GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: אנחנו נביא הצעה של הוועדה – אותן ערים שיש להן מענקי איזון והן מסוגלות באמת להרים את עצמן, מתנהלות נכון, נראה איך אפשר להביא את זה לידי ביטוי.
מירי רגב: אני עוברת להצבעה.
מירי רגב: מי שיש לו זכות הצבעה זו – אני, במקום משה פיגלין – יריב לוין, חמד עמאר, רינה פרנקל, יפעת קריב, דוד אזולאי, ובמקום ישראל איכלר – יעקב אשר.
מירי רגב: אני מביאה את כל החוק להצבעה.
מירי רגב: מי בעד הצעת החוק כפי שהוקראה?
מירי רגב: כולם בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.
מירי רגב: הצעת החוק התקבלה.
מירי רגב: חברים, אני פותחת את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת בדיון, אני כבר לא יודעת איזה מספר, בסוגיית פינוי תושבי גבעת עמל.
מירי רגב: בדיון היום נדרש מינהל מקרקעי ישראל לתת הסבר ברור, מסודר, מה קרה עם אותן אדמות מדינה שנמכרו ליזם פרטי, ומה קורה עם האנשים שגרו על האדמות האלה וכל הטענות שהעברנו במכתב אליכם בצורה מסודרת.
מירי רגב: תומר, האם אתה יכול לפרט את הטענות, המכתב לא נמצא מולי?
<תומר רוזנר: המכתב הוא מנציגי התושבים, אולי הם יפרטו.
מירי רגב: אני מבקשת שאתם תתחילו, ולאחר מכן חברי הכנסת שנמצאים פה, ניצן, אזולאי, אילת, אם תרצו להתייחס.
מירי רגב: נציגי התושבים רק בסוף.
מירי רגב: כרגע הדיון שלנו, בינינו לבין הממשלה, ואתם כרגע צריכים לאפשר לנו לעשות את ההידברות הזאת בשקט.
<דן בן צבי: השאלה האם קיבלתם את התגובה שלנו למכתב.
מירי רגב: המינהל, בבקשה.
<שירה תם: אני מחטיבת השמירה על הקרקע, יועצת משפטית מרשות מקרקעי ישראל.
<שירה תם: אנחנו מדברים כאן על קרקעות שנמכרו עוד בשנות ה-60, הועברו לבעלים פרטיים.
<שירה תם: מי שעשה את ההסכם זו רשות הפיתוח כמובן, כשהמינהל עדיין לא הוקם, הסכם בין רשות הפיתוח לבין בעלים פרטיים, הקרקעות הועברו לבעלות פרטית.
<שירה תם: רשות מקרקעי ישראל לא מנהלת את הקרקעות במשך עשרות שנים, משכנתאות שנרשמו, נרשמו לטובת הבנייה, לטובת רשות הפיתוח, לצורך מימוש הבנייה, בדומה להסכמים אחרים שהיו קיימים בזמנו ברשות הפיתוח.
<שירה תם: כל המגעים מתנהלים במשך שנים רק בין הבעלים הפרטיים לבין המחזיקים השונים, שאנחנו לא יודעים מה טיבם.
<שירה תם: אנחנו לא מעורבים בסכסוך הזה במשך כל אותן שנים ולא צד לו ויש הליכים משפטיים והכרעות שיפוטיות שניתנו בעניינים האלה.
מירי רגב: אני שואלת אותך שאלה, ברגע שהאדמה נוהלה על-ידי רשות הפיתוח או המינהל, זה לא משנה, על-ידי המדינה - -
<שירה תם: בבעלות רשות הפיתוח.
מירי רגב: בבעלות רשות הפיתוח, שזה המדינה.
מירי רגב: - - והעברתם את זה לחברה פרטית, היו על האדמות האלה אנשים.
מירי רגב: אנשים, בני אדם, מה לעשות - -
<שירה תם: נכון.
מירי רגב: - - בהסכם הראשון שהועברה הקרקע בין רשות הפיתוח לחברה הראשונה שקנתה את זה מרשות הפיתוח, מה היה ההסכם לגבי האנשים?
מירי רגב: זה מה שאני רוצה לדעת.
<שירה תם: בהסכם צוין שיש מחזיקים שונים, ביניהם מחזיקים ברשות, ביניהם מחזיקים שלא ברשות, והרוכש מקבל את הקרקע כפי שהיא, ובחלק מההסכם הוא היה צריך למצוא פתרון דיור אקוויוולנטי - - -
<אריה ציון: זה לא נכון.
מירי רגב: חבר'ה.
<חיים יושע: הנה, החוזה פה.
מירי רגב: סליחה, אתם רוצים לצאת או שאתם רוצים לתת לי לנהל את הדיון הזה?
<חיים יושע: הנה, ההסכם פה.
<שירה תם: חשוב לציין שאחרי זה כל ההתנהלות היתה בין הבעלים הפרטיים לבין אותם מחזיקים.
<שירה תם: במהלך השנים היו מאות פינויים, בין בהסכמים ובין על-ידי בית משפט.
מירי רגב: שירה, הכול בסדר.
<שירה תם: המצב הנכון לשנות ה-60 שונה מהמצב היום.
מירי רגב: האם יש לרשות הפיתוח, שהיא היום רשות מקרקעי ישראל – האם יש - - -
<שירה תם: דקה.
<שירה תם: רק סדר.
