GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חדוה חזאי: אין ראיון קליני פחות מ-400 שקל.
<יוחאי וג'ימה: המשרד לביטחון פנים משלם את החלק הזה במוסדות החינוך.
מירי רגב: נעבור להקראת החוק.
מירי רגב: יש הרבה תיקונים לקראת הקריאה השנייה, ניסיתי לקדם את זה, אבל אני רואה שיש כמה פערים, תצטרכו לדבר עליהם, כולל הסוגיה של המחירים.
<עידו בן יצחק: הצעת חוק כלי ירייה (תיקון – כשירות נפשית), התשע"ד-2014 1.
<עידו בן יצחק: תיקון סעיף 11א.
<עידו בן יצחק: בחוק כלי הירייה, התש"ט–1949 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 11א(ב)(2), במקום "שיהא רשאי להעביר את הידיעה לפקיד הרישוי וגם" יבוא "שיעביר את הידיעה לפקיד הרישוי, ויהא רשאי גם להעבירה".
<עידו בן יצחק: זה נושא של העברת מידע ממשרד הרווחה.
<עידו בן יצחק: הוספת סעיף 11ב1 אחרי סעיף 11ב לחוק העיקרי יבוא: "כשירות נפשית.
<עידו בן יצחק: (א) לא יינתן רישיון להחזקה ולנשיאה של כלי ירייה, אלא לאחר שמבקש הרישיון המציא אישור מאת פסיכולוג מומחה קליני או שיקומי – אנחנו נוסיף תעסוקתי - בדבר כשירותו הנפשית לשאת כלי ירייה; תוקפו של אישור כאמור יהיה לתקופה שלא תעלה על 3 שנים".
<עידו בן יצחק: אני מקריא ממה שהקריאה נציגת משרד המשפטים: (ב) פסיכולוג לעניין סעיף זה, הוא פסיכולוג שקיבל אישור מהשר ואשר עמד באמת מידה שפרסם השר, לאחר התייעצות עם שר הבריאות.
מירי רגב: פה צריך להיות ברור שהתקנות מחייבות גם את המחיר.
<עידו בן יצחק: (ד) השר לביטחון הפנים, בהתייעצות עם שר הבריאות, יקבע את הסכום המרבי שייגבה בעד בדיקת כשירות נפשית לפי סעיף זה.
<עידו בן יצחק: (ה) השר לביטחון הפנים רשאי לקבוע, בהתייעצות עם שר הבריאות, הוראות נוספות לעניין בחינת הכשירות הנפשית לפי סעיף זה, לרבות לעניין השפה שבה תערך בדיקת הכשירות הנפשית.
<עידו בן יצחק: תיקון סעיף 12.
<עידו בן יצחק: – מה שיישאר ממנו, אחרי שאנחנו מורידים כרגע את פסקה (1).
<עידו בן יצחק: בסעיף קטן (ד), אחרי המילים "רישיונות במיוחד" יבוא "ובלבד שבדיקת הכשירות הנפשית לפי הוראות סעיף 11ב1 תתקיים אחת ל-3 שנים".
<עידו בן יצחק: תיקון סעיף 21 – בסעיף 21 לחוק העיקרי – (1) בכל מקום, במקום "שר הפנים" יבוא "השר לביטחון הפנים"; (2) בסעיף קטן (ב), המילים "והשר לביטחון הפנים" – יימחקו; (3) בסעיף קטן (ב1), ברישה, במקום "לאחר התייעצות עם השר לביטחון הפנים ובאישור" יבוא "באישור"; (4) בסעיף קטן (ד), המילים "השר לביטחון הפנים ועם" – יימחקו.
<עידו בן יצחק: במקום סעיף 5, נוסיף את הסעיף שאומר, שהמעסיק יישא בעלות בדיקת הכשירות הנפשית של המאבטח.
מירי רגב: יש הרבה פערים.
מירי רגב: סכמו את כל הפערים לקראת הקריאה השנייה.
<יוחאי וג'ימה: מופיע בחוק שר הפנים.
מירי רגב: לטובת הפרוטוקול, כל מקום שכתוב "שר הפנים" יהיה "השר לביטחון הפנים" בהתאמה.
מירי רגב: חברת הכנסת מיכל רוזין מצביעה במקום תמר זנדברג.
מירי רגב: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, נא לבוא עם הפערים, לקראת הקריאה השנייה.
מירי רגב: תודה לכולם הישיבה נעולה.
מירי רגב: אני פותחת את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת בסוגיה שצריכה לקבל פתרון לאחר הרבה מאוד שנים.
מירי רגב: מדובר בטופס 4, שזה חיבור הבתים לרשת החשמל.
מירי רגב: נוצר מצב שאני מכירה בעיקר מההסתובבות שלי במגזר הדרוזי, ואני יודעת שזה גם במגזר הערבי, אבל שם חנא הבטיח סיור ועדיין לא עמד בכך.
מירי רגב: אני מקווה שזה יהיה במושב הבא, כי בזה כבר לא נספיק.
מירי רגב: יש בעיות של התושבים: הם בונים ללא אישור, וברגע שהם בונים ללא אישור, הם לא מקבלים טופס 4.
מירי רגב: הם בונים ללא אישור בגלל שהמדינה לא מתכננת כראוי את אותה התיישבות של חיילים משוחררים, של בני משפחה שצריכים להרחיב את הבית, ואז נוצר מצב שהם מתחברים באופן פירטי לרשת החשמל, וזה מביא לבעיות רבות, גם ברמה הבטיחותית וגם בעומס על חברת החשמל, וזה מביא למצב שהוא בלתי אפשרי.
