GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: אני רוצה שתגידי לי אם יש הבדל בין הנוהל המלא שאת מכירה לנוהל הקצר.
<עידו בן יצחק: השאלה - - -
<פרומית כהן: רק לציין שהנוהל - - -
<אפי מיכאלי: עצם העובדה שהיה צורך בנוהל קצר - - -
מירי רגב: אם - - -
<פרומית כהן: זה לא נוהל.
<פרומית כהן: הנוהל מדבר על הפעלת המערכת.
<פרומית כהן: בנוהל יש סמכויות של שב"ס, מה הסמכויות של "בינת", כל אחד מנהל מה.
מירי רגב: אם הנוהל לא רלוונטי לאסיר ואין בעיה אתו, והוא לא סודי, קודם כל, היא הנותנת.
מירי רגב: הרי לא עשיתם דברים בסוד.
<פרומית כהן: נכון.
מירי רגב: אתם לא רוצים לתת את זה לאסיר?
מירי רגב: אז תתנו את זה לעורך הדין של האסיר.
<סיגל שהב: רק שבנוהל כתוב שיש אפשרות לכרטיס חכם והם לא מראים את - - -
<פרומית כהן: אנחנו נפרסם אותו באתר השב"ס.
<פרומית כהן: הוא היה עד עכשיו - - -
מירי רגב: איזה יופי, באתר השב"ס.
מירי רגב: נחבר את אתר הוועדה לאתר השב"ס, יפה, אז כבר התקדמנו לקראת בג"ץ.
מירי רגב: קודם כל, הנוהל יפורסם על-ידי שב"ס כי אין שם סוד.
מירי רגב: אז כבר השגנו משהו.
מירי רגב: האם יש הבדל בין הנוהל הקצר – רק כדי שאני אבין – לבין הנוהל הארוך?
<פרומית כהן: אני רק אסביר, ברשותך - - -
מירי רגב: לא, רגע.
מירי רגב: אבל אני רוצה - - -
<פרומית כהן: רגע, אני רק אסביר את הטעות.
<פרומית כהן: הנוהל מדבר על כל המערכת.
<פרומית כהן: יש בנוהל נספח.
<פרומית כהן: יש סעיף בנוהל שאומר איך מפקד האגף מבצע את אותו תהליך שהתחלתי לדבר עליו, שהוא אומר לו יש לך שתי אפשרויות.
<פרומית כהן: אחת היא בהרכשה קולית, לתת את חתימת קולך.
<פרומית כהן: אפשרות אחרת נקראת "כרטיס קרבה".
<פרומית כהן: זה כרטיס שנותנים לו, המערכת מזהה את הכרטיס, ומי שמשתמש בכרטיס קרבה הולך וקונה טלכרט, לצורך העניין, כמו שהיה ב"בזק".
<שני אילוז: אבל הם לא קיימים.
<שני אילוז: אין כאלה.
<שני אילוז: הם לא קיימים.
<אלי ברלב: זה כתוב אחד לאחד, אפילו תרגמנו את זה לשש שפות.
<אבי חביב עמירם: סליחה, מחר יבוא המפכ"ל ויבקש את המאגר הביומטרי הזה בצו.
<אבי חביב עמירם: מי הסמיך אותו לכך?
<אבי חביב עמירם: להשוואת קולות עם שיחות עלומות של - - -
מירי רגב: היועץ המשפטי של הוועדה והיועץ המשפטי לממשלה, אני חושבת שצריך להסדיר את סוגית חתימת הקול.
מירי רגב: אני חושבת שיש כאן מהלך חדש.
מירי רגב: כמו שהסדרנו את טביעת האצבע ואת כל הנושאים האחרים, חתימת קול בעיני היא בדיוק כמו טביעת אצבע.
מירי רגב: כי זה משהו - - -
<נעמה פויכטונגר: אני יכולה להתייחס?
מירי רגב: רגע, את יכולה להסביר הכול.
מירי רגב: אבל הפעם אני מקווה שתעשו מה שהכנסת ביקשה.
מירי רגב: בכל זאת, מחוקקת.
מירי רגב: היא לא שופטת, אמרנו שלוש פעמים אמן, אבל מחוקקת.
מירי רגב: אז אני אומרת שאנחנו מבקשים לדעת מדוע חתימת הקול שונה – למה אתם רואים אותה כשונה – מטביעת אצבע?
מירי רגב: ב', במאגר של חתימת קול, מי יכול לעשות שימוש?
מירי רגב: האם זו רק אותה משטרה חוקרת בהתאם לראיות מיוחדות?
מירי רגב: ג', אני רוצה שנעשה בדיקה, גם אנחנו כמבקרים רשמיים.
מירי רגב: אני אעשה את זה כוועדה שלי דרך היועצת שלי לענייני אסירים או דרך יפעת, שעושה את הביקורים הרשמיים.
מירי רגב: אני מבקשת שאתם תביאו לי את כל האסירים – אנחנו נעשה מדגם של האסירים שחתמו על חתימת הקול, ואם הם עשו את זה בהסכמה או בגלל שלא הבינו שיש להם אופציה אחרת.
<אבי חביב עמירם: הייתי מוסיף מגבלה.
<אבי חביב עמירם: הייתי מוסיף מגבלה אחת.
<אבי חביב עמירם: סליחה, מגבלה אחת.
מירי רגב: זה שאתה מקריית-גת לא נותן לך עדיפות.
