GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
של כולנו: חוץ מזה יש כאן עוד סעיף קטן, שנגרר מהצעת החוק המקורית, שמתייחס לסמכותה של כל ועדה מקומית, בין אם היא עצמאית ובין אם לאו, להוסיף 20 אחוזי בנייה, לשנות 25 אחוז למסחר, אם הופכים את כל הבניין לבניין לשכירות.
של כולנו: זה על קרקעות מקרקעי ישראל.
של כולנו: זו החבילה של המדינה.
של כולנו: החבילה השנייה, חבילת התמריצים המשמעותיים במטרה לשתף את השוק הפרטי במאמץ, המדינה מבקשת לא להחיל את זה עליה מהסיבה הפשוטה: אחד, כי המדינה מוכנה לקחת את הסיכון של אפס הכנסות ממחיר הקרקע בגין זה שהיא תשווק מגרשים מסוימים להשכרה בלבד.
של כולנו: הרי שאם היא תאשר את המסלול הזה, שהקבלן יודע שהוא יכול ללכת לוועדה מקומית ולהוסיף 80 אחוזי בנייה, היא תקבל אפילו יותר כסף על הקרקע, רק שאז כולנו נראה את הדירות בעוד הרבה יותר זמן, כי הוא ילך לוועדה המקומית, וינסה לשכנע אותה, ובהתחלה יגידו לא, ואז הוא ילך לוועדת ערר ולא נראה היתרי בנייה.
של כולנו: לכן המדינה אומרת:
של כולנו: אני לא מעוניינת לתת את האפשרות הזו להוסיף אחוזי בנייה כדי לייצר דיור בהישג יד.
של כולנו: אני לוקחת על עצמי את המימון.
של כולנו: אני מוכנה להפסד הכנסות בגין הקרע.
של כולנו: אשווק קרקע ואכתוב בשיווק: אי-אפשר ללכת לוועדה המקומית.
של כולנו: לכן הפסקה הזו היא אקסקלוסיבית לקרקע פרטית.
<תומר רוזנר: כלומר קרקע פרטית, אם אני מבין נכון, מדובר בקרקע שאינה מקרקעי ישראל, או בקרקע שהיא מקרקעי ישראל, ופסקה (14) לא חלה עליה.
<תומר רוזנר: נראה לי בסדר.
<תומר רוזנר: הניסוח הסופי נגזר מהניסוח של פסקה 14(3).
זבולון כלפה: תסדירו את זה עד יום שלישי.
<אמיר הלר: לדעתי, אתם מצמצמים את הדיור בר-השגה, כי אם יזם זכה בקרקע של מינהל, ורוצה לעשות שם דיור בר-השגה- - -
זבולון כלפה: להפך, לא מצמצמים.
<אמיר הלר: מעבר ליעדים, אם יזם מחליט שאחרי שהוא רכש את הקרקע מהמינהל הוא מוכן לעשות את זה כדיור בר-השגה, אני חושב שהממשלה לא צריכה להתנגד לזה.
זבולון כלפה: היא הסבירה מצוין למה היא חוששת מהרצון הזה של היזם.
<אמיר הלר: זה לא יהיה בהיקפים גדולים.
<אמיר הלר: זה יהיה פה ושם.
<אמיר הלר: אם מישהו מוכן לקחת על עצמו את הסיכון ולעשות את זה, כדאי לתת לו.
<אמיר הלר: אנחנו רוצים לעודד את הדיור בר-השגה בדבר הזה.
זבולון כלפה: מה שאמרתי לך בסעיף הקודם חל גם פה.
זבולון כלפה: בוא נראה.
זבולון כלפה: נראה את הדברים.
זבולון כלפה: חקיקה היא ניסוי וטעייה.
זבולון כלפה: אנחנו בוחנים, הולכים עד קו גבול מסוים.
זבולון כלפה: יכול להיות שאחרי שנתיים נגיד: לא טוב, צריך לתקן.
זבולון כלפה: אבל גם לגבי זה, כי אם באנו להיטיב עם הדיור בר-השגה, השכירות הנמוכה – ברגע שאנחנו פותחים את הנקודה הזאת, אנחנו עלולים למצוא את עצמנו עם מציאות שהיזמים, מהתהליך שהקרקע מוקצית אליהם, עד השלב שנראה את הבתים- - -
<תומר רוזנר: יש לזכור שהממשלה לא הציעה דבר בנושא של דיור בהישג יד בהצעת החוק הממשלתית, ויושבת-ראש הוועדה ברוח גבית של הוועדה כולה בעצם גרמה לממשלה להביא שני דברים שיוצגו במפורט – את שתי הפסקאות האלה ואת התוספת הששית ואת התיקון בחוק מקרקעי ישראל.
<תומר רוזנר: זה מה שהצליחה הוועדה להשיג בנושא הזה.
<תומר רוזנר: אני לא חושב שכרגע אפשר להשיג יותר.
זבולון כלפה: אנשי הרשות, מבחינתכם, בסדר, כמו שמוסכם פה.
זבולון כלפה: רוני, תקראי בבקשה שוב מ-1א.