מירי רגב: מצד שני, המדינה לא יכולה לאפשר את אותה בנייה בלתי חוקית.
מירי רגב: ובעצם ברגע שאנחנו מחברים אותם לטופס 4 אז אנחנו בעצם אומרים שהמדינה מאפשרת את הבנייה הבלתי חוקית.
מירי רגב: כך שברור שיש כאן איזושהי בעיה: מצד אחד המדינה רוצה שאנשים יבנו בצורה חוקית, ומצד שני המדינה לא רוצה שבמשך שנים אנשים יחוברו באופן פירטי לחשמל, כי זה מהווה סכנה.
מירי רגב: לאחר שקיימתי מספר דיונים בנושא.
מירי רגב: עמאר היה איתי בכל הדיונים ובכל הסיורים, וחנא גם הצטרף לאחד הסיורים.
מירי רגב: לאחר מספר סיורים הבנתי שיש כאן בעיה, ולכן ביקשתי...
מירי רגב: שוחחתי עם חברת החשמל, ויפתח, ראש חברת החשמל, אמר שבהחלט צריך לפתור את הבעיה הזאת, ולכן אנחנו מבקשים לראות כיצד אנחנו פותרים את הבעיה.
מירי רגב: ננסה לחבר כאן את הקטע המשפטי ואת הקטע התכנוני.
מירי רגב: עמאר יושב בראש ועדה שמטפלת בכל תכניות המתאר במגזר הדרוזי, ואמרנו שנעשה את אותו דבר במגזר הערבי אחרי הסיור שחנא הבטיח לנו אבל עוד לא הצלחנו ליישם אותו.
מירי רגב: עמאר יושב בראש ועדה, ועוד במושב הזה יהיה דיון עם בינת שוורץ.
מירי רגב: היא מבינה את החשיבות וקיבלה הנחיה לבוא להסביר לנו מה קורה עם כל תכניות המתאר במגזר הדרוזי, ואז אנחנו נראה איך אנחנו מתקדמים לפחות עם המגזר הזה, ובמושב הבא נתעסק גם כמובן עם המגזר הערבי.
מירי רגב: נתקדם לאט-לאט.
מירי רגב: אבל חיבור חשמל זה לכלל המגזרים, טופס 4 זה לא לגבי מגזר מסוים.
מירי רגב: אבל אנחנו צופים את הבעיה העיקרית במגזר הדרוזי, במגזר הבדואי, ובמגזר הערבי.
מירי רגב: אני רוצה קודם כול לשמוע מחברת החשמל כיצד היא רואה את הבעיה ואיך היא חושבת שצריך לפתור אותה.
מירי רגב: אבל אני צריכה פה מישהו מההיבט המשפטי, שאמור היה להגיע אבל לא הגיע.
מירי רגב: לדיון הבא הוא חייב להגיע, אני חייבת את ההיבט המשפטי פה, בלעדיו אני לא יכולה לקבל החלטה.
מירי רגב: אז אני צריכה בדיון הבא נציג של משרד המשפטים ושל היועץ המשפטי לממשלה.
מירי רגב: ואני כמובן רוצה לשמוע את עמדת משרד התשתיות לסוגיה הזאת, כמשרד שאחראי על הנושא הזה.
מירי רגב: אבל נתחיל קודם כול עם חברת החשמל.
<שמעון יופה: אני שמעון יופה, מנהל מחוז צפון.
<שמעון יופה: הבעיה שתיארת קיימת בהחלט בכל המגזרים, גם בחלק מהמגזר היהודי.
<שמעון יופה: אנחנו בהחלט רואים חשיבות גדולה בלחבר את הבתים לחשמל, מכיוון שרובם מחוברים בלאו הכי, ואנחנו רוצים לחבר אותם בצורה בטיחותית וטובה.
<שמעון יופה: אבל מצד שני אנחנו מחויבים לשמור על חוק התכנון והבנייה, שעל פיו אסור לנו לחבר בתים לחשמל בהיעדר טופס 4.
<שמעון יופה: אני מציע שהיועץ המשפטי שלנו, עורך דין ארז סרי, יציג את הפן המשפטי של הבעיה.
<ארז סרי: הנושא של חיבורי חשמל מוסדר בחוק התכנון והבנייה.
<ארז סרי: חברת החשמל, כמצב עובדתי נתון, עומדת בחזית כאשר - - -
מסעוד גנאים: מאיזה שנה החוק הזה?
<ארז סרי: החוק הוא כבר משנות ה-60, אבל הנושא של ה - - -
מסעוד גנאים: הכוונה לזיקה בין ההיתר לבין חיבור החשמל.
<ארז סרי: בשנות ה-80.
מירי רגב: יש איזה חוק - - - ?
<ארז סרי: היה תיקון.
<ארז סרי: אני אגיע אליו.
חנא סוייד: זה סעיף 157א לחוק התכנון והבנייה.
<ארז סרי: סעיף 157א לחוק התכנון והבנייה יצר את הזיקה בין חיבור לתשתיות לבין טופס 4.
<ארז סרי: טופס 4 הוא טופס שכשמו כן הוא – הוא נובע מתקנה מספר 4 בתקנות של אישור למתן חיבורים לאספקת מים, חשמל וטלפון.