<אבי חביב עמירם: חוץ מהשימוש במערכת, אין שימוש במאגר הביומטרי הזה.
<אבי חביב עמירם: בתוך הסעיף עצמו.
מירי רגב: רגע שניה.
דוד צור: זה עולה להם יותר?
מירי רגב: שאין שימוש במאגר הביומטרי הזה.
<אבי חביב עמירם: אסיר אומר אני נותן את הקול שלי רק לצורך שח"פ.
מירי רגב: שאסיר נותן את הקול רק לטובת שח"פ.
דוד צור: אם הוא לוקח טלכרט זיהוי, זה אותו דבר?
<אפי מיכאלי: משתמשים בו כאמצעי למודיעין.
<אפי מיכאלי: הוא הופך לאמצעי.
מירי רגב: רגע, שטביעת הקול היא רק לטובת שח"פ, ואם רוצים לעשות שימוש מורחב, זה דורש אישורים של כל הגורמים המשפטיים.
מירי רגב: צו בית משפט, כמו שנעשה בכל דבר אחר.
דוד צור: אבל זה לא מה שאמר האומר.
<אבי חביב עמירם: לא, לא, לא, כשאני בא היום כנחקר, כחשוד, ומבקשים ממני DNA, אז אני יכול להגביל את מסירת ה-DAN לצורך התיק הספציפי, ושלא יחקרו את כל הפשעים שעשיתי במשך 20 השנים האחרונות.
<אבי חביב עמירם: את זה אני יכול להתנות.
<אבי חביב עמירם: את ההתניה הזאת אני יכול להתנות מבלי שתהיה גישה לאף אחד – לאף אחד – גם לא בצו של בית משפט.
מירי רגב: אני מבקשת שהיועץ המשפטי של הוועדה יכין מכתב ליועץ המשפטי של הממשלה, שהיועץ המשפטי של הממשלה יתייחס לסוגיה.
מירי רגב: רז נזרי כמובן.
מירי רגב: שיתייחס לסוגיה.
מירי רגב: באופן עקרוני – תיכף אני אסכם – קיבלתי את התשובות, חוץ מאשר סוגיה אחת, הסוגיה של חתימת קול.
מירי רגב: אני מבקשת שהיא תהיה דומה לטביעת אצבע.
מירי רגב: אני מבקשת שלא ישתמשו במאגר הקולי הזה לטובת עבירות מהעבר, אלא רק לטובת שח"פ או דברים נקודתיים שכרגע נמצאים, לא דברים מהעבר.
מירי רגב: אני מבקשת להבין - - -
דוד צור: אין מאגר כזה.
דוד צור: אי-אפשר לעשות את זה.
מירי רגב: אני מבקשת שהמבקרת הפנימית של היועץ המשפטי תבדוק לי כמה דגימות מייצגות, האם הכריחו את האסירים – וגם הסנגוריה הציבורית, אני אשמח שהם יעשו לי את הבדיקה שלהם בעניין הזה.
מירי רגב: הסנגוריה הציבורית, יועמ"ש ואנחנו, המבקרת הרשמית שלי, נעשה בדיקה מדגמית בכמה בתי סוהר כדי לדעת אם אלה שחתמו על הטופס ידעו שיש להם גם אופציה אחרת, ולא חייבו אותם לחתום על הטופס.
מירי רגב: היועץ המשפטי, האם אני צריכה להוסיף עוד משהו בעניין של החתימה הקולית?
<עידו בן יצחק: רק איזושהי הבהרה.
<עידו בן יצחק: השימוש באמצעי הנוסף, מבחינת עלויות, יש - - -
דוד צור: הו, זה בדיוק מה שבאתי להגיד לך.
דוד צור: חשוב לשמוע את התשובה.
<אלי ברלב: אותו דבר בדיוק.
דוד צור: יש פה איזו תאוריית קונספירציה שכביכול אין להם בחירה חופשית ומתעלים אותם אך ורק לנושא הזה.
<קריאה: ברור, זה המצב.
דוד צור: לא, הוא אומר לך שזה אותו מחיר, הוא יכול לבחור לא לעשות את זה, ועדיין אתה אומר שזו לא בחירה חופשית.
מירי רגב: הנציג של "בזק" לפני דוד.
מירי רגב: אני חייבת לסיים את הדיון כי אני תיכף אקבל הערה מהיושב-ראש.
<מאיר דהן: גברתי, אני רוצה הערה אחת, כי נאמר פה מידע שהטעה את הוועדה בנושא - - -
<מאיר דהן: מאיר.
<מאיר דהן: אני מנהל מערכת שמספקת שירותים לאסירי שב"ס, תקשורת.
מירי רגב: כרגע גם?
<מאיר דהן: כן, בוודאי.
מירי רגב: היועץ המשפטי, האם אפשר להגיד שעד הבירור המשפטי של חתימת קול אפשר להמשיך את אותה מערכת כמו "בזק"?
מירי רגב: נעמה?
<נעמה פויכטונגר: אני אשמח להתייחס לדברים שנאמרו לגבי המאגר הביומטרי, מפני שהנושא הזה כבר נבחן אצלנו, ואני אשמח להגיד איפה הדברים עובדים מנקודת המבט שלנו.
<נעמה פויכטונגר: אגב, אין פער כל כך גדול בין המסקנות שלנו למה שאמרה יושבת-הראש, אבל אני אשמח להתייחס לזה.
מירי רגב: תתייחסי לזה עוד מעט.
