GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מידד גיסין: הדבר הכי חשוב הוא שאי-אפשר לנתק את זה מהמצב הכללי של מערכת הבריאות בעיקר בחדרי מיון.
<מידד גיסין: אני שלשום ישבתי אצל קרדיולוג, רופא בכיר, באסף הרופא, שהביא את החותן שלו לבית-החולים באמבולנס, והוא היה הרביעי בתור של חולים ששכבו עדיין באלונקות של האמבולנסים.
<מידד גיסין: לא הייתה מיטה, לא היה מקום, להשכיב אותם.
<מידד גיסין: זה לא פלא שגם אנשים לגיטימיים נורמליים, כאשר הם לא מקבלים טיפול לקרובים שלהם, מגיעים למצב של התפרצות.
<מידד גיסין: אנחנו נגד אלימות, וחייבים למצוא פתרון אם זה על-ידי שוטר במיון, ובעיקר זה בחדרי המיון, אבל אנחנו נגד ההשבתה של הרופאים של שעתיים, כי זה לא תורם כלום כנגד האלימות.
<מידד גיסין: אני מבין גם את הרופאים שעושים את זה, אבל זה פוגע בחולים חפים מפשע שבאותו יום צריכים לבוא וכן עד שקיבלו תור לבית-חולים.
<מידד גיסין: לכן אנחנו חושבים שצריכים לערב או להתייחס גם למצב הכללי של מערכת הבריאות, לחסרים שלה, למצב הקריטי שלה אם זה בקופות-החולים בקהילה ואם זה בבתי-החולים.
מירי רגב: דרך-אגב, לצוות הרופאים או לצוות הרפואי המתלווה לרופאים, הצוות הסיעודי, יש גם יכולת להגן על עצמו כמו גז מדמיע או משהו כזה?
<יורם רובינשטיין: לא.
<יורם רובינשטיין: לא מספקים אמצעים כאלה לצוות הרפואי.
<יורם רובינשטיין: האמצעים האלה: אחד – דורשים הכשרה כדי שהם יהיו אפקטיביים.
מירי רגב: איזו הכשרה?
מירי רגב: כל חיילת שמתגייסת לצבא מקבלת גז מדמיע.
מירי רגב: איזו הכשרה היא צריכה לזה?
מירי רגב: זה בדיוק בקבוק קטן כזה של גז מדמיע.
<יורם רובינשטיין: הצד השני הוא שבאמת גם המערכת הרפואית, ויוכל אולי דוקטור אידלמן להרחיב על זה – לפחות ממה שאנחנו מכירים, הצוות הרפואי לא רוצה ולא מעוניין להשתמש באמצעים ולהיות חלק מההתמודדות עם האירועים האלימים.
<יורם רובינשטיין: הם נמצאים שם כדי לתת טיפול רפואי ולא כדי להיאבק.
<לאוניד אידלמן: אבל, למשל כפתורי מצוקה – כן.
<יורם רובינשטיין: כפתורי מצוקה יש.
<יורם רובינשטיין: יש לנו צוות אבטחה שבאמת נדרש.
<יורם רובינשטיין: ברגע שיש אירוע, הוא מגיע והוא נותן את המענה.
מירי רגב: כן, אבל אפשר לחשוב לדוגמה על גז מדמיע לפחות בקבלה- כלומר לא לכל רופא אבל לפחות בצוות הקבלה של כל מחלקה – כלומר משהו שהאנשים ירגישו שהם גם יותר בטוחים מבחינתם.
<יורם רובינשטיין: האמצעים האלה ספציפית של גז מדמיע או גז פלפל הם מאוד-מאוד בעייתיים גם בסביבה של מקום סגור, חדר מיון, והם עלולים לגרום נזק לאנשים שנמצאים שם.
<יורם רובינשטיין: אנחנו מעדיפים לא להשתמש, וגם המאבטחים שלנו מונחים לא להשתמש.
מירי רגב: עכשיו, התייחסות משרד הבריאות באופן כללי למה שקורה.
מירי רגב: מה אתם מצפים שיהיה?
מירי רגב: מי מתייחס?
מירי רגב: לאחר כן נשמע את יושב-ראש האגודה לזכויות החולה, שמוליק.
<יורם רובינשטיין: אני אתייחס.
<יורם רובינשטיין: קודם כל, מבחינת הפיילוט הזה שמקודם, שאנחנו בהחלט מקדמים אותו בברכה, זה נושא שעלה פעמים רבות מכיווננו, וזה בהחלט אחד הדברים שאנחנו רואים בו פתרון מאוד-מאוד משמעותי לבעיה הזאת ולתופעה – הצבת השוטרים.
<יורם רובינשטיין: אנחנו מקווים מאד שבעקבות הפיילוט הזה הצבת השוטרים גם תורחב לכלל בתי-החולים, לכלל חדרי המיון בבתי-החולים.
<יורם רובינשטיין: יש משמעות גדולה מבחינתנו להרתעה ששוטר משיג, ואני מניח שזה ברור לכולם.
<יורם רובינשטיין: כמו שציינתי, הנושאים הנוספים שיכולים לסייע לנו זה באמת הנושא של הסמכויות והנושא של ההתייחסות של מערכת המשפט.
<יורם רובינשטיין: לטעמנו, מערכת המשפט לא מספיק ערה למצב ולא מספיק רואה את הדברים.