<ארז סרי: בפועל, התשתית היחידה כמעט היום שניתנת כתנאי לטופס 4 היא תשתית החשמל.
<ארז סרי: התשתיות האחרות בדרך כלל קיימות וניתנות.
מירי רגב: זה בזק, מים, ביוב?
<ארז סרי: זה ניתן בסופו של יום בדרך כזו או אחרת.
חמד עמאר: בכל מה שקשור לעיריות, ניתן לקבל את זה – את המים, את הכול.
<ארז סרי: נכון.
<ארז סרי: גם גופי תקשורת.
<שמעון יופה: בחשמל יש גם היבט שהוא בטיחותי.
מירי רגב: אני ראיתי בכמה מקומות איך הם מחוברים לחשמל, ואני אומרת לכם, זו סכנת חיים.
חמד עמאר: אבל בטוח שבטיחותי יותר להתחבר דרככם בלי טופס 4 מאשר להתחבר פירטית – אם אתה כבר מדבר על הנקודה של הבטיחות.
<שמעון יופה: נכון, ברור.
<ארז סרי: אין ספק.
<ארז סרי: אנחנו נגיע לזה.
<ארז סרי: היו בעבר שני מכשירים שנועדו לתת פתרון כלשהו.
<ארז סרי: המכשירים החוקיים האלה אינם קיימים היום.
<ארז סרי: מדובר ב"צו שחל", שנקרא צו החשמל, משנת 88'; והיה עוד מכשיר, שנקרא חוק הספקת חשמל (הוראת שעה), מ-96', שהיה בתוקף עד שנת 2004.
<ארז סרי: הוא הוארך מעת לעת, וב-2004 - - -
חנא סוייד: עד 2007.
<ארז סרי: עד 2004 האריכו אותו.
מירי רגב: ומה היו התפקיד של שני הצווים האלה?
<ארז סרי: חוק הספקת חשמל דיבר על בניין של קבע ש: שימש למגורים ערב תחילת החוק; כלול ברשימת מבנים אשר מבחינה עניינית או בטיחותית יש לחברם לרשת החשמל; גם אם אין לגביו היתר הוא אינו מיועד להריסה ואין לגביו צו הריסה שיפוטי; וגם, לא התווספה בנייה כלשהי לאחר 1 בינואר 1987.
<ארז סרי: אנחנו קיבלנו רשימות של מבנים ביישובים והתבקשנו לחבר אותם.
<ארז סרי: זה לגבי חוק הספקת חשמל משנת 96', שהיה בתוקף עד שנת 2004.
מירי רגב: היועצת המשפטית, אני רוצה שתחדדי את זה.
<ורד קירו-זילברמן: אני אחדד את מה שעורך דין סרי אמר:
<ורד קירו-זילברמן: החוק הזה הוא חוק שמותנה בצו שיקבע שר התשתיות הלאומיות.
<ארז סרי: היה ניתן צו, היינו מקבלים רשימות ממשרד התשתיות, ומחברים אותם.
<ארז סרי: המכשיר הזה כבר לא קיים משנת 2004, עת סירבו להאריך את החוק במסגרת הוראת שעה.
<ארז סרי: צו שחל, שהיה קיים מ-88', הותנה בכך ש: ראש הרשות אישר כי מבנים בתחום תכנית המתאר המאושרת או מרחב התכנון המאושר ביחס ליישובים הם טעונים חיבור; הוא עמד בדרישות בטיחות; וכמובן, בוצעה הזמנה בהתאם לכללים הנקוטים בחברת החשמל.
<ארז סרי: אבל הוא הוחל על מספר יישובים מוגבל – ארבעה יישובים.
מירי רגב: לפי מה הוא החליט?
מירי רגב: לפי מה החליטו זאת בהוראת שעה, למרות שידוע שהמבנים הם בלתי חוקיים?
מירי רגב: זאת אומרת, מה גרם להחלטה ה - - -
<קריאה: הבלתי חוקית.
מירי רגב: נכון, הרי על זה אנחנו מדברים.
מירי רגב: אם זה לא היה בלתי חוקי, לא היינו מדברים על זה.
<שמעון יופה: הייתה בזמנו ועדת מרקוביץ', שהתנתה את התנאים שבהם ניתן לחשוב על תהליך של חיבור הבתים האלה, בתים שארז תיאר פה: בתים שלא - - -
מירי רגב: אבל שמעון, את זה אני מבינה, אבל אני שואלת - - -
חנא סוייד: יושב כאן ראש העיר לשעבר של דליית אל-כרמל, שהוא בעצמו חתם אולי על מאות אישורים כאלה.
חנא סוייד: הוא אחד הנהנים מזה.
מירי רגב: אבל חנא, אני שואלת את שמעון וארז: הוחלט בשנה מסוימת, על ידי צו מסוים, כהוראת שעה ולא כהוראת קבע – ואני מבינה למה זה הוראת שעה – לחבר בתים שלא נבנו על פי ההכשר החוקי, לטופס 4.
מירי רגב: ואני שואלת האם מישהו יכול להסביר לי את הרציונל שעמד מאחורי הוראת השעה הזאת.
<ארז סרי: גברתי, הרציונל עומד כבר בשם של הצו: הבטחת בטיחות בהספקת החשמל.
<ארז סרי: אבל אני רוצה לציין שב-2006 חברת החשמל הפסיקה לכבד בקשות מכוח צו שחל.
