GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<בינת שוורץ: אמרנו שלקרקע מינהל יהיו יעדים ממשלתיים.
<בינת שוורץ: עכשיו אנחנו על קרקע מינהל, הופכים אותה, זורקים אותה לשוק להוסיף זכויות.
<בינת שוורץ: זאת לא היתה המטרה.
<תומר רוזנר: את יכולה לומר לי שוב מה ההצעה שלכם.
<ארז קמיניץ: חמש שנים - - -
<תומר רוזנר: מה זה חמש שנים?
מירי רגב: מישהו כתב את הנוסח של המשרד להגנת הסביבה?
<יהודה זמרת: מה שאמרנו כרגע - במקרים חריגים ובשל חשש שלא היה ידוע.
<טל זסק: למטרות שאנחנו הקראנו.
<בינת שוורץ: תומר רוזנר, מ-2017, זה רק לשנתיים, ייחשב קרקע מדינה מיום שנחתם חוזה חכירה לדורות.
<בינת שוורץ: מ-2017, זה עוד שלוש שנים.
<תומר רוזנר: זה, אין שום סיבה.
מירי רגב: למה מ-2017?
<בינת שוורץ: מהיום עד 2017 - - -
<תומר רוזנר: תחתמו חוזים כאלה שאי אפשר לעשות.
<בינת שוורץ: מכיוון שהשיווקים הגדולים יהיו ב-15', 16', אולי קצת ב-14' - - -
מירי רגב: אם השיווקים הגדולים - - -
<בינת שוורץ: רגע, אבל אנחנו רוצים שיבנו אותם ולא שיתחילו לרוץ לשחק בתכנון.
מירי רגב: אז תכתבי שהם חייבים לבנות.
<בינת שוורץ: למה לכתוב - - -
מירי רגב: תכתבי.
מירי רגב: ככה, תכתבי.
מירי רגב: הוא משווק את הקרקע - - -
<תומר רוזנר: שהוא לוקח את האחריות על עצמו.
מירי רגב: כמו שהוא אומר תמצאו דיור אקוויוולנטי לתושבים שנמצאים, לאותו יזם, לאותו מסכן, תשובה, שעובד עכשיו בשביל המדינה – מה זה הדבר הזה?
מירי רגב: שיכתוב שם שבשנתיים האלה הוא יבנה.
<ארז קמיניץ: אני שוב חוזר על השלוש שנים, כי זה הזמן הסטנדרטי שבו אני מתיר בנייה.
<ארז קמיניץ: זה הזמן הסטנדרטי.
<ארז קמיניץ: שלוש שנים הזה נמצא שם בגלל שנותנים לאדם 36 חודשים לבנות.
<ארז קמיניץ: בואו נעשה את התקופה הזאת של השלוש שנים באופן כללי, באופן גורף, לא שנתיים, כי שנתיים, תומר, היה לאחורה ולא לקדימה.
<ארז קמיניץ: הסיבה היחידה שאנחנו בכלל בדיון פה זה כדי להגדיר מה זה קרקע פרטית ומה זה לא.
<ארז קמיניץ: אז אנחנו מסבירים שכאשר שאני עושה שיווק, זה לא נחשב קרקע פרטית.
<ארז קמיניץ: מה, בנצי בונה בעצמו?
<ארז קמיניץ: זה לא שהמינהל הולך ומגדיל לו את הזכויות.
מירי רגב: מאה אחוז, אז שיגדיר.
מירי רגב: יש לו חוזה ובחוזה הוא יכול להגדיר הכל.
מירי רגב: אתה יודע את זה מחוזה גירושין, נכון?
מירי רגב: אפילו החוט מאריך נקבע שם.
מירי רגב: אם הוא רוצה לבנות, שיקבע: אני רוצה שאתה תבנה.
מירי רגב: אם אתה לא תבנה – אני לוקח לך את הקרקע.
מירי רגב: כמו שהיום אני עושה הפקעה של קרקע לטובת דיור ציבורי, זה מה שאני עושה עכשיו.
מירי רגב: אז למה אם זה טוב לוופלל"א זה לא טוב למינהל מקרקעי ישראל?
<ארז קמיניץ: זה מצוין, אני רק אומר שאני נותן בדרך כלל בחוזים האלה לאדם לבנות 36 חודשים.
<ארז קמיניץ: ואם אני נותן לו לבנות 36 חודשים ואני אצרף לזה את החיוב שאסור לו לעשות – אני אצרף את שני החיובים האלה ואז אני אהיה גם חזק לבוא ולהגיד: אדוני, אתה צריך לעמוד בדבר הזה במהלך התקופה הזאת.
<ארז קמיניץ: זה הכל.
<ארז קמיניץ: זה מתלבש יופי.
מירי רגב: למה מפריע לך שלוש שנים ולא שנתיים?
<ארז קמיניץ: אני אומר שלוש שנים וחמש אחורה בגלל המלאי הקיים.
מירי רגב: אז בוא נתחיל ככה – אנחנו מדברים על שנה, אתם מדברים על שלוש שנים, והגענו לשנתיים.
<בינת שוורץ: אפשר להוציא את ההקלטות ותראו כמה הדגשנו את זה, כל כך הדגשנו את זה.
<תומר רוזנר: אני מקווה שלא היו הקלטות.
<ארז קמיניץ: תומר, זה שאתם הבנתם משהו אחר, זה בסדר – ואני אומר בתום לב, בסדר.
<ארז קמיניץ: בסופו של דבר כולנו דיברנו על קרקע פרטית.