<רוני טיסר: הגדלת השטח הכולל המותר לבניה למגורים במגרש המיועד למגורים לפי תכנית שאישרה הוועדה המחוזית וכן קביעת הוראות לעניין חניה בסטייה מהוראות לפי חוק זה או תוכנית לעניין חניה, בתחום רשות עירונית, ובלבד שנקבע בתכנית כי הוראות התוספת השישית יחולו עליה, והשטח שיוגדל יהיה בשיעורים כמפורט להלן ובשיעורים אלה בלבד: (א) אם מספר הקומות בבניין שניתן להקים במגרש מעל פני הקרקע, לפי התכנית שאישרה הוועדה המחוזית, אינו עולה על שתיים – 120% מהשטח הכולל המותר לבנייה במגרש לפי התכנית שאישרה הוועדה המחוזית; (ב) אם מספר הקומות בבניין שניתן להקים במגרש מעל פני הקרקע, לפי התכנית שאישרה הוועדה המחוזית, עולה על שתיים ואינו עולה על תשע – 80% מהשטח הכולל המותר לבנייה במגרש לפי התכנית שאישרה הוועדה המחוזית; (ג) אם מספר הקומות בבניין שניתן להקים במגרש מעל פני הקרקע, לפי התכנית שאישרה הוועדה המחוזית, עולה על תשע – 50% מהשטח הכולל המותר לבנייה במגרש לפי התכנית שאישרה הוועדה המחוזית.
זבולון כלפה: יש לכם מה להעיר לגבי הסעיפים האלה?
<אמיר הלר: לעניין תשע קומות ומעלה, אני מתנצל שאני אומר את זה – זה סעיף על הנייר.
<אמיר הלר: לא יהיה פרויקט שמוסיפים לו 50 אחוז משטח הבנייה על תשע קומות ומעלה, ואפשר לשים אותו 100 אחוז להשכרה.
<אמיר הלר: לא קיים.
<אמיר הלר: אין מודל כלכלי שאוחז בזה.
<אמיר הלר: אם אתם רוצים לכתוב סתם משהו, בסדר.
זבולון כלפה: בינת, ארז, מה אתם אומרים?
<ארז קמיניץ: שני דברים.
<ארז קמיניץ: קודם כל, מודלים כלכליים – כמובן, אפשר להתווכח אתם.
<ארז קמיניץ: יכול להיות שמה שנאמר פה הוא נכון.
<ארז קמיניץ: שני דברים בהקשר הזה: קודם כל, אנחנו לא חושבים שהבניינים של תשע ומעלה הם הבניינים שיהפכו להיות עיקר הבניינים שכולם להשכרה.
<ארז קמיניץ: נראה לי שהכיוון שם הוא לא המובהק.
<ארז קמיניץ: אנחנו יותר צופים את הבניינים מקבוצות א' ו-ב', כלומר עד שתי קומות ומ-3 עד 9, בעיקר מ-3 עד 9, שיהיו הבניינים המשמעותיים.
<ארז קמיניץ: פה ודאי המודל הכלכלי, אני חושב, תומך בכדאיות ובתמרוץ של זה.
<ארז קמיניץ: אנחנו יכולים לחשוב על 9 ומעלה.
<ארז קמיניץ: נתייעץ שוב עם השמאי הממשלתי הראשי.
<ארז קמיניץ: אגיד למה זה 50 – זה 20 אחוז יותר מהמצבים הרגילים, אבל אנחנו יכולים להתייעץ שוב עם השמאי הממשלתי הראשי, כמו שעשינו, משרד האוצר, ולראות עד כמה אפשר לעלות פה כדי שהמודל הכלכלי יתמוך.
<צחי דוד: טיפה אחדד.
<צחי דוד: בתשע ומעלה הבעיה היא כפולה.
<צחי דוד: מחד, עלויות הביצוע מתייקרות בגלל שטחי שירות, בגלל תוספת מערכות ומרתפים, ומאידך יותר קשה לומר: 120 אחוז או יותר זה תוספת לבניין שהוא כבר היום רווי זכויות.
<צחי דוד: לכן יש מודל, שאומר: ניתן איזושהי תוספת.
<צחי דוד: איפה שזה יעבוד – זה יעבוד.
<צחי דוד: בניגוד לעד 9 קומות, שאנחנו יודעים שזה יכול לעבוד בהרבה מאוד מקומות, פה זה מאוד גבולי.
<צחי דוד: יהיו בניינים שיתאימו, שלא יתאימו.
<צחי דוד: זה כרגע המצב.
<בינת שוורץ: נבדוק שוב.
זבולון כלפה: עד יום שלישי?
<אמיר הלר: לעניין הזה, אני חושב שצריך להוסיף פה עוד שורה, שהתוכניות האלה יכולות להיות בסתירה לתוכנית כוללנית.
<אמיר הלר: מדובר פה בתוספת זכיות משמעותית, ותוכנית כוללנית לפעמים לא יודעת לצפות את כל הדברים האלה מראש.
<אמיר הלר: המשמעות היא, למשל, בתוכנית שעכשיו מוגשת, שלא ניתן יהיה לעשות את זה, וחבל.
<אמיר הלר: אם, למשל, אני סתם לוקח כדוגמה, אבל זה יכול להיות כל תוכנית כוללנית אחרת - בתל-אביב יש תוכנית כוללנית שמגדירה צפיפות מקסימלית של 12 יחידות לדונם – לא תצליח לעשות את הדיור בר-השגה שם, לא נשיג את התכלית של החוק.
<אמיר הלר: לכן אני מציע שרק בסעיף הזה, כי כל החוק הולך בצורה שזורה.