<ארז סרי: הסיבות לצו שחל היו בטיחות ו - - -
<רמזי חלבי: ופיגור בתכנון.
<ארז סרי: בשנת 2006 לא כיבדנו אותו מכיוון שהייתה בעיה לגבי החוקיות.
<ארז סרי: מה שחוּבַּר חוּבַּר לפיו, ומאותו מועד לא בוצעו דברים.
חנא סוייד: גברתי, אני אסביר את זה.
חנא סוייד: בשנת 87' הייתה ועדה בשם ועדת מרקוביץ', שחקרה את עניין הבנייה ללא היתר ביישובים הערבים.
חנא סוייד: ובסופו של דבר היא חיברה דוח, שכלל באופן ספציפי מקבצים של בניינים שאפשר להתיר אותם – שבמהלך הימים יהיה אפשר להתיר אותם.
חנא סוייד: ואותם, אמרו, אין מניעה מלחבר לחשמל.
מירי רגב: יפה, את התשובה הזאת רציתי לשמוע.
חנא סוייד: עכשיו, כל הבתים שהיה פוטנציאל לחבר אותם שנכללו בדוח מרקוביץ' – הם חוברו.
חנא סוייד: אבל מה הבעיה?
חנא סוייד: שנשארו עוד אלפים על גבי אלפים של בתים שלא חוברו.
חנא סוייד: וזו הבעיה העכשווית שאת רוצה לקדם.
<ארז סרי: אני רוצה לדייק: ועדת מרקוביץ' נוגעת להוראת השעה, חוק הספקת חשמל, ולא לצו שחל.
חנא סוייד: אבל שחל זה כבר היסטוריה, בוא נתקרב לעידן הנוכחי.
<ארז סרי: רק רציתי לדייק.
מירי רגב: למה אני שאלתי על הרציונל?
מירי רגב: הרי מה אנחנו אומרים?
מירי רגב: אנחנו לא רוצים להכשיר בנייה בלתי חוקית, זה ברור לחלוטין, בכל מגזר שהוא.
מירי רגב: מאידך, ברור לנו לחלוטין שחיבור פירטי לחשמל, שאנחנו רואים את זה בעיקר ביישובים הערבים, הבדואים, הדרוזים ובחלק מהיישובים היהודיים, הוא בעיה מסוכנת לציבור.
מירי רגב: אנחנו מנסים לפתור אותה.
מירי רגב: מצד אחד לא לעבור על החוק ומצד שני לשמור על הנושא הבטיחותי.
מירי רגב: ניסיתי להבין מה היה אז, ונאמר שהסיבה לכך היא שמינהל התכנון אמר שבניינים שיהיה להם היתר יחוברו לחשמל.
<ארז סרי: ועדת מרקוביץ' פעלה מכוח חוק הספקת חשמל, והרבה מאוד מבנים חוברו לחשמל.
<וג'יה כיוף: אני וג'יה כיוף, ראש המועצה המקומית עוספיה.
<וג'יה כיוף: מסמך שחל חילק את הבתים ללבנים ואפורים.
<וג'יה כיוף: אפורים הם אלה שנבנו בשטחים שהם כאילו, בתכנון, שטחים ציבוריים או כביש, שטחים שלא נתנו להם חשמל; והלבנים הם שטחים שנתנו להם חשמל.
<וג'יה כיוף: יש לי מסמך של שחל בעצמו, והוא אומר שם שהמקום הזה שראש הרשות חותם זה מקום שהוא בביצוע אם זה תכנית מתאר או משהו כזה.
<וג'יה כיוף: זאת אומרת, עוד שנה או שנה וחצי, או כמה חודשים - - -
אחמד טיבי: קוראים לזה "היתכנות תכנונית".
<וג'יה כיוף: היתכנות תכנונית.
<וג'יה כיוף: ואז נתנו להם את זה.
חנא סוייד: גברתי, אני מציע שאנחנו לא נדוש יותר מדי בהיסטוריה, כדאי שנגיע לעידן הנוכחי, נראה מה הבעיות היום.
מירי רגב: מה חברת החשמל מציעה?
<ארז סרי: גברתי, אנחנו הצענו כבר מספר פעמים בעבר – גם בתיקון הגדול, תיקון שרית דנה – לבוא ולפתוח איזשהו פתח בנושא, משום שהתוצאה היום היא שקיימים היום מבנים רבים מאוד שמחוברים.
<ארז סרי: זה עניין בטיחותי, זה עניין של הסדרה מסודרת של שכונות שלמות, ומה שיותר חשוב – יש היום המון מבנים שהם עובדה קיימת.
<ארז סרי: ואנחנו לא נכנסים לשאלה אם זה בסדר או לא, אבל משחלפה תקופה מסוימת והרשות אינה נוקטת עוד בפעולות להריסה של הבנייה, בין היתר בשל חלוף תקופת התיישנות, אז המבנה הוא עובדה מוגמרת, ואין יותר פעולות כנגד המבנה, ואז יש צורך לנסות להסדיר את חיבורו לחשמל.
חמד עמאר: יש לי שאלה: יש לחברת החשמל שיקול דעת אם לחבר או לא לחבר?
חמד עמאר: כי לפני שבועיים-שלושה קיימנו דיון על לוד, ושם מנהל המחוז אמר "לפעמים הייתי עוזר, בא ומחבר, במקרים הומניטריים".