<יורם רובינשטיין: אנחנו לא רואים התייחסות גם של החמרה של ענישה שצריכה לטעמנו להיות בעבירות האלה, בעבירות של אלימות.
<יורם רובינשטיין: התוצאה היא גם שאנחנו עדים לזה שלצוותים יש עניין מועט יותר להתלונן, כלומר להגיש תלונות.
<יורם רובינשטיין: כשהם לא רואים את התפוקה של זה, הם גם לא רוצים להתלונן.
מירי רגב: לפעמים הם גם חלק מזה, כי הם לא טיפלו בחולה או זלזלו לפעמים בחולה.
מירי רגב: אתה-יודע, אי-אפשר תמיד להאשים.
מירי רגב: מי שהוא אלים, יש לו גם איזו שהיא - - -
<יורם רובינשטיין: אמת.
מירי רגב: זה לא שאני מעודדת אלימות, אבל צריך לקחת את מה שאמר פה גיסין.
מירי רגב: אדם מגיע לבית-חולים ורוצה לקבל טיפול והוא לא מקבל טיפול.
מירי רגב: הוא מחכה שעות בחוץ ולא מקבל.
מירי רגב: זו לא הוועדה שלי, ואני משאירה את זה לוועדה של חיים כץ, אבל צריך לעשות גם ניעור וסדר במערכת הבריאות.
מירי רגב: לכן אנחנו רואים יותר ויותר מערכת בריאות פרטית, שזו תקלה בפני עצמה.
<יורם רובינשטיין: אני לא יכול להתייחס לעניינים הרחבים של מערכת הבריאות.
מירי רגב: אתה תתייחס רק למה שנוח לך להתייחס פה.
מירי רגב: אבל כשמתייחסים לאלימות באופן כללי, צריך להתייחס לכל המערכת ולראות מה מערכת הבריאות נותנת לחולים ולציבור שמגיע אליה, ובמקביל לעשות את הכול כדי שלא תהיה אלימות ולטפל באלימים ולדאוג שההרשעות וכתבי האישום יהיו חמורים יותר.
מירי רגב: תכף נשמע גם משרד המשפטים.
מירי רגב: את זה צריך לעשות בנושא אכיפה.
מירי רגב: אני אטפל בזה במסגרת הוועדה שלי.
מירי רגב: אבל אני אומרת לכם שגם משרד הבריאות, ואני אעביר את המסר שלי גם לחיים כץ, צריך להתייעל בעבודה שלו באותם מקומות.
מירי רגב: הרי לא סתם משפחה באה ומכה.
<יורם רובינשטיין: אחד הדברים שציינתי, שצוין פה כחלק מהפיילוט, וזה דבר שכבר נעשה במערכת הבריאות, זה באמת הנושא של פעילות מול הצוותים לטובת הדרכות, לטובת מניעת אלימות, לטובת שיפור השירות.
<יורם רובינשטיין: אלה, בהחלט, פעולות שאנחנו עושים באופן מתמיד, ואנחנו רואים בזה בהחלט חשיבות רבה.
מירי רגב: אתם שמתם כסף?
מירי רגב: החלטתם שאתם שמים כסף לטובת הפרויקט הזה יחד?
<יורם רובינשטיין: יש סיכום.
מירי רגב: זה שיש סיכום – יש סיכום.
מירי רגב: אבל יש סיכום לפיילוט הזה כבר כמה זמן?
מירי רגב: כמה זמן זה בהליכי פיילוט?
<איתן הורן: לפני חודשיים ועדת השרים קיבלה החלטה - - -
<לאוניד אידלמן: עד שהגענו לוועדת השרים זה יותר משנה, אבל צריך לצאת לדרך.
מירי רגב: אם כבר יש החלטה, צריך לשים - - -
<יורם רובינשטיין: כמו שנאמר, בפברואר אנחנו אמורים להתחיל עם זה.
מירי רגב: בתחילת פברואר כבר אמור הפיילוט הזה לצאת לדרך?
<יורם רובינשטיין: אני לא יודע אם בתחילת פברואר.
<יורם רובינשטיין: אני מקווה - - -
<לאוניד אידלמן: אבל זו התחייבות חשובה.
<לאוניד אידלמן: זו התחייבות שאתם נותנים בכנסת, - -
<לאוניד אידלמן: - - שבפברואר אנחנו כבר יוצאים לדרך.
<יורם רובינשטיין: אין שום מניעה שזה יקרה.
<יורם רובינשטיין: כל נושא התקציבים יסוכם ומאושר, ולא צריכה להיות עם זה שום בעיה.
מירי רגב: יושב-ראש האגודה לזכויות החולה, בבקשה.
מירי רגב: אחר כך נשמע את משרד המשפטים.
<שמוליק בן-יעקב: קודם כל, אני באמת מברך על הדיון, ואני מקווה שמעבר לדיון הזה יהיה גם דיון מעקב כדי לראות באמת שכל הדברים מתממשים.
<שמוליק בן-יעקב: אין לי ספק שמעבר לזה שאלימות פוגעת במטפלים, ברופאים, היא גם פוגעת בחולים.
<שמוליק בן-יעקב: לא יכול להיות שחולים יקבעו לרופא את סדר העדיפות לתת את הטיפול.
