GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דן להב: אנחנו - - -
מירי רגב: אבל יש כאן היבטים שאפשר לעשות אותם.
מירי רגב: גם גדעון בעד, וגם שר האוצר בעד.
מירי רגב: עכשיו צריך רק לסגור את הקצוות.
מירי רגב: עכשיו, בסגירת הקצוות זה הדבר לכאורה שצריך להיות הכי פשוט, כי כשנקבעה מדיניות צריך רק לבצע אותה.
מירי רגב: אז את סגירת קצוות האלה נעשה.
מירי רגב: ותבואו מוכנים בתחילת מארס.
מירי רגב: לפני הפגרה יהיה כאן דיון שני עם תוצרים.
מירי רגב: עכשיו אנחנו עוברים לחבר הכנסת אריאל אטיאס.
אריאל אטיאס: אני מודה לך שאת נותנת לי את האפשרות לדבר.
אריאל אטיאס: אני רוצה להתייחס בכמה מילים על מה שקורה בלוד, קו נטוי אחיסמך: הממשלה הקודמת קיבלה מספר החלטות – חלקן בוצעו, חלקן לא בוצעו – לחזק את העיר לוד.
אריאל אטיאס: החיזוק של העיר לוד התבטא בזה שמשרדי ממשלה העבירו תקציבים לפיתוח של העיר.
אריאל אטיאס: והדבר שגורם הכי הרבה לפיתוח של עיר זה שיש שם בנייה חדשה.
אריאל אטיאס: כשאין בנייה חדשה אז מתחילים להתעסק בכל מיני פרויקטים קטנים.
אריאל אטיאס: היקף של אלפי יחידות דיור – אין דבר שיותר מחזק את העיר.
אריאל אטיאס: כשיש דירות יש כסף לפיתוח, מגיעים אנשים חדשים, מגיעים עסקים, וכל העסק מתחדש.
אריאל אטיאס: ואני לא רוצה לדבר בכלל על סוג האוכלוסייה, ויהודים, וערבים, וכל הערבוב שקורה שם.
אריאל אטיאס: זה לא רלוונטי לעניין.
אריאל אטיאס: אנחנו מדברים עכשיו כאזרחי מדינת ישראל.
אריאל אטיאס: ההיסטוריה של אחיסמך: תכננו אותה בצורה מסוימת.
אריאל אטיאס: ניסו לשווק אותה מספר פעמים ללא דורש.
אריאל אטיאס: פשוט היו מכרזים שמשרד הבינוי והשיכון עשה, ואף אחד לא לקח אותם.
אריאל אטיאס: בשנת 2006 קנו מהיישוב יזמים פרטיים – לא קשור למדינה, ולא קשור למכרזים שהיו בשנת 2006 כשאני בכלל הייתי במשרד התקשורת.
מירי רגב: אתה מייצג את היזמים?
אריאל אטיאס: אני לא יודע מי מייצג.
אריאל אטיאס: אני נותן היסטוריה כמי שעסק בתחום הזה ומכיר אותו על בוריו, ואני אומר מה המצב היום.
אריאל אטיאס: לא יודע מי היזמים, זה גם לא מעניין.
אריאל אטיאס: בשנת 2006 קנו קרקע פרטית, יזמים שקנו 1,200 יחידות דיור.
אריאל אטיאס: אחרי שהם גמרו לקנות, עכשיו צריך לעשות תכנון של כל האזור.
אריאל אטיאס: ביקשנו מהוועדה הקרואה הקודמת, שהייתה ועדה קרואה, לא של מר מאיר ניצן, של הקודם שלו, - -
<קריאה: של מר אילן הררי.
אריאל אטיאס: מר אילן הררי, שהם יעשו תכנון.
אריאל אטיאס: ודיונים, ודיונים, ודיונים.
אריאל אטיאס: ולהזכיר לכם שהימים הם ימים שהמדינה משוועת להתחלות בנייה, ליחידות דיור, בוודאי באזורי הביקוש, לפני שבכלל מדברים על לוד, אם מחזקים אותה או לא.
אריאל אטיאס: כל קרקע באזורי הביקוש זה מוצר נדרש שרוצים לשווק אותה, ועדיין לא יודעים מי האוכלוסייה בכלל.
אריאל אטיאס: קודם כל להתעסק בתכנון.
אריאל אטיאס: במשך שנה כדררו אותנו הלוך ושוב.
אריאל אטיאס: אני אישית הייתי מספר פעמים בעירייה, והם באו אלינו, ודיונים, וסיכום לא סיכום, ולא קרה שום דבר.
אריאל אטיאס: מתי התחיל לקרות משהו?
אריאל אטיאס: מתי שהגיע מר מאיר ניצן, שהוא היה ראש עיריית ראשון לציון, והוא לקח את העניינים לידיים, והוא אמר: אני רוצה כאן בנייה.
אריאל אטיאס: לא מעניין אותי מי ומה, אני רוצה כאן בנייה.
אריאל אטיאס: רשות מקרקעי ישראל הציעה שמשרד הבינוי והשיכון יבצע את התכנון ויעשה מה שנקרא תכנית צל, שהיא מסדרת, פחות או יותר, אזור של למעלה מ-3,000 יחידות דיור, לפני התוספות של שבס שיכולות להגיע היום ל-4,000 יחידות.
אריאל אטיאס: גמרו את כל התכנון, עשו תכנית צל, ויצאנו למכרזים.
אריאל אטיאס: במכרזים האלה זכו יזמים.