חמד עמאר: אז האם יש שיקול דעת לחברת החשמל?
חמד עמאר: כי אם יש שיקול דעת לחברת החשמל אם לחבר או לא לחבר, כפי ששמענו ממנהל המחוז - - -
מירי רגב: לא, לפי מה שאני יודעת גם מהיועצת המשפטית שלי, אין להם שיקול.
<ארז סרי: אדוני, אין לנו שיקול דעת.
<ארז סרי: מה שאנחנו יכולים לעשות אנחנו עושים, אבל אנחנו פועלים על פי החוק.
<ארז סרי: אנחנו פועלים בצורה הכי חיובית והכי אוהדת, אבל אין לנו שיקול דעת.
מירי רגב: משרד התשתיות, אני מבקשת לשמוע את עמדתכם, האם אתם תומכים בעמדת חברת החשמל, שאומרת שהיא לא רוצה ללכת ולאתר את האי-חוקיות, אבל שכן צריך לראות על איזה מבנים חלה התיישנות או יש עליהם היתכנות תכנונית ואיך מאפשרים לאותם מבנים טופס 4 בצורה חוקית.
מירי רגב: האם אתם תומכים בעמדה הזאת?
<יהודה ניב: אני יהודה ניב, מנהל מינהל החשמל.
<יהודה ניב: בסך הכול, איסור החיבור לחשמל בחוקי התכנון והבנייה הוא למעשה גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה.
<יהודה ניב: בנוסף, מדובר בבנייה שהרשויות המוסמכות, מדינת ישראל, מחברות אותה לרשת המים, מחברות אותה לרשת הביוב, גובות ממנה ארנונה, במקומות מסוימים גם מסדרים שם כבישים ומדרכות, אבל רק דבר אחד לא עושים: אסור לחבר לחשמל.
מירי רגב: כולנו מבינים את חשיבות החשמל, אבל אני רוצה להבין מאיזה משרד בא האיסור הזה?
<יהודה ניב: האיסור הזה הוא בחוק התכנון והבנייה.
מירי רגב: זאת אומרת שמקורו בחוק התכנון והבנייה?
<יהודה ניב: חוק התכנון והבנייה, תשכ"ה-1965, סעיף 157א.
אחמד טיבי: זה חוק אנכרוניסטי ביותר.
חמד עמאר: הוא נותן לשר הפנים שיקול דעת לחבר.
<ארז סרי: בנסיבות מאוד מצומצמות הוא מקנה שיקול דעת.
<יהודה ניב: השאלה היא לפתחו של הבית הזה.
<יהודה ניב: השאלה היא לא לפתחה של חברת החשמל, לא לפתחו של מינהל החשמל, אלא לפתחו של הבית הזה.
מירי רגב: לכן אני עושה את הדיון הזה והדיון הזה הוא ביוזמתי.
מירי רגב: אז אתה אומר שאתה לא מבין מדוע יש הבדל בין חשמל ומים.
מירי רגב: התושב משלם ארנונה וכולי, וזו עובדה קיימת שהוא בנה את הבית, ואם רוצים להתעסק איתו אז שיתעסקו איתו כמו שמתעסקים בבית משפט, אבל לא נשפיע עליו דרך זה שנאלץ אותו להיות מחובר באופן פירטי לחשמל, שזה מהווה סיכון חיי אדם.
<יהודה ניב: אכן כך.
<צבי שניידר: אני צבי שניידר, נציג של היחידה לפיקוח על הבנייה.
<צבי שניידר: גברתי, אני לא יודע כמה בתים התחברו פירטית, אני יודע - - -
חנא סוייד: כולם.
חמד עמאר: אין בית שלא מחובר לחשמל.
מירי רגב: אני אומרת לך שאין בית שלא מחובר לחשמל.
מירי רגב: אין בית שלא מחובר לחשמל, ורוב הבתים שמחוברים לחשמל הם בתים שלצערי אין להם היתרי בנייה.
מירי רגב: ולכן מיניתי את עמאר, וגם בינת שוורץ תהיה פה – כדי לטפל בכל תכניות המתאר של המגזר הדרוזי.
מירי רגב: וגם במגזר הערבי זה צריך להיות.
<צבי שניידר: גברתי, תרשי לי להמשיך.
<צבי שניידר: בכל מחוזות המדינה, אנחנו מדברים על עשרות אלפי בתים שנבנו ללא היתר וכיום הם כנראה מחוברים לחשמל.
<צבי שניידר: את התופעה הזאת צריך לראות בשני מובנים.
<צבי שניידר: האחד זה שבעצם אותם בתים מחוברים לחשמל על ידי חברות החשמל הישראלית או המזרח ירושלמית או כל חברות החשמל הקיימות; והתופעה השנייה זה ששכן, אחד שקיבל שעון, מחבר שכונה שלמה, שזו בעיה שאנחנו מכירים אותה ולא יודעים איך לפתור אותה.
מירי רגב: אתם, כמשרד הפנים, שיש לו את הסמכויות והאחריות - - -
באסל גטאס: זה לא הוא.
<צבי שניידר: אני יחידת הפיקוח.
מירי רגב: היינו צריכים רמת מנכ"ל.
<צבי שניידר: אנחנו פועלים בשם החוק, וצריך להיות חוק גם לעניין הזה.
מירי רגב: חבר הכנסת גטאס, בבקשה.
באסל גטאס: אני מברך על הדיון ואני חושב שזו אותה בעיה גם בכל היישובים הערביים.
