GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנא סוייד: אני מעריך שחיבור הבתים האלה לרשת החשמל יכניס לקופת חברת החשמל בין 200 ל-250 מיליון שקל, וזה יפתור את כל בעיות הנזילות של חברת החשמל.
חנא סוייד: אלה היתרונות של הדבר הזה.
חנא סוייד: ועכשיו לפתרון.
חנא סוייד: בקצרה, יש שתי דרכים לפתרון.
חנא סוייד: דרך אחת היא מנהלית: שר הפנים יכול להוציא צו על פי סעיף 157א (ח2) ובו הוא יורה על חיבור בתים שנכללים בתכניות שעברו הפקדה שאין מניעה תכנונית שבסוף התהליך יקבלו היתרי בנייה.
חנא סוייד: הוא יכול להוציא צו כזה ולפתור את כל הבעיות, ואני מדבר בפרט לא על מי שבנה באמצע הכביש אלא על מי שבנה במסגרת תכנית, והתכנית הזו בסופו של תהליך נתקעת בגלל בירוקרטיה.
חנא סוייד: בסופו של תהליך הוא יכול לקבל היתר.
חנא סוייד: שר הפנים יכול להוציא צו קבוצתי, צו שהוא לא לגבי בית אחד אלא לגבי תכנית אחת, ולחבר את אותם בתים.
חנא סוייד: הדרך השנייה היא דרך החקיקה.
חנא סוייד: אני הגשתי הצעת חוק בעניין הזה, שהיא בעצם התמצית של סעיף 157א (ח2), שאומרת שאם אין בעיות, אם יש מספר תנאים מצטברים, אפשר לחבר בית.
חנא סוייד: גברתי, בגלל הכוח הפוליטי שיש לך אני מוכן למכור לך בחינם את הצעת החוק שלי או להשתתף איתך.
מירי רגב: אמרתי לך שזו תהיה הצעת חוק ש - - -
חנא סוייד: אז בואי נעשה את זה.
מירי רגב: אמרתי לך את זה: זאת תהיה הצעת החוק של הוועדה.
מירי רגב: אני הרי יזמתי את הדיון על טופס 4.
מירי רגב: זאת תהיה הצעת החוק של הוועדה.
חנא סוייד: אני מסכים, ואני אשמח מאוד אם זה יפתור את כל הבעיות שלנו.
מירי רגב: חנא, תודה.
מירי רגב: אני מבקשת לשמוע את נציג ירכא, ולאחר מכן את יושב-ראש פורום הרשויות המקומיות הערביות ואת אחמד טיבי.
<והיב חביש: אני מודה לך, גברתי, על עצם קיום הישיבה הזאת, ולכל חברי הכנסת מהקואליציה והאופוזיציה, כי הנושא הזה חשוב מאוד לכל היישובים, במיוחד במגזר הלא יהודי.
<והיב חביש: אני רוצה לדבר על עוד נושא שקשור לחברת חשמל, ואני מדבר כאן גם כראש מועצה וגם כחשמלאי.
<והיב חביש: אני רוצה להעיר את תשומת לבכם לדבר נוסף.
<והיב חביש: לפי כל הפרסומים של חברת חשמל, יש עומס יתר לחברת חשמל.
<והיב חביש: וכשלוקחים חשמל פירטי, הצריכה היא תוספת של 50%.
<והיב חביש: זה בדוק ואני יכול להוכיח את זה לחברת החשמל.
מירי רגב: ברור, לכן חברת החשמל משתפת איתנו פעולה.
<והיב חביש: כי אם אנחנו לוקחים חיבור אחד ומתחלקים עליו חמישה אנשים, אז כולנו מתחרים מי יצרך יותר, כי זה מתחלק על כולם.
<והיב חביש: אבל כאשר זה מנת חלקו של כל אחד, מחפשים איך לחסוך בחשמל.
<והיב חביש: לכן זה אינטרס לכולם.
<והיב חביש: הדבר השני זה נושא הבטיחות.
<והיב חביש: היו כמה מקרים של הובלה של כבלים ב-100 וב-200 מטר, ואז המתח יורד והזרם עולה, וכל הנוסחה שעליה בנויים מכשירי החשמל – זו לא אותה נוסחה ולא אותם תנאים.
<והיב חביש: אנחנו מדברים על מספר רב של בתים שלא מחוברים אבל כן מחוברים.
<והיב חביש: החוק לגבי מים, חשמל, ביוב וכל התשתיות הוא אותו חוק.
<והיב חביש: אני חושב שצריך לקחת צעד אמיץ: שהוועדה הזאת ממחר בבוקר תוביל מהלך, כי החקיקה יכולה לקחת הרבה זמן, ואין לנו זמן לחקיקה - - -
מירי רגב: לא, נתחיל עם הצו של השר.
<והיב חביש: צריך לקבל החלטה לפנות לשר שינצל את הסמכות שלו ויפתור בעיה של מספר רב של תושבים.
<והיב חביש: ועוד פעם, אלה אותם תושבים שבגלל תשלום הקנסות וכל התנאים שהם גרים בהם, הם הפכו להיות האוכלוסייה הכי חלשה במדינת ישראל.
מירי רגב: יושב-ראש פורום הרשויות הערביות, בבקשה.
מאזן גנאים: אני מודה לגברתי על הישיבה הזאת, שהיא מאוד חשובה.