זבולון כלפה: אתה אומר שפה זה יהיה גובר על- - -
<אמיר הלר: כן, כי אחרת אתה עלול למצוא עצמך במצב שלא תוכל לממש את הסעיפים האלה.
<נתן מאיר: השאלה, אם יש צורך בתיקון הזה, כי זה מה שנקרא הוראה ספציפית.
<גיל גן-מור: שלום, אני גיל גן-מור מהאגודה לזכויות האזרח.
<גיל גן-מור: אני מייצג את האגודה לזכויות האזרח וקואליציית דיור בר-השגה.
<גיל גן-מור: אנחנו מתייחסים להיבט הזה מתוך הסתכלות של הזכות לדיור.
<גיל גן-מור: אנחנו מאוד מאוכזבים מהנוסח הזה.
<גיל גן-מור: אנחנו חושבים שיש הבדל מאוד גדול בין מה שהוועדה הציעה במקור- - -
זבולון כלפה: חכה עם הציונים.
זבולון כלפה: בוא נמתין ליישום.
זבולון כלפה: ייתכן שתופתע.
<גיל גן-מור: יכול להיות, אבל יש הבדלים מאוד גדולים בין מה שהוועדה הציעה לבין מה שהממשלה פה מקבלת.
<גיל גן-מור: זה, לדעתי, די מרוקן מתוכן את כל ההצעה של הממשלה לדיור בהישג יד.
<גיל גן-מור: קודם כל, לגבי ההבחנה בין פרטי לציבורי, אני חושב שזו הבחנה לא נכונה.
<גיל גן-מור: יש פה מחלוקת בכלל של מהו תכנון ומה כל הרעיון של דיור בהישג יד.
<גיל גן-מור: הרעיון של דיור בהישג יד הוא שזה חלק מהסתכלות על מרחב מסוים, חלק מתכנון.
<גיל גן-מור: זה לא עניין של שיווק בלבד אלא זה עניין פרופר של תכנון.
<גיל גן-מור: חלק מהדברים שוועדת תכנון צריכה להסתכל עליהם, כי זה רווחת האוכלוסייה, כשוועדה באה לתכנן שטח, יכולה לחשוב גם על הצורך של אנשים עם הכנסה נמוכה לגור באותה שכונה.
<גיל גן-מור: מה שפה נותנים, לא עונה על הצורך הזה.
<גיל גן-מור: הרי ממה התחיל כל העניין הזה – בתמ"א 35 שקובעת שעל ועדות לדון בנושא ועדות בהישג יד.
<גיל גן-מור: התחילו לקדם את הנושא הזה.
<גיל גן-מור: היו ועדות מקומיות שקידמו את הנושא בתוכניות, הגיעו כבר להסכמות עם יזמים, אבל עשו את זה במסגרת של תכנון, של תוכנית.
<גיל גן-מור: היה ברעננה, בבת ים, בתל-אביב.
<גיל גן-מור: שש תוכניות כאלה הגיעו לפני ארבע שנים לוועדה המחוזית, שקיבלה את הרציונל התכנוני של העניין הזה רק כשמשרד המשפטים אמר:
<גיל גן-מור: חכו, אנחנו צריכים להסדיר את הנושא הזה בחקיקה.
<גיל גן-מור: כל עוד זה לא הוסדר בחקיקה, על עוד אין הסמכה לוועדה לעסוק בזה בחקיקה, אי-אפשר לקבוע בהוראות של תוכנית שיהיה דיור בהישג יד במובן הזה שהוא יהיה במחיר מוזל, כי אנחנו רוצים לעזור למי שידו אינו משגת; לא לעשות דיור במחיר שוק.
<גיל גן-מור: ההצעה הזאת לא פותרת את החסם הזה.
<גיל גן-מור: זה היה החסם העיקרי.
זבולון כלפה: היית פה כל הבוקר בדיון?
<גיל גן-מור: בבוקר לא יכולתי.
<גיל גן-מור: היתה התרעה קצרה לדיון.
זבולון כלפה: לגבי חלק מההערות האלה עסקנו בחצי השעה האחרונה, והיתה פה התייחסות.
<גיל גן-מור: לגבי ההבדל בין פרטי ועירוני, שיש חלק מהמקומות שהן עירוניות לציבורי.
<גיל גן-מור: זה לא צריך להיות הבדל רלוונטי.
<גיל גן-מור: כשבאה ועדת תכנון לתכנן, היא צריכה להסתכל מה הצרכים של האוכלוסייה.
<גיל גן-מור: אם יש שם צורך בתמהיל נכון של אוכלוסייה בדיור בהישג יד באותו מקום- - -
זבולון כלפה: זה לא השיקול היחיד שהיא יכולה לשקול.
<גיל גן-מור: מה זה משנה, מה הבעלות בקרקע?
זבולון כלפה: זה לא השיקול היחיד שהיא צריכה לשקול.
זבולון כלפה: לכן שאלתי אם היית פה לפני כן, כי קיימנו פה דיון לפני פחות מעשרים דקות.
זבולון כלפה: אני חש שאנחנו חוזרים אחורה.
תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, שמענו את הדיון הזה, אבל אני חושבת שאנחנו בדיון הזה קצת הכפפנו מהות לפרוצדורה, ומה שמצביע פה עו"ד גן-מור, שצריך להסתכל על המהות, והפרוצדורה צריכה לשרת אותה ולא להפך.