מירי רגב: אני הבנתי את זה ככה, שאול הבין את זה ככה, ביתן הבין את זה ככה.
<ארז קמיניץ: שמה, שזה גם קרקע מהוונת?
<תומר רוזנר: קרקע מהוונת.
<ארז קמיניץ: אז מה חשבתם שיהיה?
<ארז קמיניץ: אתה יודע מה זה קרקע מהוונת?
מירי רגב: נכון, קרקע חדשה.
מירי רגב: אם הם כבר שיווקו, אז מה זה?
<תומר רוזנר: אין הגבלה בהעברה בירושה, נכון?
<ארז קמיניץ: אבל למי זה מתייחס?
<ארז קמיניץ: זה לא מתייחס לקבלנים.
<ארז קמיניץ: ריבונו של עולם, זה מתייחס לאחד, שניים, שלושה, ארבעה אנשים פרטיים.
<ארז קמיניץ: אתה אומר לאדם פרטי: יש לך קרקע שהיא חכירה לדורות, 49 שנה ועוד 49 שנה ועוד 49 שנה בלי הגבלה בהעברה בירושה.
<ארז קמיניץ: לאדם הפרטי הזה אני אומר: אדוני, הקרקע הזאת בבעלותך הפרטית.
<ארז קמיניץ: כשיש קבלן אתה יודע שב-99% או ב-90% מהמקרים הקבלן לא לוקח את הקרקע מהמינהל כדי לגור שם.
מירי רגב: כדי לבנות שם.
<ארז קמיניץ: כדי לבנות - - -
מירי רגב: אז תוודא שהוא בונה.
מירי רגב: אז תכתוב שם שהמינהל מחייב אותו לבנות בשנתיים האלה.
מירי רגב: אם זה לא יעזור, אז כל החוקים האלה וכל העבודה שלנו לא שווים כלום.
מירי רגב: אם לא יעזור ובסוף הוא גם לא יבנה, אז לא שווה כלום.
<ארז קמיניץ: בגלל זה אמרנו שלוש שנים.
<ארז קמיניץ: נותנים להם שלוש שנים לבנות, אז נגיד את זה על שלוש שנים.
מירי רגב: זה הסיכום, ארז: שנתיים וחמש לאחור.
מירי רגב: זה הסיכום שלי וכך זה יוצא.
מירי רגב: אם יש לכם שינויים, אין שום בעיה, נפתח את הנושא הזה מחדש.
<ארז קמיניץ: הממשלה יכולה להגיש הסתייגות - - -
מירי רגב: אתם יכולים להגיש, אבל אני אומרת לכם שאני לא אצביע על זה בקריאה השנייה.
מירי רגב: זו תהיה הפעם הראשונה שאני אבייש את הממשלה, כולל את השר שלי שאני מאוד מאוד מעריכה, ואני אגיד שאני לא מוכנה להצביע בקריאה שנייה.
<ארז קמיניץ: נחזור עם זה לממשלה.
מירי רגב: אוקיי, אז תלכו עם זה לממשלה.
מירי רגב: זה הסיכום, תלכו עם זה לממשלה.
מירי רגב: זה לא יוצבע בקריאה שנייה אם הדבר הזה לא ייפתר.
מירי רגב: אני אומרת את זה חד-משמעית.
מירי רגב: תודה רבה על העבודה המאומצת, עוד ניפגש בהסתייגויות.
זבולון כלפה: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
זבולון כלפה: בהמשך יגיעו החומרים.
זבולון כלפה: אני מקווה שתוך דקות אחדות נשלים את הפער.
זבולון כלפה: נתחיל בהקראה מההגדרות.
<תומר רוזנר: קודם נסביר מה קרה - עבדנו על קובץ מחשב, והטכנולוגיה הכניעה אותנו.
<תומר רוזנר: השתבש כל הסיפור.
<תומר רוזנר: בשל השיבוש שחל בדברים אנחנו מסייגים סייג כללי והערת אזהרה, מה שנקרא, שייתכן שהנוסח שיוקרא כרגע הוא נוסח שנפלו בו שיבושים כאלה ואחרים, וייתכן שעוד ייכנסו ביו שינויים.
<תומר רוזנר: גם נציגי הממשלה ראו את הנוסח הזה הבוקר.
<תומר רוזנר: לכן ההתייחסות שתהיה, התייחסות כללית, עקרונית.
<תומר רוזנר: ייתכן שעוד נאלץ לעשות הקראה חוזרת של דברים מסוימים.
<תומר רוזנר: אבקש מנציגי הממשלה ומנציגי אחרים להעיר הערות עקרוניות או הערות שאינן הערות ניסוח.
<תומר רוזנר: הניסוחים יגובשו בסופו של דבר בהמשך.
<תומר רוזנר: לא נקריא את כל החוק כמובן.
<תומר רוזנר: אנחנו מתעסקים בפרק התכנון ובתוספת של דיור בר-השגה שהוספה בעקבות הסיכומים עם הממשלה.
<תומר רוזנר: נקריא רק דברים שחלו בהם שינויים כאמור.
<תומר רוזנר: בנוסח שתקבלו בהמשך תראו שהדברים האלה מסומנים ברקע אפור.
<תומר רוזנר: הדברים הראשונים שנקריא כרגע זה השינויים בסעיף ההגדרות, שבהם חלו שינויים בעיקר טכניים.
<תומר רוזנר: השינוי הראשון הוא בהגדרת הנדסאי.
<תומר רוזנר: לבקשת גורמים שונים ובעקבות תיקון החוק, שונתה ההגדרה.