מאזן גנאים: בתחילת דבריי אני רוצה לומר לחבר הכנסת חמד שלא יפריד בין המגזר הדרוזי למגזר הערבי, כי הבעיה היא של כלל היישובים הערביים במדינת ישראל.
חמד עמאר: אם נפתור אותה במגזר הדרוזי זה יגיע גם למגזר הערבי.
מאזן גנאים: אסור לנו לדבר על זה.
מאזן גנאים: כשמדברים אז צריכים לדבר על כל - - -
מירי רגב: בבקשה, לעניין.
מאזן גנאים: זו בעיה של כולנו.
מאזן גנאים: הנושא השני הוא בקשר לשיקול הדעת של חברת החשמל.
מאזן גנאים: מי שקובע זה ועדת התכנון והבנייה של כל יישוב ויישוב, ולצערי אין להם שיקול דעת, וכמו שאמר ראש מועצת סאג'ור, במידה שיש מעקה חסר, לא נותנים היתר.
מאזן גנאים: אני רוצה להגיד שאלפי אנשים מסכנים את החיים שלהם יום-יום כשהם מתחברים בצורה פירטית.
מאזן גנאים: אנחנו כולנו אומרים ש"המציל חיי אדם כאילו הציל עולם ומלואו", אז איך זה שכל יום אלפי אנשים מסכנים את החיים שלהם?
מאזן גנאים: הייתה החלטה אמיצה של שר התשתיות לשעבר, בן-אליעזר, שאמר לחבר קרוב ל-10,000 בתים שאין להם היתר.
מאזן גנאים: זה עד 1 בינואר 87'.
מאזן גנאים: אני מחזיק פה מסמך שלפיו תכנית המתאר של סכנין אושרה ב-30 בפברואר 92'.
מאזן גנאים: זאת אומרת שאין לנו היום תכניות מתאר.
מאזן גנאים: ואם אנחנו רוצים לאמץ היום את החלטת השר האמיצה, אז בואו - - -
מירי רגב: אתה מדבר על התכנית של ההפקדה?
מאזן גנאים: לא, השר אמר שעד 1 בינואר 87', מי שבנה ללא היתר, יכול להתחבר לרשת החשמל.
חמד עמאר: לא, לא, זה לא השר אמר, זו הייתה החלטה שקיבלו כל השרים ופואד המשיך אותה.
חמד עמאר: כל שרי התשתיות עד שנת 2006 חיברו חשמל.
מירי רגב: זה גם כתוב בתוך החוק של הוראת השעה, אומרת לי פה היועצת המשפטית.
מאזן גנאים: ללא ספק.
מאזן גנאים: אז אם אני לוקח את סכנין כדוגמה, שרק ב-30 בפברואר 92' אושרה בה תכנית המתאר, אז תארי לעצמך את כלל היישובים שעדיין אין להם תכנית מתאר.
מאזן גנאים: אז אני חושב שצריכה להיות החלטה אמיצה, אם של שר הפנים, אם שלך באופן אישי ואם של ממשלת ישראל, כדי לפתור את הבעיה הזאת.
מירי רגב: אחמד טיבי, בבקשה.
אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, מאז שאני בכנסת, ב-99', אני עוסק בנושא הזה.
אחמד טיבי: כולנו עוסקים בנושא הזה.
אחמד טיבי: כי זה נושא כואב, זה נושא שפוגע ונוגע לעשרות אלפי בתים ומשפחות.
אחמד טיבי: נפתרה הבעיה טלאי אחרי טלאי – צו שחל, החלטת פואד בן-אליעזר כשהיה שר, צו שעה וכדומה – אבל המצב הבסיסי הוא שהחוק, לצערי הרב, מונע חיבור בתים ללא היתר.
אחמד טיבי: המצב הוא עד כדי כך אבסורד – והאדון ממשרד התשתיות היטיב לתאר את זה – שלבתים האלה יש ביוב, יש להם את כל שאר התשתיות האפשריות, אבל את המצרך הכי חיוני בחיים מודרניים או חצי מודרניים, שזה חשמל – את זה אין להם.
אחמד טיבי: ולכן זה מסכן חיים.
אחמד טיבי: אם הטענה שטופס 4 הוא למען בטיחות, הרי שכאן מסכנים חיי אדם.
אחמד טיבי: עובדה, משפחת כיוף נהרגה בגלל שלא היה חשמל, בגלל גנרטור.
אחמד טיבי: יתרה מזאת, בכפר ג'ת שבמשולש וביישובים אחרים, אני מכיר קבוצה של יותר מ-100 איש שכשהיה צו שעה הם שילמו אגרות, וגם השמות שלהם מאושרים על ידי חברת החשמל ועל ידי המשרד, ופתאום הפסיקו לטפל בצו הזה, ואז, למרות שהם עשו את כל המוטל עליהם, הם לא מחוברים מאז באופן חוקי לחשמל.
אחמד טיבי: וכמובן שמי שלא מחובר באופן חוקי לחשמל מסתדר דרך השכנים, כי זה אילוץ.
אחמד טיבי: ולכן, גברתי היושבת-ראש – ואני מברך אותך על קיום הדיון החשוב הזה – הפתרון הוא בהצעת חוק.
אחמד טיבי: בתיקון החוק הבסיסי.
אחמד טיבי: אני חושב שהכתובת היא שר הפנים גדעון סער, אני בטוח שהוא פתוח לרעיון של תיקון העוול הבסיסי, תיקון החוק.