תמר זנדברג: זה שיש הבדלים בבעלות על הקרקע, וזה שבכלל באופן כללי נושא דיור בר-השגה הפך לשאלה של הסתכלות על כדאיות כלכלית בלבד, קצת מפספסת את הנקודה.
תמר זנדברג: הנקודה צריכה קודם כל, שאלת המטרייה היא איך אנחנו דואגים לדיור בהישג יד.
תמר זנדברג: תכף נגיע לתוספת הששית, אבל אם אנחנו כאן בוועדה יוצאים עם התובנה שדיור בהישג יד זה דיור להשכרה ארוכת טווח במחירי השוק בלבד, אולי נפזר את הישיבה?
תמר זנדברג: הכותרת דיור בר-השגה אולי לא מתאימה, כי זה לא דיור בר-השגה.
<גיל גן-מור: זה גם יוצר הרבה מאוד בעיות עקיפות.
<גיל גן-מור: למשל, לרמ"י אין הרבה קרקעות במקומות שיש בהם ריכוזי אוכלוסין גדולים, בערים המרכזיות.
<גיל גן-מור: זה מגיע אולי ל-50 אחוז, ובחלק מהמקומות זה פחות.
<גיל גן-מור: יש ערים שבכלל אין עתודות קרקע של רמ"י שם.
<גיל גן-מור: רוב הפיתוח שם נעשה בקרקע פרטית.
<גיל גן-מור: מה נגיד שם לאנשים?
<גיל גן-מור: כמה קרקעות יש לרמ"י בבת ים?
זבולון כלפה: תודה רבה על הדברים.
זבולון כלפה: גם על הדבר הזה, גם בהמשך להערה של חברת הכנסת זנדברג, למהות בסוף יש מספר פנים.
זבולון כלפה: פן אחד זה הנושא של דיור בהישג יד, דיור להשכרה.
זבולון כלפה: זה מובן ולגיטימי.
זבולון כלפה: אבל יש עוד צדדים של מהות, כמו זכויות קניין של אנשים פרטיים.
זבולון כלפה: אי-אפשר לומר בשם המטרה- - -
תמר זנדברג: מה הקשר?
זבולון כלפה: לקחתי את זה כדוגמה של דבר אחד.
זבולון כלפה: ניתן פה מענה – אולי לא מניח את הדעת לחלוטין, להבנתך.
תמר זנדברג: איזה מענה ניתן?
זבולון כלפה: ניתן פה מענה גם ביחס לקרקע של רמ"י, בסעיף 14א, וגם ביחס לקרקע פרטית, כמו שעסקנו אך לאחרונה לפני מספר דקות לגבי אפשרויות ההגדלה של זכויות הבנייה בשטחים השונים.
תמר זנדברג: איפה בא לידי ביטוי פה דיור בר-השגה?
תמר זנדברג: שמנו עוד מנגנון לתת תוספת של אחוזי בנייה.
זבולון כלפה: תראי את התמונה הכוללת ונראה.
<תומר רוזנר: הנושא הבא, אותו הקשר של דיור בר-השגה, בעמוד 40, סעיף 28א.
<תומר רוזנר: זה אחת הדוגמאות לשיבושים שנפלו בקובץ שקיבלתם.
<תומר רוזנר: סעיף 28א עוסק בהוספת סעיף 63ב, שעניינו דירות קטנות.
<תומר רוזנר: זה היבט נוסף של ההסכמה הכוללת בנושא הזה.
<תומר רוזנר: הסעיף, חלקו מופיע בטעות לפני כן, בעמוד 39.
<תומר רוזנר: רוני תפנה.
<רוני טיסר: הוספת סעיף 63ב.
<רוני טיסר: 28א.
<רוני טיסר: 63ב(א).
<רוני טיסר: בסעיף זה - "דירות קטנות" – דירות ששטח הבנייה הכולל שלהן הוא כפי שנקבע לעניין סעיף 147(ב) או כפי שיקבע השר, באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.
<רוני טיסר: (ב) יועדה קרקע בתכנית למגורים, ומתקיימים בה כל אלה, יהיו לפחות 20 אחוזים מיחידות הדיור הכלולות בה דירות קטנות: (1) התכנית כוללת 100 יחידות דיור חדשות לפחות; (2) צפיפות הבניה בתכנית היא 7 יחידות דיור לדונם לפחות.
<רוני טיסר: (ג) על אף האמור בסעיף קטן (ב), רשאי מוסד תכנון, בהחלטה מנומקת, לאשר תכנית אף אם כמות יחידות הדיור הקטנות הכלולות בה קטנה מעשרים אחוזים, אם נוכח שמתקיים אחד מאלה: (1) מאפייני הבינוי בתחום התכנית או מאפייניה המיוחדים האחרים, מצדיקים שלא לכלול בה כמות דירות קטנות כאמור; (2) נוכח מאפייני היישוב שבתחומו נכלל שטח התכנית, לרבות מאפייני האוכלוסיה או קיומו של מלאי מספיק של דירות קטנות, אין צורך או הצדקה לייעד קרקע לדירות קטנות.
<רוני טיסר: (ד) הוראה הקבועה בסעיף קטן (א) לא תשונה, בין בתכנית ובין בדרך של הקלה, אלא אם כן חלפו 7 שנים מיום תחילתה של התכנית בה נקבעה או אם התקיימו התנאים שבסעיף קטן (ג) במהלך התקופה האמורה.
