GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דני קריבו: בכל גופי הממשלה, כולל במוסד, כולל בשב"כ, כולל במשרד הביטחון – המקום היחיד שעדיין לא זה במשטרת ישראל, אבל גם לשם מן הסתם יגיעו – יש חשב שהוא איש אוצר הממונה על-ידי החשב הכללי.
דוד אזולאי: באיזה משרד צה"ל נמצא?
<דני קריבו: במשרד הביטחון.
דוד אזולאי: באיזה משרד נמצא השב"כ?
<דני קריבו: במשרד ראש הממשלה.
דוד אזולאי: והמוסד?
דוד אזולאי: האם לכל הגופים האלה יש חשב נפרד או החשב של משרד הביטחון - -
<דני קריבו: החשב של משרד הביטחון זה החשב היחיד שיש במערכת משרד הביטחון על מרכיביו.
<דני קריבו: אני לא מדבר על המפעלים העסקיים – החברות הממשלתיות, כי הם גופים סטטוטוריים נפרדים לחלוטין.
<דני קריבו: אבל החשב היחיד שיש למשרד הביטחון ולצה"ל הוא איש אוצר.
דוד אזולאי: יש חשב למשרד לביטחון הפנים, אבל לשירותי הכבאות צריך להיות חשב נפרד אך ורק לשירותי הכבאות.
<יואל הדר: גם הוא יהיה איש אוצר בכל מקרה.
דוד אזולאי: זה ברור.
דוד אזולאי: אני לא באתי להתנתק מהאוצר, לא זאת כוונתי.
דוד אזולאי: לחשב של המשרד לביטחון הפנים יש מספיק עבודה לעשות.
<דני קריבו: אין ספק שיש מספיק עבודה במערך הכבאות למישהו בתחום החשבות שיעבוד שם 24 שעות.
<דני קריבו: על זה אין ויכוח.
דוד אזולאי: על זה אני מדבר.
דוד אזולאי: אני לא בא לנטרל את משרד האוצר כי לא יעלה על הדעת שנלך על דבר כזה.
דוד אזולאי: אבל פה צריכה להיות פנייה למשרד האוצר למנות חשב מיוחד אך ורק לשירותי הכבאות.
דוד אזולאי: זאת כוונתי.
<דני קריבו: הפנייה הזאת כבר נעשתה וגם סוכם שיהיה חשב - -
דוד אזולאי: מי פנה, ומתי זה נעשה?
<עמוס סילם: מירי רגב העלתה את זה בישיבה הקודמת.
<דני קריבו: יש כבר הסכמה שיהיה סגן חשב שמטעם האוצר שתפקידו יהיה אך ורק כבאות, ויהיו לו ארבעה עובדים - -
<קריאה: הוא יהיה שייך לכבאות תחת ניסים.
<דני קריבו: הוא יהיה סגן חשב לענייני כבאות.
<דני קריבו: הוא ישב בכבאות ויתעסק רק בכבאות.
דוד אזולאי: נכון, זאת הכוונה.
דוד אזולאי: שיהיה חשב רק לשירותי הכבאות.
<קובי דדון: זה בסדר, אבל אין פה בעיה - -
דוד אזולאי: אתה לא רואה בזה בעיה, אבל אני רואה בזה בעיה שאין חשב רק לשירותי הכבאות.
דוד אזולאי: המשרד לביטחון הפנים הוא משרד ענק.
דוד אזולאי: שירותי הכבאות עצמם הם גדולים אז אי אפשר לתת לאותו חשב של המשרד לביטחון פנים שיעבוד על הכול.
דוד אזולאי: זה לא הולך ככה.
דוד אזולאי: גם פה תהיה פנייה שלנו בנושא הזה שאנחנו מבקשים שיהיה חשב לרשות.
<עודד ברוק: יש הסכמה שיהיה סגן חשב וארבעה עובדים בתקופה הקרובה.
דוד אזולאי: עוד מישהו רוצה להוסיף משהו?
נאוה בוקר: אני רוצה להגיד משהו קצת חיובי.
נאוה בוקר: יש באמת בעיות קשות, אני מודעת למה שקורה בארגון הכבאים, אבל באופן טבעי כמו בכל תהליך זה צפוי, ואני רוצה לציין שמאז הקמתה של רשות הכבאות הדברים מתבצעים, יש התקדמות.
נאוה בוקר: אני רואה בשטח את התחנות שהולכות וקמות.
נאוה בוקר: אני מקווה שגם הבעיות האלה יבואו על פתרונן.
דוד אזולאי: אני מסכים בהחלט.
דוד אזולאי: נכון ששמענו כאן דברי ביקורת, ואני לא מקל ראש בכך, אבל יחד עם זה אין ספק שנעשתה מהפכה בשירותי הכבאות.
דוד אזולאי: אף אחד לא יכול להתעלם מכך, לשמחתנו הרבה.
דוד אזולאי: יש ביקורת, וזה מה שנקרא חבלי לידה שאני מאמין שעם הזמן הדברים יתוקנו.
דוד אזולאי: מה שחשוב זה לא להתעלם מביקורת, אלא לטפל בפצע כשהוא בתחילתו, אחרת אנחנו מקבלים דלקת, ואחר כך דרושה אנטיביוטיקה ואז גם צריך גם ניתוח.
דוד אזולאי: אנחנו צריכים להיות מאוד זהירים בדברים האלה.