<שמוליק בן-יעקב: בקצב כזה מה שייצא הוא שרופא יחשוש לקבוע את סדר העדיפות, ובמקום לטפל בסדר עדיפות רפואי ונכון הוא יטפל לפי החשש שלו מהמשפחות ומהאלימות, ואנחנו נגרום נזק למטופלים מעבר לכל הבעיות שכולם העלו.
<שמוליק בן-יעקב: דיברו פה קודם על ליצור סביבה שמונעת אלימות, ואני רוצה לחזק את מה שאמר קודם מידד.
<שמוליק בן-יעקב: יש לנו בעיה קשה של תקצוב בתי-החולים.
<שמוליק בן-יעקב: אני חושב שזו אחת הסיבות.
<שמוליק בן-יעקב: מידד סיפר על מיון.
<שמוליק בן-יעקב: אני הייתי באחת המחלקות פנימיות, וראיתי 15 איש שוכבים במסדרונות.
<שמוליק בן-יעקב: רק הגעתי לשם, ואני מודה בסף הכעס שלי.
<שמוליק בן-יעקב: על מי אנחנו כועסים?
<שמוליק בן-יעקב: על השליח.
<שמוליק בן-יעקב: אף אחד מבני המשפחה לא יכול לכעוס.
<שמוליק בן-יעקב: הוא לא מבין שמי שמעכב את תוספת המיטות זה האוצר, שגם היום כל פעם כשהוא גאה ואומר "אני נותן 1,000 עד 2017" המספר שהוא נותן הוא לא עומד בכלל בדרישות לגידול האוכלוסייה.
<שמוליק בן-יעקב: כלומר, אנחנו מחמירים את המצב.
<שמוליק בן-יעקב: אם אנחנו רוצים ליצור סביבה שמונעת אלימות בלי תוספת תקציב למערכת בתי-החולים – חבר'ה, אתם תעשו פה; זה אספירין שהוא חשוב, אבל אני לא מאמין שזה יפתור.
<שמוליק בן-יעקב: אין לי ספק שאם לא ניצור סביבה שמונעת אלימות, כשחלק מזה זה ההמתנות והצפיפות, המצב הזה לא ישתפר.
<שמוליק בן-יעקב: אנחנו רק ננסה איכשהו לעצור את הסכר הזה.
<שמוליק בן-יעקב: אמנם זה לא באחריות הוועדה, ואם את קוראת לוועדת העבודה והרווחה – אני באמת חושב מי שאשם במצב הזה זה האוצר בראש ובראשונה.
<שמוליק בן-יעקב: תודה רבה.
מירי רגב: משרד המשפטים, אני אשמח לשמוע.
<לילך וגנר: אני לילך וגנר ממחלקת ייעוץ וחקיקה.
<לילך וגנר: דוקטור אידלמן הזכיר, בתחילת דבריו, שבשנת 2010 תוקן חוק העונשין ונקבעה נסיבה מחמירה של תקיפת עובדי ציבור ונסיבה מחמירה יותר של תקיפת עובד חירום, זאת אומרת יש לנו עבירה ספציפית שמאפשרת ענישה של חמש שנים של תוקף של עובד חירום.
מירי רגב: זה מאפשר.
מירי רגב: השאלה היא האם זה בוצע בפועל.
מירי רגב: לגבי מה שמאפשר, כולנו יודעים ומכירים את החוקים.
מירי רגב: השאלה היא האם מה יצא מהחוק.
<מידד גיסין: האם יש מקרה אחד?
מירי רגב: האם יש מקרה אחד שישב שנה או שנתיים בכלא כתוצאה מזה?
<קריאה: התשובה היא: לא.
מירי רגב: אז מה המסר שאנחנו מעבירים?
מירי רגב: – שאנחנו טובים בחקיקת חוקים, וביישום שלהם – פחות.
<לילך וגנר: עד כמה שידוע לי, העבירות האלה נחקרות על-ידי המשטרה ומטופלות בעיקר על-ידי - - -
מירי רגב: אז עכשיו הבעיה היא המשטרה שלא חוקרת מספיק טוב.
<לילך וגנר: היא חוקרת, ומוגשים כתבי אישום, וגם מוגשים כתבי אישום על-ידי הפרקליטות.
<לילך וגנר: לגבי הטענה הזאת על חוסר בענישה, למרבה הצער, לנו אין נתונים שאנחנו יכולים להביא בצורה מסודרת, כי אצלנו אין מערך כזה של נתונים.
<לילך וגנר: אבל, עד כמה שידוע לי, מוגשים כתבי אישום, נפתחים תיקים, והם נחקרים, וזה גם כתבי אישום על-ידי לשכת התביעות בעבירות של שלוש שנים וגם על-ידי הפרקליטות בעבירות של חמש שנים.
<לילך וגנר: מבחינת בתי-המשפט, אם מוגשים ערעורים, שוב אין לי נתונים להראות, אבל אני אשמח לשמוע אם למישהו יש טענות על כך שניתן עונש נמוך מדי בתיק כזה או אחר.
מירי רגב: אין לי טענות שניתן עונש נמוך, כי לא שמעתי על רף הענישה שהייתה.
<לאוניד אידלמן: נכון.
מירי רגב: איך אני יכולה להגיד אם היה עונש נמוך, אם לא הייתה שום ענישה בפגיעה בסגל הרפואי?
<לילך וגנר: כפי שהבנתי, ביקשתם לקבל נתונים בצורה מסודרת מהמשטרה, והנתונים האלה יתקבלו.