אריאל אטיאס: היזמים האלה שזכו צריכים לקדם את התכנית.
אריאל אטיאס: היזמים האלה מכרו כבר, לפחות ברמה של קבוצות רכישה, את רוב יחידות הדיור.
אריאל אטיאס: זוגות צעירים שמו שם ושילמו את מיטב כספם.
אריאל אטיאס: זה לא רלוונטי מי זה האוכלוסייה.
אריאל אטיאס: אנחנו לא מוכרים - - -
<אלי סער: במקרה כולם חרדים.
<אלי סער: במקרה, במקרה.
אריאל אטיאס: אני אענה לך על "המקרה".
אריאל אטיאס: אנחנו לא מוכרים דירות לאזרחים.
אריאל אטיאס: אנחנו מוכרים קרקע ליזמים.
אריאל אטיאס: זה מה שהיה בחריש, זה מה שהיה בבית שמש, זה קורה במודיעין, זה קורה בראש העין, זה קורה בגבעתיים, בהרצליה, בכל מדינת ישראל.
אריאל אטיאס: משרד הבינוי והשיכון ורשות מקרקעי ישראל עושים מכרז ליזם.
אריאל אטיאס: היזם מוכר למי שהוא רוצה, והוא מוכר למי שמשלם.
אריאל אטיאס: מי שרוצה שישלם ונראה שיבוא לשם.
אריאל אטיאס: כל הסיפור והאגדה הזאת, שזה קשור לאוכלוסייה כזו או אחרת, בסוף ראינו מה שקרה גם בחריש, זה קורה בכל הערים האחרות.
אריאל אטיאס: אתה כמדינה עושה מכרז לכל המרבה במחיר – אני לא אוהב את השיטה הזאת, אבל זו השיטה שנהוגה היום – והיזם מוכר למי שהוא רוצה, וככה זה עובד.
אריאל אטיאס: עכשיו, מה קורה מאז?
אריאל אטיאס: עד היום הזה ראש העיר החדש, אדוני, למיטב ידיעתי, לא חותם על תכנית הצל להפקדה, והדבר הזה גורם לשני דברים: קודם כל, גורם לנזק עצום לזוגות צעירים.
אריאל אטיאס: אני חושב, סליחה שאני אומר לך, שאתה פועל בחוסר סמכות, כי יש לך, גם מטעם משרד הפנים, ככל שהוא יראה שזה מוגזם, ואם ילכו נגדך או לבג"ץ, אני לא יודע.
אריאל אטיאס: יכולים לקחת לך את הסמכות הזאת.
אריאל אטיאס: אני לא יודע אם אתה יודע את זה, אבל אם אתה לא יודע אז תדע את זה, ואני גם אתן לך את הסעיף.
אריאל אטיאס: יכולים לקחת לך את הסמכות שאתה לא תיתן כאן היתרי בנייה.
אריאל אטיאס: אין לך שום סמכות לעכב זוגות צעירים ששמו את מיטב כספם, עשרות אלפי שקלים, כבר שנתיים מחכים, והבטיחו להם איזשהו תהליך מסוים.
אריאל אטיאס: באה יד שנייה ויד שמאל של המדינה – מה הם אשמים?
אריאל אטיאס: אנשים באו, משרד הבינוי והשיכון פעל בסמכות, עשה מכרז, קנו את זה יזמים.
אריאל אטיאס: מה, עדיף שיגורו שם, אני לא רוצה להגיד מי?
אריאל אטיאס: מה היה עד היום?
אריאל אטיאס: זה מה שאני מתייחס.
ישראל אייכלר: אולי הם מעדיפים שיהיו שם ערבים בלוד ולא חרדים.
אריאל אטיאס: אני לא נכנס לעניין הזה - - -
<אלווירה קוליכמן: לא מתייחסים כרגע - - -
<רפאל קטשווילי: הוא היה שר הבינוי והשיכון, מה הוא עשה?
<רפאל קטשווילי: - - - הוא היה שר הבינוי והשיכון, מה הוא עשה?
<רפאל קטשווילי: לא בא אף פעם ללוד.
<רפאל קטשווילי: הוא היה שר הבינוי והשיכון - - -
מירי רגב: שקט, חברים.
מירי רגב: חברים, אתם כולכם תוכלו להתייחס.
מירי רגב: אני רוצה להגיד: הדיון היום הוא לא על שכונת אחיסמך.
אריאל אטיאס: חברים יקרים, אני אשלים את דבריי.
אריאל אטיאס: תנו לי להשלים את דבריי, אני מדבר רק על עובדות.
אריאל אטיאס: אני לא אומר כאן שום תיאוריות.
<אלווירה קוליכמן: גם אנחנו מדברים על עובדות.
<רפאל קטשוילי: אבל אנחנו - - - ממה שאתה - - - שר הבינוי והשיכון, לא עשית כלום.
<אלווירה קוליכמן: אנחנו יושבי העיר ומדברים בעובדות.
מירי רגב: חברים, לא, אני לא מוכנה שתדברו ככה אל חבר כנסת.
אריאל אטיאס: רבותיי, העובדות הן מאוד פשוטות: אנחנו עשינו מכרזים בכל רחבי המדינה בתקופתי ל-140,000 יחידות דיור ליזמים, לא לאזרחים.
אריאל אטיאס: האזרח לא מתמודד במכרז, הוא קונה מיזם.
אריאל אטיאס: והשוק חופשי ופתוח.