דוד אזולאי: לכן כשיש ביקורת שהיא ביקורת בונה צריך להביא אותה.
דוד אזולאי: אני מסכם את הדיון.
דוד אזולאי: אני מבקש מהחברים שהיו נוכחים כאן בדיון, ביוזמתך, אדוני יועץ הנציב, לזמן את האנשים האלה ולשמוע אותם.
דוד אזולאי: הם הכינו לכם נייר עמדה בשם כל הכבאים.
דוד אזולאי: הם לא מביעים את הדברים האלה בשמם.
דוד אזולאי: לקיים על כך דיון אצלכם בנציבות.
דוד אזולאי: אנחנו נשמח גם לקבל את ההתייחסות שלכם לנושאים.
דוד אזולאי: אני לא נכנס לתוכן, אלא התייחסות שלכם שאכן התקיים דיון, והיה מפגש כזה.
דוד אזולאי: מבחינתי זה מספיק.
דוד אזולאי: נושא נוסף שכדאי לקחת לתשומת לב – קולטים כבאים חדשים.
דוד אזולאי: כפי שיש דרישות לכבאים רישיון נהיגה הוא חלק מהדרישות שצריכות להיות.
דוד אזולאי: אני מבקש תשומת לב של מקבלי ההחלטות שזה צריך להיות חלק מהעניין לקבלה לשירותי הכבאות.
דוד אזולאי: בעניין מתנדבים וביטוח למתנדבים – אני מבקש לקבל מסמך מפורט ועל סמך זה אני אפנה לשר החינוך, ואם צריך גם שאילתה נעשה את זה.
דוד אזולאי: אני שמח לשמוע שיש מבקר במשרד.
דוד אזולאי: נצטרך באחת ההזדמנויות לקיים על כך דיון ולשמוע בהגדרה מה תפקידו, ואם יש פניות נטפל בפניות.
דוד אזולאי: כל הדברים האלה חשוב שהכבאים יידעו.
דוד אזולאי: בנושא חשב לשירותי הכבאות – אנחנו נפנה לשר האוצר.
דוד אזולאי: יכול להיות שאתם עשיתם את זה אבל אולי זה יזרז את זה.
דוד אזולאי: אנחנו נבקש משר האוצר למנות חשב במשרה מלאה לטובת שירותי הכבאות.
דוד אזולאי: העומס הוא גדול, וצריך להפריד בין המשרד לביטחון הפנים לבין שירותי הכבאות.
דוד אזולאי: אני מודה לכם.
מירי רגב: בוקר טוב לכולם, אני פותחת את דיון ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת בהצעת חוק פרטית של חבר הכנסת גפני: - -
משה גפני: לא לבד.
מירי רגב: - - הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון – מימון בחירות שבוטלו), התשע"ד-2014 – הכנה לקריאה ראשונה.
מירי רגב: שלום לך, המשנה למנכ"ל משרד מבקר המדינה.
אורי מקלב: זו ישיבת סיעה של "דגל התורה".
אורי מקלב: אנחנו רק מבקשים ממך להצטרף אלינו.
מירי רגב: שב כבר.
מירי רגב: אם הוא היה עושה רבע מהמאמץ שאני עשיתי בשבילו - - -
יעקב אשר: המקום הטבעי - - -
משה גפני: אנחנו עכשיו דיברנו מה יקרה כשתרצי לעבור ל"דגל התורה".
מירי רגב: אל תדאג, זה לא יקרה עם הדרת הנשים שיש אצלכם.
מירי רגב: זה לא יקרה, גם אם מאוד תרצה.
משה גפני: את יודעת מה, תיכף אני אתחיל לדבר על הליכוד ועל הדרת נשים.
יעקב אשר: את הגבר היחיד בליכוד.
יעקב אשר: מה את מדברת?
מירי רגב: חברים, הצעת החוק הזאת מדברת על כך שהיא רוצה לעשות סדר ותיקון פער שקיים בחקיקה.
מירי רגב: על-פי חוק מימון בחירות, מגיע לכל סיעה את מימון הבחירות שלה, אבל החוק לא מתייחס למקרה שבחירות מתבטלות וצריך לחזור על בחירות, וצריך את הלאקונה הזאת לתקן.
מירי רגב: אני חושבת שזו הצעת חוק ראויה והיא נכונה, ואני חושבת שאפשר להגיע להסכמות כדי להביא לפתרונה כמה שיותר מהר, עוד לפני שיוחלט מתי יהיו הבחירות החוזרות בבית-שמש.
מירי רגב: גפני, כמציע החוק, בבקשה.
משה גפני: אל"ף, אני מודה לך, גברתי היושבת-ראש, גם על המהירות וגם - - -
מירי רגב: הו, במה זכיתי?
מירי רגב: במה זכיתי?
יעקב אשר: הוא המועמד השני ל"דגל התורה".
יעקב אשר: הוא המועמד השני.
מירי רגב: אל תתחנפו עכשיו לכל אחד מהליכוד שמגיע.
מירי רגב: בוא, בוא.
מירי רגב: בוא, בוא, ברוך הבא.
מירי רגב: גפני, בבקשה.
משה גפני: בית-שמש לא עומדת פה על סדר-היום, מכיוון שבית-המשפט עדיין לא החליט מה הולך לקרות.
משה גפני: מה שבית-שמש עשתה במקרה הזה, מבחינתי, ועל זה דיברתי גם עם ראשי הסיעות, הוא שהתברר שיש לאקונה בחוק.