<מאיר דהן: גברתי, בנושא החיוג לחו"ל, ישנם מספרים ששב"ס מגביל את החיוג אליהם, ובצדק, מטעמים ביטחוניים.
<מאיר דהן: קבעו כמה תקנות שמופעלות נכון.
<מאיר דהן: בנושא החיוג לחו"ל, אין שום הגבלה של שב"ס לאסיר לחייג לחו"ל, למשפחתו וכולי.
<מאיר דהן: על-פי חוק, אסור למערכת להגביל את יכולת החיוג דרך המפעילים השונים.
<מאיר דהן: האמירה של חשכ"ל, אני אגיד לך גברתי, יש פה השוואה של מחירים, יש מיליונים של סוגי מחירים שונים ומשונים.
<מאיר דהן: החשכ"ל הוא אחד היקרים שבהם.
<מאיר דהן: אין שום סיבה.
מירי רגב: לא, לא, אני לא דנה בזה עכשיו.
<מאיר דהן: אני אומר, גברתי, רק נקודה אחת.
מירי רגב: לא, אני לא אכנס לזה.
<מאיר דהן: אין סיבה להגביל את יכולת החיוג דרך המפעילים השונים.
מירי רגב: לא אכנס לזה.
<מאיר דהן: על-פי חוק זה אסור.
מירי רגב: אם הם פעלו - - -
דוד צור: על זה כדאי לבוא לוועדת הכלכלה.
דוד צור: אני מציע לך.
מירי רגב: אם הם לא פנו לפי חוק, תפנה לבית משפט.
מירי רגב: אני לא יכול להיכנס לזה.
מירי רגב: אני רק רוצה לדעת אם אסיר מקבל את מה שמגיע לו, או שדרך המערכת הזאת מישהו עושה לו - - -
<מאיר דהן: אז בנקודה הזו, לא.
<מאיר דהן: מאה אחוז לא.
מירי רגב: אז בנקודה הזאת, כרגע קיבלתי תשובות, חוץ מאשר נושא אחד שעדיין אני לא שלמה אתו.
דוד אזולאי: אני רק מבקש שאלה אחת לפרוטוקול ולקבל גם תשובה לפרוטוקול, למרות שהדברים נאמרו, אבל אולי הם לא רשומים.
דוד אזולאי: אני מבקש לדעת אם במערכת הזאת היום יש אפשרות להתקשר ממנה לכל מקום שרוצים פרט לאותן מגבלות שדיברנו עליהן כאן, כמו למשל ביטוח לאומי, מערכת בתי המשפט, רשויות מקומיות?
דוד אזולאי: לא רואים את זה בפרוטוקול.
<אלי גביזון: התשובה היא כן.
<פרומית כהן: התשובה היא כן.
<קריאה: אבל תקראי את נייר העמדה של - - -
דוד אזולאי: אתם אומרים שאין מגבלה בעניין.
<אלי ברלב: הייתה מגבלה על כוכבית משהו, אותם מספרים מקוצרים.
<אלי ברלב: גם זה בוטל.
<רועי כהן: זה לא נכון.
<רועי כהן: תקראי את נייר העמדה של לשכת עורכי הדין.
<רועי כהן: אנחנו מקבלים עשרות ומאות פניות של אסירים שלא יכולים לבצע שיחות, שמתנתקים, שזיהוי הקול וכינוי שיחת הטלפון הוא ארוך - - -
דוד צור: לאן?
דוד צור: רועי, לאן?
<רועי כהן: הם פונים אלינו.
<רועי כהן: ללשכת עורכי הדין יש - - -
דוד צור: לאן הם לא יכולים להתקשר?
<רועי כהן: הנה, תקרא: למרכז המידע של מערכת בתי המשפט, למוסד לביטוח לאומי, תלונות טלפוניות של אסירים, המערכת הטלפונית אינה מזהה קול אנושי בעל מבטא זר או נשי.
<פרומית כהן: מאיזה תאריך המכתב הזה?
<רועי כהן: המכתב הזה מהיום?
<פרומית כהן: מהיום?
<רועי כהן: מהיום.
<רועי כהן: אנחנו הוצאנו נייר עמדה מסודר, הוא מציג נתונים.
מירי רגב: רועי, אני מציעה שתאסוף לי את כל הנתונים.
מירי רגב: קח לך חודש, תאסוף לי את כל הנתונים, ואנחנו נקיים פגישה נוספת – אם המערכת הזאת באמת מנתקת.
דוד אזולאי: אני גם מקווה שבג"ץ יפתור חלק גדול מהדיונים שהיו פה.
מירי רגב: מבחינתי, אני רוצה להגיד כך: קודם כל, זאת תשובת המדינה.
מירי רגב: מבחינתי, אם זאת תשובת המדינה, זאת האמת, אלא אם כן נגלה אחרת.
מירי רגב: כרגע למערכת שח"פ יש יכולות לניטור, הקלטה והאזנה.
מירי רגב: מי שמשתמש ביכולות האלה הם רק הגורמים החוקרים, קרי שב"כ או משטרה.
מירי רגב: שב"ס לא עושה בהם שימוש.
מירי רגב: יש שתי אפשרויות לכל אסיר להתחבר למערכת הטלפונים הזאת: באמצעות חתימת קול, והאפשרות השנייה היא דרך כרטיס קרבה.
דוד צור: ואין הבדלי עלות.
מירי רגב: ואין לזה הבדלי עלות.
מירי רגב: כל אסיר יכול לקבל החלטה, לא מחייבים אותו, לחתימת קול.
