חנין: זאת צריכה להיות הקביעה העקרונית ואז אנחנו מגיעים למצב בו אנשים יכולים לחיות בבתיהם, הבתים האלה לא מסוכנים, העיר שומרת על האופי שלה וכל הדברים הטובים קורים ויש הרבה תועלות בדבר הזה.
דב חנין: אני יודע שלדבר הזה יש משמעות כספית, אבל מה לעשות?
דב חנין: להיות בעלים של רכוש, זה עולה כסף.
חנין זועבי: להזכיר לך חבר הכנסת חנין, אנחנו חוזרים על אותו דיון שהיה בעבר, על אותה דרישה שאנחנו נייעד ישיבה מיוחדת על מדיניות התחזוקה, אחזקת ושימור הבתים והשיפוץ שלהם, שעמידר והרשות לפיתוח עכו תחשוף בפנינו את הקריטריונים לשיפוץ ואת התקציב שלו ואנחנו נדון בזה בישיבה מיוחדת.
דוד אזולאי: אחד הדברים שבאמת חשוב לתת עליהם את הדעת, ותכף נשמע את נציגי עמידר, קיבלתי הבוקר מכתב של נציג משרד האוצר שהודיע שזה לא עניינו בכלל והוא לא בא.
דוד אזולאי: משרד הבינוי והשיכון לא נמצא כאן וזה חמור מאוד ואני גם אומר לכם למה.
דוד אזולאי: אני יודע שעיריית עכו, מתוך הכרות אישית אני אומר את הדברים כי דיברתי עם ראש העיר באותם ימים, השקיעה הרבה מאוד כסף באותם ימים כדי לסייע למשפחות שנאלצו לפנות אותן מהבתים שלהן.
דוד אזולאי: העירייה העמידה לרשותן גם חדרים בבתי מלון וכל ציוד שנדרש.
חנין זועבי: אנחנו ביקרנו שם.
חנין זועבי: מכירים את זה.
דוד אזולאי: בעיקרון הם קיבלו הכול.
באסל גטאס: אבל עכשיו הם עברו מבתי המלון לדירות שהושכרו על ידי הוואקף האיסלמי, על ידי ועד נאמני הוואקף.
דוד אזולאי: תכף אני אתן לך לדבר.
באסל גטאס: עם כל הכבוד לכך שהעירייה עשתה משהו.
דוד אזולאי: העירייה עשתה ואף אחד לא מימן אותה.
דוד אזולאי: עיריית עכו, כמו רשויות אחרות, זה לא התפקיד שלה.
דוד אזולאי: כלומר, היא צריכה לתת את המענה הראשוני אבל אחר כך היא לא צריכה לשפץ אלא לצורך כך יש גופים אחרים.
דוד אזולאי: אחד הדברים עליהם דיברתי במליאה הוא לצערי הרב תמ"א 38 שמשום מה החליטו להוציא אותה מהעיר העתיקה בעכו ובאמת אין לי תשובה.
דוד אזולאי: אני חושב שהיה מן הראוי שנציג משרד הבינוי והשיכון יהיה כאן.
חנין זועבי: כדי להעביר את השליטה לעמידר ורשות הפיתוח.
אורי מקלב: כל הבניינים לשימור לא נמצאים בתמ"א 38.
דוד אזולאי: אני אומר לך שדובר על כך שזה כן יקרה אבל בסופו של יום זה לא קרה.
אורי מקלב: אתה אומר שיש מפרט שצריך לחזק את המבנים ואפשר לעשות את זה על ידי תמ"א 38.
אורי מקלב: המדינה לא יכולה לחזק את כל המבנים אבל במקומות שהמדינה דורשת שימור ולא נותנת לגעת במבנים האלה, מישהו צריך לתת את האיזון השני, מי זה שמאפשר לחזק את הבניינים האלה.
אורי מקלב: אם אתה יוצא מנקודת הנחה שאתה לא יכול להטיל על האזרחים לחזק את המבנים שלהם, אתה נותן להם שיפור בדיור, הרחבות דיור כדי שיהיה להם משוב כלכלי כדי שיוכלו לחזק את המבנה.