משה גפני: לראשונה התחילו לדבר, או שהיתה פסיקה של בית-המשפט המחוזי שיש בחירות חוזרות כלליות.
משה גפני: זאת אומרת, גם בחירות לסיעות המרכיבות את - - -
מירי רגב: רק שנייה, כדי לעשות סדר.
מירי רגב: יש את הצעת החוק שהמציעים הציעו, זה הדף הכחול.
מירי רגב: אצלנו הוא בחלק מהדף הלבן.
מירי רגב: הדף הלבן זה הנוסח המוצע אחר התערבות של היועץ המשפטי של הוועדה.
מירי רגב: בבקשה, גפני.
העניין הזה: ואז התברר בעצם, איך עושים בחירות כאלה?
העניין הזה: מה, יתחילו לעבור על החוק?
העניין הזה: יתחילו לגייס תרומות?
העניין הזה: יתחילו לקחת הלוואות שאף אחד לא יודע מאיפה יבואו?
מירי רגב: בהחלט הצעה רצויה.
משה גפני: בזה הסתיים תפקידה של בית-שמש בעניין, רק במחשבה הזאת.
משה גפני: ואז פניתי לראשי הסיעות, לכל הסיעות, בין היתר ליריב לוין, לאיתן כבל, לזהבה גלאון, לעפר שלח, לאיילת שקד, לאריאל אטיאס, וכולם חתמו על החוק.
משה גפני: החוק מורכב משלושה חלקים שאני הודעתי במליאת הכנסת, לאחר ששר הפנים אמר שיש להם השגות בעניין ההצעה כפי שהיא מנוסחת, אמרתי, זה יבוא לוועדת הפנים, נקיים את הדיאלוג הזה, וכמובן שזה ייעשה בהסכמה.
משה גפני: אין לי שום עניין, זה לא נושא אידאולוגי.
משה גפני: זה נושא שצריך לקבל לגביו החלטה.
משה גפני: יש פה שלושה חלקים שבהם, למיטב ידיעתי, שר הפנים, במקרה הזה, דיבר עליהם, והוא אמר במליאת הכנסת, ודאי שהדיאלוג צריך להתקיים ונראה מה עושים.
משה גפני: האחד, לפי איזה בחירות הולכים כאשר נותנים תקציב, גם לבחירות הקודמות, האם הבחירות הקודמות בטלות, מבחינת המימון, לחלוטין, ונותנים אחוז מסוים גבוה, לא 100%, אלא 160%, 170%, 180%, מה שיוחלט בהסכמה.
משה גפני: אבל הבחירות הקודמות לא קיימות.
משה גפני: יש בעיה עם החלק הזה, למשל, מה קורה אם אחד עבר את אחוז החסימה בשני קולות, ובבחירות החוזרות הצביעו הרבה יותר אנשים, והוא לא עובר את אחוז החסימה בפחות שני קולות.
משה גפני: לפני שמקבלים החלטה בעניין הזה, צריך לקחת את הנושא הזה בחשבון.
משה גפני: הוא לא קשור לעניין, הוא עכשיו לא יקבל מימון בכלל - - -
מירי רגב: אבל בוא תגיד לי איפה הפערים.
הנה הפער: יש מקרה שאני מציע ולא חייבים לקבל אותו – יש מקרה שאנחנו חוקקנו בשעתו, כאשר למישהו יש 20 מנדטים והוא ירד ל-10 מנדטים, אז לא מורידים אותו מ-20 ל-10, אלא מורידים אותו בחצי.
<עמי ברקוביץ: זה בכנסת, לא?
משה גפני: אני מדבר על הכנסת.
משה גפני: אני מדבר על הרעיון.
משה גפני: יש רעיון שהיה בחקיקה, בבחירות לכנסת, שקיבלתם 20 מנדטים, ירדתם באופן דרסטי, שאנשים לא יתמוטטו כלכלית, ההחלטה בבחירות לכנסת היתה: בוא ניקח חצי.
משה גפני: והרעיון שאני חושב עליו, אולי לעשות באיזושהי צורה, של חצי, כדי שאותו אחד לא ייפגע באופן דרסטי.
משה גפני: נכון שיכולים להביא את זה למצבים אבסורדיים בגלל שיכול להיות זיוף נורא ואיום, שבן-אדם קיבל 20 מנדטים, ופתאום, אחרי הבחירות החוזרות, הוא לא קיבל כלום, והתברר שהוא זייפן בין-לאומי.
משה גפני: אבל זה אבסורד.
משה גפני: הדבר השני – כמה מממנים?
משה גפני: האם מממנים מה-60%, או מה-70%, או מה-80%.
משה גפני: הבחירות החוזרות הן זמן קצר יותר באופן יחסי, אבל הן בחירות לכל דבר ועניין, והמימון לבחירות הרגילות, אני סבור גם, כמו שר הפנים, אפילו שבחוק זה לא כתוב, אני סבור שצריך להיות פחות.
משה גפני: אבל אני לא חושב שצריך להיות פחות באופן דרסטי, בגלל שהבחירות הן בחירות ממשיות.
משה גפני: והדבר השלישי, גם לגבי הדיווח של מבקר המדינה – איך אנחנו מתייחסים לזה?
משה גפני: את הכסף שמקבלים עבור הבחירות הקודמות, שהוא יהיה בזמן קצר יותר בגלל שהכסף הוצא כבר.