אחמד טיבי: אבל עד אז, גברתי היושבת-ראש, צריך ליזום, ואת יכולה ליזום, צו או משהו זמני, העיקר לחבר את האנשים לחשמל.
אחמד טיבי: וצריך לשים לב לנקודה שחבר הכנסת עמאר הזכיר, ובצדק: שבעצם חברת החשמל נהנית כלכלית מ - - -
מירי רגב: היא תיהנה.
אחמד טיבי: אבל היא תיהנה יותר כאשר אנשים יתחברו לחשמל.
חמד עמאר: לא, עכשיו חברת החשמל לא נהנית, עכשיו הוועדות המחוזיות נהנות, הוועדות המחוזיות, שמקבלות את הכסף מכל - - -
מירי רגב: עמאר, עמאר - - -
חמד עמאר: חברת חשמל תיהנה אם נחבר.
מירי רגב: ראש מועצת עוספיה, בבקשה.
<וג'יה כיוף: אני רוצה להודות לך, גברתי היושבת-ראש.
<וג'יה כיוף: אני חושב שאם ישנו חוק שהוא לא בטיחותי, זה החוק הזה.
<וג'יה כיוף: הוא בא בשם הבטיחות – על מנת לגרום לאנשים למות.
<וג'יה כיוף: אם אתם תסתובבו בעוספיה, אתם תראו כבלים שנמתחים ל-1,200 מטר, אתם יודעים מה זה?
<וג'יה כיוף: אני עכשיו מקדם תכנון מהראשונים בארץ, במחוז חיפה, עם הממונה על המחוז, שעוזר ותומך ונותן.
<וג'יה כיוף: אני רוצה להגיד לכם שאני הגעתי בתכנית המתאר לכך שלא הורסים אף בית.
<וג'יה כיוף: אז למה מטפחים את הסבל אצל האנשים?
<וג'יה כיוף: אם לא הורסים, אז למה מטפחים את הסבל?
<וג'יה כיוף: באמת, למה מסבכים את הפשוט?
<וג'יה כיוף: הרי אנחנו מבינים שעוספיה, משנת 1978 יש לה תכנית מתאר.
<וג'יה כיוף: 78'.
<וג'יה כיוף: ב-78' לא היו בעוספיה אנשים שבנו ללא היתר.
<וג'יה כיוף: כי היה תכנון.
<וג'יה כיוף: האם בלתי אפשרי להניח שחוסר התכנון זה תכנון?
<וג'יה כיוף: מישהו צריך לבדוק את זה.
<וג'יה כיוף: זה לא שנה, זה לא שנתיים, זה לא חמש שנים, וגם לא 20 שנה – מישהו כאן נרדם בשמירה עשרות שנים.
<וג'יה כיוף: למה לא תכננו?
<וג'יה כיוף: מה אתם רוצים, שאנשים יעזבו את עוספיה וילכו למקומות אחרים?
<וג'יה כיוף: הרי אנשים רוצים לגור בכפר.
<וג'יה כיוף: ומי שרוצה לבנות בלי היתר לא מקבל משכנתה, אלא מקבל תיק פלילי.
<וג'יה כיוף: כל שנתיים מביאים אותו לבית המשפט, והוא לא מקבל חשמל.
<וג'יה כיוף: מה, אנחנו אנשים כאלה?
<וג'יה כיוף: אנחנו סדיסטים?
<וג'יה כיוף: החוק הזה נחקק בכנסת, ומי שיכול להוביל לתיקון החוק הזה זו הכנסת.
<וג'יה כיוף: תודה.
מירי רגב: ג'בר, בבקשה.
<ג'בר חמוד: אני רוצה להודות לך על הדיון הזה.
<ג'בר חמוד: אני רוצה להתייחס למה שחמד אמר לגבי הביקורת של מבקר המדינה על אלכס שפול באופן אישי.
<ג'בר חמוד: אני בטוח שאם המבקר היה בודק גם את מחוז חיפה, הוא היה מוצא ביקורת הרבה יותר קשה משם.
<רונן סגל: למה אתה אומר כשאתה לא יודע?
חמד עמאר: אני לא הזכרתי שמות, אני אמרתי מחוזות.
חמד עמאר: וגם המבקר לא הזכיר שמות.
מירי רגב: אנחנו לא באים לאיים פה, אנחנו רוצים לפתור בעיה.
<רונן סגל: אבל לפני רגע אמר ראש מועצה מקומית - - -
מירי רגב: אנחנו רוצים לפתור בעיה, די.
<ג'בר חמוד: כשאתה דיברת אני שתקתי.
<ג'בר חמוד: אני אגיד את דעתי, שמעת?
<ג'בר חמוד: אתה תקשיב לי עכשיו.
מירי רגב: בבקשה, תן לו להגיד את דעתו.
מירי רגב: בבקשה, ג'בר.
<ג'בר חמוד: אני באופן אישי יכול להגיד על מחוז צפון, אצלי לפחות, שהצלחתי לאשר תכנית מתאר תוך שנה וחצי אך ורק בעזרתו ותמיכתו של אלכס שפול.
<ג'בר חמוד: הבעיה שלנו היום ברשויות בנושא תכניות מתאר באופן כללי היא לאו דווקא משרד הפנים.