אריאל אטיאס: זו עובדה, זו לא איזו תיאוריה שאני אומר לכם.
אריאל אטיאס: זה נתקף בבג"צים בגלל כל מיני כתבים וכל מיני סיפורים ולא יצא מזה שום דבר, כי המכרז הוא מכרז פתוח ושקוף לפי החוק, והיזם שמציע את המחיר זכה, ומוכר למי שהוא רוצה.
אריאל אטיאס: ואני חושב שזה לא נכון, אדוני ראש העיר, לעכב את תכנית הצל ולבקש מהיזמים שימכרו לגרעין התורני, ואז אתה תיתן תכנית צל ולא תיתן תכנית צל – הכול ידוע ומפורסם, וזה דבר לא נכון לעשות את זה.
אריאל אטיאס: כי אתה כראש עיר, הדבר שהכי יקדם את העיר שלך שתהיה שם בנייה.
אריאל אטיאס: וזה שתעכב את הבנייה, אתה תעכב את זה לזמן מסוים, אבל אתה פועל בחוסר סמכות ובחוסר תום לב.
אריאל אטיאס: ואני מצטער להגיד לך את זה, כי זה דבר שכבר מזמן-מזמן-מזמן היה צריך להיגמר, שיהיו שם היתרי בנייה, שאנשים יגורו שם, ויפתחו את העיר.
אריאל אטיאס: אתה מקבל שם תקציבי פיתוח.
אריאל אטיאס: משרד הבינוי והשיכון השתתף שם בהרבה מאוד כסף בעבודה שהוא כבר עשה, וכל העסק הזה מעכב, גברתי.
אריאל אטיאס: 4,000 יחידות דיור באזורי הביקוש מתעכבים בגלל שיקולים פוליטיים, אני חייב להגיד את זה.
מירי רגב: משרד הבינוי והשיכון פה, נכון?
<טימור מגרלי: אכן.
מירי רגב: אכן.
מירי רגב: אני רוצה שתיכף אתה גם תתייחס לסוגיה הזאת של אחיסמך.
מירי רגב: ראש העיר התייחס לזה ואמר:
מירי רגב: אני לא מתנגד לשכונת אחיסמך, אני רק רוצה שקודם כל יחזקו את העיר.
מירי רגב: אני לא יכול להיות עם שליש חרדים, שליש ערבים, והעיר הזאת הולכת ונופלת.
מירי רגב: אני מבקש שיחזקו את העיר, יביאו תעשייה - - -
אריאל אטיאס: איך יחזקו אותה?
אריאל אטיאס: אני רוצה לדעת, איך יחזקו אותה?
אריאל אטיאס: אבל למה זה רלוונטי?
אריאל אטיאס: אפשר לעשות את זה במקביל.
אריאל אטיאס: למה זה רלוונטי?
מירי רגב: אז הוא רוצה - - -
אריאל אטיאס: נניח שהוא לא יחתום על היתר בנייה, אז תהיה שם תעסוקה?
מירי רגב: חבר הכנסת אריאל אטיאס, קודם כל הוא צריך לפעול על פי החוק והוא פועל על פי החוק.
אריאל אטיאס: על פי החוק הוא לא יכול לעכב בנייה.
מירי רגב: אבל הוא גם אומר: אני דואג לאינטרס הציבורי של העיר.
מירי רגב: אז הוא אומר דבר מאוד פשוט: אני רוצה אותם.
מירי רגב: אני רוצה אותם שם, אבל אני רוצה אותם שם במינון ובאיזון הנכון עם אוכלוסייה נוספת.
מירי רגב: אם יבוא עכשיו מר דן להב לדוגמה - - -
משה גפני: מה הוא - - -
אריאל אטיאס: ראש עיר לא קובע - - - אוכלוסייה, אני כופר בדבר הזה.
אריאל אטיאס: ראש עיר, העבודה שלו זה לפתח את העיר ולא לתקוע.
<יאיר רביבו: תגיד, אז למה - - - חרדית?
אריאל אטיאס: איך?
<יאיר רביבו: למה ברמת השרון אין שכונה חרדית?
אריאל אטיאס: בגלל שזה יקר ולכן הם לא באים לשם.
אריאל אטיאס: כי זה עולה הרבה כסף.
אריאל אטיאס: מה זה למה?
<יאיר רביבו: למה - - - שכונה חרדית?
<יאיר רביבו: אתמול אמר לי מר שמעון לנקרי באירוע - - - למה?
<יאיר רביבו: זה לא - - -
אריאל אטיאס: מה זו השנאה הזאת?
<אלווירה קוליכמן: מה קשור?
אריאל אטיאס: זו רק שנאה.
אריאל אטיאס: אין בזה שום דבר אחר.
<יאיר רביבו: - - - שנאה.
אריאל אטיאס: כוחות השוק קובעים מי גר – איפה.
אריאל אטיאס: לא ראש העיר קובע.
<אלי סער: אולי יש פה איזה - - - דווקא - - - החרדי.
מירי רגב: אבל יש לי פתרון נהדר לזה.
מירי רגב: אבל יש לי פתרון.
אריאל אטיאס: כוחות השוק קובעים.
<יאיר רביבו: מבקר המדינה קבע שאתה התערבת התערבות בוטה במשרד - - -
אריאל אטיאס: ומבקר המדינה לא – אתה משקר, הוא לא אמר במכרזים.
<יאיר רביבו: - - - הוא קבע - - -
אריאל אטיאס: הוא לא אמר במכרזים.