משה גפני: זאת אומרת, לנתק טכנית את הדיווחים.
מירי רגב: לנתק את שתי מערכות הבחירות.
מירי רגב: זה לא אותו דבר.
מירי רגב: אחרת, אתה יוצר לך כזה בלגן וערבוב, ויכולת של אנשים להעמיד אותם בפינה.
מירי רגב: גמרו מערכת בחירות, ידווחו על מערכת הבחירות שגמרו.
מירי רגב: מה שכן, יכול להיות שצריך לתת להם יותר זמן לדיווח.
מירי רגב: אלה שתי מערכות בחירות שונות.
מירי רגב: אלה שני מהלכים שונים.
מירי רגב: אותן רשימות.
<קריאות: אותן רשימות.
<יוסף ברון: אותה רשימה.
<יוסף ברון: אין הגשת רשימה חדשה.
יריב לוין: זאת אומרת, אין הגשות, אין יוצא ואין בא? - - -
<יוסי ברון: צילום מצב של מה שהיה בפעם הקודמת.
משה גפני: מה קורה אם אני אומר שאני לא רוצה לרוץ פעם נוספת?
מירי רגב: אז אל תרוץ.
יריב לוין: אז אתה מתפטר.
יריב לוין: זה תמיד.
<יוסי ברון: כל אחד יכול להתפטר בכל עת.
משה גפני: ואז אני לא רץ?
מירי רגב: אתה לא יכול להוסיף, אבל אתה יכול להתפטר.
<יוסי ברון: אתה לא יכול למשוך את הרשימה, כי ברשימת מועמדים, אם כל המועמדים מתפטרים, אז הרשימה בטלה.
<יוסי ברון: אבל אם רק אחד התפטר – רק הוא.
משה גפני: ולהתחבר עם מישהו?
מירי רגב: רק שנייה, גפני.
מירי רגב: אני רוצה הערות של היועץ המשפטי של הוועדה.
מירי רגב: לאחר מכן אני מבקשת לשמוע את עמדת משרד הפנים ואת עמדת מבקר המדינה, ונראה איך אנחנו מתקדמים.
<גלעד קרן: אני אתייחס רק לפערים שעליהם דיבר חבר הכנסת גפני, בעניין מימון הבחירות הישנות.
<גלעד קרן: אנחנו חושבים שיש פה בעיה נורמטיבית במימון בחירות שתוצאותיה נפסלו על-ידי בית-המשפט.
<גלעד קרן: כפי שאמר חבר הכנסת גפני, על-פי דוגמה עליה דיברתי אתו לפני הדיון, יכול להיות מצב – אני בכוונה מקצין את הסיטואציה – שמפלגה קיבלה, אם זה בגלל זיוף או מסיבה אחרת, 20 מנדטים יותר ממה שהיתה אמורה לקבל, ואין שום היגיון שהמדינה תשלם מכספי ציבור על תוצאות שבעצם לא קיימות; מבחינה חוקית, התוצאות נפסלו ויש בחירות חדשות לגמרי.
מירי רגב: אז מה אתם מציעים?
<גלעד קרן: אני מציע שהמימון יהיה על-פי תוצאות הבחירות החדשות בלבד, כשכמובן אנחנו נגדיל את אחוז המימון, הוא לא יהיה מאה אחוז, אלא ההצעה שמונחת כרגע על השולחן היא שאם הבחירות החדשות ייערכו בתוך שנה מיום הבחירות הקודמות, המימון יהיה – אני כתבתי X אחוז כי זה לא להחלטה משפטית, אבל ההצעה של שר הפנים במליאה היתה 160% או 170% מהסכום המקורי.
<גלעד קרן: ואם הבחירות נערכות למעלה משנה אחרי מועד הבחירות הראשונות, תהיה תוספת מימון של 200%.
מירי רגב: אוקי, תמתין עם זה.
מירי רגב: משרד הפנים, ההמלצה הזאת מקובלת עליך?
<יוסי ברון: כן, אנחנו מצטרפים כמובן להצעת שר הפנים, כפי שהוא אמר, שאם הבחירות מתבצעות תוך שנה, זה עד 70%.
מירי רגב: עד 70% ממה שהם קיבלו בבחירות הקודמות?
<יוסי ברון: נכון.
<יוסי ברון: ובבחירות לאחר שנה, עוד 100%.
מירי רגב: 100% בנוסף למה שהם קיבלו?
מירי רגב: זאת אומרת, הם מקבלים 200%?
משה גפני: זה כאילו בחירות חדשות לגמרי.
מירי רגב: ולמה?
מירי רגב: בוא תסביר לי מה ההבדל בין "עד השנה" ו"מהשנה"?
מירי רגב: למה בשנה הראשונה הם יכולים לקבל 70%, ויום אחרי השנה שנגמרה הם יכולים לקבל 170%?
מירי רגב: תסביר לי את ההיגיון.
מירי רגב: אני באמת לא מבינה.
<יוסי ברון: ההיגיון אומר שבתוך השנה מערכת הבחירות עדיין זכורה לכל התושבים.
<יוסי ברון: הרי אנחנו מדברים על משהו שקרה, תעמולה וכל מה שקשור בכך, אנשים חיים את השטח ועדיין זוכרים בדיוק מה קורה.
<יוסי ברון: לאחר שנה, זה זמן די סביר שדברים קצת התבטלו; גם יש תוספת של תושבים, גם יש שינוי באנשים שנפטרו, ואנשים חדשים שבאו.