<ג'בר חמוד: למשרד הפנים יש חלק בנהלים שצריך לעשות להם שינויים ושיפורים, אבל יש גם את שמורות הטבע, את משרד הבריאות, את המשרד לאיכות הסביבה – כל משרדי הממשלה שיושבים בוועדות, כל אחד מתנגד סדרתי, כל אחד והסיבות שלו.
<ג'בר חמוד: בנושא של חיבורי חשמל, יש פתגם בערבית שאומר, בתרגום לעברית, "מטומטם זרק אבן לתוך באר, וצריך 1,000 חכמים כדי להוציא את האבן הזאת".
<ג'בר חמוד: זה הפתגם שמתאים לנושא של חיבורי חשמל.
דב חנין: תודה, גברתי היושבת-ראש, תודה על קיום הדיון הזה ותודה על היוזמה שאת מקדמת להצעת חוק בשם הוועדה כולה, כדי לפתור את הסוגיה זאת.
דב חנין: נאמרו פה לפניי דברים רבים וחשובים, ואני אשתדל לא לחזור עליהם.
דב חנין: אני חושב, גברתי, שבשלב הזה של הדיון אנחנו יכולים לסכם את כל הסוגיה הזאת בארבע מילים: המילה הראשונה היא המילה "עוול".
דב חנין: עוול מכיוון שאזרחים צריכים לשלם את המחיר על משהו שהם לא אחראים לו בכלל.
דב חנין: אם יש איזו בעיה במערכת התכנונית ואי אפשר לאשר, או שאישור התכנית מתעכב בגלל סיבות שלא קשורות בכלל באזרח – האזרח משלם את המחיר, והמחיר הוא בלתי אפשרי.
דב חנין: לכן המילה הראשונה היא המילה "עוול".
דב חנין: המילה השנייה הרלוונטית לדיון הזה היא המילה "סכנה".
דב חנין: אנחנו מדברים על חשמל.
דב חנין: מדובר פה על חיבורים פירטיים, על דברים שלא ייאמנו.
דב חנין: בשביל שבן אדם יוכל להשתמש בחשמל הוא צריך לעשות דברים שמסכנים אותו, את משפחתו, את השכנים, את הסביבה ואת כולם.
דב חנין: סכנה.
דב חנין: המילה השלישית היא המילה "אבסורד".
דב חנין: אני חושב שכולנו מסביב לשולחן נסכים למילה "אבסורד", כי המנגנון הזה לא משרת שום תועלת, הוא לא מייצר שום תועלת, הוא מייצג המון נזקים ולא מקדם שום תועלת חברתית.
דב חנין: אין תועלת בגישה הזאת.
דב חנין: אם מישהו פעם חשב שזה יפתור את בעיות התכנון – עובדה שזה לא פותר, זה רק יוצר אבסורד נוסף.
דב חנין: והמילה הרביעית, שבה אני רוצה לסכם, היא המילה "דחיפות".
דב חנין: העסק הזה באמת יכול לעלות בחיי אדם.
דב חנין: ולכן, ככל שאנחנו נצליח – כל חברי הוועדה והחברים הנוספים שיהיו חלק מהצעת החוק הזו – לקדם את הפתרון לעניין הזה מהר, אנחנו גם נתקן את העוול, גם נתמודד עם הסכנה, וגם ניתן תשובה לאבסורד.
דב חנין: ולכן הדחיפות.
מירי רגב: השלטון המקומי, היה פה הנציג שלכם, הוא הלך?
<פיני קבלו: כן, הוא קפץ לוועדת הכלכלה.
מירי רגב: אז חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.
ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, המילה היחידה שאני רוצה להשתמש בה בנושא הזה היא המילה "רצון".
ג'מאל זחאלקה: אם יש רצון, לוועדה, למשרד הפנים, למשרד התשתיות, לממשלה – הם יכולים לפתור את הבעיה הזאת מחר.
ג'מאל זחאלקה: הטענה היחידה שצריך להתמודד איתה היא שחיבור חשמל לבתים לא מורשים עלול לעודד בנייה בלתי חוקית.
ג'מאל זחאלקה: זאת הטענה שאני שמעתי בכל מקום, בהרבה דלתות שדפקתי עליהן בשנים האחרונות בנושא הזה.
ג'מאל זחאלקה: הנושא של חיבור חשמל הוא סאגה ארוכה מאוד, החל מצו שחל, שאכן חיבר את הבתים בכפר קרע, בעוספיה ובדליה.
ג'מאל זחאלקה: אפילו הבית שלי חובר לחשמל על פי צו שחל, וגם כל השכנים.
ג'מאל זחאלקה: וכשהפסיקו את צו שחל, כל השכנים בשכונה שלי נותרו בלי חשמל.
ג'מאל זחאלקה: השכנים לידי.
ג'מאל זחאלקה: כי משום מה פג תוקפו של צו שחל.
ג'מאל זחאלקה: בכפר קרע למשל, כדי שתביני את חומרת הבעיה, יש 1,200 בתים ללא חשמל.
ג'מאל זחאלקה: קמה תנועת נוער, תנועה של צעירים, כמו התנועה של הדיור.
ג'מאל זחאלקה: אחד החבר'ה כתב בפייסבוק שלו שצריך להתארגן בעניין החשמל, ותוך יומיים היו לו 500 איש בקבוצה ואחר כך הגיעו ל-1,200.