אריאל אטיאס: הוא לא אמר במוכרזים.
<יאיר רביבו: הוא אמר - - -
אריאל אטיאס: אני אגיד לך מה הוא אמר.
<יאיר רביבו: מה הוא אמר?
אריאל אטיאס: מאחר ומבקר המדינה טען שהיזמים או העירייה היו צריכים לעשות את התכנון לתכנית הצל ולא משרד הבינוי והשיכון.
<יאיר רביבו: כיוונת - - -
אריאל אטיאס: ככתבו וכלשונו.
אריאל אטיאס: תאמין לי, אני מכיר את זה בעל פה.
<יאיר רביבו: אתה כיוונת לאוכלוסייה - - -
אריאל אטיאס: תאמין לי שאני מכיר את התכנית בעל פה.
אריאל אטיאס: אבל אתה כראש עיר מועל בתפקידך חודשיים או שלושה אחרי שנכנסת - -
אריאל אטיאס: - - בשביל שאתה נגד חרדים.
אריאל אטיאס: אתה פועל בחוסר סמכות.
<יאיר רביבו: סליחה, אתה נגד חרדים.
אריאל אטיאס: רואים שאתה בעד.
<יאיר רביבו: אתה נגד חרדים.
<יאיר רביבו: אתה יודע מה אמר חבר הכנסת אלי ישי?
אריאל אטיאס: מה זה משנה מה הוא אמר?
<יאיר רביבו: חברך לסיעה, חבר הכנסת אלי ישי, שאלו אותו: למה אתה לא עושה בית שמש חרדית ובית שמש חילונית?
<יאיר רביבו: אתה יודע מה הוא אמר?
<יאיר רביבו: חייבים את החילונים החזקים כדי להתבסס.
<יאיר רביבו: בוא, אני אתן לך דוגמה - - -
משה גפני: אבל מה זה הדבר הזה?
משה גפני: עם כל - - -
משה גפני: יש חברי כנסת.
<יאיר רביבו: בבקשה.
<יאיר רביבו: הוא אמר שאני נגד - - -
אריאל אטיאס: הנה, יצא המרצע מהשק: הוא אמר שהוא לא רוצה שיהיו הרבה חרדים בלוד.
מירי רגב: הוא לא אמר.
<אלי סער: לא נכון.
<אלי סער: הוא לא אמר את זה.
<יאיר רביבו: - - - יותר ממך.
<יאיר רביבו: ואתם רוצים לשים אותם אחר כך בלי גני ילדים, שיהיו - - -
מירי רגב: מר יאיר רביבו, הבנתי את מה שאתה אומר, ואני רוצה רגע, יש לי איזה פתרון, - -
<יאיר רביבו: לא, כי אני לא רוצה שיגידו - - - לחרדים.
מירי רגב: - - בשיתוף לשכת ראש הממשלה, ומשרדי הבינוי והשיכון והפנים.
מירי רגב: תיכף, יש לי איזה פתרון, ונראה איך אנחנו הולכים אליו.
מירי רגב: אתה תהיה ערני, מר דן להב.
<דן להב: אני ערני אבל משרד ראש הממשלה לא יעסוק - - -.
<דן להב: יש לזה ועדות מסודרות - - -
מירי רגב: שנייה, אל תדאג, הכול יהיה בסדר.
מירי רגב: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.
מירי רגב: ומשרד הבינוי והשיכון, תן לי תשובה לגבי אחיסמך.
<אלי סער: - - -
<יאיר רביבו: אפשר לעשות דיון על אחיסמך, כי זה לא הדיון.
מירי רגב: לא, זה לא הדיון, אבל אני נותנת להם להתבטא.
אריאל אטיאס: סליחה, הדיון על אחיסמך מזרים הרבה כסף לעיר ומשנה את הפנים שלה.
מירי רגב: מאה אחוז, אבל הדיון היום הוא לא על אחיסמך.
מירי רגב: הדיון היום הוא לא על אחיסמך.
מירי רגב: הדיון היום הוא על לוד.
אריאל אטיאס: הרבה מאוד כסף.
<יאיר רביבו: אני לא יודע איזה - - -
אריאל אטיאס: אתה ממש לא יודע.
אריאל אטיאס: אתה - - -
<אלי סער: - - - אבל זה מחד.
<אלי סער: מאידך - - - מקודם ראש העיר, מחר - - -
מירי רגב: אנחנו ניתן לכל חברי הכנסת.
מירי רגב: כל חברי הכנסת יכולים לדבר.
מירי רגב: כל חבר כנסת יוכל לדבר, ואנחנו נסכם את הדיון.
מירי רגב: הדיון הזה הוא לא על אחיסמך, אבל אחיסמך הוא חלק מלוד, והם רוצים להתייחס לזה.
<אלי סער: לא, כי מציגים אותנו כאילו אנחנו פה שונאי חרדים.
<אלי סער: חס וחלילה.
<אלי סער: - - - יש שני בנים חרדים.
<אלי סער: אנחנו לא נגד חרדים, אנחנו רוצים אותם.
אריאל אטיאס: אני לא הבנתי, את יכולה להגיד לי מי האדון שמנהל איתי דיון?
מירי רגב: סגן ראש העיר.
אריאל אטיאס: סגן ראש העיר, עם כל הכבוד לך, זה מה שאתם עושים בפועל.
דוד אזולאי: מר אלי סער, אני שמעתי מה שאמר ראש העיר בפתיחת דבריו.