תמר זנדברג: לגבי סדר הדיון – אולי יש בלבול בין מה שפורסם ומה שהבנו.
תמר זנדברג: למיטב הבנתי, היינו אמורים היום ולראשונה לשזוף עינינו בנוסח של הפרק על דיור בר-השגה המובטח.
<תומר רוזנר: הוא יהיה בפניכם.
<תומר רוזנר: הפרסום היה שאנחנו עושים השלמות לנושא התכנון, ודיור בר-השגה.
תמר זנדברג: מתחילים בהקראה של פרק התכנון.
תשתית" יבוא: אכנס לסעיפים עצמם.
תשתית" יבוא: תיקון סעיף 6 לחוק הקיים, היתה מחלוקת בוועדה לגבי הרכב הוועדה להשלמת תוכניות.
<תומר רוזנר: הוועדה להשלמת תוכניות, שהיתה מחלוקת בין הוועדה לבין הממשלה לגבי הרכב הוועדה והאפשרות לקיים על החלטותיה דיון נוסף, הסיכום שהושג הוא שהרכב הוועדה יורחב לתשעה חברים – מתוכם שניים של הרשויות המקומיות, ולא יתקיים דיון נוסף על החלטות הוועדה.
<תומר רוזנר: רוני, תקראי את הנוסח.
<רוני טיסר: (ד) המועצה הארצית תבחר, מבין חבריה, ועדת משנה אחת לפחות, שתדון ותחליט בתכניות שהועברו לה לפי סעיף 109א(ב)(2); ועדת משנה כאמור תהיה בת תשעה חברים, ובהם: (א) שני חברים מקרב נציגי הרשויות המקומיות במועצה הארצית; (ב) חבר אחד לפחות מבין החברים המנויים בפסקאות (8) עד (14) של סעיף 2ב).
<רוני טיסר: תיקון נוסף הוא בסעיף 4 להצעת החוק.
<רוני טיסר: תיקון סעיף 6ב לחוק העיקרי.
<רוני טיסר: (ד) על אף האמור בסעיף 261(ה), לעניין הרשאה כאמור באותו סעיף, הסמכויות הנתונות למתכנן המחוז ולממונה על המחוז יהיו נתונות למתכנן הוועדה וליושב ראש הוועדה לתשתיות, בהתאמה.
<רוני טיסר: זה לאור בקשה והערה שעלתה בדיון עצמו, כדי להסדיר את נושא ההרשאה בוות"ל וההתאמות הנדרשות לכך.
<רוני טיסר: כמו שהקראתי, הסמכויות שנתונות למתכנן המחוז ולממונה על המחוז יהיו נתונות למתכנן הוועדה לתשתיות וליושב-ראש הוועדה.
<תומר רוזנר: לפי מה שהובהר לנו, זה גם משקף את המצב הקיים בפועל, רק הוא נעשה בדרך של הסמכה, ובעצם רוצים להימנע מהצורך הבירוקרטי, לעשות הסמכה פרטנית ולהסדיר את זה בצורה קבועה.
<רוני טיסר: תיקון סעיף 7 להצעת החוק.
<רוני טיסר: תיקון סעיף 12ב לחוק הקיים.
<רוני טיסר: זה משהו שעלה בדיון בוועדה והתקבל על-ידי הממשלה.
3 יבוא: זה סעיף שאומר שבנוגע לערר על חיובים, כאשר רשות הרישוי לא מסרה את ההודעה בזמן, זה עולה לוועדת הערר, ו-וועדת הערר רשאית לתת את ההיתר במקומה - לא חייבת, כמו שהיה בהצעת החוק המקורית.
3 יבוא: (ב) בפסקה (5), המילים "התשס"ב-2002" – יימחקו.
3 יבוא: זה תיקון טכני.
קטן יבוא: "(ה) שר הפנים, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, רשאי לקבוע מקרים, נסיבות ותנאים שבהם יהיה יושב ראש ועדת הערר מוסמך לדון ולהחליט לבדו בערר שעניינו החלטה הנוגעת לבקשה למתן היתר, לרבות בקשה להקלה או לשימוש חורג.
<זמרת יהודה: אמרנו שזה לא בהתייעצות.
<זמרת יהודה: לא ראיתי.
<ארז קמיניץ: נשב על הנוסח הזה.
<ארז קמיניץ: אולי נאחד את זה עם 12ד.
<ארז קמיניץ: ברשותכם, הערה כללית בנוסח ההערה העקרונית שהערת, תומר, שעוד ננסה לדייק את הנוסח בהקשר הזה.
<ארז קמיניץ: אין ויכוח מהותי.
<תומר רוזנר: הוועדה הציעה לממשלה, והממשלה קיבלה את ההצעה, לאפשר, כדי להקל על הבירוקרטיה וכו', במקרים שהם "עררים קטנים" במירכאות, עררים על עניינים פעוטים או על עניינים שהם לא בעלי חשיבות מהותית או החלטות ביניים, יוכל יושב-ראש ועדת ערר, שהיא ועדה בהרכב של חמישה, לקבל החלטות לבדו, ולא צריך לכנס את כל ועדת הערר בשביל לקבל החלטות כמו למשל הארכת מועדים או דברים כאלה.
<תומר רוזנר: זה לא קיים בנוסח החוק המקורי, והממשלה קיבלה את הצעתנו בעניין הזה.