ג'מאל זחאלקה: הם הגיעו ללשכת הנשיא, פגשו את מר שמעון פרס ואת האנשים במשרדו, ואני הבאתי אותה לפה והם ישבו עם סילבן שלום, שגם אמר שהוא רוצה לחבר.
ג'מאל זחאלקה: אז אם כולם רוצים, למה זה לא מסתדר?
ג'מאל זחאלקה: אני שאלתי אותו את זה.
ג'מאל זחאלקה: אמרתי לו: אתה שר בכיר, יש לך השפעה, אפילו היית פעם עם מחשבות לראש ממשלה – אז תעשה משהו בנדון.
ג'מאל זחאלקה: הוא אמר "זה לא בידי.
ג'מאל זחאלקה: משרד הפנים".
ג'מאל זחאלקה: סליחה, אני חושב שכאן צריך, אם באמת העניין הזה נופל בין הכיסאות, כלומר, לא רוצים לטפל בו, לטענתם – אז בבקשה, שהוועדה תיזום שמר סילבן שלום ידבר עם גדעון סער והם יפתרו את הבעיה.
ג'מאל זחאלקה: אם שניהם ידברו הם פותרים את זה תוך שעה.
ג'מאל זחאלקה: תוך כדי כך, כמו שחבר הכנסת חנא סוייד הציע, אפשר לעקוף את הבעיה הזאת של מה שנקרא "עידוד בנייה בלתי חוקית".
ג'מאל זחאלקה: דובר על תכניות מופקדות – כיום אפשר לעשות את זה, על פי צווים.
ג'מאל זחאלקה: שר האנרגיה רוצה לעשות צו.
ג'מאל זחאלקה: אמרתי לו: תוציא צו כמו צו שחל.
ג'מאל זחאלקה: אז מה הטענה שלו?
ג'מאל זחאלקה: שצו שחל היה בלתי חוקי, שצו שחל צפצף על המערכת.
ג'מאל זחאלקה: אמרתי לו: אם אתה רואה עוול כל כך גדול, תעשה אותו דבר, צריך לתקן אותו, כי עם העניין הזה אי אפשר להמשיך.
ג'מאל זחאלקה: אין היום, במאה ה-21, בית שלא מחובר לחשמל, אין דבר כזה.
ג'מאל זחאלקה: היו מקרים של מוות ושל גרימת נזק לאנשים.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהוועדה תעשה טוב אם היא תטפל בנושא הזה, ואני קורא לגברתי שלא תהיה רק ישיבה בנושא הזה, כי הנושא הזה, לא מספיק לערוך בשבילו רק ישיבה אחת, אני חושב שצריך לערוך ישיבה כל שלושה חודשים, לנהל מעקב אחרי הנושא הזה, ולדחוף את החקירה.
ג'מאל זחאלקה: צריך שהוועדה תפעל באופן כוחני כדי לשנות את המצב, אחרת גם לוועדה לא יהיה רצון.
מירי רגב: אני עוברת לסיכום הדיון.
מירי רגב: קודם כול, כפי שאתם יודעים, אני יזמתי את הדיון הזה כי אני חושבת שהדיון הזה הוא נכון והוא חשוב, וכמו שאמר יושב-ראש פורום הרשויות הערביות, אין כאן שום כוונה לטפל רק במגזר הדרוזי, אלא בכל המגזרים שיש בהם בעיה של חיבור לטופס 4 בגלל בנייה לא חוקית.
מירי רגב: מצד שני, אנחנו גם לא רוצים להכשיר בנייה בלתי חוקית.
מירי רגב: אבל כשבאותה בנייה בלתי חוקית משלמים ארנונה, מחוברים למים ומחוברים לתשתיות, אז זה מצחיק, כי בסוף מה קורה?
מירי רגב: יש סכנה לחיי אדם.
מירי רגב: ואת המצב הזה אנחנו לא יכולים לאפשר.
מירי רגב: אני שמחה שגם יושב-ראש חברת החשמל וגם משרד התשתיות תומכים בעמדה הזאת.
מירי רגב: אני גם יודעת שגדעון סער, שר הפנים, נתן הוראה לטפל במגזר הדרוזי, וגם מיניתי אותך, עמאר, ליושב-ראש ועדת משנה, ובעוד שבועיים בינת שוורץ באה ומציגה את כל סוגיית המתאר ביישובים הדרוזיים.
מירי רגב: לכן, אני מאמינה שמתוך אותו רציונל, הוא צריך לפחות כרגע לחתום על הצו, על פי סעיף 157א (ח2), שזה באחריותו.
מירי רגב: ולכן אני מבקשת לכתוב מכתב לשר הפנים, שיפעיל את סמכותו בצו על פי סעיף 157א (ח2), שכל תכנית שהוגשה הופקדה ואין איתה בעיה תכנונית, שתחובר מיידית לטופס 4.
מירי רגב: דבר שני, אנחנו נביא חקיקה על הסוגיה הזאת כוועדה.
מירי רגב: ורד, יש כמה חוקים בעניין, ואני מבקשת ממך שנעשה את השינויים שלנו.
מירי רגב: כבר הבאנו חוק בעניין הזה, ועל החוק שלנו נחתים את כולם, וכל מי שירצה, לא רק חברי הוועדה, מוזמנים לחתום, ואנחנו נביא את זה כהמלצה של הוועדה ושל חברי הכנסת הנוספים שיצטרפו.