דוד אזולאי: אז כדאי שתשים לב - - -
<אלי סער: בסדר, אבל הוא לא היה פה.
<אלי סער: הוא לא היה פה.
דוד אזולאי: מר אלי סער, אנחנו מכירים קצת, לא הרבה.
דוד אזולאי: מכירים קצת.
מירי רגב: מר אלי סער, אז הוא לא היה פה, ולכן ראש העיר ישמיע את זה שוב, ואנחנו נסכם את הדיון.
משה גפני: גברתי יושבת הראש, אם אפשר.
משה גפני: אני מלווה את לוד בתפקידים שלי בכנסת הרבה מאוד שנים.
משה גפני: אני גם לפני הרבה שנים הייתי יושב ראש ועדת הפנים, בתקופה שמר בני רגב היה ראש העיר.
משה גפני: עשיתי כמה דברים.
משה גפני: לא הרבה, אבל עשיתי כמה דברים בשביל העיר הזאת.
משה גפני: עשיתי בשביל העיר הזאת גם בהיותי יושב ראש ועדת הכספים וחבר בוועדות השונות.
משה גפני: מבחינתי, לוד הייתה עדיפה בכל קנה מידה.
משה גפני: עיר במרכז הארץ, שלא התקדמה במשך כל השנים בגלל הרבה סיבות של בירוקרטיה.
משה גפני: ראשי ערים שניסו לפרוץ דרך, ולכאורה היו יכולים אם הממשלה לא הייתה אטומה.
משה גפני: אני שומע פה את הפקידים, הפקידים - - -
זבולון כלפה: הממשלות.
משה גפני: הממשלות, הממשלות, כן.
משה גפני: לא דיברתי.
משה גפני: על הממשלה הזאת, הנוכחית, יש לי הרבה מאוד דברים, אני לא צריך להכניס לה גם את לוד.
משה גפני: היא לא עושה דברים טובים - - -
מירי רגב: כי אתה בסדר בלוד, אז מה שטוב צריך להגיד טוב.
משה גפני: בסדר, בסדר, בסדר, תגידי מה שאת רוצה – בלוד אין פריצת דרך.
משה גפני: נכון להיום אין פריצת דרך.
משה גפני: זה שלא רוצים להכניס אותה למפת אזורי העדיפות הלאומית, הסיבה היא נורא פשוטה: מפת אזורי העדיפות הלאומית זה כסף.
משה גפני: יכולים להגיד עד מחר שזה לא כסף.
משה גפני: רק לא רוצים לעשות את זה מכיוון שממשלת ישראל לא רוצה להיכנס לתוך העניין בגלל שיצטרכו להשאיר חלק מהערים בחוץ, וחלק מהערים עומדים בראשן חברי מרכז ליכוד, ולכן הממשלה לא - - -
מירי רגב: אני מוחה על הדברים האלה.
משה גפני: תמחי.
מירי רגב: לטובת הפרוטוקול, אני מוחה על הדברים האלה.
מירי רגב: בוא נתייחס לעצם העניין עצמו.
משה גפני: אני מצטער, אני לא הולך להגיד רק מה שאת רוצה.
משה גפני: חלק מהדברים אני אגיד מה שאת רוצה - - -
מירי רגב: אוקיי, אז אני מוחה.
מירי רגב: אבל אני בכל זאת מוחה כיושבת ראש הוועדה, אני מוחה על עצם העניין.
משה גפני: אבל גברתי יושבת הראש, יש לי חסינות.
משה גפני: ואני אומר לכם שתדעו, שלא תהיה אי הבנה בעניין הזה: אני קיבלתי החלטה כיושב ראש ועדת הכספים שמפת העדיפות תהיה לא רק מפה של ריחוק ממרכז הארץ, אלא גם המפה הסוציו-אקונומית, שזה נושא שעומד לדיון.
משה גפני: אמרו לי גורמים רשמיים בממשלה: יש לנו בעיה להעביר את מפת אזורי העדיפות הלאומית בגלל שעל פי החלטת הבג"ץ חלק מהערים שבהן יש חברי מרכז ליכוד יהיו מחוץ למפה.
משה גפני: את יכולה למחות על זה.
<יאיר רביבו: אני חבר מרכז ליכוד ואני בחוץ.
משה גפני: וצריך לשנות, לצאת מהריבוע הזה.
משה גפני: אם שמתם לב, גם עכשיו, בדיונים שהתקיימו, עוד לפני שמקיימים את הדיונים האמיתיים, אף אחד ממשרדי הממשלה לא אמר שיש איזשהו דבר, להוציא את התקציבים הצבועים – בסדר, אני גם את זה מכיר.
משה גפני: לא אמר שום דבר: לא במדיניות המיסים מעבר למדיניות הארצית; לא במדיניות שנוגעת לרשויות המקומיות של הגבולות וכל מה שנלווה לעניין הזה, שיש לזה משמעות מאוד רבה בלוד.
משה גפני: אף אחד לא אמר שום דבר פורץ דרך.
משה גפני: לא אמרו איזשהו נושא, להוציא את העובדה שראש הממשלה ביקר שם חמש פעמים, נדמה לי.
משה גפני: אם אני טעיתי בפעם אחת אז אני מתנצל בפני ראש הממשלה.
משה גפני: חוץ מזה לא נעשה דבר בעניין הזה, וזו האמת.
משה גפני: עכשיו, אני רוצה להגיד לכם: הדיון הוא על לוד, ואחיסמך הוא חלק מלוד.