באסל גטאס: אני חושב שאותו רציונל של ועדת מרקוביץ' צריך להיות גם פה.
באסל גטאס: כי אין יישוב ערבי ש...
באסל גטאס: אני יכול להגיד לכם בכפר שלי איזה בתים מחוברים באופן לא חוקי, כולנו יודעים את זה, כולל מינהל התכנון.
באסל גטאס: אלה בתים שלא ייהרסו, וכל הרשויות יודעות שאלה בתים שלא מיועדים להריסה, הם לא עוברים בתוואי של כביש ראשי או משהו כזה.
באסל גטאס: ולכן חבל להמשיך ולהנציח את המצב שבו הבתים האלה לוקחים חשמל באופן פירטי ומסכנים את עצמם ואת כל השכנים שלהם.
באסל גטאס: אני חושב שאם ועדת הפנים תצא עם סיכום כזה לשרים דרך הוראה בחוק או שינוי בחוק, זה ייטיב עם כולם.
מירי רגב: חבר הכנסת חמד עמאר, שהוא גם יושב-ראש ועדת המשנה לטיפול בסוגיה של המתאר במגזר הדרוזי וגם עוסק בנושא של טופס 4 במגזר, בבקשה.
חמד עמאר: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, אני באמת רוצה להודות לך שלקחת את הנושא הזה לידיים.
חמד עמאר: אני חושב שוועדת הפנים היא הוועדה המתאימה לטפל בכל הנושא הזה, ואולי בסופו של דבר אנחנו נגיע לפתרון, כי אנחנו דשים בעניין הזה כבר חמש שנים.
מירי רגב: אנחנו חייבים להגיע לפתרון.
חמד עמאר: בגלל חשיבות העניין אנחנו רואים שראשי רשויות מהצפון הגיעו – מסכנין, מירכא, מעוספיה, מסאג'ור.
חמד עמאר: אנשים יודעים את החשיבות של העניין ויצאו בשש בבוקר בשביל להיות בשמונה וחצי בוועדה, וזה מראה על חשיבות העניין.
חמד עמאר: אני חושב שלא צריך לדבר הרבה על התכנון והבנייה, צריך לקחת את דוח מבקר המדינה, ולקרוא רק משפט סיכום אחד: "ממצאי הביקורת מעלים כשלים ומחדלים קשים ומתמשכים בתפקודה של הוועדה המחוזית צפון בכל הנוגע לטיפול וקידום תכנון תכניות המתאר והבנייה המפורטות".
מירי רגב: ממתי הדוח הזה?
חמד עמאר: מ-2013, זה לא דוח ישן.
חמד עמאר: זה דוח מאוד חריף.
חמד עמאר: אני קראתי את כל הנושא של הביקורת על הוועדה המחוזית - - -
<חגית עמית: - - - מינהל התכנון, שהוא מקדם את התכניות האלה.
מירי רגב: בסדר, בינת תגיע לפה וגם השר בעצמו התייחס לזה.
מירי רגב: תאמיני לי, אתם כולכם תעבדו עכשיו מאוד יפה עם טופס 4.
חמד עמאר: משרד הפנים, במקום שישלח לי את הפיקוח, היה צריך לקרוא את הדוח הזה ולהבין שהפשלה הייתה של משרד הפנים, לא של אף אחד אחר.
חמד עמאר: ואני רוצה להגיד דברים מאוד קשים.
חמד עמאר: מחוז הצפון, או כל מחוז אחר שלא מקדם את תכניות המתאר במגזר הדרוזי והמגזר הערבי.
חמד עמאר: במגזר הדרוזי, שאותו אני מכיר טוב מאוד, זו מסחטה של כסף, אז למה לטפל?
חמד עמאר: זו מסחטה הכי טובה של כסף, זה מיליונים.
חמד עמאר: מדובר באנשים שמקבלים קנס של 150,000 או 180,000 שקל ועוד פעם קנס של 80,000-70,000 שקל.
חמד עמאר: אני מכיר משפחה מחורפיש שקיבלה בבית המשפט 210,000 שקל.
חמד עמאר: ומה עשתה הפרקליטות, התביעה, ועדת התכנון והבנייה?
חמד עמאר: הגישה ערעור, כי היא מבקשת 1,700,000 שקל, על בנייה בתוך האדמה שלו.
חמד עמאר: אז למה לי לקדם תכניות מתאר כשיש לי כזו מסחטה של כסף?
חמד עמאר: אני לא מעלה את זה רק כאן, אני עושה על זה גם תכנית בטלוויזיה, על זה שהמסחטה הכי טובה של כסף במגזר הדרוזי זה הנושא של התכנון והבנייה.
חמד עמאר: אני אומר לכם שלא יהיו תכניות מתאר אם בינת שוורץ לא תיקח את זה לידיים ותקדם את זה.
חמד עמאר: זו מסחטת הכסף הכי טובה שיש.
חמד עמאר: אני אומר לכם, מדובר במיליונים.
חמד עמאר: יש יחידת פיקוח, משפטים – אז למה לי לקדם את תכניות המתאר?
חמד עמאר: הרי גם לא הורסים.
חמד עמאר: אם באמת לא היו לוקחים את זה כמסחטה של כסף.
חמד עמאר: .. הם יודעים שהם לא יכולים להרוס, כי אותם יישובים 30 שנה לא קיבלו תכניות מתאר, אז איך יכולים להרוס?