<תומר רוזנר: הסיכום, כפי שעולה מהנוסח שאתם רואים בפניכם, הוא שהמקרים האלה, שבהם יוכל יושב-ראש הוועדה לדון לבדו, ייקבעו בתקנות של שדר הפנים בהסכמה ובהתייעצות עם שר המשפטים.
<תומר רוזנר: הממשלה תגיד מה שהיא רוצה בעניין.
<ארז קמיניץ: צריך לעשות התאמה עם סעיף 12ד.
<ארז קמיניץ: צריך לבדוק אילו סוגי דברים.
<ארז קמיניץ: נשב על זה ונגיד לכם.
<תומר רוזנר: רק נקריא את הסעיף.
תמר זנדברג: סליחה, אדוני היושב-ראש, באנו לישיבת ועדה.
תמר זנדברג: זו לא ישיבה פנימית.
תמר זנדברג: הנוסח לא הועבר קודם, כך שיכולנו לקרוא ולהתייחס, וגם הוא לא מונח לפנינו.
תמר זנדברג: יש פה ציבור גדול של משרדי ממשלה, ארגונים וחברי כנסת.
תמר זנדברג: זו לא ישיבת עבודה פנימית.
תמר זנדברג: אני באתי במיוחד לכנסת ביום ראשון, בלי שהנוסח נשלח לנו קודם – לא ב-04:00 בבוקר ולא בשום שעה אחרת כדי שנוכל להתכונן ולדעת מה מכל הדיונים הארוכים שניהלנו התקבל, לא התקבל.
תמר זנדברג: יושבים פה אנשים מכובדים עם ניירות, שמעלעלים בניירותיהם במבוכה.
זבולון כלפה: תוך כמה דקות נקרין את הנוסח.
תמר זנדברג: אבל בינתיים אתם מקריאים דברים.
תמר זנדברג: או תסבירו היטב על מה מדובר, ונראה אם נוכל להבין, כי אני לא מבטיחה שנוכל להבין.
זבולון כלפה: לגבי כל הסעיפים האלה אין בעיה.
תמר זנדברג: אני יודעת שדנו.
תמר זנדברג: זה מזכיר לי באופן מאוד מעומעם דברים שדנו בהם.
תמר זנדברג: זה לא מונח בפנינו.
<ארז קמיניץ: אני מציע שנסביר את הדברים.
<ארז קמיניץ: בלי קשר לנוסח, צריך להסביר את הדברים.
<ארז קמיניץ: אני מציע שנסביר אותם לפני שנקרא.
<ארז קמיניץ: צריך להיות הסבר.
<ארז קמיניץ: להגדרה של הנדסאי, ההגדרה של הנדסאי לא השתנתה.
<ארז קמיניץ: ההגדרה יותר מדויקת.
<תומר רוזנר: בעקבות חוק חדש שנחקק, שמסדיר את מעמדם של הנדסאים – כשתיקנו את החוק של ההנדסאים, שכחו לתקן גם את החוק הזה, ולאחד את הנוסח.
<תומר רוזנר: זו היתה בקשה של ההנדסאים, בקשה מוצדקת.
<ארז קמיניץ: בקשה של ההנדסאים שהתקבלה.
<ארז קמיניץ: הגדרה של מקרקעי ישראל – אין ברירה אלא להגדיר אותה.
<ארז קמיניץ: צריך להגדיר הגדרה של מקרקעי ישראל, כמשמעותם בחוק יסוד: מקרקעי ישראל.
<ארז קמיניץ: הכוונה בעצם למקרקעין שהם או בבעלות המדינה או בבעלות רשות פיתוח או בבעלות קק"ל.
<ארז קמיניץ: זו ההגדרה שיש בחוק יסוד: מקרקעי ישראל.
<נתן מאיר: אם לא היית מגדיר, זו היתה בדיוק אותה תוצאה משפטית.
<נתן מאיר: כשיש מונח, מסתכלים אם יש לו הגדרה בחוק הספציפי, ואם אין, אם יש לו הגדרה בחוק אחר.
<נתן מאיר: ממילא היתה אותה תוצאה משפטית, אבל בסדר.
<ארז קמיניץ: אנחנו לא חלוקים.
<ארז קמיניץ: יש הכללים שהכנסת עובדת לפיהם והייעוץ המשפטי של הכנסת.
<ארז קמיניץ: הם ביקשו הגדרה של מקרקעי ישראל גם בחוק הזה, והנה אנחנו מגדירים.
<ארז קמיניץ: לעניין תיקון סעיף 6.
<ארז קמיניץ: אנחנו מדברים בעצם על ועדות המשנה של המועצה הארצית.
<ארז קמיניץ: ביחס לנקודה אחת היה דיון ער בוועדה, בשאלת ההרכב וגם המעמד של הדיון של ועדת משנה של המועצה הארצית, שצריכה לדון במצבים שבהם הוועדה המחוזית לא סיימה את הדיון בתוכנית שבפניה, ויזם התוכנית מבקש להשתמש בסנקציה המופיעה בסעיף 109, ולומר: טוב, הוועדה המחוזית לא סיימה את הדיון במועדים שנקצבו לה – אני מבקש להעביר את הדיון למועצה הארצית.
<ארז קמיניץ: היה על הנקודה הזאת דיון ער בוועדה בשני היבטים: היבט אחר, בהרכב של ועדת המשנה, שידון בהשלמת התוכנית – זו מחלוקת אחת; מחלוקת שנייה שהיתה בוועדה היא בשאלה, האם על הדיון בוועדה הזאת, שמשלימה את התוכנית, בוועדת המשנה של המועצה הארצית, האם יהיה ערר על הדבר הזה למליאת המועצה הארצית.