מירי רגב: אותו אסיר שהלך לחתימת קול, לא נעשה שימוש במאגר הזה – ואני מבקשת הבהרה של היועץ המשפטי לגבי זה – לשום דבר אחר - - -
<אבי חביב עמירם: ולא ייעשה.
מירי רגב: ולא ייעשה לגבי העבר.
<אבי חביב עמירם: לא, ייעשה לעתיד ולא בהווה.
מירי רגב: לא נעשה בו שימוש ראייתי.
מירי רגב: את זה אני רוצה לוודא.
מירי רגב: לגבי מי שמשתמש בכרטיס האחר, אז הוא משתמש בכרטיס האחר.
מירי רגב: לגבי התלונות על ניתוקים רבים, על קולות במהלך כל השיחות, הגיעו אליכם, רועי, והגיעו גם אלי.
<אבי חביב עמירם: אבנר הררי.
מירי רגב: אבנר הררי.
<אבי חביב עמירם: הוא לקוח שלי אגב.
<פרומית כהן: אתם רוצים שנשמיע את אבנר הררי?
<קריאה: אני חושב שחשוב לוועדה לשמוע את ההקלטה של אבנר הררי.
<פרומית כהן: שתבינו - - -
<רועי כהן: אה, הקלטה.
<רועי כהן: מאיפה?
<קריאה: - - - חופשה.
<קריאה: ראית?
<קריאה: הקלטה.
<קריאה: אבנר הררי.
מירי רגב: רגע, יש לך הקלטה של אבנר הררי?
<קריאה: יש לה הקלטה.
<קריאה: הם לא מאזינים.
<פרומית כהן: משפט ההזדהות, לא השיחה.
<פרומית כהן: המשפט שהוא צריך להגיד: אני מבקש להתקשר החוצה עכשיו.
<פרומית כהן: זאת ההזדהות.
<פרומית כהן: אם הוא לא יגיד את המשפט הזה, או יגיד אותו - - -
מירי רגב: יש לך רק את המשפט הזה?
<פרומית כהן: רק את המשפט הזה, ותביני איך הוא אמר את זה, עם קללות באמצע, אז זה לא מזהה אותו.
מירי רגב: למה את צריכה - - -
<פרומית כהן: זה לא מזהה כשאתה אומר משפט אחר, אתה לא אומר אני מבקש להתקשר, אתה מקלל במקום.
<רועי כהן: רגע, את המשפט הזה מקליטים?
<רועי כהן: אז איך נאמר כאן שהמערכת לא מקליטה?
<אלי ברלב: זו חתימת קול בלבד.
מירי רגב: הוא אומר לך שהוא יכול להביא לך רק את חתימת הקול שהוא דיבר.
<אפי מיכאלי: רגע, גברתי, אבל תשימי לב מה נאמר כאן.
<אפי מיכאלי: נאמר כאן שאת המשפט הראשון הם מקליטים.
<אפי מיכאלי: אם הוא לא המשפט הזה, הוא עדיין הוקלט.
<אפי מיכאלי: איך נאמר כאן שזה לא מוקלט?
<אלי ברלב: לא, לא, אלו שתי מערכות נפרדות.
מירי רגב: הוא אמר שחתימת הקול - - -
<אפי מיכאלי: אבל צריך לשמוע איך אומרים את זה, זאת הבעיה - - -
<פרומית כהן: זו חתימת הקול.
<אפי מיכאלי: כל חתימת קול היא הקלטה דיגיטלית, הרי זו הקלטה.
מירי רגב: אני מבקשת מהיועץ המשפטי לממשלה לבדוק את הסוגיות – בעצם היינו צריכים להתחיל עם המשפט של אבנר הררי כדי להבין מה המערכת עושה.
מירי רגב: אני מציעה לכם, לפני שאתם באים לבג"ץ, לבדוק היטב את חתימת הקול - -
<נעמה פויכטונגר: גברתי, הנושא נבדק - - -
מירי רגב: - - ואם המערכת מקליטה או לא.
מירי רגב: אם המערכת מקליטה או לא.
<נעמה פויכטונגר: האם אני יכולה להתייחס בבקשה?
<אלי גביזון: זו חתימת הקול - - -
<פרומית כהן: זה לא המשפט שהוא הקליט, אז היא לא זיהתה אותו, זה מחשב.
מירי רגב: קצר, כן.
<נעמה פויכטונגר: אני אשתדל מאוד.
<נעמה פויכטונגר: הבהרה לגבי הנושא של מאגר הדגימות הקוליות הזה.
<נעמה פויכטונגר: זה נכון שהוא לא מוסדר בחקיקה.
<נעמה פויכטונגר: מאגרים ביומטריים, זאת אומרת, מאגרים של נתונים שיכולים לזהות אדם באופן חד-חד ערכי, ככלל, מעוגנים בחקיקה כאשר הם נובעים מאיזושהי סמכות שלטונית.
<נעמה פויכטונגר: למשל אדם שנעצר ונותן טביעת אצבע - -
מירי רגב: הוא מקלל את השב"ס בהקלטה?
<נעמה פויכטונגר: - - המחוקק צריך להסביר – כאשר אדם נעצר ונדרש לתת טביעת אצבע, אין לו שום שיקול דעת.
<נעמה פויכטונגר: החוק מסביר מתי יקחו טביעת אצבע ואיזה שימושים ייעשו בה.