אורי מקלב: אתה אמרת את הדבר הנכון ביותר - בתים פרטיים.
אורי מקלב: ואם אלה לא מבני ציבור אלא בתים פרטיים?
דוד אזולאי: אני רוצה להגיד לך שהאוכלוסייה בעיר העתיקה היא אוכלוסייה חלשה מאוד.
דוד אזולאי: אלה לא אנשים שיכולים לממן את כל השיפוצים.
דוד אזולאי: חבר הכנסת גטאס, בבקשה.
באסל גטאס: כפי שאמרה חברתי חברת הכנסת זועבי, העניין הוא האסון אבל הוא פתח להרבה בעיות.
באסל גטאס: אני רוצה לגעת בכמה אבל בשבילי עדיין האסון, עוצמתו והתוצאות הקשות שלו, הוא זה שצריך להיות עדיין במוקד העניינים של ועדת הפנים, של הכנסת ושל הממשלה כי זה לא הסתיים.
באסל גטאס: לא רק שיש חמישה הרוגים ושתי משפחות שהלכו, אלא יש עוד שבע משפחות שהוצאו מהבניין, שש מהן שוכנו בבתים שהושכרו עכשיו על ידי ועד נאמני הוואקף, ואם אתה אומר שזה לא תפקיד עיריית עכו, על אחת כמה וכמה למה הוואקף יעשה זאת?
באסל גטאס: הוא עושה את זה רק מסיבות הומניטריות.
באסל גטאס: אלה משפחות שאיבדו הכול.
<אדהם ג'מל: היכן שהוא השכיר, הוואקף הוא הבעלים של הבתים.
<אדהם ג'מל: היכן שעמידר השכירה, היא הבעלים.
באסל גטאס: הבניין עצמו הוא לא וואקף איסלמי אלא זה וואקף שהבי.
<אדהם ג'מל: זה אותו וואקף.
<הגר שרן: זה לא בניין של עמידר.
<הגר שרן: הבניין בו אירע האסון, הוא לא בניין של עמידר.
באסל גטאס: אתם אומרים שהבניין שנהרס הוא לא שלכם.
<הגר שרן: הוא לא של עמידר.
באסל גטאס: שזה יירשם בפרוטוקול.
<הגר שרן: יש גם הצהרה.
באסל גטאס: יש טענות שהוא שלכם.
באסל גטאס: מה שאמר אדהם, ייאמר לזכות ועד נאמני הוואקף שהם לא חייבים היו לשכור בניינים על חשבונם למשפחות.
באסל גטאס: הם עושים את זה מתוך סולידריות ומסיבות אנושיות כי אלה בני העם שלנו שנמצאים באסון כבד.
באסל גטאס: אני אומר שחלק מהמשפחות האלה איבד הכול.
באסל גטאס: אפילו תעודת זהות וכרטיס קופת חולים אין להם.
באסל גטאס: הלכה אישה לקופת חולים לטיפול ואמרו לה שלא יכולים לטפל בה כי אין לה כרטיס.
באסל גטאס: למשפחות האלה אין כלום.
באסל גטאס: הן איבדו הכול.
באסל גטאס: עד עכשיו, אפילו ללא כל קשר עם חקירת סיבות התאונה, זה אסון.
באסל גטאס: מה שקרה זה אסון וצריך להכיר בו.
באסל גטאס: אני חושב שאפילו אם זה לא לפי דין אלא לפנים משורת הדין, מישהו צריך לקחת על עצמו את העניין.
באסל גטאס: משרד ראש הממשלה, משרד האוצר, מישהו.
באסל גטאס: אי אפשר להשאיר שבע משפחות ללא כלום וללא קורת גג.
באסל גטאס: אלה משפחות שאיבדו את כל עולמן.
באסל גטאס: כל הבתים מסביב בשבת האחרונה הפכו למחנה עבודה התנדבותי אליו באו מאות אנשים מכל המגזר הערבי, בניהול וארגון של התנועה האיסלמית – ואני אומר כל הכבוד לכל מי שבא והתנדב – ושיפצו את הבתים מסביב.
באסל גטאס: אני לא אומר שפתרו את הכול אבל לפחות תמכו ועזרו.