מירי רגב: נציג מבקר המדינה, מה אתם אומרים על הצעת המימון הזאת?
<שמואל גולן: אני לא רוצה להתייחס כרגע לאחוזים.
<שמואל גולן: אני רוצה, קודם כל, להתייחס למודלים שהוצגו פה.
מירי רגב: רגע, לפני המודלים, בוא נעבור פער-פער.
<שמואל גולן: לא, זה בדיוק העניין.
<גלעד קרן: אגב, לא קיבל עדיין, לפי החוק.
<שמואל גולן: כל אחד קיבל את החלק היחסי שלו, שלא חשוב כרגע שעכשיו רצו לבית-משפט, וביקשו לערער, ואמרו שחלקם מזויף וחלקם לא מזויף.
<עמי ברקוביץ: למה זה לא חשוב?
<שמואל גולן: ולכן, צריך לסגור את המערכת הזאת, כפי שנעשתה, לדעתנו.
<שמואל גולן: ויש פה גם הצעה כזאת.
<שמואל גולן: לממן אותה כפי שהמחוקק קבע עד היום.
<שמואל גולן: לתת לנו את הדוח בזמן, עכשיו, יחד עם כולם.
<שמואל גולן: כי אני מזכיר לכם: אם אנחנו יוצרים פה רצף עם המערכת הבאה, המשמעות היא שהאנשים האלה לא יקבלו כסף עד שאנחנו מסיימים.
<גלעד קרן: זה קיים כבר היום.
<גלעד קרן: זה המצב שקיים היום בחוק.
מירי רגב: זה נראה לי הכי הגיוני.
מירי רגב: סליחה, רגע, עכשיו נתתי לנציג המבקר לדבר.
<שמואל גולן: לסיעות האֵם יש פחות בעיות בעניין הזה כי הן קיבלו מקדמות גדולות והן יכולות לממן.
<שמואל גולן: לסיעות העצמאיות – והולכות להתמודד פה גם סיעות עצמאיות – אם אנחנו הולכים למשוך אותן עכשיו לתקופה, ולך תדע כמה, כי זה הלך לערכאות משפטיות, ולא יקבלו שום דבר, אז מי שקיבל מקדמה, הוא משלם ערבות, דרך אגב, על המקדמה הזאת, שהיא לא נגמרת.
מירי רגב: ואז, מה אתה אומר?
<שמואל גולן: מערכת ראשונה צריכה להיסגר, להיסגר על-פי הקריטריונים הקיימים.
<שמואל גולן: עכשיו אנחנו הולכים לבחירות חוזרות, ומוחלט שיבוצעו, בין אם זה דרך ערכאה משפטית או בין אם זה החלטה מינהלית אחרת.
<שמואל גולן: ובסופו של דבר, המערכת הזאת יכולה מבחינתנו להיות רצף מסוים, או אחרי שנה.
<שמואל גולן: לך תדע כמה זמן אנחנו נסתובב עכשיו בבתי-משפט.
<שמואל גולן: לפי זה צריך לקבוע מהו המועד הקובע, מהרגע שבית-המשפט יחליט על מערכת בחירות חדשה.
<שמואל גולן: זה המועד הקובע שממנו אנחנו צריכים להתחיל לקבוע את תקופת הבחירות, ולתת להם עכשיו חלק יחסי.
<שמואל גולן: אנחנו לא מתערבים כרגע כמה תחליטו פה בכנסת, אם זה יהיה 70%, 80%, או 100%, ובהתאם אם זה שנה מהטווח.
<שמואל גולן: מה שצריך לקחת בחשבון, ככל שזה קרוב יותר למערכת שהיתה, אז ברור שצריך לתת פחות, כי בכל זאת נעשתה שם פעילות; ככל שזה יהיה יותר רחוק - - -
מירי רגב: העיקרון שלך מקובל עלי.
מירי רגב: אנשים הוציאו כסף.
<גלעד קרן: יש גם מקרים שאנשים הוציאו כסף והם לא מקבלים מנדטים בכלל, והם לא מקבלים מימון.
<קריאה: יש ספקים שמחכים לכסף.
<עמי ברקוביץ: זה המצב המשפטי גם היום, כיוון שכל עוד יש ערעור בחירות ואין פסק-דין סופי, גם אז לא משלמים - - -
יריב לוין: כן, אבל כמה זמן זה לוקח?
משה גפני: אמר לי שר הפנים כמה פעמים, שמבקשים לשנות את החקיקה בעניין הזה - - -
<קריאה: לא, לא ידוע לי.
משה גפני: אז לי ידוע.
יריב לוין: אבל מה ההיגיון?
משה גפני: מה ההיגיון בזה?
<עמי ברקוביץ: ההיגיון הוא שהפרמטר לתשלום הוא - - -
מירי רגב: רגע, את מי אתה מייצג?
<עמי ברקוביץ: את משרד המשפטים.
מירי רגב: אז מה הבעיה שלכם, של משרד המשפטים?
<עמי ברקוביץ: מה שאמר היועץ המשפטי של הוועדה, שמבחינה נורמטיבית, הפרמטר לתשלום זה תוצאות הבחירות.
<עמי ברקוביץ: כאן תוצאות הבחירות נפסלו - - -
מירי רגב: אבל זה היה.
מירי רגב: תוצאות הבחירות היו.