<רוני טיסר: (ה) הוראות שנקבעו בתכנית לפי סעיף זה, כוחן יפה מכל הסכם ואין להתנות עליהן.
<רוני טיסר: אני עוברת לעמוד 59.
<תומר רוזנר: אנחנו מרכזים את כל הנושא של דיור בר-השגה.
<רוני טיסר: אני מקריאה את התוספת הששית.
<רוני טיסר: תוספת ששית.
<רוני טיסר: עמוד 59.
<רוני טיסר: סעיף 62א.
<רוני טיסר: דיור בהישג יד.
<רוני טיסר: פרק א', הגדרות ופרשנות.
<רוני טיסר: הגדרות.
<רוני טיסר: 1.
<רוני טיסר: בתוספת זו - "בעל שליטה" – כמשמעותו בחוק ניירות ערך, התשכ"ח–1968; "בן משפחה" – בן זוג, לרבות ידוע בציבור כבן זוג, ילד, לרבות ילד חורג, הורה, הורי הורה או אח, ובני זוגם של כל אחד מאלה; "גוף מוסדי" – כהגדרתו בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ"א–1981; "דיור בהישג יד" - דיור להשכרה ארוכת טווח; (1) "השכרה ארוכת טווח" – השכרה של יחידת דיור למגורים לתקופה כוללת שלא תפחת מ-10 שנים מיום מתן אישור לאכלוס המבנה שבו היא מצויה (להלן, תקופת העמדה לשכירות), ואשר הסכם השכירות החל עליה יכלול לפחות שני תנאים אלה: (2) יחידת הדיור תשמש להשכרה לאותו אדם יחיד ובני ביתו לתקופה של שנה אחת לפחות (להלן - תקופת שכירות), ובלבד שתינתן לאותו אדם זכות ברירה לשכור את יחידת הדיור למגורים לתקופות שכירות נוספות ושסך כל תקופות השכירות של אותו אדם, לא יפחתו מחמש שנים, אלא אם כן נותרה תקופה קצרה יותר עד לחלוף תקופת העמדה לשכירות; (3) דמי השכירות, כולם או חלקם, אינם ניתנים להיוון, והם משולמים בתשלומים עיתיים לתקופות קצובות שכל אחת מהן אינה עולה על חצי שנה, בתנאים שייקבעו בהסכם ככל שלא נקבע אחרת ב לפי חוק זה.
<רוני טיסר: "זכות", בדיור בהישג יד או במגרש שייבנה בו בניין לדיור בהישג יד – בעלות, שכירות, ובכלל זה חכירה לדורות או זכות לקבל אחת מהזכויות האמורות; "מדד" – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה; "מועד רכישת זכות בדיור בהישג יד" – (1) לעניין זכות בעלות או חכירה לדורות – מועד עריכת ההסכם לרכישת הזכות כאמור; (2) לעניין זכות שכירות שאיננה חכירה לדורות – מועד עריכת הסכם השכירות או מועד קבלת החזקה בדיור בהישג יד, לפי המוקדם; "המנהל" – מי שהשר מינה לפי סעיף 12, לעניין תוספת זו; "קבלן" – קבלן לעבודות הנדסה בנאיות כהגדרתו בחוק רישום קבלנים לעבודות הנדסה בנאיות, התשכ"ח-1968 (בתוספת זו – חוק רישום קבלנים); "רכוש משותף" – כמשמעותו בחוק המקרקעין; "רשם הקבלנים" – מי שמונה לפי סעיף 3 לחוק רישום קבלנים; "שוכר" – מי ששוכר יחידת דיור על פי הסכם להשכרה ארוכת טווח, ולמעט מי שהוא קרובו של בעלים של דיור בהישג יד או בעל שליטה בתאגיד שהוא בעלים של דיור בהישג יד; "תכנית" – תכנית הכוללת הוראות מפורטות; "השר" – שר הבינוי והשיכון, אלא אם כן קבעה אחרת הממשלה או ועדת שרים מטעמה;
פרק ב': שימוש בדיור להשכרה.
פרק ב': לא יעשה אדם שימוש בדיור להשכרה ארוכת טווח, אלא למגוריו של שוכר ובני משפחתו.
פרק ב': הגבלה על בעלות.
פרק ב': 3.
פרק ב': (א) נקבע בתכנית כאמור בסעיפים 62א(א)(14) או 62א(א1)(1א) כי הוראות התוספת השישית יחולו על מגרש, או על בניין אחד במגרש שבו מספר בניינים, ישמשו כל הדירות למגורים במגרש או בבניין, לפי הענין, להשכרה ארוכת טווח.
פרק ב': (ב) על אף האמור בכל דין, כל יחידות הדיור בבניין לדיור להשכרה ארוכת טווח יהיו בבעלות אדם אחד.
פרק ב': (ג) לא תועבר בעלות ביחידת הדיור כאמור בסעיף קטן (א), אלא אם כן הועברה, באותו מועד ולאותו אדם, הבעלות בכל יחידות הדיור באותו הבניין.
פרק ב': (ד) הוראות סעיף קטן (ג) יחולו בשינויים המחויבים גם על התחייבות להעברת בעלות כאמור באותו סעיף קטן.
פרק ב': 4.