מירי רגב: אני מבקשת במכתב שאת כותבת לשר הפנים להתייחס לדוח מבקר המדינה, שגם הוא כתב על הסוגיה הזאת, וכמובן להגיד לשר, שנתן הוראה לטפל בכל הנושא של תכניות המתאר במגזר הדרוזי, שגם הנושא הזה יהיה חלק מהעניין הזה.
מירי רגב: ושוב, טופס 4 תופס לכולם, לא רק למגזר הדרוזי – לערבים, לבדואים וגם ליישובים יהודיים שלא מחוברים לחשמל.
מירי רגב: המכתב הזה חייב להיות מועבר גם ליועץ המשפטי לממשלה, שלצערי אין להם כאן היום ייצוג, עם עותק כמובן לשר התשתיות ולחברת החשמל.
מירי רגב: אנחנו נקיים בתחילת המושב הבא דיון בנוכחות השר בעניין הזה.
מירי רגב: השר ממילא אמור לבוא להציג כמה דברים, אז שיציג גם את הסוגיה הזאת.
מירי רגב: עם בינת שוורץ אנחנו מקיימים דיון עוד שבועיים על הנושא של המגזר הדרוזי.
מירי רגב: אני מבקשת ממך, חנא: דיברנו על זה שאתה תוביל את הסיור במגזר הערבי.
מירי רגב: אז אנא, בוא נעשה, אפילו במהלך הפגרה, סיור, ונקדם את העניין הזה.
מירי רגב: אחרי שנגמור את הסיור ונשמע את הבעיות ונזמין את כל הגורמים הממשלתיים, כפי שעשינו עם הסיור במגזר הדרוזי, נקדם את הסוגיות וגם נוכל לקדם את הדברים הספציפיים בנושא הזה.
מירי רגב: משרד הפנים, אני חושבת שהיינו צריכים להזמין את המנכ"ל, כי לא אתם אמורים לתת את הפתרון, אתם פועלים על פי החוק.
מירי רגב: אבל צריך להבין שהחקיקה היא אמצעי, והמטרה שלנו היא שחיי אדם לא ייפגעו.
מירי רגב: צריך לראות איך עושים את זה בצורה הנכונה: מצד אחד לא להכשיר בנייה בלתי חוקית, אבל מצד שני, אם המדינה עצמה לא יצרה להם מקומות מגורים, אם המדינה עצמה לא הבינה ורק היום היא מבינה את התרבות, שהם רוצים לחיות אחד ליד השני, אז לא חייבים לרוחב, אפשר גם לגובה – אבל צריך לעשות משהו כדי לפתור את הבעיה הזאת.
מירי רגב: אין ברירה אחרת, בסוף, העובדה הקיימת היא שישנם בתים.
מירי רגב: וכמו שאמר אחד האנשים, יש גם חוק ההתיישנות: הבית קיים, כבר הוכשר והולכת להיות לו היתכנות תכנונית – אז תחברו אותו לחשמל.
מירי רגב: הרשת הפירטית לא טובה לאף אחד, כולם ירוויחו מזה.
מירי רגב: ובסופו של דבר, המרכיב הכי חשוב: שלא נצטרך לטפל פה בחיי אדם.
מירי רגב: לכן אני מתכוונת לקחת את הנושא הזה ברצינות, כמו כל הנושאים שאני מטפלת בהם בוועדה, ואני אומרת לכם שהנושא הזה יקודם.
מירי רגב: הוא יקודם הרבה יותר מהר ממה שנעשה עד היום.
מירי רגב: תודה רבה לכולכם, יום טוב.
זבולון כלפה: אני מתכבד לפתוח את הדיון של ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא: הצעת חוק הרבנות הראשית, בנושא גביית אגרות, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
זבולון כלפה: על-פי חוק הרבנות הראשית, בין שאר התפקידים של מועצת הרבנות לתת כשירות לכהונה של דיינים, רבנים, רבני עיר, רושמי נישואין.
זבולון כלפה: הצעת החוק מבקשת להסמיך את השר לשירותי דת לקבוע אגרות עבור הבחינות שעורכת מועצת הרבנות במסגרת התפקידים שלה.
זבולון כלפה: מה שהיה נהוג בפועל עד היום הוא שהרבנות הראשית כן גבתה בפועל אגרות כאלו ואחרות בעד הבחינות, ואם אני מבין נכון, לא היתה את הסמכות לכך לכאורה.
זבולון כלפה: אל"ף, אבקש מנציג הרבנות פה להציג בפנינו את ההצעה, ולפרט את כלל נושא האגרות; מהם הסכומים, עבור אלו שירותים, מה קורה בפועל היום.
זבולון כלפה: וגם, ככל שנאשר את הצעת החוק, אנחנו מבקשים לקבוע שקביעת סכום האגרות ייעשה באישורה של הוועדה.
זבולון כלפה: רשות הדיבור שלך.
הראל גולדברג: שמי הראל גולדברג, אני היועץ המשפטי של הרבנות הראשית.
הראל גולדברג: כפי שאמרת, אדוני, בתחילת דבריך, הרבנות הראשית הוסמכה על-פי חוק לתת כשירויות בתחומים שונים ולהסמיך בתחומים שונים.
הראל גולדברג: רוב ההסמכות אכן נמצאות בסעיף 2 לחוק הרבנות הראשית, ובין השאר: כשירות לכהונת דיין, רב עיר, רושם נישואין.