<יצחק בקר: לכן, כשמבקר המדינה קיבל את הצעת החוק המקורית, של חבר הכנסת גפני - - -
משה גפני: זה לא רק שלי, זה של כל ראשי הסיעות.
<יצחק בקר: אנחנו הצענו שיהיה גם שיקול דעת של בית-משפט, כן לפסול או להגביל את המימון במקרה הקיצון.
<יצחק בקר: אבל בדרך כלל, הספקים, במה פשעו?
<יצחק בקר: הם צריכים לקבל את הכסף.
<יצחק בקר: אני מהייעוץ המשפטי של מבקר המדינה.
משה גפני: גברתי היושבת-ראש, הנוהג שבעולם, המציאות שבה אנחנו חיים ושעליה אנחנו מדברים בסך-הכול הכללי כשיש ערעור בחירות, ושבית-המשפט אכן יקבל את ערעור הבחירות, מדובר במקרה הגרוע ביותר על מקרה של סיעה אחת, אולי שתיים.
משה גפני: המקרה הקלאסי הוא של סיעה אחת.
משה גפני: יש שם 40 סיעות או 20 סיעות, והם התחייבו לספקים, והם עשו את עבודתם נאמנה, והם עשו את הכול.
משה גפני: מה אתה מעניש אותם?
משה גפני: מה אתה אומר להם לעשות?
מירי רגב: אתם תנסו לשכנע בפעם האחרונה, כי אני באופן עקרוני מקבלת את ההיבט של שתי מערכות בחירות שונות.
מירי רגב: אבל היא לא הצעה הגיונית.
יריב לוין: תעמיד את עצמך במקום האנשים שנקלעו למצב הזה.
מירי רגב: היא לא הגיונית.
מירי רגב: זה גם לא הוגן.
מירי רגב: אתה ואני עכשיו הולכים לתחרות, שנינו מתאמנים, לקחנו מורים פרטיים, הכנו את עצמנו לזה, הגענו ליום התחרות - -
משה גפני: ונהגנו כחוק.
מירי רגב: - - קנינו תלבושות, הכול היה בסדר, בדרך קרה משהו.
<קריאה: פסלו את התוצאות.
מירי רגב: אבל עשינו את זה.
משה גפני: כן, אבל אנחנו נהגנו כחוק; אנחנו, הרוב, נהגנו כחוק.
משה גפני: פסלו בגלל מישהו אחר.
<עמי ברקוביץ: זה לא משנה.
<עמי ברקוביץ: הפרמטר לתשלום הוא תוצאת הבחירות.
<שמואל גולן: אבל גם הצעת החוק שאתם הצעתם, לתת 200%, היא בעצם משלמת - - -
<עמי ברקוביץ: לא, ממש לא.
<עמי ברקוביץ: להיפך.
<גלעד קרן: אני רוצה להסביר שני דברים.
<גלעד קרן: אחד, לעניין עיכוב התשלומים – זהו המצב החוקי היום, אין בהצעה שום שינוי בעניין הזה.
<גלעד קרן: החוק היום קובע שכל עוד יש ערעור בחירות תלוי ועומד, אסור לשלם לסיעות.
<גלעד קרן: לכן אין בהצעת החוק שום שינוי מהמצב שקיים היום בעניין הזה - - -
משה גפני: כן, אבל אנחנו מדברים אחרי שהיו כבר בחירות חוזרות, מה עושים עם זה?
<גלעד קרן: לא, לא, מה שמציע פה משרד המבקר זה לשלם לפני שיש תוצאות של ערעור הבחירות.
<גלעד קרן: זה שינוי המצב הקיים היום, וזה לא קשור לבחירות חוזרות או לא חוזרות.
יריב לוין: אני רוצה להתייחס גם לזה, אם מותר לי.
<גלעד קרן: כן, כן, ודאי.
<גלעד קרן: על זה הערעור.
<עמי ברקוביץ: כי הם מקבלים לפי זה.
יריב לוין: במקרה הזה, ההליך הוא לפסול את כל המערכה מיסודה.
<קריאה: אין לך מפתח.
<קריאה: איך אתה תשלם?
<יצחק בקר: אבל בפועל - - -
יריב לוין: יש לך מפתח ברור.
יריב לוין: כי ברגע שנפסלו הבחירות כולן, יש לי את התוצאות שהיו.
יריב לוין: הן נפסלו as is.
<עמי ברקוביץ: אז הן נפסלו.
<עמי ברקוביץ: הדגש הוא על "נפסלו".
יריב לוין: מאה אחוז, נו?
<עמי ברקוביץ: אז אתה רוצה לשלם על-פי תוצאות שנפסלו.
יריב לוין: אז מה תעשה?
<עמי ברקוביץ: - - - לפי היועץ המשפטי של הוועדה.
<גלעד קרן: אני חושב שהמצב שאתם מציעים פה ייצור תמריץ לזיוף בחירות.
<גלעד קרן: כי אם בן-אדם יודע שהוא יקבל מימון עבור הבחירות הראשונות, גם אם הן נפסלו - - -
מירי רגב: תאמין לי, אף אחד לא רוצה ללכת לבחירות חוזרות.
מירי רגב: אני באופן עקרוני מקבלת את עמדת מבקר המדינה, אני חושבת שהיא העמדה הנכונה, שיש כאן שתי מערכות נפרדות.