חמד עמאר: לכן, גברתי היושבת-ראש, אני אומר לך שהדבר הכי חשוב בעניין הזה זה הנושא שיש מסחטת כסף טובה, של מיליוני שקלים, ומשרד הפנים ושום ועדה מחוזית לא יקדמו את תכניות המתאר, ולא בגלל שום דבר אחר, רק כסף.
חמד עמאר: כסף וכסף ועוד כסף.
חמד עמאר: וזה הדבר החשוב ביותר בכל הנושא של הוועדה שלנו ושל הוועדה שאני מוביל.
חמד עמאר: אני כבר ישבתי עם בינת שוורץ ושמעתי ממנה את הדברים, ואני רואה שמישהו עכשיו קלט את העניין ורוצה לקדם את תכניות המתאר.
מירי רגב: בטח, הם חייבים, חסר להם שלא.
חמד עמאר: הם גם לא יודעים לתכנן באדמות פרטיות.
חמד עמאר: כל ועדות התכנון והבנייה לא יודעות לתכנן באדמות פרטיות.
חמד עמאר: הרי 60 שנה הם מדשדשים במקום, כי הם לא יודעים לתכנן, הם לא יודעים שזו אדמה פרטית ואתה לא יכול להפקיע 40% לבן אדם.
חמד עמאר: ובכל זאת הם מתעקשים ללכת לפי החוק, כאילו שהם מתכננים באדמה של המינהל.
חמד עמאר: הרי באדמה של המינהל אני יכול לעשות כביש של 40 מטר, לעשות גן ציבורי של 20 דונם, ואף אחד לא ישאל אותי, כי זו אדמה של המינהל, ואחרי זה אני מקבל את החלקה שלי או את הדירה שלי, ואף אחד לא שואל אותי, אני הולך וקונה אותה.
חמד עמאר: יש כאן שתי נקודות: אחת, שאתם לא יודעים לתכנן ואתם גם לא ניסיתם ללמוד איך לתכנן באדמות פרטיות, והדבר השני, שזו המסחטה של כסף הכי טובה שיש במדינת ישראל.
חמד עמאר: בישיבה שקיימנו בנושא שאני מוביל בוועדה, שמעתי שיש פיגור של 25 שנים בנושא התכנון במגזר הדרוזי.
חמד עמאר: 25 שנים זה אומר לא שאני צריך לעלות על מטוס, אלא אני לא יודע על איזה טיל אני צריך לעלות בשביל להשיג את הפיגור שיש היום בכל הנושא של תכנון ובנייה במגזר הדרוזי.
מירי רגב: אמרתי לך, זה יטופל, והשלב הבא יהיה המגזר הערבי, ברגע שחנא יתעורר ויטפל בסיור שהוא צריך לארגן לוועדה.
אחמד טיבי: עכשיו הבנו למה אין חשמל אצל ערבים.
מירי רגב: אחמד, אין מה לעשות, חנא לקח לך את ההצגה היום, חנא יוביל את הסיור במגזר הערבי, אין מה לעשות.
מירי רגב: הוא קיבל את המשימה הזאת לפני שלושה חודשים והוא נרדם בשמירה.
חמד עמאר: אני מכיר את חנא סוייד, והוא אחד האנשים המוכשרים שיש לנו בוועדה בנושא התכנון והבנייה.
חמד עמאר: אנחנו נמשיך בוועדה, אנחנו לא ניתן למינהל התכנון אפשרות להמשיך להתנהג למגזר הדרוזי כמסחטה של כסף, ואם הוא לא יודע לתכנן במגזר הדרוזי, שילמד.
חמד עמאר: אם הוא לא יודע לתכנן, שייעזר בראשי רשויות.
אחמד טיבי: אתה פגעת בחנא סוייד פעמיים: א', אמרת עליו דברים טובים, ו-ב', הודעת שהוא פורש.
מירי רגב: לפני שהוא פורש הוא יטפל לי בעניין.
מירי רגב: חוץ מזה, אני אביא אותו כיועץ לוועדה.
מירי רגב: אני מעדיפה אותו לא כח"כ אלא כיועץ בוועדה.
חנא סוייד: ברשותך.
חמד עמאר: הדבר הכי חשוב בוועדה שאנחנו נצטרך לטפל בו זה הנושא של החשמל.
חמד עמאר: מדברים גם על החוק.
חמד עמאר: אני בעצמי, כעוזר שר התשתיות ב-2001, עזרתי והייתי מגיע אישית לבתים, מגיע לראשי רשויות, וחיברנו אלפי בתים לחשמל.
מירי רגב: לא, זה לא צריך להיות בטובות, זה צריך להיות בשיטה.
חמד עמאר: לא, לא, אני עשיתי את זה בתור עוזר של שר – לעזור לחבר את החשמל בחוק.
חמד עמאר: והצלחנו לחבר אלפי בתים.
חמד עמאר: אני בעצמי הסתובבתי ביישובים.
חמד עמאר: משפט אחרון.
חמד עמאר: חוקית, יש לשר הפנים אפשרות להוציא עכשיו צו, בלי חוק, שאני וחנא מנסים לקדם עכשיו ואני מאמין שבשבוע הבא נעלה אותו לוועדת שרים.
חמד עמאר: בלי חוק ובלי שום דבר, שר הפנים יכול לתת הנחיה שתיתן אפשרות לבתים להתחבר.