<לילך וגנר: ברגע שהם יתקבלו, אנחנו נוכל להגיב לגופו של עניין.
<לילך וגנר: עד כמה שידוע לי, העבירה הזאת חיה וקיימת והיא נחקרת, ומוגשים בה כתבי אישום.
<לילך וגנר: אמנם אנחנו מדברים על עבירה שחוקקה לפני שלוש שנים, אבל כולם מודעים לקיומה של העבירה הזאת והיא בהחלט נסיבה מחמירה.
<לילך וגנר: כמובן שמקרים חמורים ביותר, שכוללים גם חבלות חמורות, נחקרים בהתאם.
<לילך וגנר: שוב, ברגע שיתקבלו הנתונים, אני בטוחה שגם הוועדה תראה שהעבירות בכלל לא מטופלות בקלות ראש בשום רובד של הטיפול שלהן.
מירי רגב: משרד הבריאות, אתם רוצים להוסיף משהו?
<יניב בצלאל: אני יניב, מנהל אגף הביטחון של שירותי בריאות כללית.
<יניב בצלאל: יש מספר מקרים שאני יודע שכן הוגשו כתבי אישום וכן הורשעו אנשים.
<יניב בצלאל: יש לנו מספר מקרים כאלה.
<יניב בצלאל: אנחנו כן מצליחים לעקוב אחריהם, אחרי מספר מצומצם של תיקים.
<יניב בצלאל: הבעיה היא שאנחנו, כגוף, לא יכולים לבדוק את המקרים במשטרה.
<יניב בצלאל: רק למי שהגיש את התלונה, לנפגע העבירה, יש קוד מסוים, והוא זה שיכול לעקוב אחרי זה.
מירי רגב: אנחנו נבדוק את זה עכשיו עם המשטרה.
מירי רגב: היא תעביר לנו רשימה מסודרת.
<יניב בצלאל: יש בוודאי מספר מקרים שאנחנו יודעים, ואנחנו מפרסמים את זה.
<יניב בצלאל: אצלנו, במחוזות שלנו, אנחנו כן מפרסמים, וזה מאוד חשוב.
<דב פרישמן: אני מבקש להגיד משפט אחד.
<דב פרישמן: שמי דובי פרישמן, ואני הקב"ט של מכבי שירותי בריאות.
<דב פרישמן: אל"ף, בקופות כולן, ואני רוצה להתחייב רק לגבי מכבי, יש לנו מאות אירועים של אלימות מדי שנה.
<דב פרישמן: שליש מהדיווחים – בחלק מהמקרים גם לא מדווחים מפאת בושה ובגלל היכרות של המבוטח לצורך העניין – הם אירועי אלימות פיזית ובחלקם קשים מאד.
<דב פרישמן: יש לנו פסק-דין אחד שניתן לפני שלושה שבועות על תוקפת מאזור הצפון שתקפה שני רופאים – אחד בסניף מכבי, ואחד במרפאה עצמאית – והיא נדונה ל-22 חודשי מאסר בפועל.
<דב פרישמן: אני לא זוכר את הפרטים האישיים.
<לאוניד אידלמן: צריך לפרסם את המקרה.
מירי רגב: חבל שזה לא פורסם.
<דב פרישמן: אוקיי.
<דב פרישמן: זה פורסם באתרי אינטרנט מסוימים, 0404, אבל זה פחות חשוב.
<דב פרישמן: אני יכול לבוא ולהגיד שבחלק מהמתקנים, בחלק מהמרפאות, במכבי יש היעדר תחושת ביטחון של הצוות.
מירי רגב: יש לכם מאבטח שם, לא?
<דב פרישמן: בחלק קטן מאוד של המקרים.
מירי רגב: מה זה "בחלק קטן של המקרים"?
מירי רגב: יש מאבטח בכניסה למרפאה או לא?
<דב פרישמן: בחלק קטן של המתקנים.
<דב פרישמן: מכלל מכבי ב-40 מרפאות מתוך 400.
מירי רגב: אתם מרוויחים לא רע ב"מכבי" – שיהיה לכם מאבטח בכל מרפאה.
<דב פרישמן: בסדר גמור.
<קריאה: יש קופות שיש צמצומים באבטחה.
מירי רגב: זה ידוע שצריך להכניס מאבטחים שיהיו בקופות.
<קריאה: זו מעמסה תקציבית מאוד - - -
מירי רגב: זה יעמיס את זה עוד פעם על הלקוח.
מירי רגב: המשכורת של המנכ"ל לא תרד כתוצאה מזה.
<דב פרישמן: זה ברור, אבל בכל אופן רק בחלק מהמרפאות יש לנו מאבטחים.
<דב פרישמן: אנחנו עושים סדרי עדיפויות בתוך הדברים האלה, במקומות שעברו אירועים חריגים, במקומות שיש לנו מוקדים, במוקדים שיש דחק ועומס גדולים.
מירי רגב: דוקטור אידלמן, אתה רוצה להגיד משהו לפני הסיכום?
מירי רגב: יואל, אתם בודקים שוב את הנושא ברמת המאבטחים?
מירי רגב: סוגיית המאבטחים – אתם בודקים את כל סוגיית המאבטחים גם במרפאות ובקופות?
<יואל הדר: מוסדות רפואיים – נגיע לוועדה ונדון גם בנושא הזה.