<שירה תם: רשות מקרקעי ישראל מנהלת את הקרקעות עבור שלושה גופים, מקרקעי ישראל, שנקבעו בחוק-יסוד: מקרקעי ישראל, שזה רשות הפיתוח, המדינה וקק"ל.
<שירה תם: אנחנו מנהלים את הקרקע.
<שירה תם: אנחנו לא הבעלים.
<שירה תם: חשוב לציין שאנחנו מנהלים קרקעות בבעלות אותם גופים.
<שירה תם: ברגע שאין בעלות לאותם גופים, אנחנו גם לא מנהלים, זה לא המנדט שלנו, זה לא הסמכות שלנו.
<שירה תם: החוק, זה מה שהוא קובע.
דוד אזולאי: חתמתם על ההסכם.
מירי רגב: אתם חתמתם על ההסכם, ובהסכם כתבתם - -
<שירה תם: רשות הפיתוח חתמה על ההסכם.
מירי רגב: - - שיש לתת פתרון לדיירים, נכון?
<שירה תם: יש בהסכם מחזיקים, ביניהם כדין וביניהם שלא כדין, ואחד מהפתרונות שהיה צריך לעשות אותו רוכש זה למצוא פתרון כזה או אחר.
דב חנין: פתרון דיור חליפי.
<שירה תם: פתרון דיור אקוויוולנטי.
דוד אזולאי: מי היה אמור - - -
מירי רגב: לא נצליח לנהל ככה את הדיון.
ניצן הורוביץ: זה קשקוש מקושקש.
דב חנין: חבר הכנסת הורוביץ, אני מבקש, כדי שהדברים יירשמו בפרוטוקול, נֶאֱמַר שם שיהיה פתרון דיור אקוויוולנטי.
דב חנין: רק שהפרוטוקול לא יחמיץ את זה.
<שירה תם: ההסכם נמצא מולכם, אפשר לקרוא אותו.
מירי רגב: אני שואלת שאלה נוספת.
מירי רגב: האם יש לכם רשימה מאז של אותם דיירים שהיו על אותן אדמות?
<שירה תם: לא.
<שירה תם: לא ידוע לי על רשימה שיש לנו על אותם דיירים.
<שירה תם: מה שידוע לי שהיו דיירים בזמנו וגם התושבים צירפו לכם מכתב עם חוות-דעת של יועצת משפטית אצלנו, שהיה מצוין שם שהיו מחזיקים, כמות מסוימת.
<שירה תם: פונו במהלך השנים יותר מ-190 מחזיקים, בין בהסכמה - - -
<שירה תם: זאת אומרת, כבר היו פינויים והסכמים שהיו קיימים, ועדיין יש מחזיקים שאנחנו לא יודעים מאיפה הם באו ונמצאו.
<קריאה: מהירח.
<שירה תם: אני שוב רוצה לציין שכל העניין וכל המגעים – אני לא יודעת למה נציגים של הבעלים הפרטיים לא נמצאים, אלא אם כן אני טועה והם כן פה - -
דב חנין: גם אנחנו לא יודעים.
ניצן הורוביץ: זה לא מזיז להם בכלל.
<שירה תם: - - כשהחתן המרכזי לא נמצא.
ניצן הורוביץ: את נותנת להם.
ניצן הורוביץ: את מאפשרת להם את זה.
<שירה תם: אנחנו לא מאפשרים שום דבר.
<שירה תם: הקרקע היא בבעלות פרטית.
<שירה תם: רשות מקרקעי ישראל לא מנהלת קרקעות בבעלות פרטית.
<שירה תם: מה לעשות, זה החוק במדינת ישראל.
מירי רגב: השאלה פשוטה.
מירי רגב: האם לדעתך ההסכם קוים על-ידי היזם שקנה את הקרקע?
<שירה תם: הסוגיה הזאת נבחנה במהלך השנים, עוד בשנות ה-80 ולפני כן, ההסכם לא בוטל.
<שירה תם: כרגע הקרקע הועברה ונרשמה - - -
מירי רגב: האם ההסכם קוים?
<שירה תם: - - - נרשמה על-ידי בעלים פרטיים.
<שירה תם: הקרקע היא כזאת.
<דן בן צבי: האם ההסכם קוים?
<דן בן צבי: שואלים אותך.
מירי רגב: אני לא צריכה עוזרים.
מירי רגב: אני שואלת האם ההסכם הראשוני - - -
מירי רגב: אני לא צריכה עוזרים כרגע, אין לי תקנים.
מירי רגב: האם ההסכם שהיה בין רשות הפיתוח לבין היזם שקנה את הקרקע מרשות הפיתוח – האם ההסכם הזה בוצע?
מירי רגב: זה מה שאני שואלת.
<שירה תם: אנחנו לא בדיון בבית משפט.
מירי רגב: אני שואלת אותך בוועדת הפנים.
<שירה תם: בסדר.
<שירה תם: אני נותנת תשובה ואני אחזור על מה שאמרתי קודם.
<שירה תם: הנושא הזה נבחן במהלך השנים.
<שירה תם: ההסכם הזה שריר וקיים.
<שירה תם: יש כל מיני אלמנטים בו וכל מיני גורמים שלא תלויים רק בצדדים בו, וכרגע הקרקע הזאת מתנהלת - - -
דב חנין: השאלה של היושבת-ראש היתה כל-כך פשוטה – האם ההסכם בוצע?
<שירה תם: - - - מתנהלת כקרקע פרטית.
דב חנין: האם אפשר לקבל תשובה בעברית?