משה גפני: אני לא נעלבתי ממה שאמרת, אדוני ראש העיר.
משה גפני: אני לא הכרתי אותך קודם.
משה גפני: אני ביקשתי מחברת הכנסת מירי רגב שתסדר לי פגישה איתך, אבל היא אמרה: תבוא לישיבה אז תראה את ראש העיר, תראה שהוא איש נחמד.
משה גפני: על כל פנים, אני הייתי באמצע שאמרתי שביקשתי את הפגישה הזאת.
משה גפני: אמרת לי, תבוא לישיבה, אתה תראה שהוא ראש עיר נחמד.
משה גפני: בסדר, אז אני באתי ואני מבקש לומר שני משפטים לגבי הנושא של אחיסמך: אני לא מקבל את הגישה הזאת שהציבור החרדי הוא ברמה נמוכה, ומצבו הסוציו-אקונומי הוא כזה שהוא יגרום לבעיות בלוד.
משה גפני: אני חושב שזו השקפת עולם מוטעית לחלוטין.
משה גפני: אני חושב שיכולים לתרום, אבל זה גם לא רלוונטי.
משה גפני: הדיון הזה הוא דיון שלא מכבד את לוד, לא מכבד אותך, אדוני ראש העיר, מסיבה נורא פשוטה: לא היה מעולם תופעה כמו שקורית עכשיו.
משה גפני: ראשי עיר תכננו שתבוא אוכלוסייה.
משה גפני: תכננו, לא אמרו את זה.
משה גפני: תכננו שיבואו אוכלוסיות מהסוג הזה ואוכלוסיות מהסוג האחר.
משה גפני: לא אמרו שלא מקבלים אתיופים בעיר מסוימת, תכננו שהם לא יבואו.
משה גפני: וכשתפסנו את זה היה דיון נורא ואיום.
משה גפני: לא רוצה להזכיר את שם העיר, הוא לא ראש עיר היום.
משה גפני: וכשלוקחים קבוצה באוכלוסייה אפשר לתכנן.
משה גפני: ראש עיר חכם נוהג בתבונה.
משה גפני: המקרה של לוד הוא משהו אחר לגמרי.
משה גפני: מדובר על משפחות שהוא לא מכיר מדיניות, הוא לא יודע שום דבר.
משה גפני: אמרו לו: תשמע, זאת קרקע פרטית, כמו שאמר חבר הכנסת אריאל אטיאס.
משה גפני: זאת קרקע פרטית.
משה גפני: אנחנו שילמנו על זה כסף.
משה גפני: באו יזמים – אני חושב שהם לא חרדים – ואמרו למשפחות שונות - - -
<אלי סער: כולם חרדים.
משה גפני: היזמים לא.
משה גפני: היזמים.
<אלי סער: תושבים - - - תושבים - - -
משה גפני: בסדר, למה אתה?
משה גפני: אני המשפחה.
<אלי סער: מלמלתי ביני לבין עצמי.
משה גפני: לא, לא, אל תמלמל, בגלל שתחשוב שזה הבן שלך.
<אלי סער: הם גם רוצים להיות שם, תאמין לי.
אריאל אטיאס: את השנאה שנובעת פה אני רואה כבר.
משה גפני: אני זוג צעיר.
משה גפני: שילמתי 400,000 שקל.
משה גפני: שילמתי.
משה גפני: אין לי כסף.
משה גפני: אני לא משפחה עשירה.
משה גפני: אני לא יכול לקנות במגדלי אקירוב.
משה גפני: כמוני רבים מאוד, שילמו את הכסף.
משה גפני: הם צריכים להתחיל לבנות.
משה גפני: עברו את כל האישורים – מסכת ייסורים בירוקרטית כפי שכולם מכירים ועוד יותר.
משה גפני: הגיע לשלב שבו ראש העיר צריך לחתום.
משה גפני: זה השלב.
משה גפני: אם לא היו בחירות וראש העיר הזה לא היה נבחר, עדיין הייתה ועדה קרואה, הם היו יכולים לממש את הכסף שלהם.
משה גפני: עכשיו, נבחר ראש עיר, וראש העיר אומר:
משה גפני: אני עכשיו רוצה לבחון את העניין.
משה גפני: נחכה עד שאנחנו נצליח להביא סטודנטים, יוצאי צבא, ואוכלוסיות אחרות - - -
אריאל אטיאס: גרעין תורני.
אריאל אטיאס: תקרא לילד בשמו.
משה גפני: וגרעין תורני.
אריאל אטיאס: זה חשוב כי זה העובדות.
משה גפני: אבל חבר הכנסת אריאל אטיאס, תן לי להגיד רק את הדברים שלי.
משה גפני: אומרים לזוג הצעיר הזה: אין לך דירה.
משה גפני: תחכה חצי שנה, שנה, שנתיים, עשר שנים, עד שאנחנו נהפוך את לוד למשהו אחר, שיהיו שם כל הקבוצות שעליהן אני מדבר.
משה גפני: בינתיים, תפשוט את הרגל.
משה גפני: אתה, הזוג הצעיר, תסתכל לו בעיניים, ותגיד לו: אני עכשיו מתכנן את לוד.