מירי רגב: כן, אני רוצה להכניס גם את זה ולראות מי יממן את זה.
מירי רגב: כמובן שחלק יהיה על הקופות, ונוודא שזה לא יתגלגל אוטומטית.
מירי רגב: אבל צריך לראות מה עושים עם זה.
מירי רגב: אם זו סוגיה שצריך לטפל בה ומשקיעים כל כך הרבה בשיטור, בשוטרים וכדו', ואם אתם לוקחים את המאבטחים ורוצים להגביר את הסמכויות, אז שיהיו שם גם מאבטחים עם סמכויות.
<יואל הדר: אמרתי: נדון בזה.
<יואל הדר: רק שלא יגידו לנו אחרי זה שאנחנו מפריטים את המשטרה.
מירי רגב: מפריטים את המשטרה, ולא יעזור כלום.
<ניר ליפשיץ: ברשותך, אוסיף שתי מלים.
<ניר ליפשיץ: שוב, אני ניר מאגף המבצעים.
<ניר ליפשיץ: אני רוצה להוסיף גם על הדברים שנאמרו פה.
<ניר ליפשיץ: ראשית, אתחיל בנושא פנייתו של יניב, מנהל הביטחון של שירותי הבריאות הכללית.
<ניר ליפשיץ: חלק ממרכיבי הפיילוט שאנחנו מדברים עליהם זה לתת את האפשרות לקב"ט, לקצין הביטחון או למנהל הביטחון, של אותו גוף לקבל מידע ונתונים אודות תלונות של סגל רפואי שהוגשו באותו בית-חולים או באותו מוסד רפואי.
<ניר ליפשיץ: מעבר לזה, אנחנו, כאגף המבצעים, חלק שותף מאוד-מאוד פעיל בנושא הפיילוט.
<ניר ליפשיץ: נעשתה עבודת מטה מקדימה של אגף התכנון שעשה מיפוי של האירועים, במרכזים הרפואיים הגדולים, המצריכים הגעת ניידת משטרה אליהם.
<ניר ליפשיץ: בכל מקום שבו רף האירועים עלה מעל ארבעה אירועים במשמרת במוסד רפואי, שם אנחנו תיקננו תקן של שוטר.
<ניר ליפשיץ: בסך-הכול, בתכנון במסגרת הפיילוט אנחנו מציבים עשרה שוטרים בשבעה בתי-חולים.
<ניר ליפשיץ: יש שילוביות מלאה שאנחנו מחברים בין אותו שוטר שיוצב לבין מערך האבטחה.
<ניר ליפשיץ: הגדרנו וכתבנו תפיסת הפעלה לאותו שוטר שיוצב בבית-חולים.
<ניר ליפשיץ: הוא שוטר ייעודי על מדים במשרה ייעודית לבית-החולים.
<ניר ליפשיץ: יש לו תפקידים גם בתחום המניעה, החל מבולטות, דרך מניעה של מעשי בריונות ואלימות, ודרך מתן מענה מידי וראשוני לכל אירוע אלימות שיהיה במסגרת המוסד הרפואי, גביית עדות בהתאם לצורך וכמובן טיפול בנושאי משטרה אחרים שקיימים בתוך בית-החולים.
<ניר ליפשיץ: אני רוצה עוד להוסיף ולציין שמעבר לוועדה ולפיילוט, יש שיתוף פעולה קבוע בינינו, כחטיבת האבטחה במשטרת ישראל, לבין מנהלי הביטחון גם של מערכת הבריאות, וזה יורם רובינשטיין, וגם לשירותי בריאות כללית, ויש שיתוף פעולה במסגרת הזאת.
<ניר ליפשיץ: כך גם ישבנו על נושא כתיבת הפיילוט.
<לאוניד אידלמן: נכון להיום, אני יוצא קצת יותר מעודד, כי ברגע שבכנסת שמענו שהפיילוט יוצא לדרך יש לנו תקווה, אבל אני עדיין מאוכזב מחלק מהדברים שנאמרו פה וזה קודם כל חוסר הבנה שהיעדר ביטחון לא מאפשר לתת טיפול רפואי, והחולים יום-יום עלולים לסבול מזה.
<לאוניד אידלמן: יכול להיות שדברים שאנחנו לא יודעים – שאנשים מתים מזה שבאותו זמן רופא הותקף או קיללו אותו והוא לא מסוגל לתת טיפול רפואי.
<לאוניד אידלמן: אחרי זה מספרים דברים ערטילאיים: "עובד ציבור", "כמו כל עובד ציבור".
<לאוניד אידלמן: זה לא כמו כל עובד ציבור.
<לאוניד אידלמן: זה מישהו שצריך להיות במיטבו כדי להציל חיים של אנשים.
<לאוניד אידלמן: אם הוא מרגיש מאוים, הוא לא יכול לתת טיפול.
<לאוניד אידלמן: זו הבעיה, וצריך להבין את זה.
<לאוניד אידלמן: אין הצדקה לאלימות.
<לאוניד אידלמן: בוודאי שמערכת הבריאות במצב קשה ביותר, בוודאי שיש היעדר מיטות ובוודאי שיש היעדר צוותים רפואיים ואין לנו אחיות ואין מספיק רופאים וחולים מחכים שלושה ימים עד שיעברו בדיקה מסוימת.
<לאוניד אידלמן: חולים מחכים במיון שלוש שעות כדי שהרופא יגיע אליהם.