הראל גולדברג: מעבר לכך, יש הסמכות גם בחוקים נוספים, לצורך הדוגמה: חוק בשר ומוצריו, משנת 1994; ניתן לייבא לישראל רק בשר שקיבל אישור כשרות של מועצת הרבנות הראשית או מי שהסמיכה לכך.
הראל גולדברג: דוגמה נוספת היא חוק איסור הונאה בכשרות, סמכותה של מועצת הרבנות הראשית להסמיך שוחטים.
הראל גולדברג: לצורך מתן הכשירויות האלה יש לערוך בחינות.
הראל גולדברג: רוב הבחינות הן בחינות בכתב, כשבסוף התהליך של הבחינה בכתב יש גם בחינה בעל-פה, וחלק מהבחינות כוללות גם מבחן מעשי.
הראל גולדברג: לצורך מימון הפעילות הזו, אחת מהשתיים: או שהציבור יממן את זה מכספי משלם המסים, מתקציב המדינה, והאפשרות השנייה היא שמי שיישא בתשלום הזה הוא הנבחן עצמו.
זבולון כלפה: כך נהוג גם בתחומים אחרים במדינה, למשל, הנדסאים?
הראל גולדברג: כן, בלשכת עורכי-הדין, בלשכת רואי החשבון, למשל, אדם משלם אגרה ונבחן.
הראל גולדברג: בלשכת השמאים אותו הדבר – אדם רוצה לקבל הסמכה מהמדינה כשמאי, הוא מגיע, משלם אגרה.
הראל גולדברג: בעוד שבחוקים אחרים יש הסמכה מפורשת לגביית אגרות, בחוק הרבנות הראשית אין הסמכה מפורשת לגביית אגרות.
הראל גולדברג: יש הסמכה לקביעת תקנות, אבל לא ספציפית לגביית אגרות.
הראל גולדברג: אנחנו חשבנו שנכון יותר לתת הסמכה בחוק לגביית אגרות, וזאת על בסיס האמור בחוק-יסוד משק המדינה - - -
זבולון כלפה: איך זה התנהל בפועל עד היום?
הראל גולדברג: עד היום נגבה דבר שנקרא: מחיר.
הראל גולדברג: "מחיר" זה עלות שמממנת את השירותים, ותו לא.
הראל גולדברג: עד היום היו עושים תחשיב, תמחור של העניין, והרבנות, לפי מיטב ידיעתי, לא גבתה ולו שקל מעבר לתמחור, מעבר לעלות השירותים.
זבולון כלפה: סבר לנו את האוזן.
הראל גולדברג: למשל, בחינות לרבנות, עד היום לקחו 255 שקלים לאגרת נבחן; בחינות לדיינות כ-500 ש"ח, וזו בחינה גדולה יותר.
הראל גולדברג: זה לסבר את האוזן.
הראל גולדברג: היום, למשל, עלות הבחינות לרבנות עלתה עליית מחירים לאורך השנים.
הראל גולדברג: עכשיו עלות בחינה היא 315 שקלים לפי החישוב.
זבולון כלפה: לכל בחינה בפני עצמה?
זבולון כלפה: כי הרי הבחינה לרבנות מורכבת מכמה חלקים.
הראל גולדברג: לכל בחינה בפני עצמה.
הראל גולדברג: לצורך העניין, לרב עיר יש צורך בשלוש בחינות גדולות ושלוש בחינות קטנות.
זבולון כלפה: התעריף לגדולות ולקטנות הוא אותו תעריף?
הראל גולדברג: הסיבה לכך היא שאין הפרש גדול בין העלויות.
הראל גולדברג: העלויות כוללות: שכירת שירותים לכתיבת מבחנים ולבדיקת מבחנים, שכירת אולמות – היום הבחינות נעשות בבנייני האומה, בודקים ומשגיחים.
זבולון כלפה: דרך אגב, יש טענה שעלתה בימים האחרונים, אני שמעתי את זה כמה פעמים, על עיכוב בנושא מסירת תוצאות מבחני הרבנות.
הראל גולדברג: כן, יש עיכוב כזה.
זבולון כלפה: עיכוב גדול?
הראל גולדברג: כן, ידוע לי על עיכוב.
הראל גולדברג: את הנתונים העובדתיים המלאים אין לי עדיין.
זבולון כלפה: התוצאה של זה, בהנחה שאנחנו נאשר את העניין, תהיה שהשירות ישתפר בעניין הזה?
זבולון כלפה: זאת אומרת, התוצאה תהיה שהטווחים יהיו נורמליים?
דוד אזולאי: המציאות הוכיחה: כשמעלים מחירים, מורידים את השירות.
זבולון כלפה: לא, פה הוא מדבר קודם כל להגדיר - - -
דוד אזולאי: אני אומר באופן כללי.
דוד אזולאי: זה אותו הדבר לגבי העלאת מחירים.
זבולון כלפה: אבל פה מבקשים קודם כל לקבל את הסמכות לגבות את הסכומים, לפני העלאת המחירים.
גלעד קרן: והנושאים שעליהם ייגבו אגרות.
זבולון כלפה: הנושאים עצמם, אם אני מבין נכון - - -
הראל גולדברג: אני אשיב לשאלה.
דוד אזולאי: סליחה, אדוני היושב-ראש, ברשותך, אם אפשר לקבל רשימה של אגרות שאנחנו אמורים כאן לאשר, ואת המחירים שאתם דורשים.