<שירה תם: יש הרבה היבטים להסכם הזה.
מירי רגב: האם ההסכם קוים או לא קוים?
<דן בן צבי: אל תתחמקי.
מירי רגב: אני שואלת האם ההסכם קוים או לא קוים.
דב חנין: את מתכננת קריירה במשרד החוץ כדיפלומטית?
דב חנין: תעני תשובה פשוטה – בוצע לא בוצע.
ניצן הורוביץ: את כועסת עלינו?
ניצן הורוביץ: אנחנו בצד אחר?
<שירה תם: אני לא כועסת.
ניצן הורוביץ: את יודעת שאת בכנסת?
<שירה תם: אני לא מרגישה - - -
ניצן הורוביץ: סליחה, את יודעת את זה?
<שירה תם: אני יודעת ואני לא כועסת.
ניצן הורוביץ: קודם כול, אנחנו לא רגילים לשמוע טון כזה, אני חייב להגיד.
<שירה תם: בסדר, אז אני אנמיך את הטון.
ניצן הורוביץ: את מדברת בצורה שחורגת קצת ממה שמקובל פה.
<שירה תם: אני מתנצלת על הטון.
ניצן הורוביץ: אני מתנצל בפני יושבת-ראש הוועדה, כי אני לא נוטה להעיר, אבל את קצת חורגת.
<שירה תם: אני מתנצלת על הטון, זו לא היתה הכוונה.
<שירה תם: אני חושבת שגם השאלות קצת חורגות.
דב חנין: השאלה היתה נורא פשוטה.
מירי רגב: האם ההסכם הראשוני, לא עכשיו מה שקורה – האם ההסכם הראשוני בין רשות הפיתוח ליזם קוים?
<שירה תם: אני אומרת שוב, יש חלקים ממנו שקוימו, יש חלקים שצריכים לבנות על שטח שעדיין לא בנוי.
מירי רגב: את אומרת שחלק מההסכם קוים וחלק מההסכם לא קוים.
<שירה תם: השאלה שאליה את חותרת היא, האם אנחנו מבטלים את ההסכם הזה או לא מבטלים את ההסכם הזה?
דב חנין: ההסכם קוים?
דב חנין: השאלה כל-כך פשוטה.
מירי רגב: אני אגיד לך למה אני שואלת אם הוא קוים או לא.
מירי רגב: אני רוצה להסביר משהו, ואנחנו חייבים להגיע לשורש העניין, ולכן היזמים לא מעניינים אותי כרגע ומה שמעניין אותי זו המדינה.
מירי רגב: אני אגיד לך למה.
מירי רגב: למדינה יש אדמות, היא החליטה למכור אותן – כן נכון, לא נכון, עכשיו זה לא הדיון – כשהיא החליטה למכור את האדמות האלה היו על האדמות של המדינה תושבים שהיה צריך לדאוג להם, וטוב עשתה המדינה שהיא כתבה בהסכם – היא עשתה מאוד נכון, רשות הפיתוח וודאי היום גם מינהל מקרקעי ישראל שמשווקים קרקעות פלושות או לא פלושות, שעל זה כבר שלחתי מכתב לשר השיכון והבינוי, והוא יהיה אצלנו בדיון והוא גם יענה לנו על הסוגיה הזאת – טוב עשתה רשות הפיתוח ואמרה: תמצאו פתרונות דיור אקוויוולנטי לדיירים.
מירי רגב: זה מה שהיא אמרה.
מירי רגב: היא השאירה את זה ליזם.
מירי רגב: המדינה לא יכולה להגיד לו עכשיו איזה סוג של דיור, אבל היא אמרה לו: תמצא דיור.
מירי רגב: למה אני חוזרת להתחלה?
מירי רגב: כי היום אנחנו נמצאים במצב שהאדמה הזאת עברה מיזם ליזם, ליזם, ליזם, ובינתיים מי שנשכח זה הדיירים, והם לא עושים את אותו הסכם ראשוני שנקבע בין המדינה ליזם, שיימצא פתרון לדיירים.
מירי רגב: אנחנו מנסים להבין למה אין פתרון לדיירים.
מירי רגב: כל אחד שולח אותם למקום אחר.
מירי רגב: הבנתי שהבעיה בכלל לא עם היזמים ולא עם העירייה, הבעיה היא קודם כול לבדוק האם היזם עמד בתנאי המדינה או לא.
מירי רגב: על-פי מה שאני מבינה היום, היזם בחלקו עמד בתנאי המדינה ובחלקו לא.
מירי רגב: זה מה שהיה חשוב לי לדעת.
מירי רגב: מפה, אנחנו ככנסת צריכים להתנהל מול היועץ המשפטי לממשלה ומול גורמים אחרים.
מירי רגב: המדינה עשתה הסכם עם יזם פרטי – בצדק או לא בצדק, לא שופטת את זה – בתוך ההסכם עם היזם הפרטי היה הסכם לדאוג לדיור אקוויוולנטי לדיירים, זה לא נעשה.
מירי רגב: מי אמור לתת לדיירים האלה פתרון?
<שירה תם: אני רוצה להבהיר.
<שירה תם: ההסכם הזה והפתרון החלופי שנחתם עליו בהסכם היה נכון לאותו מועד, היה נכון לשנות ה-60.
מירי רגב: האם זה קוים לאותו מועד?
<שירה תם: הדיירים הם לא אותם דיירים.