<לאוניד אידלמן: בוודאי שזה מרגיז את כולם, בוודאי שזה מצב לא טוב, אבל אין הצדקה לאלימות.
<לאוניד אידלמן: כשלא מפרסמים מקרים, והמקרים האלה באמת בודדים, שהביאו מישהו שתקף רופא למשטרה ושהמשטרה לא סגרה את התיק ושהיא טיפלה כמו שצריך ושהעבירו את זה לפרקליטות מהר ושהפרקליטות מהר מאוד הגישה את זה לבית-המשפט ובית-המשפט דן – אלה מקרים בודדים אבל לפחות לפרסם את המקרים האלה.
<לאוניד אידלמן: כולם, משטרה, פרקליטות וגם בתי-המשפט, צריכים לשים דגש ולהבין שפה מדובר בפגיעה ממשית במטופלים, כאשר חולה לא מקבל טיפול מהצוות שהוא מאוים.
<לאוניד אידלמן: היעדר תחושת ביטחון לא מאפשר לתת טיפול רפואי.
מירי רגב: הדיון הזה מאוד חשוב, ואני אמשיך לפקח על כול פעילות המשטרה, המשרד לביטחון פנים.
מירי רגב: בכול מה שקשור למשרד הבריאות, אני מעבירה את זה כמובן ליושב-ראש ועדת העבודה.
מירי רגב: אין ספק שתופעה של אלימות היא תופעה קשה ותופעה שאסור שתקרה כלפי אף אחד ובוודאי לא נגד סגל רפואי שמבצע את תפקידו בצורה הכי טובה שהוא יכול לעשות כדי באמת להיטיב עם החולה.
מירי רגב: עם זאת, צריך להבין שגם מערכת הבריאות צריכה להסתכל על עצמה ולנסות להבין מה קרה שם: האם הבעיה היא שלא הגיעו אל החולה?
מירי רגב: האם הבעיה היא שאין שם מיטות?
מירי רגב: האם הבעיה היא של צפיפות?
מירי רגב: האם הבעיה היא שמחכים שם שעות?
מירי רגב: גם זו בעיה.
מירי רגב: צריך לטפל גם בצד הזה, יושב-ראש הר"י.
מירי רגב: צריך גם לראות שבסוף הציבור מקבל את הטיפול שהוא צריך לטפל בבתי-החולים.
מירי רגב: זה לא קשור לעניין שבשום פנים ואופן אסור להפעיל אלימות כלפי סגל רפואי.
מירי רגב: זו אמירה שצריכה לצאת מהכנסת באופן ברור, מהמשטרה ומכול הגורמים הרלוונטיים: לא תופעל אלימות כנגד צוות רפואי.
מירי רגב: אני מבקשת כמה דברים בסיכום של הדיון הזה: תפיסת הפעלה כוללת של אבטחה במוסדות הרפואיים – אני רוצה לדעת מהי תפיסת ההפעלה של המשטרה.
מירי רגב: המשטרה עושה, והיא צריכה להציג לנו, במסגרת העבודה שהיא תציג על האבטחה בכלל, אבטחה במוסדות רפואיים.
מירי רגב: זה כולל בתי-חולים?
מירי רגב: קופות?
מירי רגב: מרפאות עצמאיות?
מירי רגב: מה קורה שם מבחינת האבטחה?
מירי רגב: האם החוק הזה, שאמור לעבור בוועדת שרים לחקיקה, על סמכות של מאבטח כלפי אלימות, יבוא לידי ביטוי גם לגבי קופות-החולים?
מירי רגב: זאת אומרת, אם אנחנו מזהים שיש כאן בעיה ואנחנו רוצים לצמצם אותה, חלק מהצמצום, אין מה לעשות, הוא שכשהציבור נכנס ומבין שאותו מאבטח לא רק בודק מה יש לו בתיק וכדו' אלא גם יכול לפעול כנגד אלימות ויודע שאפשר להפעיל אותו.
מירי רגב: יכול להית שזה גם יצמצם ב"מכבי", ב"כללית" ובכל הקופות האחרות את העניין הזה.
מירי רגב: פה צריך לשקול גם את העניין הזה.
מירי רגב: אני מבקשת לדעת מתי מגיע לוועדת שרים עניין סמכות כלפי אלימות?
<יואל הדר: היום.
מירי רגב: היום?
מירי רגב: ברגע שזה יגיע – לעדכן אותנו, ונראה אם אפשר כבר להביא את זה עוד במושב הזה לוועדת הפנים, כדי שנאשר את זה, כי אני חושבת שצריך לקדם את זה.
מירי רגב: גם משהו שיכול לצמצם את האלימות.
מירי רגב: הפיילוט שיחל בפברואר – אני מבקשת ממשטרת ישראל לעדכן אותי שהפיילוט החל בדו"ח כתוב, בכמה בתי-חולים הוא החל - - -
מירי רגב: אני רוצה לוודא.
מירי רגב: זה שזה מתוכנן זה בסדר.
מירי רגב: האם יש פערים בין התכנון לביצוע?
מירי רגב: האם הוא באמת מבוצע במקומות שבהם הפיילוט תוכנן להיות?
מירי רגב: אנחנו נבקש הצגה של הפיילוט מבחינת המשרד לביטחון פנים במושב הבא, קרי במאי.