מירי רגב: צריך לסכם את המערכת שהיתה – זויפו, לא זויפו, כן זויפו, קבע בית-המשפט, אבל המערכת התנהלה כראוי וכחוק.
<עמי ברקוביץ: לא, זה בדיוק מה שבית-המשפט לא קבע.
מירי רגב: בסדר, בחלק מהמקומות היו זיופים.
מירי רגב: כתוצאה מהזיופים שהיו, הוא קבע שהכול נפסל ויש בחירות מחדש, אבל חלק מהאנשים התנהלו נכון, נכון?
<יוסי עדס: דווקא הפסיקה של בית-משפט היא נגד המנצחים.
<יוסי עדס: אני ממשרד האוצר, יוסי עדס, רפרנט פנים, אגף תקציבים.
<יוסי עדס: דווקא מי שניצח בבחירות, בית-המשפט קבע שהוא ניצח שלא בצורה הוגנת, ודווקא הוא יקבל נתח גבוה יותר ממימון הבחירות, אם נקבע את זה לפי בחירות שנפסלו.
מירי רגב: בשלב הזה, אנחנו בניגוד לעמדת הממשלה.
מירי רגב: אני יכולה להגיד: חבר'ה, אני לא מקבלת את עמדת הממשלה, אני רוצה לחוקק את החוק על-פי שתי מערכות נפרדות.
מירי רגב: אבל אתם התחייבתם ללכת עם הממשלה.
מירי רגב: אז תחליטו מה אתם רוצים – אם התחייבתם, אז אנחנו הולכים על הקטע הזה וממשיכים אתו הלאה.
<גלעד קרן: לפי איזה נוסח נעביר את הקריאה הראשונה?
מירי רגב: להעביר את הקריאה בנוסח של המלצת הממשלה.
יריב לוין: כן, ונשאיר את העניין לדיון בינינו לפני הקריאה השנייה והשלישית.
מירי רגב: אוקי, אז העניין הזה סוכם.
מירי רגב: רשמת את זה מנהלת הוועדה?
מירי רגב: היועצת המשפטית, את רושמת את ההערות האלה?
מירי רגב: מהו הפער השני שהיה?
משה גפני: הפער השני הוא גובה הסכום.
מירי רגב: אם זה 70% או 100%.
משה גפני: 100%, אני מסכים שלא.
משה גפני: אבל אני חושב שזה צריך לעמוד על 80%.
מירי רגב: וכמה הממשלה מציעה?
<דנה יפה: 60% עד 70%.
<יוסי עדס: העמדה המקורית של שר הפנים היתה 60%.
<קריאה: אני מציע שעמדת שר הפנים תישאר.
משה גפני: עמדת שר הפנים, הוא אמר אותה במליאת הכנסת.
משה גפני: הוא אמר שמה שיוחלט בוועדה בהסכמה.
משה גפני: אתם צריכים להביע הסכמה.
משה גפני: אתם לא יכולים לבוא עם עמדת שר הפנים.
משה גפני: אנחנו לא רובוטים.
<יוסי עדס: גם העמדה שהוצגה בוועדת שרים היתה 60% עד 70%.
משה גפני: אין לי בכלל ספק שעמדת משרד האוצר, שאם היה אפשר להוריד את זה מ-60% ל-20% - - -
<עמי ברקוביץ: אז זה לא תואם את עמדת הממשלה, זה הכול.
מירי רגב: אז אוקי.
מירי רגב: אנחנו לא אמרנו "אמן" על כל עמדת הממשלה.
משה גפני: אמר שר הפנים שמה שיוחלט בוועדה בהסכמה – מה, ועדת שרים זה "הלכה למשה מסיני"?
<עמי ברקוביץ: זו העמדה שאִתה אנחנו באים.
משה גפני: עמדה, בסדר.
משה גפני: העמדה, בסדר.
משה גפני: סתם להתנתק מהמציאות.
מירי רגב: אוקי, והפער השלישי הוא דוח למבקר.
מירי רגב: האם זה יהיה דוח כשמסתיים?
<שמואל גולן: אם תעשו שתי מערכות, אז שני דוחות.
<שמואל גולן: אם תעשו מערכת אחת מתמשכת, אז אנחנו נקבל את זה, אתם יודעים מתי – אחרי מערכת הבחירות, שלושה חודשים אחרי זה מגישים לנו, ואנחנו עוד חמישה חודשים אחרי זה.
<שמואל גולן: כלומר, שמונה חודשים אחרי מערכת הבחירות השנייה, שזה אומר שיהיו כאלה שלא יקבלו את הכסף של המערכת הראשונה.
מירי רגב: זה באמת לא הוגן לגבי אלה שפעלו ולא יקבלו.
משה גפני: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להתייחס להצעה שלך.
מירי רגב: גפני ויריב, לי אין שום בעיה להביא את הצעת החוק עכשיו להצבעה בקריאה ראשונה, על-פי החלטת הממשלה.
מירי רגב: אבל אני אומרת לכם, שאם אתם לא תבואו לפני קריאה שנייה ושלישית בדיבור עם שר המשפטים, האוצר והפנים – אני חושבת שמה שמוביל פה את המהלך היא השאלה אם אלה שתי מערכות נפרדות או מערכה מתמשכת, כי לפי זה נקבע את הכול.
מירי רגב: אם זה שתי מערכות, בעצם זה פותר לנו את הכול.
מירי רגב: זה פותר מימון של 100% פה ו-100% שם, זה פותר את גובה המימון, וזה פותר את עניין הדיווח.