פרק ב': חובת ניהול והחזקה.
פרק ב': (א) בעלים של יחידות דיור להשכרה ארוכת טווח בבניין חייב בניהולו ובאחזקתו התקינה של הרכוש המשותף של הבניין שבו יחידות הדיור להשכרה והוא לא יוכל להמחות חיוב זה לשוכר.
פרק ב': (ב) השר בהתייעצות עם שר המשפטים יקבע הוראות לענין מאפייני הניהול והאחזקה התקינה.
פרק ב': (ג) אין להתנות על הוראות סעיף זה אלא לטובת השוכר.
פרק ב': (ד) בסעיף זה, "אחזקה תקינה" – שמירה על מצבו של הרכוש המשותף כפי שהיה בעת גמר הבנייה, לרבות שיפורים שבוצעו בו לאחר מכן על ידי הבעלים של יחידות הדיור להשכרה או בהסכמתו.
פרק ב': 5.
פרק ב': דמי השכירות.
פרק ב': (א) דמי השכירות ביחידת דיור המושכרת בהשכרה ארוכת טווח לא יעלו, בתקופת השכירות הראשונה על דמי השכירות המשתלמים משוכר מרצון למשכיר מרצון בעד שכירות של יחידת דיור דומה בגודלה ובמיקומה באותו אזור.
תמר זנדברג: הקראת את זה כך, אבל המשמעות של הסעיף הזה, שאין דיור בר-השגה.
תמר זנדברג: מה בר-השגה בו?
תמר זנדברג: מחיר השוק גבוה.
תמר זנדברג: הוא לא בהישג יד.
זבולון כלפה: תגמרי בבקשה את סעיפים (ב), (ג), (ד).
<רוני טיסר: (ב) בעלים של יחידת דיור להשכרה ארוכת טווח לא יעלה את דמי השכירות במשך תקופות השכירות הנוספות של אותו אדם כאמור בסעיף קטן (א), אלא בהתאם לשיעור עליית המדד ובתוספת כפי שתיקבע על ידי השר לאחר התייעצות עם שר האוצר, ובלבד ששיעור דמי השכירות לא יועלה יותר מפעם אחת בשנה.
תמר זנדברג: אז עכשיו שר האוצר יקבע לנו את שיעור העלייה של מחיר השוק.
<רוני טיסר: ג) על אף האמור בסעיף קטן (ב), חלפו חמש שנים מהמועד שבו הושכרה הדירה לראשונה לאותו אדם, יחולו הוראות סעיף קטן (א) בשינויים המחויבים.
<רוני טיסר: (ד) אין להתנות על הוראות סעיף זה אלא לטובת השוכר.
זבולון כלפה: כל אחד, שירשום לעצמו את ההוראות.
זבולון כלפה: נסיים את ההקראה של דיור בר-השגה, ולאחר מכן נשמע הערות.
זבולון כלפה: גלעד, תעבור לקצב.
גלעד קרן: פרק ג', העברת זכויות ורישום בפנקסי המקרקעין.
גלעד קרן: רישום הערה בפנקסי המקרקעין ורישום העברת זכויות.
גלעד קרן: 6. (א) היתה זכות הבעלות או החכירה לדורות בחלקה, שעל כולה או חלקה חלות הוראות תוספת זו, רשומה בפנקסי המקרקעין, יחולו הוראות אלה: (1) לא יינתן היתר לבניה באותה חלקה, אלא אם כן נרשמה הערה בפנקסי המקרקעין בדבר דיור בהישג יד; הערה בפנקסי המקרקעין כאמור תירשם על פי בקשה של בעל הזכות בחלקה ולפי אישור של מהנדס הוועדה המקומית שבמרחב התכנון המקומי שלה נמצאת החלקה כאמור (בתוספת זו – המהנדס); אישור המהנדס יהיה לפי טופס שקבע השר; (2) נרשמה הערה כאמור בפסקה (1), לא תירשם בפנקסי המקרקעין עסקה במקרקעין שבחלקה אלא אם כן הומצא לרשם המקרקעין אישור לכך מאת המנהל; (3) הוגשה בקשה להוצאת צו בית משותף בפני המפקח על רישום מקרקעין, יציין בה המבקש כי הבית המשותף הוא לדיור בהישג יד; לבקשה כאמור יצורף אישור מאת המהנדס, לגבי יחידות הדיור שהן דיור בהישג יד; החליט המפקח על הוצאת צו רישום הבית כבית משותף, יורה בצו הרישום כי במועד רישום הבית בפנקס הבתים המשותפים תירשם לגבי כל אחת מיחידות הדיור בבית המשותף, הערה בדבר היותה דיור בהישג יד; נרשמה הערה כאמור, תימחק הערה שלפי פסקה (1); (4) נרשמה הערה כאמור בפסקה (3), לא תירשם בפנקסי המקרקעין כל עסקה בזכויות ביחידת דיור בבית המשותף, אלא אם כן הומצא לרשם המקרקעין אישור לכך מאת המנהל.
גלעד קרן: (ב) נרשמה הערה כאמור בסעיף קטן (א)(1) או (3), לא תירשם הערה לפי סעיף 126 לחוק המקרקעין, אלא באישור המנהל; לא ייתן המנהל אישור אלא אם כן ראה כי ההתחייבות נושא ההערה אינה סותרת הוראות חוק זה לעניין דיור בהישג יד.