מירי רגב: נראה כמה זמן זה, וניתן איזה חמישה חודשים, ונראה איך זה עובד.
מירי רגב: זה יהיה בתחילת מאי, ברגע שנחזור למושב.
מירי רגב: אני מבקשת לקבל רשימה של כתבי האישום שהוגשו וענישה על אלימות כלפי סגל רופאים.
מירי רגב: אני רוצה שתעשו משהו נקודתי של העניין הזה.
מירי רגב: אני רוצה לקבל לוועדה דו"ח מסודר של העניין הזה בשבועיים הקרובים.
מירי רגב: מנהלת הוועדה, בשבועיים הקרובים אני מבקשת שיהיה לי דו"ח מסודר כמה כתבי אישום הוגשו כנגד סגל רפואי ומה הייתה הענישה שלהם.
מירי רגב: יואל, אני מבקשת שתנחו את המשטרה לפרסם כתבי אישום.
מירי רגב: המשטרה יודעת לפרסם, כשהיא רוצה.
מירי רגב: תפרסמו כתבי אישום.
מירי רגב: אם אנחנו מבינים שיש כאן כרגע בעיה, כולנו רוצים לטפל באלימות, בסוף סוגיית אלימות נופלת תחת המשרד לביטחון פנים – עם כל הבעיות שיש במשרד הבריאות, אני לא רוצה לטפל בזה כרגע – כרגע סוגיית האלימות, מניעת אלימות, חינוך לאלימות, אכיפה זה במסגרת המשרד לביטחון מפנים.
מירי רגב: תפרסמו, כדי שאנשים יראו שכן יש ענישה ושכן יש כתבי אישום ושלא רק מדברים על הדברים האלה אלא גם עושים בעניין.
מירי רגב: אני אעקוב אחרי כול הדברים האלה במסגרת הוועדה שלי.
מירי רגב: אני מציעה שגם אתם תפנו לוועדת העבודה והרווחה.
מירי רגב: בצורה מסודרת גם אנחנו נפנה, כדי שהיא תקיים דיון בהיבט שלה בכול מה שקשור ומה קורה בבתי-חולים מבחינת הטיפול לאזרחים ולחולים.
<דוד שוורץ: אנחנו, משרד הבריאות, מבקשים לקבל עותק מהדו"ח שמועבר אלייך.
<איתן הורן: שוורץ, אתה יכול לפנות אלינו.
<דוד שוורץ: פשוט עוד לא ראינו.
<דוד שוורץ: ביקשנו, ועוד לא ראינו.
מירי רגב: אנחנו נעביר עותק מסודר ליושב-ראש הר"י ולמשרד הבריאות.
מירי רגב: חברים, שיהיו לנו רק בשורות טובות.
מירי רגב: אתם תטפלו כמו שצריך בחולים כך שיהיו כמה שפחות.
מירי רגב: אני פותחת את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת בנושא: מיקום צוברי הגז.
מירי רגב: אני עוסקת בסוגיה של צוברי הגז כבר כמעט שנה בדיונים שונים בוועדה, לאחר שביקשתי מחברות הגז השונות וגם מהיועץ המשפטי לממשלה לאפשר את היכולת של פרסום מיקום צוברי הגז לאותם גורמים רלוונטיים, כדי למנוע מצב שראש עיר, כיושב-ראש ועדת תכנון ובנייה, יבנה גן על צובר גז.
מירי רגב: זה בלתי אפשרי, ולא יכול להיות מצב כזה.
מירי רגב: אני מבינה שכולם התעוררו גם אחרי האסון שקרה בירושלים, ומבינים את החומרה שיש במיקום צוברי הגז.
מירי רגב: אגב, זה מוזר שכשהתקשרתי לנציב כב"ה, מכבי-האש, ושאלתי אותו: האם אתה יכול להגיד לי האם צובר הגז הזה היה ברישוי?
מירי רגב: האם אתה ידעת עם מיקום צובר הגז?
מירי רגב: – הוא אמר לי: לא.
מירי רגב: זאת אומרת, כב"ה, שאמור לטפל כתוצאה מאירוע כזה, לא ידע.
מירי רגב: זה נשמע כמובן מוזר ולא הגיוני, ולכן הדיון הזה הוא דיון שבו אמור להשמיע נציגו של היועץ המשפטי לממשלה את עמדתם הברורה לגבי פרסום צוברי הגז לגורמים הרלוונטיים בלבד – לא באינטרנט, לא בכל כלי התקשורת, אלא לאותם גורמים שיש להם באמת את החובה והאחריות מוטלת עליהם במקרה של בנייה על צובר כזה או אחר; הכוונה היא לראשי ערים ולגורמי הצלה כמו כב"ה, מד"א או כל גורם אחר.
מירי רגב: אני שמחה לארח פה את ידידי, ראש עיריית דימונה, בני ביטון – ברוך הבא – יחד עם ממלאת מקום ראש העיר – ברוכה הבאה – ויחד עם מנהל בית-הספר זינמן, בית ספר תיכון בדימונה ש-85% מהם עושים בגרות ומסיימים בגרות.
מירי רגב: הם שלחו לי.
מירי רגב: הם לא ידעו מה תהיה תשובת היועץ המשפטי.
מירי רגב: הם הבינו שיש לנו בעיה עם היועץ המשפטי לממשלה בשלב זה, והם שלחו לי הצעה כיצד אפשר במיזם לפתור את הבעיה הקשה הזאת שאנחנו, הכנסת, לא הצלחנו לפתור אותה.