<נעמה פויכטונגר: נושא של דגימת קול לא קיים עדיין בציבוריות הישראלית באופנים כאלה, ולכן הוא גם לא מוסדר.
מירי רגב: נו אז מה?
מירי רגב: אם הוא קיים אז תמצאו לזה היבט משפטי.
<נעמה פויכטונגר: רגע, גברתי, אני ממש אשמח לענות על כל התהליך שהיה אצלנו בעניין הזה.
<נעמה פויכטונגר: אני אנסה לעשות את זה - - -
מירי רגב: לא מעניין אותי התהליך.
מירי רגב: מבחינתי, אני רוצה להבין שעל השאלות האלה נתתם לי תשובות, זה הכול.
<נעמה פויכטונגר: אז אני אתן.
<נעמה פויכטונגר: אני רק רוצה לחדד משהו שנאמר פה, כדי שלא ייצא, חס ושלום, שהייתה איזו הטעייה.
<נעמה פויכטונגר: אנחנו חושבים שלטווח ארוך ראוי להסדיר את זה, לא משום שזה דומה לטביעת אצבע, שהרי הנושא הוולונטרי פה הוא חשוב מאוד.
<נעמה פויכטונגר: הדבר הראשון שעשינו - - -
מירי רגב: לא, הרגתם אותנו עם עניין מהגרי העבודה, רק פה בעניין האסירים זה לא צריך – הכול וולונטרי.
מירי רגב: כשזה נוח, כשיש את ג'נבה, זה בסדר.
מירי רגב: אבל כשיש את העולם התחתון, זה לא בסדר.
מירי רגב: אני מבקשת שתסדירו את זה, היועץ המשפטי, בחקיקה.
מירי רגב: תסדירו את העניין של חתימת קול בחקיקה.
<נעמה פויכטונגר: א', כך הוחלט.
<נעמה פויכטונגר: אני מבקשת עוד שני משפטים.
<נעמה פויכטונגר: דבר ראשון, בשלב ביניים, כבר עכשיו, לא חיכינו לדיון הזה, גם לא ידענו שהוא יתקיים, כבר ישבנו עם שב"ס, ובשיתוף פעולה מלא שלהם עודכן כתב ההסכמה.
<נעמה פויכטונגר: אם גברתי תראה, כל ההשלכות של מתן הדגימה הקולית מפורטים בכתב ההסכמה כדי שחלילה אסיר לא יגיד שהוא לא ידע.
מירי רגב: אז אני מבקשת גם לפרסם - - -
<נעמה פויכטונגר: עוד דבר אחד אנחנו מתכוונים לעשות כבר עכשיו, עוד לפני החקיקה - - -
מירי רגב: חסר לשב"ס שאני אבוא – ואני מתכוונת בפגרה לעשות הרבה ביקורי פתע – ואגיע לאחד שלא יודע על מה הוא חתם.
<אבי חביב עמירם: יש כאלה שלא יודעים לקרוא.
מירי רגב: יש לכם זמן עד הפגרה שלושה שבועות.
<אבי חביב עמירם: הוא לא יודע על מה הוא חותם, הוא לא רואה על מה הוא חותם.
<אלי ברלב: זה אפילו מתורגם לשש שפות.
<נעמה פויכטונגר: עוד דבר אחד שאנחנו מתכוונים לעשות כבר עכשיו, עוד לפני חקיקה, זה לכתוב – יש מוסד שלם שנקרא "הנחיות יועץ".
<נעמה פויכטונגר: אלו הנחיות מטעם היועץ המשפטי לממשלה שמנחות את כל מערך הממשלה לגבי האופן שבו ייעשה שימוש בדברים האלה.
<נעמה פויכטונגר: כן חשוב לי להבהיר – וזה גם נמצא בכתב ההסכמה – שכל עוד המאגר הזה קיים – ואני מזכירה שאסיר גם יכול בכל רגע לבטל את הסכמתו, והדגימה שלו תימחק – באופן תאורטי, חוקר משטרתי יכול לפנות לבית המשפט בבקשה לקבל צו - - -
מירי רגב: אז את זה צריך להסדיר בחקיקה.
<נעמה פויכטונגר: זה מה שקורה היום.
מירי רגב: לא, אז זה יוסדר בחקיקה.
מירי רגב: עד שזה לא יוסדר בחקיקה – ושלא תגידו לי ששלחתם לי מכתב או לא שלחתם לי מכתב – אין אישור לאף אחד לבקש את החומר מהמאגר הביומטרי.
<אבי חביב עמירם: גברתי היושבת-ראש, הלוואי והצו שלך יהפוך - - -
<נעמה פויכטונגר: זה לא בשליטתנו.
מירי רגב: לא בשליטתכם?
מירי רגב: אז אם זה לא בשליטתכם, אז שלא יהיה מערך, תבטלו את זה.
מירי רגב: אם זה לא בשליטתכם, תבטלו היום, מיד.
מירי רגב: ושייצא היום מכתב ליועץ המשפטי, שהיועץ המשפטי לממשלה פועל לא לפי החוקים שלו עצמו.
מירי רגב: אם אתם לא יכולים לעצור כניסה למאגר, תבטלו את זה.
<נעמה פויכטונגר: מה שהסברתי, שהכול חוקי.
<נעמה פויכטונגר: מכיוון שמדובר בפנייה לקבלת צו בית משפט, זה הדין החל.
מירי רגב: תקשיבי, אז לא.