הראל גולדברג: אז יושב-ראש הוועדה הקדים ואמר שהוא מבקש, בכל מקרה, שכל קביעת אישור האגרות בפועל יהיה באישור ועדת הפנים.
הראל גולדברג: ודאי שאז תוצג לכם רשימה.
דוד אזולאי: זה אחר-כך, ברור.
דוד אזולאי: ואחר-כך התכוונתי להגיש כהסתייגות שאני דורש שכל דרישה שלכם תקבל את אישור הוועדה.
זבולון כלפה: כן, זה ברור.
הראל גולדברג: זה ודאי.
דוד אזולאי: - - - שכיוון לדעת גדולים.
הראל גולדברג: אני רק אקדים ואומר לגבי הדברים ששאלת, יושב-ראש הוועדה.
זבולון כלפה: הבנתי ככה: מבחני רבנות – 255 שקלים, ולא משנה גדולים או קטנים.
זבולון כלפה: דיינות – 500 שקלים.
הראל גולדברג: באיזור ה-500.
זבולון כלפה: שוחטים?
הראל גולדברג: אין לי מושג לגבי שוחטים, אבל לדעתי זה באיזור ה-300.
זבולון כלפה: מוהלים גם?
הראל גולדברג: מוהלים זה סיפור אחר, כי הרבנות עושה את זה באופן וולונטרי לחלוטין, אין צורך בגביית אגרות לצורך העניין.
הראל גולדברג: מוהלים זה וולונטרי לחלוטין.
הראל גולדברג: אין היום שום הסדר חקיקתי ביחס למוהלים, ולכן השירות שניתן הוא שירות וולונטרי.
זבולון כלפה: למה לא להכניס את הכול למסגרת?
הראל גולדברג: כי אז זה אומר שצריך לחוקק חוק הפיקוח על המוהלים.
הראל גולדברג: זו אסדרה שלמה, כשאגרות זה רק השלב הסופי.
הראל גולדברג: אחרי שבנינו מהי מסגרת הפיקוח בחקיקה, מהי מסגרת תנאי הכשירות, מהי מסגרת הפיקוח, ההסמכה, אז אנחנו קובעים גם אגרות.
הראל גולדברג: פה כל העיקר חסר מן הספר, אז אין שום טעם לקבוע את האגרות בלבד.
הראל גולדברג: אני רוצה רק לציין בקשר לשאלה מקודם – בזמן האחרון יש לנו התקשרות עם יועץ חיצוני לגיבוש מכרז למיקור חוץ של כל מערך הבחינות, כפי שנעשה, למשל, במשרד התמ"ת ביחס להסמכות מקצועיות, וכפי שנעשה היום ביחס למשרד החינוך; כל מערך בחינות הבגרות, הכול נעשה במסגרת מערכים של מיקור חוץ.
הראל גולדברג: ואנחנו עכשיו בשלבי כתיבת מכרז לבחירת אדם, גורם, גוף, תאגיד, שיוכל להחצין את כל השירות הזה, ויוכל לנהל את כל מערך מיקור החוץ של הבחינות, החל מהכתיבה, שכירת אולמות, כל המערך שדיברנו עליו, שייעשה בצורה חיצונית על-ידי זכיין פרטי.
הראל גולדברג: כמובן, בפיקוח של הרבנות, עם שלבים של מעורבות של הרבנות באמצע, לגבי אישורים כאלה ואחרים.
הראל גולדברג: ואני חושב שזה מה שייתן את המענה לעיכובים שעליהם דיברת, יושב-ראש הוועדה.
גלעד קרן: רציתי לשאול את עורך-דין גולדברג: האם יש לכם איזושהי רשימה לגבי המצב היום?
גלעד קרן: באיזה מקרים בדיוק אתם גובים היום אגרות בפועל?
הראל גולדברג: לתת לך רשימה מדויקת פה – לא הבאתי אתי רשימה.
גלעד קרן: אני לא מדבר על מחירים, אבל לפחות שנדע על איזה בחינות מדובר.
הראל גולדברג: אז השמות שאמרתי, אלו השמות: יש בחינות לרבנות שכוללות סט של בחינות; יש בחינות לרבנות עיר שכוללות 12 בחינות; יש בחינות לדיינות של חמישה מבחנים; יש את הבחינות לרישום נישואין, למשל, אדם שנבחר כרב עיר, והוא עכשיו צריך לקבל אישור להיות מורשה רושם נישואין, אנחנו עושים לו בחינה, זו בחינה נוספת.
הראל גולדברג: יש בחינות לשוחטים; ויש בחינות לחברי צוות שחיטת חו"ל, שזה מכוח הסמכה של חוק בשר ומוצריו – אנחנו עורכים בחינות לכל חברי הצוות שיוצאים לחוץ-לארץ עם מסגרת שחיטת חו"ל, הווה אומר, משגיח, שוחט, בודק פנים, בודק חוץ, ראש צוות.
הראל גולדברג: ואלה הבחינות שאנחנו רוצים, לכל אחת מההסמכות באופן נפרד.
הראל גולדברג: אנחנו עושים גם בחינות למשגיחי כשרות.
הראל גולדברג: המועצה, מכוח תפקידה כנותנת, לפי סעיף 2(3) לחוק הרבנות הראשית, מתן תעודות הכשר על כשרות.