מירי רגב: אם אלו לא שתי מערכות נפרדות, זה אומר שזה בעצם מערכת אחת מתמשכת, ובמערכת המתמשכת זה אומר שיהיה 70% כמו שהם אומרים, ולא 100%, וזה אומר שהדיווח יהיה דיווח בסוף, על הכול.
<גלעד קרן: 170%.
מירי רגב: 170%, בסדר.
משה גפני: למה 170%?
<שמואל גולן: אם אתה משלם 170%, משמע שאתה מכיר בזה שהמערכת הראשונה היתה מערכת שחייבים לקבל עליה כסף.
<גלעד קרן: ודאי, על ההוצאות שהם מוציאים, כן.
<גלעד קרן: אבל לא לפי התוצאות הישנות.
<שמואל גולן: אם ככה, אז זה בדיוק מה שאנחנו אומרים כל הזמן.
<יוסי עדס: אנחנו מכירים בזה שזו מערכת ארוכה ומתמשכת, ארוכה יותר מהרגיל.
<שמואל גולן: סך-הכול הארכתם את זה עכשיו – זה יכול לקחת עוד שנה.
<גלעד קרן: הארכנו את זה, ולכן אנחנו נותנים 170% - - -
משה גפני: אנחנו לא נותנים 170%, אנחנו נותנים 180%.
מירי רגב: למרות שדעתך שונה מדעתי, אני מבקשת - - -
<גלעד קרן: את קובעת.
מירי רגב: ואני קובעת בסוף.
מירי רגב: אני מבקשת להוציא מכתב שאתה תנסח אותו עוד היום, לשר הפנים, לשר האוצר, לשרת המשפטים ולמבקר המדינה, שרוב האנשים בוועדה, וזאת גם התייחסותו של מבקר המדינה – והרקע הוא כזה: אנחנו יוצאים מהרקע שאין הרבה מערכות בחירות חוזרות.
מירי רגב: אם היו הרבה, הייתי אומרת לכם: תשמעו, יש כאן הוצאה גדולה ודברים גדולים.
מירי רגב: ואתם צודקים, אין הרבה.
מירי רגב: זה באמת קורה לעתים רחוקות.
מירי רגב: ולכן, בגלל שאין הרבה, אני חושבת שמן ההגינות, צריך להתייחס לזה כאל שתי מערכות בחירות נפרדות.
מירי רגב: שנייה, את ה"אבל" אני יודעת, לכן אני לא קובעת כלום ולא מביאה את זה להצבעה, ומביאה את זה להצבעה לפי הצעת החוק הממשלתית.
מירי רגב: אבל אני רוצה לקראת קריאה שנייה ושלישית שתהיה הסכמה בין הממשלה לבין המציעים, ובין עמדתי כיושבת-ראש הוועדה.
מירי רגב: אני לא במציעים, אבל אני, כיושבת-ראש הוועדה, שומעת כאן מה אומר מבקר המדינה, שומעת כאן מה אומרים המציעים, שומעת כאן מה אתם אומרים, ואני חושבת שבאופן עקרוני נכון להתייחס לזה כאל שתי מערכות בחירות שונות.
מירי רגב: אני מוכנה, אם זה עד שנה, להוריד את גובה המימון.
מירי רגב: אם זה אחרי שנה, אני מקבלת את העיקרון הזה גם פה.
מירי רגב: אני לא אריב אתכם על זה, אבל בגדול, זה לא פייר, לא הוגן.
מירי רגב: אני תמיד אומרת לעצמי – הצדק הכי נכון זה לשים את עצמי בנעליים של אותו בן-אדם.
מירי רגב: אם היום הייתי צריכה לעבור את מערכת הבחירות הזאת, אני או את, או כל אחד אחר, האם זה היה הגון שהייתי מוציאה ומביאה, ו"רצה" על תרומות?
מירי רגב: ואני יודעת מה זה.
מירי רגב: אחר-כך יש לי את העסק אִתם, עם מבקר המדינה, שאני כבר לא רוצה להגיד מה אני חושבת על מבקר המדינה.
יעקב אשר: את רוצה לדבר על זה?
מירי רגב: לא רוצה להגיד.
מירי רגב: אחר-כך אני משלמת על טעויות של אחרים.
משה גפני: אבל הם מתנהגים בהגינות.
מירי רגב: ואחר-כך אני גם לא מקבלת החזר על זה.
מירי רגב: ואני יוצאת עכשיו לעוד מערכת בחירות – מאיפה אני אביא את הכסף?
מירי רגב: אני אגנוב אותו?
<גלעד קרן: לא, את מקבלת - - -
<קריאה: מקבלים מקדמות.
מירי רגב: אני אקבל החזר בסוף, מתי?
מירי רגב: אבל מתי?
יריב לוין: עמי, יש עוד נקודה שגם אותה צריך - - -
יעקב אשר: אבל אלה שלא הגישו ויש להם ערבות - - -
מירי רגב: ערבות – כמה הבנק יכול לתת ערבות?
מירי רגב: הוא לוקח ריבית.
מירי רגב: ולהכניס את כל המערכת לסחרור – זה לא הוגן.
מירי רגב: משרד המשפטים, לא הוגן.
מירי רגב: משרד המשפטים לא צריך להסתכל על הגרוש.
מירי רגב: הוא צריך להסתכל על הצדק, ושהאוצר יסתכל - - - זה לא צודק.