<ארז קמיניץ: לאחר דין ודברים עם הוועדה הממשלה הסכימה להרחיב את ההרכב של ועדת המשנה של המועצה הארצית לתשעה חברים, ששניים מתוכם יהיו חברים של הרשויות המקומיות.
<ארז קמיניץ: זו ההסכמה עם הממשלה.
תמר זנדברג: נתי, זה מקובל עליכם?
<נתן מאיר: היינו יותר מאושרים אם היה שלושה, כי יש שליש במליאת המועצה.
<ארז קמיניץ: טובים השניים מן האחד.
<נתן מאיר: טוב.
<ארז קמיניץ: ביחס לתיקון סעיף 6ב, זה הוות"ל, הוועדה לתשתיות לאומיות, פה נעשה תיקון טכני, יותר טכני ממהותי.
<ארז קמיניץ: עלתה הערה לדבר הזה בוועדה מצד גופי התשתית.
<ארז קמיניץ: אנחנו בעצם יצרנו פה סעיף שיש בו שיקוף של המצב הקיים.
<ארז קמיניץ: הוא עוסק במתן הרשאות.
<ארז קמיניץ: היום יש בהליך של הרשאה הליך שמשתף את הממונה על המחוז במצבים שבהם יש מחלוקת בין מהנדס הוועדה המקומית לבין מבקש ההרשאה.
<ארז קמיניץ: הרשאה זה כמו היתר.
<ארז קמיניץ: כאשר אנו עושים את הדבר הזה בוות"ל ולא בעולם הרגיל של תוכניות דרך או תוכניות תשתית אחרות, אנחנו רוצים להעתיק את המנגנון לרמה הארצית, וזה בעצם שמתכנן הוות"ל יבוא בדברים – הוא במקום מהנדס העיר לצורך העניין, ויושב-ראש הוות"ל, שהוא בעצם מנכ"ל משרד הפנים, יהיה כמו הממונה על המחוז.
<ארז קמיניץ: זו משמעות הסעיף הזה.
<ארז קמיניץ: בעצם העתקת אותו מנגנון שקיים ברמה מקומית-מחוזית לרמה הארצית.
<ארז קמיניץ: זה התיקון.
תמר זנדברג: היום זה באמצעות הסמכה?
<בינת שוורץ: שר הפנים הסמיך את מתכנן הוות"ל, כממלא מקום של מתכנני מחוזות.
<זמרת יהודה: במסגרת הסעיפים המהותיים לגבי סמכויות ועדת הערר, באו ואמרו שבמקרה של אי-המצאה של חיובים אפשר יהיה להגיש ערר אם לא מוציאים את ההיתר אך ורק בגין הסיבה הטכנית של אי-המצאת חיובים; לא בגלל נושא מהותי.
<זמרת יהודה: יש היום חידוש שאומר, שאם היא קיבלה את הערר, היא יכולה לקבל החלטה, להוציא את ההיתר גם בעצמה.
<זמרת יהודה: היא לא חייבת; היא רק רשאית.
<זמרת יהודה: יש שם מנגנון.
<זמרת יהודה: הסעיף המהותי קבוע ב-152א3.
<זמרת יהודה: פה יש הפניה, במסגרת כל סמכויות ועדת הערר, לאותה סמכות שקיימת שם.
<אמיר הלר: למה השינוי הזה, אגב?
<זמרת יהודה: בנוסח הקודם היה כתוב שמסיבות טכניות, שרשות הרישוי לא שלחה דרישת תשלום למי שביקש את ההיתר – מסיבות טכניות אלה הוא רשאי לפנות לוועדת הערר ולבקש ממנה שתוציא את ההיתר במקום רשות הרישוי, כי היא מתעכבת.
<זמרת יהודה: הוא עמד בכל תנאי ההיתר מבחינה תכנונית, הנדסית וכו'; רק מבחינה טכנית.
<זמרת יהודה: מה שעכשיו שינו – במקום שוועדת הערר חייבת להוציא את ההיתר, היא רשאית להוציא.
<זמרת יהודה: אני לא מבין למה.
תמר זנדברג: אבל שיהיה לה שיקול דעת.
תמר זנדברג: זה דבר טוב, נכון.
תמר זנדברג: הוועדה היא לא חותמת גומי.
תמר זנדברג: צריך להשאיר לה שיקול דעת.
<נתן מאיר: אני לא מבין למה, אבל מהכיוון ההפוך.
<נתן מאיר: אמרנו שוועדת ערר לא בנויה להוציא היתרים.
<נתן מאיר: להוציא היתר זה לא לחתום על הטופס של ההיתר.
<נתן מאיר: זה לוגיסטיקה שלמה שאין לה, ולא להוציא היתר בגלל חיובים, אמרנו: זה לא בשליטתה לפעמים.
<אמיר הלר: מדובר פה ברשות רישוי שלא שלחה בסך הכול את דרישת התשלום ליזם.
<אמיר הלר: הוא עמד בכל התנאים שצריך.
<אמיר הלר: עכשיו מסיבה כלשהי, שלפעמים אנחנו לא יודעים מה הסיבות, אבל הם לא שולחים את דרישת התשלום, והוא לא יכול להוציא את ההיתר, למרות שהוא עמד בכל התנאים שצריך לעמוד בהם – מסיבה כלשהי לא שלחו דרישת תשלום.
<אמיר הלר: צריך גורם שיידע לאכוף על רשות הרישוי.
תמר זנדברג: אבל ועדת ערר, עם כל הכבוד, זה גורם עם שיקול דעת.