מירי רגב: אז נא עכשיו תביאו חקיקה, ועד שלא תביאו חקיקה, שלא יהיה מאגר קולי.
מירי רגב: עד שלא יהיה הסדר חוקי לשימוש במאגר הקולי כחלק מהראיות לבית המשפט, אין להשתמש במאגר הזה לבית המשפט.
מירי רגב: היה ויש לזה שימוש, מישהו כאן פועל בניגוד לחקיקה.
<נעמה פויכטונגר: גברתי, זה לא נכון.
<אביטל בגין: למה?
<אביטל בגין: זה לא בניגוד לחקיקה.
<נעמה פויכטונגר: גברתי, זה לא בניגוד לחקיקה.
<אביטל בגין: זו אולי פעולה בניגוד - - -
<עידו בן יצחק: החוק מאפשר להם.
מירי רגב: מה החוק מאפשר?
<עידו בן יצחק: אם בית המשפט מאשר כיום – אם את רוצה לקבוע שאסור, אז צריך תיקון חקיקה.
<עידו בן יצחק: אבל כיום, אם - - -
מירי רגב: לא, לא, לא, אבל לא היה מאגר קולי.
<אבי חביב עמירם: יש לי הצעה אופרטיבית, תמחקו את המאגר הקולי עכשיו.
מירי רגב: יש לי רעיון אחר.
<אבי חביב עמירם: שלא יהיה מאגר.
מירי רגב: רגע, יש לי הצעה אחרת.
מירי רגב: משום שהחלטה על המאגר החוקי היא בהסכמת האסיר, ומשום שהנושא הזה עדיין לא חוקק בחקיקה, אני מבקשת לפנות ל-7,000 האסירים האלה במכתב של היועץ המשפטי לממשלה ושל שב"ס שאומר לו שלאור הדיון שנערך ולאור זה שיכול להיות שהקול שלו ישמש כראייה לבית משפט, האם הוא רוצה לחתום מחדש על החתימה הקולית?
מירי רגב: ואז זה יהיה חוקי.
<אבי חביב עמירם: שיגביל.
<פרומית כהן: בכתב ההסכמה זה כתוב.
<נעמה פויכטונגר: בכתב ההסכמה שנמסר זה כתוב במפורש.
מירי רגב: בכתב ההסכמה זה כתוב או לא כתוב, אבל משום שכרגע אני רוצה להעביר את זה שוב, אני רוצה שבכתב ההסכמה החדש יהיה כתוב שמאגר קולי יכול לשמש כראיות, שוב יחתימו בזה את האסירים.
מירי רגב: זה בבקשה גם ליועץ המשפטי לממשלה.
מירי רגב: תשמיעו לי את הררי רגע.
<אלי גביזון: לכולם?
דוד אזולאי: לא כדאי.
<אלי גביזון: אנחנו מתנצלים מראש.
מירי רגב: מותר לנו?
דוד אזולאי: מירי, הוא מקלל את השב"ס.
דוד אזולאי: תשמעי את זה לבד, בשביל מה צריך את זה?
מירי רגב: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת לפתוח את דיון ועדת הפנים והגנת הסביבה, בנושא: תקנות הכניסה לישראל (אזורים גיאוגרפים), התשע"ד-2014.
מירי רגב: ותקנות הכניסה לישראל (אמצעי בקרה על מעבר עובדים זרים בענף הסיעוד), התשע"ד-2014.
מירי רגב: סוגיה הזאת של עובדים זרים בסיעוד מוכרת, אני מתארת לעצמי כמעט לכל בית במדינת ישראל, למי שיש הורים שהם מבוגרים, למי שיש משפחה שהיא סיעודית שזקוקה לעובדים זרים, הלוואי ויכולנו להביא את אותם עובדים מתוך שטח מדינת ישראל, אבל לצערי אנחנו לא מצליחים, ולכן אנחנו זקוקים לעובדים זרים בתחום הזה.
מירי רגב: עם זאת, נוצר מצב שעובדים זרים שמגיעים לכאן מרגע שנכנסו לשטח מדינת ישראל, מרגישים שהם יכולים בעצם לפעול כרצונם, ולעתים אנחנו רואים את אותם עובדים זרים שזונחים את אותה קשישה, או את אותו נכה לטובת גורם אחר שמשהו לטובת אדם אחר, מה שבדרך כלל רוצים כולם להיות במרכז הארץ, והם רוצים לעבוד עם אנשים פחות קשים, פחות סיעודיים.
מירי רגב: עם כל הכבוד, אנחנו מביאים לפה אנשים שיעבדו על פי צרכי המדינה הזאת, וכל מי שמגיע למדינה יודע מה הצרכים שלנו, הוא יודע מראש לאן הוא מגיע, לכן הוא צריך לפעול על פי הנהלים והעקרונות שאנחנו קבענו כמדינת ישראל.
מירי רגב: לכן עובדים זרים בשונה מעובדים אחרים או ממסתננים שמגיעים לשטח מדינת ישראל, הם עובדים בפיקוח, יודעים לאן הם הולכים, האם הם הולכים לסיעוד, האם הולכים לחקלאות, האם הולכים לבנייה, לכמה זמן הם מגיעים לארץ, מתי הם חוזרים, ואז גם יש פיקוח על מצבו של העובד, על התנאים הסוציאליים של העובד, על כך שהעובד יקבל את כל הזכויות שלו, אבל גם מי שמעסיק אותו צריך לדעת שהוא נמצא עם אדם שלא מחליט בבוקר לקום וללכת.