חמד עמאר: וגם ראש הממשלה וגם מנכ"ל ראש הממשלה - - -
מירי רגב: אתה לוקח את כל הזמן של הדיון.
חמד עמאר: אבל אני נותן לך פתרונות.
חמד עמאר: בדיונים שקיימנו במשרד ראש הממשלה הייתה הסכמה כללית שכל תכנית שהופקדה, הבתים בה יחוברו לחשמל.
מירי רגב: חמד, תודה.
מירי רגב: נציג משרד הפנים, לא ידעת בכמה בתים מדובר, אז הנה הנתונים: במחוז צפון זה נאמד בין 10,000 ל-12,000 מבנים, במחוז דרום בערך 10,000 מבנים, במחוז ירושלים מדובר בהיקף של מאות יחידות דיור למגורים, במחוז חיפה כ-5,000 דירות, ובמחוז דן אין היקפים מדויקים.
<רפי חיים: זו הערכה גסה מאוד.
מירי רגב: זאת אומרת שיש כאן אלפי דירות.
דב חנין: מאות אלפים של אזרחים.
מירי רגב: אלה הנתונים, בצורה מסודרת.
מירי רגב: אדוני, מאיפה אתה?
<רונן סגל: לשכת תכנון חיפה.
מירי רגב: יש לך מה להגיד?
<רונן סגל: אם יורשה לי.
<רונן סגל: קודם כול, סעיף 157א (ח1) מאפשר במקרים מיוחדים להוציא היתרים לחשמל.
מירי רגב: אבל הכול עכשיו מקרים מיוחדים.
<רונן סגל: לא, - - - תכניות מופקדות, לא מאושרות.
<ג'בר חמוד: גם אם חסר מעקה לאותו בית?
<ג'בר חמוד: אני שאלתי כי טופס 4 - - -
<רונן סגל: לא דיברתי על טופס 4, דיברתי על אישור חשמל בלי טופס 4.
<ג'בר חמוד: לא, לא, חברת חשמל אוטומטית לא תחבר בלי טופס 4.
<ג'בר חמוד: וטופס 4, אם חסר מעקה, לא תקבל חשמל.
<רונן סגל: אז הסברתי שלפי סעיף 157א (ח1) - - -
חמד עמאר: תגיד לי בית אחד שבו התכנית הופקדה והוא חובר.
חמד עמאר: על זה הגענו להסכם עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, במשרד ראש הממשלה, לפני שנתיים.
חמד עמאר: תגיד לי בית אחד שחובר.
חמד עמאר: ויצאנו לפרסום ואמרנו שפתרנו את הבעיה, ואני בעצמי שמעתי את ראש הממשלה אומר את זה בג'וליס כשהייתי איתו בביקור.
חמד עמאר: הוא אמר שהגענו לפתרון הבעיה: מי שמפקיד, יקבל.
<רונן סגל: בהמשך למה שעמיתתי ציינה לגבי הרבה מבנים שקיימים ללא היתר – אני מכיר את מחוז חיפה, אני מתנצל, אני לא מכיר את המחוזות האחרים – מתוך ה-5,000 שיש בדליית אל-כרמל ועוספיה, יותר ממחצית מהם נמצאים בתוך תכניות מאושרות.
<רונן סגל: אז שיוציאו היתר, שיפעלו להוצאת היתר בנייה.
<רונן סגל: אלה מבנים ללא היתר, בתוך תכניות מאושרות.
<רונן סגל: כלומר, הבעיה התכנונית נפתרה מזמן.
מירי רגב: אני אומרת שוב: אני מבינה שזה החוק, ולכן אנחנו צריכים לטפל בחוק.
<רונן סגל: לא, החוק בסדר, הכול בסדר – רק שיפעלו להוציא היתר.
חנא סוייד: אתה יודע שזה לא נכון, אתה יודע שזה לא נכון.
<רונן סגל: למה זה לא נכון?
חנא סוייד: גברתי היושבת-ראש, אני יודע שאת אוהבת חשיבה חופשית.
חנא סוייד: תסתכלי על בתי סוהר.
חנא סוייד: בבתי סוהר יושבים פושעים שבתי משפט גזרו עליהם מאסר – ולהם יש חשמל.
מירי רגב: הם בני אדם.
מירי רגב: הם אמנם עבריינים, אבל הם בני אדם.
חנא סוייד: אז אני אומר על אחת כמה וכמה אם מישהו הוא לא פושע והוא גר בבית שלו, שהוא בנה בעצמו והוציא עליו הרבה כסף.
חנא סוייד: אני אהבתי מאוד את האמירה של נציג משרד התשתיות הלאומיות.
חנא סוייד: הוא אומר שהחוק הזה, החוק של טופס 4, של מניעת חיבור בתים לחשמל, הוא גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה.
חנא סוייד: נכון ציטטתי אותך?
חנא סוייד: אני חושב שזו אמירה נכונה ביותר וצריך לאמץ אותה.
חנא סוייד: אני חושב שחיבור בתים לחשמל הוא טוב לכולם.
חנא סוייד: הוא טוב לבעלי בתים, למשקי הבית.
חנא סוייד: יושב כאן ראש המועצה המקומית עוספיה, שבה משפחה נהרגה בגלל חוסר בטיחות בחשמל, בגלל חשמל סוג ב', כלומר, חשמל פירטי.
חנא סוייד: משפחה נהרגה בגלל שלא היה לה חיבור חשמל.