<עידן פינק: מי את שתגידי שאלה לא אותם דיירים?
<קריאה: הרגע אמרת שאת לא יודעת.
מירי רגב: האם באותו מועד זה קוים?
<שירה תם: אתם באמת חושבים שיש אפשרות לחזור לשנות ה-60?
<שירה תם: לפי המסמכים שיש אצלנו בתיק ולפי הנתונים שקיימים אנחנו יודעים שפונו אנשים וקיבלו פיצויים בסכומים מאוד-מאוד יפים.
<שירה תם: היו עוד משפחות שקיבלנו - - -
מירי רגב: שירה, אני מבינה.
מירי רגב: אני שואלת אותך האם ההסכם עם היזמים בעניין של דיור אקוויוולנטי קוים.
מירי רגב: זה מה שאני שואלת אותך, שאלה פשוטה.
<שירה תם: אני עונה.
מירי רגב: את אומרת לי שאת לא יודעת.
<שירה תם: לפעמים התשובה היא לא כן או לא.
מירי רגב: אז בבקשה, למרות שזה דבר מאוד פשוט – קוים, לא קוים.
<שירה תם: זה לא דבר פשוט, כי את מחזירה אותנו לשנות ה-60.
<שירה תם: כשאנחנו חוזרים אחורה לשנות ה-60 זה לא דבר פשוט.
<מלכה אלפסי: בואי תראי את הזקנות שגרות גם היום - - -
<דן בן צבי: סליחה, מטרת ההסכם היתה לבנות בניינים.
מירי רגב: שב.
<דן בן צבי: זאת המטרה, לבנות בניינים.
<דן בן צבי: בנו בניינים או לא בנו?
<דורון בן שלומי: היועץ למנהל הרשות.
מירי רגב: תענה, בבקשה.
מירי רגב: אני אשמח מאוד שפעם גם בנצי יהיה, שפקיד בכיר יגיע לוועדה, אבל כנראה רק השר יעשה את זה.
מירי רגב: אני אשמח שגם אתה תענה.
<דורון בן שלומי: אני לא מלווה את התיק.
מירי רגב: לקח לנו הרבה זמן להביא אתכם היום לדיון, כמעט הפעלתי את ראש הממשלה כדי להביא את המינהל לפה, זה פשוט לא ייאמן.
מירי רגב: בסוף, מזל שמקשיבים לשר.
מירי רגב: לדוגמה, רשות המים עושה מה שהיא רוצה, טוב שמינהל מקרקעי ישראל מקשיב עדיין לשר.
מירי רגב: זה יפה...
<דורון בן שלומי: יושבת-ראש הוועדה אנחנו באופן תדיר מגיעים לוועדות, רק שפה - -
מירי רגב: באופן מאוד תדיר מגיעים לוועדות.
<דורון בן שלומי: - - היתה עמדה מאוד נחרצת, וברגע שהבנו - - -
דב חנין: אדוני, רק קרב את המיקרופון אליך.
מירי רגב: בבקשה, דורון.
<דורון בן שלומי: אני מדבר על האופן הפרוצדורלי של העניין.
<דורון בן שלומי: אנחנו באופן תדיר באים לוועדות וחס וחלילה לא מזלזלים בשום ועדה בכנסת, רק בעניין הזה היתה דעה נחרצת של אותם אנשים שטיפלו בתיק, כיוון שמדובר פה בקרקע פרטית - - -
מירי רגב: אנחנו לא מדברים בקרקע הפרטית.
<דורון בן שלומי: אנחנו מדברים על קרקע פרטית.
מירי רגב: אנחנו שואלים האם ההסכם של רשות הפיתוח - - -
<דורון בן שלומי: את אומרת, השאלה האם הרשות - - -
מירי רגב: זו השאלה המרכזית של כל הדיון הזה.
<דורון בן שלומי: השאלה שעומדת לדיון האם רשות מקרקעי ישראל היתה אמורה לפקח על סעיפי המכר שלא היא חתמה עליהם.
מירי רגב: כשמדינה חותמת – מדינה חותמת - -
דב חנין: בטח שהיא חתמה עליהם.
מירי רגב: - - לא משנה מי היה לפני כן.
מירי רגב: גם אם היה רמטכ"ל לפני שלוש שנים או חמש שנים - - -
<קריאה: היא אמרה לכם את זה קודם - - -
דב חנין: אדוני, עכשיו אני נעשה ממש מודאג.
דב חנין: אתם חתמתם על הסכם, אתם לא צריכים לפקח עליו?
<דורון בן שלומי: אתם לא מדייקים בניואנסים.
<דורון בן שלומי: אני לא רוצה להתווכח על זה, כי זו לא הנקודה.
מירי רגב: דורון, רשות הפיתוח היא גוף ממשלתי, שהיתה כפופה למשרד השיכון.
<דורון בן שלומי: סליחה, רציתי לענות רק באופן פרוצדורלי.
<דורון בן שלומי: מכיוון שהיתה דעה נחרצת שמדובר פה בקרקע פרטית, לא הגיעו נציגים לדיון הקודם.
<דורון בן שלומי: כיוון שהבנו שזה דבר מאוד חשוב, הגענו.
מירי רגב: עכשיו אנחנו מבהירים.
מירי רגב: אני לא מדברת על קרקע פרטית מרגע זה.
מירי רגב: מרגע זה אין יותר דיון עם היזמים, יש לי דיון רק עם המדינה.
מירי רגב: רק עם המדינה.