מירי רגב: היתה לי שכנה שפשוט העובדת החליטה שהיא קמה למחרת והולכת, והיא פשוט הלכה.
מירי רגב: היא נשארה לבד ובודדה, המצב הזה לא יכול להיות.
מירי רגב: לכן אני חושבת שהיוזמה הזאת שהביא שר הפנים, יוזמה חשובה, יוזמה ברוכה.
מירי רגב: העיקרון של התקנות הן עקרונות שמאוד נראים לי, הם נראים לי מאוד מידתיים וראויים.
מירי רגב: העקרונות האלה והתקנות האלה עברו שינויים בשיתוף פעולה מול הוועדה של ועדת הפנים, כך שאנחנו הגענו לנוסח מוסכם של תקנות, שמצד אחד יביאו לפתרון של כל אותם קשישים, נכים סיעודיים מהפריפריה, יביאו מצד שני לבקרה על אותו מעסיק ועל אותו עובד כדי למנוע ניצול לרעה של העובד, ועושה את ההסדר הנכון גם של זכויות העובד וגם של זכויות המעסיק.
מירי רגב: אני אומרת את הדברים האלה, כי קראתי את התקנות, ולמדתי אותן, הערתי את ההערות בתחילת הדרך כדי שהיועצים המשפטיים יעבדו יחד עם היועצים המשפטיים של רשות ההגירה במשרד הפנים, הם עשו ביחד עבודה מצוינת, ואני כבר מראש אומרת, תודה גם ליועצת המשפטית שנמצאת פה, וגם ליועצים המשפטיים שלנו.
מירי רגב: סגנית השר, אם אתה רוצה להגיד משהו עכשיו אז את מוזמנת, אם בסוף הדיון כפי שתחליטי.
מירי רגב: אני רוצה בבקשה לשמוע את היועצת המשפטית, תציגי את התקנות.
מירי רגב: אחר כך נפתח את זה לדיון.
מירי רגב: מבחינתי עוד אין אף אזרח או ארגון שנרשם פה לדיון.
מירי רגב: נתחיל עם משרד הפנים בהצגת התקנות.
מירי רגב: גם את תקנות הכניסה אזורים גיאוגרפיים, תסבירי את העיקרון ותקריאי אותה, וגם את אמצעי בקרה על מעבר עובדים זרים בענף הסיעוד.
<שושנה שטראוס: התקנות האלו הן שנקבעו בעקבות או ביחד עם דיון בעתירה לבג"צ שהגישו קבוצות של מטופלים סיעודיים, ונכים, לשכות, הצטרפו לעתירה הזאת גם ארגוני זכויות.
<שושנה שטראוס: אחת הקביעות של בית משפט עליון בהחלטה אחרונה שניתנה, הייתה לקדם את התקנות האלו, הכוונה שלהם לתת מענה מסוים למטופלים סיעודיים שהיום אולי מתקשים, כפי שיושבת הראש תיארה, להעסיק או לשמר עובדים זרים וסיעוד אצלם.
<שושנה שטראוס: התקנות בדבר אזורים גיאוגרפיים, המטרה היא מאחר שלאור הנתונים שראינו, וגם פניות רבות שמתקבלות אצלנו, קשה יותר לשמר עובד זר לסיעוד באזור מרוחק בארץ, מאשר באזורים קרובים יותר לתל אביב.
<שושנה שטראוס: בעצם, הכוונה היא לקבוע שלושה אזורים בארץ.
<שושנה שטראוס: אחד, תל אביב, ירושלים וחיפה ואזור מרכז התיכון.
<שמחה בניטה: למה ירושלים עם חיפה?
דוד צור: סליחה, לא מתפרצים פה עכשיו.
דוד צור: הם מציגים, ואחר כך מי שרוצה להתייחס יוכל להתייחס.
<שושנה שטראוס: האזור השלישי, זה אזור פריפריה שזה גם צפון וגם דרום.
<שושנה שטראוס: בכל אחד מהאזורים האלה יש מספר גדול של מטופלים סיעודיים שיש להם היתר להשיג עובדים זרים.
<שושנה שטראוס: לכן, בהתאם לתקנות, עובד זר חדש שנכנס לישראל, אם הוא נכנס למטופל סיעודי שמתגורר בתל אביב, הוא יהיה רשאי אם הוא צריך לעבור מעסיק, ואנחנו יודעים שיחסי עבודה בין מטופל סיעודי לעובד זר הם ממש יחסי עבודה מאוד אינטימיים וקרובים, ולפעמים באמת ההשמה לא מסתדרת בשלב אל"ף, וצריכים תמרונים.
<שושנה שטראוס: אנחנו מבינים שלפעמים צד אחד או צד שני לא מסתדר להם, ויש לנו גם לשכות פרטיות שאמורות לעזור, לסייע ולהכשיר.
<שושנה שטראוס: אבל אם בכל זאת צריכים לשנות מטופל, או במקרה שהמטופל נפטר או המטופל עובר למקום שהוא לא יכול להשיג עובד זר, הוא יכול לעבור למטופל סיעודי אחר בכל הארץ.
<שושנה שטראוס: אם הוא הגיע לתל אביב, הוא רשאי לעבור לכל הארץ.
<שושנה שטראוס: אם הוא הגיע לאזור מרכז שאמרנו, ירושלים חיפה, אם הוא רוצה לעבור ולשנות מטופל סיעודי, הוא לא יכול לעבור לתל אביב, הוא יכול רק לצאת החוצה לפריפריה, באזור שהוא הגיע או לפריפריה.