תמר זנדברג: זה לא פקיד שהיתה טעות טכנית – הוא מוציא היתר.
<אמיר הלר: אז מה יהיה במצב כזה?
<אמיר הלר: רשות הרישוי רשאית לא להוציא לו את דרישת התשלום – הוא עכשיו מעוכב עם ההיתר, בלי שום סיבה מקצועית.
תמר זנדברג: ועדת ערר זה לא דבר סתם כך שמתנכל- - -
<אמיר הלר: רשות רישוי.
תמר זנדברג: אבל רשות הרישוי עשתה טעות.
<אמיר הלר: אם היא היתה רוצה לתקן את הטעות, היא היתה שולחת דרישת תשלום.
תמר זנדברג: רוב הסיכויים שהיא תעשה את זה, אבל אם היא לא עשתה את זה, סימן שיש לה מקום להפעיל שיקול דעת.
<נתן מאיר: זה לא חייב להיות טעות.
<נתן מאיר: בוועדה מרחבית היטלי הפיתוח נקבעים על-ידי הרשות המקומית.
<נתן מאיר: רשות הרישוי תלויה במידע של הרשויות המקומיות של המרחב שלה לגבי היטלי הפיתוח.
<נתן מאיר: היא יכולה להיות 100 אחוז בסדר, ועדיין לא להוציא את זה.
<נתן מאיר: לא יעלה על הדעת, כל השיטה הזו, לא לגבות תשלומים במזומן לפני הוצאת היתר.
<נתן מאיר: מקסימום, אם הולכים כבר לכיוון הזה, שוועדת ערר תורה על הוצאת ההיתר לוועדה המקומית, לרשות הרישוי.
תמר זנדברג: למה באמת לא הלכנו- - -
זבולון כלפה: בוני הארץ והרשויות המקומיות, אנחנו דנו בנושא הזה לפני אי אילו שבועות.
זבולון כלפה: הטענות נשמעו, ובסופו של דבר הגענו לנוסח הזה.
זבולון כלפה: אמרנו תמיד שפה אנחנו עובדים על בסיס ניסוי וטעייה.
זבולון כלפה: ננסה.
זבולון כלפה: אולי בעוד שנתיים-שלוש נשב פה שוב, ונתקן שוב לנוסח שאמרת מקודם: חייב.
זבולון כלפה: גם זה יכול להיות.
זבולון כלפה: באנו פה היום לדיון מסכם בהקראה של כלל הסעיפים.
זבולון כלפה: אני מציע, כל מי שיש לו הערות כלשהן לגבי הסעיפים שנקרא כרגע, אנחנו נעשה אחת למקטע זכות דיבור קצרה מאוד כדי לשמוע את הדברים ולתת בבריף לגבי האמירות.
זבולון כלפה: הדברים האלה נדונו פה בוועדה, היו סיכומים, ולפי מה שאומר היועץ המשפטי לוועדה בסעיף הספציפי הזה, זו היתה עמדת הוועדה כבר.
<אמיר הלר: במהלך הדיון?
תמר זנדברג: אל תשכח שהרבה פעמים עמדת הוועדה היא עמדת היושב בראש או יושבת בראש הוועדה.
תמר זנדברג: אני בטוחה שאם נחזור לפרוטוקולים, נמצא גם עמדות אחרות - גם מחברות וחברי הכנסת וגם מהציבור.
תמר זנדברג: אם הגענו לרגע האמת עכשיו, ויש הסכמות וניסוחים סופיים – גם במהלך הדיונים לא כולנו הסכמנו אחד עם השני, והיו עמדות הפוכות.
<תומר רוזנר: לחברי הכנסת תהיה עוד הזדמנות לשכנע את הוועדה לשנות מהחלטותיה באמצעות הצעות לשינוי הנוסח שהם יביאו, ואם לא יתקבלו אותן הצעות, יוכלו להפוך להסתייגויות שיוצגו במליאת הכנסת.
תמר זנדברג: כמובן, נעשה זאת ונשתמש בכל הכלים.
תמר זנדברג: אבל התכנסנו לפיכך, לראות את הנוסח, גם לרענן את זיכרוננו וגם להעיר.
<תומר רוזנר: המטרה היא לאפשר דיון כרגע באותם דברים שסוכמו, מהסיכומים שהיו בפעמים הקודמות.
<תומר רוזנר: ההחלטה הסופית בעניין זה תתקבל במועד שבו יוכלו חברי הכנסת להציג את הצעותיהם לשינוי הנוסח ובהצבעות שתקיים הוועדה.
תמר זנדברג: חשוב מאוד.
זבולון כלפה: מצליחים כולם לקרוא שם, מאחורה?
<תומר רוזנר: הסעיף הבא הוא הסיפור של סמכויות יושב-ראש הוועדה לדון לבדו, סעיף 7.
<תומר רוזנר: כיום ועדת הערר מורכבת מחמישה חברים כדי לקצר בירוקרטיה ולאפשר דיונים יעילים יותר.
<תומר רוזנר: הוועדה הציעה והממשלה קיבלה, שבשני עניינים יוכל יושב-ראש הוועדה לדון לבדו: האחד הוא בקשות עררים שעניינן היתרי בנייה בלבד – לא תוכניות.
<תומר רוזנר: באותם עניינים של היתרי בנייה, רק באותם עניינים ששר הפנים יקבע לאחר התייעצות ובהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הפנים של הכנסת; והנושא השני הוא עניינים שבסדרי דין, החלטות ביניים, הארכת מועדים, למשל.