מירי רגב: אני רוצה לדעת שאלה אחת פשוטה – אני לא רוצה את היזמים, לא רוצה את עיריית תל-אביב, לא רוצה אף אחד – יש לי שאלה אחת פשוטה - -
<מלכה אלפסי: תודה לאל באמת, אלוהים.
מירי רגב: - - האם ההסכם הראשוני שנעשה, שכתוב "קבלת דיור אקוויוולנטי", בין המדינה ליזם בוצע או לא? זה מה שאני רוצה לדעת.
<שירה תם: זה היה נכון לאותם מחזיקים שהיו בשנות ה-60.
מירי רגב: לאותם מחזיקים.
<שירה תם: לאותם מחזיקים שהיו בשנות ה-60, אז נזמין את היזמים שהם יענו.
מירי רגב: את תזמיני את היזמים, לא אני.
מירי רגב: את תזמיני את היזמים.
<שירה תם: מי שניהל את כל המגעים, מי שערך את ההסכמים, אני לא יודעת אם קראתם פסקי-דין שהיו בנושא הזה, זה אותם יזמים, וכל ההתנהלות היתה ביניהם.
מירי רגב: מי היה אז במינהל?
<שירה תם: שוב, לפי המידע שיש אצלנו היו פינויים, בין בהסכמה, בין בעקבות פסקי-דין - -
מירי רגב: קוים או לא קוים?
<שירה תם: - - של 190.
<שירה תם: היו פינויים של אנשים שפונו בהסכמה או לא בהסכמה.
<שירה תם: ברגע שרשות מקרקעי ישראל לא מנהלת את הקרקע - - -
מירי רגב: היא מפקחת על ההסכם.
מירי רגב: יש לה הסכם.
<שירה תם: רשות מקרקעי ישראל היא לא גורם מפקח, היא גורם שמנהל קרקעות, שמנהל רק קרקעות מדינה וקק"ל, ולא מנהל קרקעות פרטיות.
<שירה תם: מה לעשות, זה המצב.
<יוסי כהן: ההסכם הוא על הקרח.
מירי רגב: ההסכם הוא על הקרח.
מירי רגב: על זה נצטרך התייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה.
<יוסי כהן: היו 1,000 משפחות שקיבלו - - -
מירי רגב: דב חנין, אתה יכול לעזור לי?
מירי רגב: כנראה אני לא מסבירה את עצמי מספיק טוב למינהל.
ניצן הורוביץ: את מסבירה מצוין.
דוד אזולאי: רק שאלה.
דוד אזולאי: אני רוצה לשאול את המינהל, בבוא היום, כשהתוכנית העתידית אמורה לקום, מה חלקו של המינהל באישור התוכניות הללו?
<שירה תם: מה זאת אומרת מה חלקו של המינהל?
מירי רגב: התוכניות כבר אושרו, דוד.
דוד אזולאי: מי אישר אותן?
מירי רגב: מינהל התכנון.
דוד אזולאי: למרות שלא קיום הסעיף של הפיצויים.
<תומר רוזנר: עיריית תל-אביב וועדה מחוזית שהמינהל חבר בה.
מירי רגב: אנחנו כבר מאחורי זה.
דוד אזולאי: הם עצמם אישרו דבר, כשהם מודעים להפרת החוזה שאתם חתומים עליו מול היזם.
<קריאה: שוחד.
<שירה תם: מי שהחליט שיש הפרת חוזה זה כאן.
<שירה תם: לא בסמכות הוועדה הזאת להחליט שיש הפרת חוזה.
<שירה תם: יש בית משפט שיקבע אם היתה הפרת חוזה או לא היתה הפרת חוזה, אני מצטערת.
דוד אזולאי: אני הקטן, כשאני קורא סעיף כזה, אני חושב שזה הפרת חוזה כשהאנשים האלה יושבים כאן ולא קיבלו את המגיע להם.
מירי רגב: חבר'ה, הדיון הסתיים.
מירי רגב: מרגע זה, אני מבינה את העניין מצוין, חבל שלא השארתי את ארז, המשנה ליועץ המשפטי, מהדיון הקודם, אבל הכול בסדר, הכול הובהר.
מירי רגב: מרגע זה אני מבינה איך צריך ללכת.
מירי רגב: אתה רוצה להגיד משהו לפני?
מירי רגב: לא רוצה לשמוע אתכם עכשיו.
מירי רגב: תנו לי להתנהל מרגע זה איך שאני מבינה.
<מלכה אלפסי: באנו לקבל פתרונות, וזה מקובל.
מירי רגב: מרגע זה הבנתי בדיוק מה צריך לעשות.
דב חנין: גברתי היושבת-ראש, אני חושב שאת לגמרי צודקת.
דב חנין: הטענה המרכזית שנכון היה לראות אותה מתחילת הדיון מופנית כלפי המדינה.
דב חנין: אנחנו אחראים, מדינת ישראל.
דב חנין: היתה לנו קרקע, היו שם אנשים, העברנו את זה לבעלות פרטית, מסתבר שנרדמנו, מדינת ישראל.
דב חנין: אני לא בא אליך בטענות, לא היית אז.
דב חנין: נרדמנו בשמירה.
מירי רגב: גם בנצי לא היה שם.
מירי רגב: בנצי לא אשם, אבל הוא צריך לתת פתרונות, בגלל אלה בעבר שלא ביצעו את תפקידם, כמו שרמטכ"ל - - -
<שירה תם: אלה בעבר גם לא שם.