משה גפני: נכון שעברת את כל הבירוקרטיה, נכון שקיבלת את כל האישורים, נכון שרשות מקרקעי ישראל אומר שצריך לגמור את זה, נכון שמשרד הפנים אומר שצריך לאשר את זה, נכון שכל המדינה אומרת שעל פי החוקים התכנוניים והאישורים הנדרשים הכול נמצא, אבל ראש העיר לא רוצה לחתום מסיבת מדיניות שיכול להיות שהיא נכונה, לא נכונה – לא נכנס איתו לאידיאולוגיה.
משה גפני: אני רק מבקש, אדוני ראש העיר: תסתכל לאנשים האלה בעיניים, ותגיד להם את מה שאמרת כאן.
משה גפני: אני לא מתווכח איתך על הרמה - - -
<יאיר רביבו: אתה יודע איזה פופוליסטי להגיד שאנשים שקנו בלי היתר בנייה, שמו כספם על קרן הצבי, זה פופוליסטי - - -
אריאל אטיאס: זה לא פופוליסטי, זה העולם של קבוצות רכישה.
אריאל אטיאס: זה מעוגן בחוק.
אריאל אטיאס: זו לא הבעיה של - - -
<יאיר רביבו: קבוצות רכישה זה סיכון.
<יאיר רביבו: זה סיכון.
<יאיר רביבו: מה זה קבוצת רכישה?
מירי רגב: חבר הכנסת משה גפני, משפט סיכום.
משה גפני: משפט הסיכום הוא: אדוני ראש העיר, אתה יכול לתכנן את העיר.
משה גפני: אנחנו נעזור לך בדבר הזה, זה בסדר גמור.
משה גפני: אתה לא יכול לעמוד מול אנשים בחברה דמוקרטית.
משה גפני: אתה לא יכול לעמוד מול אנשים שהמדינה אמרה להם באמצעות החקיקה, ובאמצעות התכנון, ובאמצעות האישורים: אתם יכולים להשקיע את הכסף, אנחנו הולכים לתהליך כזה וכזה.
משה גפני: ואמרו לי את זה גם כן.
משה גפני: בסופו של דבר - - -
מירי רגב: נלך לבית משפט.
מירי רגב: הם יכולים ללכת לבית המשפט.
משה גפני: אני לא אמרתי בית משפט.
משה גפני: אני הזכרתי את המילים בית משפט?
מירי רגב: אבל אני אומרת שהם יכולים ללכת לבית המשפט.
<יאיר רביבו: חבריי, יש לי הצעה אופרטיבית, יש פה אנשים ממשרד האוצר: בואו, קחו את השכונה, תעשו סכום אפס.
<יאיר רביבו: תגידו כמה - - -
<יאיר רביבו: רגע, רגע, תן לי, תן לי משפט.
<יאיר רביבו: תן לי משפט.
<יאיר רביבו: למה - - -
<יאיר רביבו: אתה יודע שמשפחה חדשה, ערבית או חרדית, מייצרת 10,000 שקל - - -
ישראל אייכלר: אתה משפחה חלשה, הגעתם כעולים חדשים - - -
אריאל אטיאס: מה זה האפרטהייד הזה?
אריאל אטיאס: אתה מדבר כמו אפרטהייד.
<יאיר רביבו: כן?
<יאיר רביבו: זה לא אפרטהייד.
<יאיר רביבו: - - - למה - - - מסוציו-אקונומי 1?
<יאיר רביבו: למה - - - את זה 2?
<יאיר רביבו: למה זה כזה חלש?
<יאיר רביבו: אבל זה עובדתי.
אריאל אטיאס: - - - כי היא כבר קנתה.
אריאל אטיאס: כי היא כבר קנתה.
אריאל אטיאס: מה זה צריך להיות הדבר הזה?
אריאל אטיאס: מה שאתה אומר, ראש העיר, אתה אומר משהו מאוד פשוט: אתה אומר אפרטהייד לחרדים או לחלשים או לערבים.
אריאל אטיאס: ככה אתה מדבר.
אריאל אטיאס: - - - את הדירות.
אריאל אטיאס: לאנשים שקנו את הדירות.
<יאיר רביבו: חבר הכנסת אריאל אטיאס, אני יודע שפעלת שאני לא אבחר, והיה לך מאוד חשוב שאני לא אבחר.
אריאל אטיאס: זה לא רלוונטי.
<יאיר רביבו: - - - במועמד מולי.
אריאל אטיאס: אני לא מכיר אותך בכלל - - - מה זה רלוונטי?
<יאיר רביבו: זה רלוונטי כי אתה - - -
אריאל אטיאס: גם ישראל ביתנו תמכו במועמד שמולך, מה זה רלוונטי בכלל?
<יאיר רביבו: תקשיב, הציבור ששלח אותי ידע בדיוק מה העמדות שלי.
<אלווירה קוליכמן: גם לישראל ביתנו יש אמירה לגבי אחיסמך.
אריאל אטיאס: זה לא רלוונטי מי תמך – איפה.
<אלווירה קוליכמן: אנחנו מדברים על ישראל ביתנו.
<אלווירה קוליכמן: יש לנו אמירה - - -
<יאיר רביבו: מי ששלח אותי - - -
<יאיר רביבו: אל תיקח - - -
אריאל אטיאס: ראש עיר אומר: אני לא רוצה אוכלוסייה שקנו פה דירות?
<יאיר רביבו: אני רוצה אותם מאוד.
<יאיר רביבו: קודם כל, איחרת.
<יאיר רביבו: לא באת בתחילת הדיון, לא שמעת - - -
אריאל אטיאס: כמה שנים - - - תכנית הצל כי אתה לא עצרת?