גלעד קרן: (ג) בסעיף זה, "עסקה" – למעט משכנתה לטובת גוף מוסדי והעברת שכירות רשומה.
גלעד קרן: 7.
גלעד קרן: רישום והעברה של זכויות שאינן רשומות.
גלעד קרן: (א) לא היו זכויות חכירה לדורות בקרקע שהיא מקרקעי ישראל ושיש בה מגרש המיועד לפי תכנית, כולו או חלקו, לדיור בהישג יד, רשומות בפנקסי המקרקעין, יחולו הוראות אלה: (1) לא יינתן היתר להקמת בניין במגרש, אלא אם כן מבקש ההיתר מסר הודעה לרשות מקרקעי ישראל בדבר דיור בהישג יד, ורשות מקרקעי ישראל אישרה קבלתה של הודעה זו; להודעה כאמור יצורף אישור המהנדס; אישור המהנדס יהיה לפי טופס שקבע השר; (2) נמסרה הודעה כאמור בפסקה (1), לא תאשר רשות מקרקעי ישראל העברת זכויות במגרש או בחלק ממנו, אלא אם כן הומצא לה אישור מאת המנהל; (3) הושלמה הקמתו של בניין שהוקם בחלקה שניתנה לגביה הודעה כאמור בפסקה (1), לא תיתן רשות מקרקעי ישראל את הסכמתה לעסקה בדירות שלגביהן קיבלה הודעה שהן דיור בהישג יד, ולגבי אלו בלבד, אלא באישור מאת המנהל; הודעה כאמור תימסר בידי בעל הזכויות במגרש ולפי אישור של המהנדס; לא התקבלה הודעה כאמור בפסקה זו, יחולו הוראות פסקה (2);
<אמיר הלר: אפשר יותר לאט?
<אמיר הלר: אנחנו לא מספיקים לעקוב וללמוד את זה.
זבולון כלפה: זה חדש לכם?
<תומר רוזנר: התוספת הזאת פורסמה כמעט בנוסחה זה בינואר במסגרת הצעות הוועדה.
<תומר רוזנר: בנושא זה כמעט לא חלו שינויים בתוספת – ארז, תקן אותי אם אני טועה.
<תומר רוזנר: הושמטו ממנה דברים מסוימים, מסלול של דיור במחיר מופחת.
זבולון כלפה: גלעד, בבקשה תוריד הילוך.
גלעד קרן: (1) התקבלה הודעה כאמור בפסקה (1) או (3), לא תאשר רשות מקרקעי ישראל רישום זכויות בפנקסי המקרקעין, אלא אם התקבל לכך אישור מאת המנהל.
גלעד קרן: (ב) הוראות סעיף זה יחולו אף אם נודע לרשות מקרקעי ישראל על היותו של מגרש או בניין לדיור בהישג יד גם בדרך אחרת ולא רק באמצעות מסירת הודעות כאמור בפסקאות (1) או (3) בסעיף קטן (א).
גלעד קרן: (ג) בסעיף זה "העברת זכויות" – למעט שעבוד לטובת גוף מוסדי.
גלעד קרן: 8.
גלעד קרן: מחיקת הערות וביטול הצורך באישור.
גלעד קרן: (א) לבקשת בעל זכות בדיור בהישג יד כאמור בסעיף 6, רשם המקרקעין ימחק את ההערות שנרשמו לפי סעיף 6(א), ובלבד שניתן לכך אישור מאת המנהל; לא ייתן המנהל אישור כאמור, אלא אם כן נוכח שהבניין אינו עוד לדיור בהישג יד.
גלעד קרן: (ב) לבקשת בעל זכות בדיור בהישג יד כאמור בסעיף 7, תאשר רשות מקרקעי ישראל כי לא נדרשים עוד אישורים כאמור באותו סעיף, ובלבד שניתן לכך אישור מאת המנהל; לא ייתן המנהל אישור כאמור, אלא אם כן נוכח שהבניין אינו עוד לדיור בהישג יד.
פרק ה': 10.
פרק ה': חובת דיווח.
פרק ה': (א) קיבל אדם היתר לבניין שהדירות בו לדיור בהישג יד, ידווח על כך למנהל, באופן ובמועדים שקבע השר.
פרק ה': (ב) מכר אדם בנין שהדירות בו לדיור בהישג יד, ידווח על כך למנהל, באופן ובמועדים שקבע השר.
פרק ה': (ג) ועדה מקומית או ועדה מקומית עצמאית שאשרה תכנית לפי סעיף 62א(א)(14) או 62א(א1)(1א), לפי הענין, תדווח על התכנית ובכלל זה על כמות יחידות הדיור בהישג יד שנקבעו לפיה למנהל.
נתן מאיר: לא קורא רשומות המנהל?
נתן מאיר: שהמנהל יקרא רשומות, ויידע שאושרה תוכנית.
תומר רוזנר: רוצים להקל עליו.
זבולון כלפה: כל מי שיש לו הערות, נרשום.
זבולון כלפה: עוד מעט ניתן התייחסויות.
גלעד קרן: 11.