מירי רגב: מה לעשות, המדינה כאן והרגולטור כאן.
<שירה תם: יכול להיות שאלה שהיו בעבר קיבלו פיצוי וקיבלו דירה.
<דן בן צבי: יש רשימה, תבדקי מי היה ברשימה.
<שירה תם: יש לנו מידע על 190 תושבים שקיבלו דירות ופיצויים.
מירי רגב: האחריות שלכם לבדוק את זה.
דב חנין: אני רוצה להיות נורא קצר.
דב חנין: גברתי טוענת שחלק כן קיבלו וחלק לא קיבלו, בסדר גמור, אתם צריכים לבדוק, אחריותכם, אתם חתמתם על הסכם, העברתם קרקע של כולנו, של מדינת ישראל, ליזמים.
דב חנין: על הקרקע יש הסכם - - -
יגאל כהן: יש משכנתא לטובתם שנועדה להבטיח את זה.
מירי רגב: אני לא רוצה שתפריעו לנו.
מירי רגב: בבקשה, תנו לנו לנהל את זה.
דב חנין: הכול קיים, הכול מסודר, קודם כול אני גם מודה לך, גברתי, שציינת גם בפנינו שחלק מרכזי מההסכם הזה היה הדרישה לפתרון דיור חלופי.
<שירה תם: לא אמרתי "חלק מרכזי", תדייק בדברי אם אתה מצטט אותי.
דב חנין: לא חלק מרכזי.
דב חנין: לצערי זה לא היה המרכזי.
<שירה תם: זה אחד מסעיפי ההסכם.
<תומר רוזנר: הבנייה שהם התחייבו לעשות, הם לא עשו.
דב חנין: הם התחייבו לעשות בנייה, לא בנו.
דב חנין: חלק לא מרכזי, לצערי את אומרת את זה.
דב חנין: זה חלק כל-כך מרכזי, אני לא יודע איך את יכולה להתייחס לאזרחים כחלק לא מרכזי.
<שירה תם: זה חלק מסעיפי ההסכם.
דב חנין: חלק מסעיפי ההסכם.
ניצן הורוביץ: מה אכפת לך להגיד?
מירי רגב: די, חבר'ה, אני רוצה עכשיו שיהיה פה שקט.
מירי רגב: רק דב מדבר.
דב חנין: חלק מסעיפי ההסכם התייחס לחובה לספק פתרון דיור אקוויוולנטי, זה מה שאת אמרת לפרוטוקול שלנו - -
<דן בן צבי: במקום.
דב חנין: - - זה מה שאת אמרת לפרוטוקול שלנו, ואת זה אנחנו מבקשים.
דב חנין: בסך-הכול אנחנו מבקשים שמדינת ישראל, שהיא המדינה של כולנו, ואנחנו כולנו אחראים לה, שהיא תבצע את זה.
ניצן הורוביץ: כדי לפתור את הבעיה של האנשים שיושבים כאן בחדר הזה – הם בשר ודם, חלקם אנשים שנולדו במקום, זה לא פיקטיבי, הם לא נפלו מהירח, את יכולה לעבור פה אחד-אחד ותראי.
<יוסי כהן: כולם נולדו במקום.
ניצן הורוביץ: חלק פונו, כמו שאת אומרת, אבל חלק לא, והם יושבים כאן, ואתם לא הגיעו להסדר, למרות שזה היה תנאי בהסכם.
ניצן הורוביץ: למדינת ישראל, לגוף שאת מייצגת, יש מנופי לחץ ויש עמדה לבוא מול אותו יזם ולבקש ממנו, לדרוש ממנו, ללחוץ עליו, להגיד לו שישב עם האנשים האלה וייתן להם פיצוי הוגן.
ניצן הורוביץ: הם לא מבקשים להישאר שם לנצח או לעכב את התוכנית, הם רוצים פיצוי כמו שאתם, בהסכם שלכם, שאותו קראת, קבעתם בעצמכם, הם רוצים דיור חלופי.
ניצן הורוביץ: זה בדיוק מה שהם רוצים, הם לא מבקשים דבר אחר, וצריך לפתור את הבעיה.
ניצן הורוביץ: את מדברת בשפה מאוד משפטית עם ניירות וכו', אבל תראי מה קרה שם בשבוע שעבר, עמדו אנשים – זה לא סתם בעיה תיאורטית, אנחנו לא בבית משפט – עם בלוני גז, היו צריכים 300 שוטרים בהסכמה עם מסוק, יס"מ ופרשים.
ניצן הורוביץ: מי משלם את זה?
ניצן הורוביץ: על חשבון מי זה בא?
ניצן הורוביץ: אם חלילה בן-אדם ייפגע, אני אבוא אחר-כך אליך לבקש דין-וחשבון על העניין הזה?
ניצן הורוביץ: אנחנו כולנו באותה סירה.
ניצן הורוביץ: את או אתה צריכים לעזור, או מי שזה לא יהיה, ליושבת-ראש הוועדה שלנו, לנסות לפתור את זה ביחד.
מירי רגב: זה לא אחד נגד השני.
ניצן הורוביץ: יש לכם אפשרות לעשות את זה.
<מלכה אלפסי: היא צריכה להבין את זה.
ניצן הורוביץ: גם אני יכול - - -
מירי רגב: שנייה אחת, רוצים פתרונות לאנשים.
מירי רגב: אם זה היו ההורים שלך, גם אתה היית רוצה שיהיה להם פתרון.