<תומר רוזנר: סוג של החלטה שאני יכול לחשוב עליה כהחלטה שיושב-ראש הוועדה יוכל להחליט עליה לבדו, כל מיני החלטות שבסדרי דין, הגשת חומרים לוועדה – דברים כאלה.
<תומר רוזנר: גם כאן הצענו אותו הסדר.
<ארז קמיניץ: אבקש בהקשר הזה שנחדד בהמשך.
זבולון כלפה: נקבל הכול ביום שלישי?
<זמרת יהודה: סדרי דין לא מגיעים לוועדה.
<זמרת יהודה: כתוב ששר המשפטים בהסכמת שר הפנים יקבע את סדרי דין של ועדת הערר.
<זמרת יהודה: זה המצב החוקי הקיים.
<תומר רוזנר: והוא יכול להסמיך מישהו אחר להחליט?
<זמרת יהודה: לא, אבל הוא קובע את סדרי הדין.
<זמרת יהודה: לא ברור, סעיף המוצע החדש, על מה הוא מדבר.
<תומר רוזנר: זה עניין של סמכות.
זבולון כלפה: זמננו קצר, ואנחנו רוצים להתקדם.
זבולון כלפה: לגבי הסעיפים האלה, סעיף 7 ו-7א, אתם צריכים עוד לעשות עבודה לאחר מכן.
זבולון כלפה: הסעיף הבא, 7ב.
<רוני טיסר: זה תיקון טכני, הפניה לחוק הגז הטבעי, אבל אקריא, כי הוא לא הוקרא.
<רוני טיסר: סעיף קטן (ב) בפסקה (5), המילים התשס"ב-2005, יימחקו.
<רוני טיסר: אותו דבר בסעיף 7ב, בסעיף 12ז3 לחוק העיקרי, המילים התשס"ב-2002 יימחקו.
<תומר רוזנר: אנחנו מגיעים עכשיו לסעיפים של סמכויות הוועדות המקומיות.
<תומר רוזנר: סעיף 18 מסדיר את הוועדות המקומיות ברשות מקומית אחת.
<תומר רוזנר: בדרך כלל מועצת העיר מכהנת כוועדה מקומית לתכנון ובנייה.
<תומר רוזנר: יש לה ועדת משנה.
<תומר רוזנר: בסעיף הזה אין לנו שינויים מהנוסח שהוצג בוועדה בזמנו.
<רוני טיסר: אחרי סעיף 20א, זה הסעיף של היועץ המשפטי לוועדה המקומית- - -
<ארז קמיניץ: אבל יש פה בעיה, לדעתי.
<ארז קמיניץ: בסעיף 18 יש תיקונים.
<תומר רוזנר: היה בוועדה.
<הדס ברוה: סעיף 8, שמתקן את סעיף 18, גם שונה.
<הדס ברוה: אני מהסתדרות ההנדסאים.
זבולון כלפה: קיבלתם את כל מבוקשכם.
זבולון כלפה: מעל ומעבר.
זבולון כלפה: גם במכון לבקרה – הכול מצוין.
<הדס ברוה: סעיף שלא הקראתם אותו – סעיף- - - שמתקן את סעיף 18 לחוק העיקרי, בסעיף 1ב חל שינוי שסוכם בוועדה, ולא הוקרא עדיין.
<תומר רוזנר: להוסיף את ההנדסאים.
<הדס ברוה: זה היה הסיכום בוועדה.
<תומר רוזנר: הדברים שסוכמו בוועדה באופן ברור, ואין בהם שינוי למה שאנחנו מקריאים עכשיו, לא יוקראו שוב, כלומר סעיף שהוקרא, והוועדה אמרה: תוסיפו את ההנדסאים - פשוט הוספנו את ההנדסאים.
<תומר רוזנר: לא צריך להקריא את זה, כי זה פשוט להוסיף בנוסח משהו שהוועדה סיכמה.
<הדס ברוה: בסדר, תודה.
<רוני טיסר: סעיף 20, מה שמסומן באפור, כבר סוכם בוועדה.
<רוני טיסר: סעיף שיש בו שינויים ביחס למה שסוכם בוועדה הוא סעיף 20ב, שעוסק ביועץ משפטי לוועדה המקומית.
<רוני טיסר: השינוי העיקרי הוא העברה שלוועדה מקומית יהיה יועץ משפטי.
<רוני טיסר: כאן אין שינוי מהנוסח שהציעה הממשלה.
<רוני טיסר: השינויים העיקריים הם – היה ויכוח בווועדה לגבי תיקון עקיף לחוק הרשויות המקומיות, יועץ משפטי, והדינים שיחולו על יועץ משפטי.
<רוני טיסר: מה שסוכם עם הממשלה בדיונים ומה שעלה בוועדה היה שהתיקון, ותוכלו לראות אותו בהמשך, שעל יועץ משפטי גם של רשות מקומית וגם של ועדה מקומית יחולו הוראות לעניין העברה מכהונתו של שני-שלישים, ולכן זה מופיע בתיקון העקיף.
<רוני טיסר: לכן אנחנו בסעיף קטן (ב), ואקריא, מפנים לחוק הרשויות המקומיות.
<רוני טיסר: (ב) בוועדה מקומית לפי סעיף 18, היועץ המשפטי של הרשות המקומית שמונה לפי חוק הרשויות המקומיות (ייעוץ משפטי), התשל"ו–1975‏, יהיה היועץ המשפטי של הוועדה המקומית.