מירי רגב: אני מקווה שלא נצטרך לפתור אותה באמצעות חקיקה.
מירי רגב: הם שלחו לי את זה כמסמך לאינטרנט, לוועדה, וקיבלנו את זה במייל.
מירי רגב: חשבנו שנכון לשמוע את ההצעה שלכם, לפני שנשמע את התשובה של היועץ המשפטי לממשלה שאני מקווה שאני אוהב אותה היום, כי עד היום עדיין לא הגענו למצב של הבנה.
מירי רגב: בני, בבקשה אתה כמובן יכול לפתוח, ואחר כך התלמידים יציגו את עצמם.
מירי רגב: נשמע מהי הצעתכם.
<ראש עיריית דימונה בני ביטון: גברתי יושבת-ראש הוועדה, תלמידי בית-הספר זינמן, ממלאת מקום ראש העיר, אדוני המנהל, יום לפני האירוע התלמידים שלחו לי ולמירי במייל איזו שהיא הצעה המהפכנית.
<ראש עיריית דימונה בני ביטון: באותו יום המייל שלי לא עבד.
<ראש עיריית דימונה בני ביטון: למחרת, לאחר האסון, התקשרתי למירי, והיא אמרה לי: אני מזמינה דיון ביום ראשון בוועדת הפנים של הכנסת בנושא צוברי הגז.
<ראש עיריית דימונה בני ביטון: הזמנתי את הילדים אלי ללשכה.
<ראש עיריית דימונה בני ביטון: לא אגנוב להם את ההצגה.
<ראש עיריית דימונה בני ביטון: זה רעיון מהפכני של הילדים.
<ראש עיריית דימונה בני ביטון: הבמה היא שלכם.
<ראש עיריית דימונה בני ביטון: בבקשה.
מירי רגב: תציגו את עצמכם לטובת הפרוטוקול.
<נתאי לדאני: אני נתאי לדאני מכיתה ט' מבית-הספר זינמן בשיתוף עם "World Ort קדימה מדע".
<ניר גופמן: אני ניר גופמן גם מכיתהט' בבית-הספר זינמן.
<נתאי לדאני: אספר לכם על תחרות שאנחנו משתתפים בה.
<נתאי לדאני: לתחרות קוראים: FLL.
מירי רגב: תסביר לנו כדי שגם אנחנו נדע במה מדובר.
<נתאי לדאני: הרעיון של התחרות הוא שזו תחרות של רובוטיקה בעיקרון.
<נתאי לדאני: מה שמיוחד בתחרות הזאת הוא שבודקים אותנו בכל מיני קריטריונים בשביל להצליח בתחרות.
<נתאי לדאני: הדבר הראשון שאנחנו צריכים לעשות הוא לתכנת רובוט מסוים שעושה כל מיני משימות בצורה אוטומטית.
<נתאי לדאני: הדבר השני הוא שבודקים אותנו ביכולות איך אנחנו מתמודדים בתור קבוצה.
<נתאי לדאני: הדבר השלישי, שעליו אנחנו מדברים כאן היום, הוא פרויקט החקר שלנו.
<נתאי לדאני: בפרויקט החקר כל שנה אנחנו מחליפים את הנושא, אומרים לנו מהו הנושא השנתי, ואנחנו, בעקבות הנושא השנתי, אמור להכין פתרון מסוים או מוצר מסוים שעוסק או פותר בעיה מסוימת.
<נתאי לדאני: השנה הנושא השנתי הוא: אסונות טבע.
<נתאי לדאני: אנחנו הלכנו לתחנת כיבוי-אש שבה ראיינו ושאלנו אנשים בעלי מקצוע, שיש להם עבר עם כל מיני רעידות אדמה ושריפות שנחשבים אסונות טבע שיש אותם במדינת ישראל.
<נתאי לדאני: אחד מהם סיפר לנו שלפני כמה זמן הייתה לו שריפה במקום, ובעצם כשיש שריפה, רעידת אדמה או מלחמה כלשהי הוא בעצם צריך ללכת לשכנים ולשאול אותם: אתה אולי יודע איפה נמצא צובר גז?
מירי רגב: היועץ המשפטי, שמעת?
מירי רגב: תהיו ערניים לציבור.
מירי רגב: כב"ה הלכו לשכן כדי לשאול איפה יש בסביבה צובר גז.
<נתאי לדאני: ברגע כזה, כשיש שריפה במקום או יש רעידת אדמה, אנשים נמצאים בלחץ, והם לא יודעים בדיוק להגיד איפה המיקום המדויק שנמצא בו הצובר.
<נתאי לדאני: בדיוק בשביל זה אנחנו הכנו אתר.
<נתאי לדאני: ניר הוא המתכנת של האתר, ובאתר הרעיון הוא כזה: כל אזרח אכפתי, שמציג את עצמו בתור אזרח אכפתי, ממלא את השם המלא שלו, את הכתובת המדויקת שבה נמצא צובר הגז, ובאותו רגע שהוא שולח את הפרטים על אותו צובר גז האתר מסמן נקודה על המפה ועל הנקודה מסומן בדיוק – ואתם יכולים לראות במפות שמסומנות עם לוויין – איפה נמצא צובר הגז.
מירי רגב: אתה יכול להקרין את זה פה, אם אתה רוצה.