ניצן הורוביץ: כולנו פה סביב השולחן עורכי-דין, כולל אני בעצמי, כולנו יודעים להתבצר בפורמליסטיקה ולהביא כל מיני דברים.
ניצן הורוביץ: זאת לא הגישה.
ניצן הורוביץ: האנשים האלה יושבים פה, הם אמיתיים, הם לא נייר, וצריך את הבעיה שלהם לפתור.
ניצן הורוביץ: חוץ מזה, אני מחזק את יושבת-ראש הוועדה על מה שהיא אמרה בפעם הקודמת, להבא נתקן את החוק כך שהפינוי יותנה בפיצוי וכו', ואז לא נגיע למצב הזה.
ניצן הורוביץ: המצב הזה נגרם בגלל מחדל של המדינה, והמדינה צריכה לסייע פה לפתור את זה.
ניצן הורוביץ: נכון, אפשר להתבצר בדין היבש ולהגיד: הנה, יש משנות ה-60 נייר, אבל מה תגידי לאנשים האלה?
ניצן הורוביץ: הם פה.
ניצן הורוביץ: מה תגידי להם, שיפוצצו את עצמם עם בלוני גז?
ניצן הורוביץ: אני לא מבין מה המדינה רוצה שיעשו.
<שירה תם: אם יורשה לי, שאלה.
ניצן הורוביץ: אני מבקש ממך קודם כול לבוא בגישה אחרת, להבין שאנחנו לא אויבים שלכם, גם אנחנו חלק מהעניין, כולנו באותה סירה כמו שאמר דב, כולנו חיים פה במדינה, כולנו ישראלים, וצריך לפתור את זה ואפשר.
ניצן הורוביץ: לפי כל מודל כלכלי וכל הרווחים הצפויים על הבנייה העצומה בבבלי על הפארק, יש די והותר כסף - -
מירי רגב: כולם ירוויחו מזה.
ניצן הורוביץ: - - להגיע אתם לפיצוי.
ניצן הורוביץ: הם לא סחטנים, הם מבקשים סכומים סבירים לחלוטין - - -
<מלכה אלפסי: קורת גג.
<מלכה אלפסי: בית.
ניצן הורוביץ: - - - סבירים לחלוטין, שיאפשרו להם לגור במקום אחר אחרי שהם יעזבו את הבית שלהם, זה הכול.
ניצן הורוביץ: לא מסובך להבין את זה, ואפשר לעשות את זה.
מירי רגב: כנראה בנצי רוצה לעשות גירוש בפעם השנייה, לא הספיק לו פעם אחת.
איילת שקד: יש 14 משפחות או אפילו יותר - - -
מירי רגב: אני אומרת לכם: בעניין הזה אני לא ארפה.
מירי רגב: אני לא ארפה בעניין הזה, כי אנחנו באותו צד.
מירי רגב: אתה תבין שאנחנו באותו צד וזו לא בעיה שלכם כמו שזו לא בעיה שלנו, זה היה בעבר, ובעבר נעשו טעויות, אבל אנחנו לא יכולים להרפות.
מירי רגב: אני לא יכולה לראות פה את הנשים הבוכות האלה, זה ההורים שלנו.
<מלכה אלפסי: אני רוצה שהגברת מהמינהל תסתכל על הנשים שנזרקות לרחוב, שתסתכל שם על שתי הנשים שהולכות לרחוב עם שלושה ילדים.
<מלכה אלפסי: איך את יכולה להגיד?
<מלכה אלפסי: את באה ומגינה על הטייקונים?
<מלכה אלפסי: תסתכלי.
<מלכה אלפסי: זה לא אנשים שיש להם עוד בית.
<מלכה אלפסי: זה אנשים שנולדו שם.
מירי רגב: חכי רגע.
<דן בן צבי: הכנתי חומר.
מירי רגב: תמתין.
מירי רגב: אני אתן לנציג אחד מכם לדבר, תירגע.
מירי רגב: אני לא רוצה שהם ישבו לידי, אני לא יכולה לראות אותן כל הדיון בוכות ככה.
<קריאה: מה לעשות, בעוד שבוע גם הן ברחוב.
איילת שקד: מירי, יש 14 משפחות שצריכות להתפנות בחודש הבא.
<יוסי כהן: בשבוע הבא.
איילת שקד: השאלה היא מה אנחנו עושים אתן.
<מלכה אלפסי: ב-1 לחודש.
<מלכה אלפסי: שתי אחיות בנות 65.
<קריאה: אנחנו מתחילות שביתת רעב בשבוע הבא.
<קריאה: אנחנו פה בכנסת בשביתת רעב.
<מלכה אלפסי: הן נולדו שם ולא פתאום הגיעו.
מירי רגב: באיזה 1 לחודש?
<קריאה: ב-1 בפברואר.
<דן בן צבי: ב-1 בפברואר.
<מלכה אלפסי: פינוי גמיש.
איילת שקד: דיברתי עם הנציגים של תשובה, הם רוצים להיכנס אתם למשא-ומתן, השאלה איזה - - -
מירי רגב: אני כבר לא רוצה לדבר עם שום נציג של אף אחד - -
<מלכה אלפסי: 350,000 שקל.
<מלכה אלפסי: איילת, סליחה.
מירי רגב: - - אני רודפת אחריהם כדי שיגיעו לכאן לדיון.
מירי רגב: אני אגיד לכם מה אני חושבת שצריך לעשות.