<יאיר רביבו: אני לא אחתום על - - -
אריאל אטיאס: זה הדבר.
<יאיר רביבו: תגיד לי, אתה תבוא עוד עשר שנים, תגיד לי: 100 מיליון שקל גירעון, מה קרה?
<יאיר רביבו: אתה תעזור לי? אתה תעזור לי?
אריאל אטיאס: מה זה רלוונטי הגירעון?
<יאיר רביבו: זה רלוונטי - - -
אריאל אטיאס: מדובר באנשים שקנו דירות.
אריאל אטיאס: זוגות צעירים ששילמו כסף.
<יאיר רביבו: תגיד לי, אז מה אם הם שילמו כסף?
<יאיר רביבו: רק על זה אתה מסתכל?
<יאיר רביבו: ניתן להם דירות, לא יהיו גני ילדים, לא תהיה תעסוקה, לא יהיה - - -
אריאל אטיאס: - - - את הזוגות הצעירים - - -
אריאל אטיאס: - - - אכפת לך.
אריאל אטיאס: בטח שלא אכפת לך.
אריאל אטיאס: בגלל זה אני פה, כי לי אכפת.
אריאל אטיאס: בגלל זה אני פה.
<יאיר רביבו: אתה מסתכל נדל"ית על עיר?
<יאיר רביבו: אתה מסתכל נדל"ית?
אריאל אטיאס: אני מסתכל על זה שראש עיר - - -
<יאיר רביבו: זה לא ייתכן שחברי כנסת מעורבים באינטרסים הכלכליים – מי קנה ומה.
<יאיר רביבו: זה חמור מאוד.
<יאיר רביבו: חמור מאוד.
אריאל אטיאס: חבר כנסת דואג לציבור.
דוד אזולאי: אנחנו כאן - - -
אריאל אטיאס: זה לא אינטרסים - - - לאוכלוסייה הזאת.
<יאיר רביבו: - - - זה פוליטי.
<אלווירה קוליכמן: למה לציבור הספציפי - - -
דוד אזולאי: מה שאתה לא עושה אנחנו עושים.
דוד אזולאי: אנחנו דואגים לציבור.
<יאיר רביבו: תגיד, למה בעכו אין שכונה חרדית?
דוד אזולאי: אני אגיע לעכו ואני אלמד אותך איך מתנהלת עכו.
דוד אזולאי: לך תלמד איך מנהלים עיר.
<יאיר רביבו: אתמול אמר לי מר שמעון לנקרי שהוא לא ייבחר אם הוא יקים שכונה חרדית בעכו.
דוד אזולאי: אני מציע לך, לך תלמד איך מנהלים עיר מעכו.
אריאל אטיאס: יצא המרצע מהשק.
<אלי סער: שני מרצעים - - -
אריאל אטיאס: יצא המרצע מהשק – איזו גזענות נגד חרדים.
<יאיר רביבו: איזה פופוליזם.
אריאל אטיאס: זה אפרטהייד.
<יאיר רביבו: איזה - - -
<יאיר רביבו: איזה - - -, נו.
אריאל אטיאס: מזל - - - אמיתיות.
מירי רגב: מר בני רגב ביקש לדבר.
מירי רגב: ולאחר מכן, משרד הבינוי והשיכון.
<אלי סער: צריך להיות שם - - - קרקע של הצבא היה צריך להיות - - -.
<אלי סער: אתה דאגת שזה יצא משם.
<אלי סער: לזה אתה לא מתייחס בכלל.
<קריאה: אף אחד לא - - -
<אלי סער: מה - - - קרקע של הצבא - - -.
משה גפני: אף אחד לא רצה את הקרקע.
<רפאל קטשווילי: אני רוצה לדעת, גברתי יושבת הראש, למה כל ההרכב הזה פתאום תוקפים את לוד?
<רפאל קטשווילי: איזה אינטרס יש להם לתקוף את לוד?
<רפאל קטשווילי: איזה אינטרס יש לכם לתקוף את לוד?
מירי רגב: מר בני רגב, בבקשה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לדעת אם ההורים של מר יאיר רביבו הגיעו ללוד כאנשים עשירים או כמשפחות חלשות.
ישראל אייכלר: תשאל את עצמך.
<אלווירה קוליכמן: - - - חברי המועצה יגיבו.
<אלווירה קוליכמן: אנחנו - - -
<בני רגב: אני באתי דווקא בקשר לאחיסמך.
<בני רגב: מכירים אותי פה.
<בני רגב: בי לא יחשדו, למרות שאני, אפשר לומר, בלי כיפה, חילוני.
<בני רגב: אני עשיתי הרבה למען הדת, למען הציבור הדתי.
<בני רגב: האמנתי בזה.
<בני רגב: אבל מה שחשוב לי לומר: לפני מספר שנים היה אריק שרון, לצערי, רפואה שלמה.
<אלי סער: שיאריך ימים.
<בני רגב: ישבנו ביחד.
<בני רגב: הוא גם בא ללוד.
<בני רגב: אני הייתי אצלו לדון דווקא על אחיסמך, והוא החליט בנוכחותי – 650 אנשי קבע.
<בני רגב: הוא זימן אותם, בנוכחותו ובנוכחותי, לתת להם שם קרקע.
<בני רגב: במקום שיעברו לעכו, להביא אותם ללוד.
<בני רגב: מסיבה פשוטה: על מה אנחנו מדברים כל הזמן על לוד?
<בני רגב: הבעיה של לוד, אני נולדתי בעיר הזאת.