<שושנה שטראוס: מטופל שהגיע לפריפריה, הוא לא רשאי להתקדם לאזורים היותר מרכזיים של הארץ, הוא יכול להחליף מטופל סיעודי.
<שושנה שטראוס: יש לנו בפריפריה כמעט 9,000 בעלי היתרים.
<משה נקש: יותר מ-9,000 בעלי היתרים.
<שושנה שטראוס: הוא צריך להישאר באזורים שאנחנו נגדיר אותם בפריפריה.
<שושנה שטראוס: לפני שיגיעו הם יקבלו הסבר לגבי הנושא הזה, לאן הם מגיעים והמגבלות.
<שושנה שטראוס: גם העובדים הזרים הנמצאים כבר בארץ, כשהתקנות ייכנסו לתוקף, אז הם יהיו האזור שהם יוכלו לשהות לעבוד בו, הם יכולים גם לבקר בתל אביב ואין בעיה, אבל האזור שהם יכולים לעבוד אצל מטופל סיעודי, זה רק האזור שכרגע הם מועסקים בו כדין.
<שושנה שטראוס: התקנות בקשר לבקרה על מעבר, חוק הכניסה הסמיך את השר לקבוע אמצעי בקרה על שימוש לרעה ואשרה ברשיון שניתנו בענף הסיעוד, ברור שלרשות הגירה יש סמכות מאוד רחבה, ממילא לבטל או להתנות אשרה או רשיון של כל עובד זר, או כל נתין זר בישראל שמנצל לרעה את האשרה או מפר את תנאיו, אבל פה עשינו תקנות מיוחדות, על פי סמכות מיוחדת בענף הסיעוד.
<שושנה שטראוס: פה ראינו שרוב העובדים הסיעודיים אינם עוברים יותר משלושה מעברים בשנתיים, במקרה שנמצאו שהיו מעברים במספר הזה, ויש גם חשש של ניצול לרעה, הרשות רשאית לזמן את העובד, לחקור את הנושא, ולהחליט שאם הוא ניצל לרעה את האשרה ברשיון אחרי שימוע שיעשו לעובד, יבטלו את האשרה והרישיון.
מירי רגב: יוקראו התקנות, לאחר הקראת התקנות, נרשמו כאן אזרחים, ואתה ראשון הדוברים, חבר הכנסת מקלב, מבחינת חברי הכנסת.
מירי רגב: מי מציג את הנתונים?
<משה נקש: כמו ששושנה אמרה, וכמו שאמרה היושבת ראש, התקנות האלה באו לענות פה על בעיות או מקרים שהגיעו לידיעתנו וצריכים לסייע למטופלים הסיעודיים.
<משה נקש: המספרים שיש לנו, אז כמו ששושנה ציינה, הארץ חולקה לשלושה אזורי עבודה, באזור הפריפריה יש מעל 9,000 בעלי היתרים, ככה שהאפשרות של הניוד של העובד אין פה איזושהי קבילה או משהו כזה, יש פה עדיין אפשרות די רחבה לעבור בין מעסיקים.
<משה נקש: אזור המרכז יש מעל 28 אלף בעלי היתרים, באזור תל אביב מעל 19 אלף בעלי היתרים.
מירי רגב: כמה נצרכים יש בפריפריה?
<משה נקש: מעל 9000.
מירי רגב: בתל אביב 19 אלף.
מירי רגב: אתה מדבר על מספר הכולל פריפריה, זה אומר גם נגב וגליל, צפון ודרום.
<משה נקש: צפון, דרום, ויו"ש.
<משה נקש: ירושלים נכללת באזור מרכז.
מירי רגב: ירושלים חיפה ותל אביב, פריפריה זה צפון דרום.
<משה נקש: תל אביב רבתי זה אזור תל אביב מה שנקרא.
<משה נקש: יש לנו כמובן את כל היישובים, וכל אחד מהאזורים.
<משה נקש: אזור מרכז זה ירושלים חיפה, ומה שביניהם והוא לא בגוש דן, ואזור פריפריה זה מחוזות צפון דרום לפי ההגדרה.
<שמחה בניטה: אני לא מבינה למה ירושלים חיפה, למה לא חיפה וצפון?
<שמחה בניטה: אני אראה לך גל של עובדים חדשים שהגיעו לירושלים, ואלה שלמדו איתם בקורס התחילו לבוא לחיפה, אז כולם ברחו לחיפה, אז מה?
<שמחה בניטה: חיפה זה לא ירושלים, זה צפון וזה מרכז.
<שמחה בניטה: תעשה ירושלים והסביבה, יש לך את כל המושבים מסביב לירושלים.
מירי רגב: זה לא בנפרד, היא אומרת שירושלים וחיפה זה ביחד.
<שמחה בניטה: לא, אני חושבת שזה צפון.
מירי רגב: אז כולם מהפריפריה יברחו לחיפה, ואת לא רוצה שהם יברחו לחיפה.
<שמחה בניטה: אני לא רוצה שהם יברחו.
מירי רגב: לכן הוא עשה הפרדה בין ירושלים חיפה ולפריפריה.
<שמחה בניטה: לא, הוא נותן לך אפשרות לעובד, אז כנראה שאני לא מבינה, או שאת לא הבנת.
<שמחה בניטה: אחד שבורח מירושלים הוא יכול לברוח לחיפה, הוא יקבל עבודה – לא.