איילת שקד: חכי, בואי נראה - - -
מירי רגב: שקט כבר.
איילת שקד: עוד מעט אתם עפים מהבית.
איילת שקד: אתם לא מבינים את זה?
איילת שקד: אתם לא מבינים את זה, אנחנו מנסים לעזור לכם.
<יוסי כהן: לא מבינים.
<יוסי כהן: אנחנו נמות, גמרנו.
<יוסי כהן: את לא יודעת למצוא פתרון.
<יוסי כהן: את החיים שלנו כבר הרגת.
<קריאה: מה קרה לך?
<יוסי כהן: את החיים שלנו כבר הרגתם.
<מלכה אלפסי: הם הולכים ומספרים שהם במשא-ומתן והם באים ומציעים 350,000 שקל.
<מלכה אלפסי: לאן אישה בת 65, שאין לה בית, תלך עם 350,000 שקל?
מירי רגב: תשבי.
מירי רגב: אני מבקשת לזמן היום דיון בשעה 16:00 עם ארז קמיניץ, עם משטרת ישראל, עם בנצי ליברמן.
<תומר רוזנר: צריך אישור של היושב-ראש.
מירי רגב: אני אבקש אישור מהיושב-ראש, עד 16:00 נגמרות ההצבעות.
מירי רגב: חברי הכנסת שפה, האם אתם תוכלו לבוא בשעה 16:00?
דב חנין: כולנו נגיע.
מירי רגב: אני לא יכולה שבשבוע הבא, ב-1 בחודש, יפנו אנשים מביתם.
מירי רגב: הגיע הזמן שאנחנו ניכנס לזה, ואני רוצה שהיועץ המשפטי - - -
איילת שקד: מירי, גם הנציג של היזם.
<יוסי כהן: לא צריך אותו.
מירי רגב: הנציג של היזם, הוא יבוא - - -
דוד אזולאי: מירי, בכל מקרה אני מציע לך לקבל עכשיו החלטה להפנות מכתב לגורמים הנוגעים בדבר לא לפנות.
מירי רגב: עשיתי את זה כבר ארבע פעמים.
מירי רגב: היתה פה המשטרה בשבוע שעבר, הם אמרו לי: מירי, את גורמת לי לפעול נגד צו פינוי שני.
<אליהו לוי: הוא לא פעל.
<אליהו לוי: הוא עוד לא היה.
מירי רגב: המשטרה אומרים לי בצדק: אנחנו לא יכולים לפעול נגד הנחיית בית המשפט.
מירי רגב: בית המשפט הוציא להם צו.
מירי רגב: אנחנו בסדרת דיונים.
מירי רגב: תאמין לי, דוד, ניסינו הכול.
מירי רגב: אי-אפשר, אומרת המשטרה: אני חייבת לפנות אותם.
מירי רגב: כשהם היו בבית שלו עם בלוני הגז, אז פניתי למפכ"ל וביקשתי ממנו.
מירי רגב: אנחנו רוצים שיהיה פה אסון?
מירי רגב: אני מבקשת בדיון הזה רק דבר אחד לדעת, לא מעניין אותי היזם, לא מעניין אותי כלום, אני מבקשת לדעת כיצד המדינה מבקשת לשמור - - -
דב חנין: חברים, שקט.
דב חנין: שקט בבקשה.
מירי רגב: אני מבקשת לדעת מארז כיצד המדינה מבקשת לשמור על הזכות של המשתכנים שהיו ב-1961 במסגרת קבלת דיור אקוויוולנטי.
מירי רגב: המדינה מכרה קרקע ליזם, כיצד המדינה אמורה לוודא שאותם דיירים לא נשלחים לרחוב?
מירי רגב: זה הכול, זה הדבר היחיד שאני רוצה לדעת.
מירי רגב: מרגע שארז, כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה, ייתן הנחיה בדוקה, עם זה נוכל ללכת לבתי המשפט ולעצור את צו הפינוי ועם זה נוכל לרוץ הלאה.
מירי רגב: אני רוצה לדעת מה ארז אומר על זה, או שארז יגיד לי: אני לא יכול לבוא היום לדיון, אני צריך להכין את עצמי, אבל שהוא ייתן הנחיה למשטרה למנוע את - - -
<תומר רוזנר: הוא לא יכול.
מירי רגב: אם הוא לא יכול, שיבוא לפה.
<איגי פז: אפשר להגיד משהו?
מירי רגב: אתה תשב, אמרת מספיק בדיונים הקודמים.
מירי רגב: לא נתת לנו תשובות.
מירי רגב: אני רוצה עכשיו שרק המשנה ליועץ המשפטי ידבר.
מירי רגב: הייתם צריכים לבוא עם תשובות.
מירי רגב: האזרחים צריכים לעניין אתכם לא פחות מאתנו.
<קריאה: רק היזם.
מירי רגב: אין לי בעיה שהיזם יתעשר, אבל הם לא מדברים פה על דירה במרכז אקירוב.
מירי רגב: הם רוצים לחיות רק במקום שבו תהיה להם קורת גג.
איילת שקד: דיברתי אתם עכשיו, לדעתי הם לא יבואו.
מירי רגב: היזם, שלא יבוא.
מירי רגב: נציג השכונות, בבקשה.
מירי רגב: עמדה אחת.
מירי רגב: הם עושים עוול נוראי.
איילת שקד: הוא אומר שצריך את הפרקליטות.