<רוני טיסר: בסעיף קטן (ג) סוכם עם הממשלה לחזור לנוסח המקורי שהוצע על-ידי הממשלה, שם הוא קבע ששר הפנים יקבע את תנאי הכשירות לכהונה של יועץ משפטי כאמור וכן הוראות בנוגע לדרכי מינויו ולהעברתו מכהונה.
<רוני טיסר: הנוסח הזה כבר הוקרא.
זבולון כלפה: לוועדה המקומית אין אפשרות לקחת יועץ משפטי אחר?
זבולון כלפה: זה המשמעות?
זבולון כלפה: זה מה שקורה בפועל ברוב המקרים.
<תומר רוזנר: השינוי בין מה שסוכם למה שהוקרא כרגע הוא שינוי לגבי דרכי המינוי והפסקת הכהונה.
<תומר רוזנר: הוועדה בהחלטתה הקודמת קיבלה החלטה, שיחולו הוראות פקודת העיריות, כמו שחלות על יועץ משפטי של עירייה בשינויים מחויבים ובשינויים שיקבע שר הפנים.
<תומר רוזנר: הממשלה ביקשה לא להחיל את ההוראה הזאת בכל זאת אלא לחזור לנוסח המקורי, שבו ניתנת הסמכות לשר הפנים לקבוע את דרכי המינוי, הפסקת הכהונה והכשירות.
<זמרת יהודה: הכול מורכב אחרת.
זבולון כלפה: זה כמה רשויות יחד.
<זמרת יהודה: כן.
<זמרת יהודה: זה לא מתאים להוראות שחלות על יועץ משפטי של עירייה.
<זמרת יהודה: זה הרכב אחר.
<תומר רוזנר: לכן מה שמוקרא כרגע זה הנוסח המקורי, שהממשלה הציעה אותו, והוא בשינוי להחלטה הקודמת של הוועדה.
<אמיר הלר: אבל לא ענית לו לשאלה.
<אמיר הלר: אבל באמת יש בעיה.
<אמיר הלר: זה יעכב תוכניות, כי הוועדה המקומית לא יכולה למנות יועץ משפטי אחר מטעמה.
<אמיר הלר: כשיש יועץ משפטי של העירייה, שהוא אחראי על הוועדה המקומית, זה אומר שהוא לוקח אחריות גם על ההחלטות שמתקבלות שם.
<אמיר הלר: זה רק יעכב תוכניות.
<אמיר הלר: היום הרבה מאוד ועדות עובדות עם יועץ משפטי אחר לרבות עיריית תל-אביב – העירייה הגדולה בישראל.
<זמרת יהודה: עיריית תל-אביב לא עובדת עם יועץ חיצוני.
<זמרת יהודה: יש אחד מהעובדים שלה, שאחראי על הנושא, וזה לפי חוק היועץ המשפטי קיים.
<זמרת יהודה: אף אחד לא מתכוון שהיועץ המשפטי – הוא תמיד יכול להיעזר בעובדיו.
<זמרת יהודה: זה חיפה, ירושלים.
<זמרת יהודה: לכולם יש עובדים שעושים את זה.
<ארז קמיניץ: זה מה שאמרנו בוועדה.
<ארז קמיניץ: אף אחד לא עוצר פה את עבודת הריטיינרים.
<ארז קמיניץ: הוא יכול להיעזר ביועצים חיצוניים, אין שום בעיה בזה.
<ארז קמיניץ: הסברנו את זה בוועדה.
<ארז קמיניץ: ההיעזרות הזו – כמו שהוא נעזר בעובדי לשכתו, הוא יכול גם להיעזר בעובדים מן החוץ תמורת תשלום סמלי.
זבולון כלפה: החלק הזה, אני מוכן שיהיה כתוב בפנים.
<רוני טיסר: התיקון הבא נוגע לסעיף 28ב.
<רוני טיסר: העברת סמכויות מוועדה מקומית לוועדה מחוזית.
<רוני טיסר: הסיכום בוועדה היה שהעברת הסמכויות תהיה רק עד ששה חודשים אחרי מועד הבחירות.
<רוני טיסר: מכיוון שהוסכם עם המשלה והובהר לנו שהבעיה היא לא רק לעתים במועצה עצמה, אנחנו חושבים שצריך בנוסח לחזור ולהבהיר, שאם הועברו סמכויות ועדה מקומית לפי סעיף 18, והתקיימו בחירות למועצות הרשות המקומית, רשאית המועצה שכוננה לאחר בחירות כאמור, לבקש משר הפנים לבחון מחדש את העברת הסמכויות.
<רוני טיסר: שר הפנים יבחן אם יש מקום לבטל את העברת הסמכויות, ותוך 60 יום מיום שהועברה אליו בקשה כאמור, כלומר לא תהיה חובה להחזיר את הסמכויות לוועדה המקומית לאחר הבחירות, אלא תהיה חובה של שר הפנים לאור בקשה של הרשות המקומית לבחון, האם נכון להחזיר את הסמכויות כאמור.
<זמרת יהודה: צריך יהיה לדייק בנוסח.
<זמרת יהודה: רואים את זה עדיין כתוכנית בסמכות ועדה מחוזית, כדי שיידעו לאן הולכים בערר.
<זמרת יהודה: התוכנית הזו, אחרי שתועבר וכל הסמכויות יועברו, עדין יראו אותה כתוכנית בסמכות ועדה מחוזית – לאן הערר הולך.
<זמרת יהודה: אילו הוראות חלות על החלטת הוועדה המחוזית במקרים האלה.