גלעד קרן: לצורך מילוי תפקידיו רשאי המנהל, וכן מי שהסמיך השר מקרב עובדי הרשות המקומית הנוגעת לעניין – (1) לדרוש מכל מי שנוגע בדבר למסור לו כל ידיעה או מסמכים לגבי זכויות או שימוש בדיור בהישג יד; (2) להיכנס למקום המשמש בעל זכות בדיור בהישג יד שהוא עוסק, למכירת יחידות דיור או להשכרתן, ולבצע ביקורת על קיום הוראות לפי חוק זה, ובלבד שלא ייכנס למקום המשמש למגורים אלא על פי צו של בית משפט.
גלעד קרן: 12.
גלעד קרן: ניהול רישום.
גלעד קרן: (א) המנהל ינהל רישום שייכללו בו כל אלה: (1) רישום של פרטי יחידות הדיור לדיור בהישג יד; (2) רישום של בעלים של בניינים לדיור בהישג יד.
גלעד קרן: (ב) הרישום כאמור בסעיף קטן (א), יהיה פתוח לעיון הציבור, ויפורסם באתר האינטרנט של משרד הבינוי והשיכון.
גלעד קרן: 13.
גלעד קרן: פניות ציבור.
גלעד קרן: (א) המנהל יברר פניות ציבור לעניין תוספת זו, לרבות לעניין הפרת הוראותיה על ידי בעלים של דיור בהישג יד; (ב) מצא המנהל שפניית ציבור היא מוצדקת יודיע על כך לפונה ולבעל זכות בדיור בהישג יד שהפנייה נוגעת אליו.
גלעד קרן: (ג) היתה הפנייה האמורה בסעיף קטן (ב) נוגעת לבעלים של דיור בהישג יד שהוא קבלן, יודיע המנהל על החלטתו גם לרשם הקבלנים; מצא רשם הקבלנים כי הקבלן הפר הוראות לפי חוק זה, רשאי הוא, בלי לגרוע מסמכויותיו על פי כל דין, להורות על הליכי משמעת לפי סמכויותיו שבחוק רישום קבלנים.
זבולון כלפה: בדרך כלל זה יזמים.
זבולון כלפה: אבל לא משנה.
<תומר רוזנר: אם זה קבלן, זה קבלן.
זבולון כלפה: תרשום.
זבולון כלפה: הערה צודקת, אנחנו נתייחס.
זבולון כלפה: הלאה, 14.
גלעד קרן: הטלת עיצום כספי על בעלים של דיור בהישג יד.
<ארז קמיניץ: זה מופיע גם בהצעת הוועדה, לדעתי.
<ארז קמיניץ: לא, תומר?
<תומר רוזנר: הוועדה הציעה את מה שהממשלה הציעה.
<תומר רוזנר: הוועדה לא בחנה את ההצעה לגופה.
<ארז קמיניץ: חשבתי שזה מקובל עליכם.
<ארז קמיניץ: פרסמתם את התוספת לפני חודשיים.
<תומר רוזנר: הכוונה היתה שאם הממשלה תאמץ את ההצעה, כפי שהיתה ברפורמה, היא תאמצה כמקשה אחת, ולא נפתח אותה לדיונים.
<תומר רוזנר: דא עקא, שהממשלה לא עמדה בהצעתה משנת 2010.
<קריאה: אני מכיר תירוצים יפים מאלה, אבל נמשיך.
<תומר רוזנר: זה לא תירוץ בכלל.
תמר זנדברג: אמורה היתה להתחלף לממשלה טובה יותר – לא טובה פחות.
זבולון כלפה: היא טובה יותר.
תמר זנדברג: אז למה ההצעה טובה פחות?
זבולון כלפה: חכי רגע.
זבולון כלפה: תכף נראה.
זבולון כלפה: תאמיני לי שגם הם יברכו בסוף.
זבולון כלפה: גלעד.
גלעד קרן: הפר בעלים של דיור בהישג יד הוראה מהוראות תוספת זו, כמפורט להלן, רשאי המנהל להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה, בסכום של 15,000 שקלים חדשים, ואם הוא תאגיד – בסכום של 30,000 שקלים חדשים: (1) העמיד יחידת דיור להשכרה לשימוש בניגוד להוראות סעיף 2 או העביר זכות ביחידת דיור להשכרה בניגוד להוראות סעיף 3(ג); (2) לא דיווח למנהל בניגוד להוראות סעיף 10.
גלעד קרן: 15.
גלעד קרן: הודעה על כוונת חיוב.
גלעד קרן: (א) היה למנהל יסוד סביר להניח כי בעלים של דיור בהישג יד הפר הוראה מהוראות חוק זה כאמור בסעיף 14 (בפרק זה – המפר), ובכוונתו להטיל עליו עיצום כספי לפי אותו סעיף, ימסור לו הודעה על הכוונה להטיל עליו עיצום כספי (בפרק זה – הודעה על כוונת חיוב).
גלעד קרן: (ב) בהודעה כאמור יציין המנהל, בין השאר, את כל אלה: (1) המעשה או המחדל (בפרק זה – המעשה) המהווה את ההפרה; (2) סכום העיצום הכספי והתקופה לתשלומו; (3) זכותו של המפר לטעון את טענותיו בפני המנהל לפי סעיף 16; (4) הסמכות להוסיף על סכום העיצום הכספי בשל הפרה נמשכת או הפרה חוזרת לפי הוראות סעיף 18, והמועד שממנו יראו הפרה כהפרה נמשכת לעניין הסעיף האמור.
גלעד קרן: 16.
גלעד קרן: זכות טיעון.