GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד ביטן: מעבר לבעיות שהועלו פה על-ידי חברי הכנסת יש בעיה נוספת שאין הרבה קרקעות זמינות באותן שכונות על-מנת לעשות את הפינוי של כל הדיירים בשכונה.
דוד ביטן: אם נפנה 400-500 איש, אנחנו עדיין נהיה תקועים עם 2,500 איש.
דוד ביטן: אנחנו משתמשים בעצם בכל העתודה הקרקעית בתוך אותן שכונות ואז לא יהיו לנו פתרונות עתידיים.
דוד ביטן: אני רוצה לתת לכם דוגמה מראשון.
דוד ביטן: הגענו להסכם עם המנהל ועם בינת שוורץ בעניין הזה.
דוד ביטן: לדעתי זה פתרון עדיף מהפתרון הזה.
דוד ביטן: יש לנו שכונת רמת אליהו בראשון עם 3,000 יחידות פינוי, מתוכן 1,200 משפחות אתיופיות.
דוד ביטן: הקרקע שם היא קרקע זולה מאוד וכל קבלן של פינוי-בינוי רוצה לבנות פי 5 ופי 5.
דוד ביטן: התוצאה היא שאנחנו נצטרך לבנות 18,000 יחידות דיור, מה שהוא בלתי אפשרי מכל בחינה.
דוד ביטן: על כן התנינו למנהל התכנון במשרד הפנים ולמנהל, שאם הם רוצים להפוך בראשון קרקע חקלאית של המנהל לקרקע לדיור, אנחנו מבקשים שחלק מהמטלות של הפרויקטים האלה יהיה פינוי של תושבים משכונת רמת אליהו.
דוד ביטן: אז התוצאה היא, למשל, שפרויקטים בצריפין ופרויקטים בנחלת יהודה שהם יקרים – אם בנחלת יהודה רוצים לבנות 4,000 יחידות דיור נוספות, אנחנו הסכמנו, בתנאי שמתוכן 500 מהדירות האלה יהיו לפינוי רמת אליהו.
דוד ביטן: כנ"ל בצריפין.
דוד ביטן: אז אנחנו מתכוונים לפנות 1,500 יחידות מרמת אליהו לתוך הפרויקטים האלה.
דוד ביטן: זה פותר לנו את הבעיה החברתית.
דוד ביטן: אנחנו נעשה גם חלק של פינוי-בינוי ברמת אליהו, אבל אז אנחנו נגד לבנות כרגע בשכונה מכיוון שערך קרקע היום נמוך.
דוד ביטן: אם אני מפנה כבר חצי מהתושבים, אני מעלה את ערך הקרקע, אני יכול לעשות תמהיל אחר, לא פי 5 ולא פי 4 אלא ממש לעשות שכונה כמו שצריך.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא מבינה, מה מפריע לך ערך הקרקע?
דוד ביטן: ערך הקרקע קובע את מספר היחידות שאפשר לבנות.
דוד ביטן: גם הצפיפות קובע.
דוד ביטן: כשאני בונה שכונה של 3,000 ועושה אותה 7,000, זה שונה מאשר אני עושה 18,000.
אורלי לוי אבקסיס: אז אתה לא רוצה לבנות שם הרבה?
דוד ביטן: אי-אפשר לבנות ה רבה.
דוד ביטן: זה לא שאני לא רוצה, אלא שאי-אפשר בגלל תחבורה, מבני ציבור, בתי ספר.
דוד ביטן: בלתי אפשרי להכניס כל-כך הרבה דירות ליחידת שטח.
דוד ביטן: אני חושב שהתכנית הזאת, כבר מוסכמת על המנהל ועל בינת שוורץ מנהלת התכנון.
דוד ביטן: כשצריכים לפנות שכונה שלמה, אי-אפשר לעשות בשיטה הזאת.
דוד ביטן: זאת תכנית יפה אבל מבחינת ביצוע היא לא נותנת פתרון חברתי לשום דבר.
דוד ביטן: לבעיה רצינית צריך לבוא עם פתרון יצירתי.
דוד ביטן: גם אם לוקח זמן, אבל שייתן פתרון.
דוד ביטן: אנחנו כבר הגענו לסיכום.
דוד ביטן: אני מציע שהוועדה תזמין את ראש עיריית ראשון ואת המנהל ותשמעו על הפתרון הזה.
מירי רגב: זה יתאים לחוק הדיור הלאומי שיגיע אלינו.
אורלי לוי אבקסיס: שם חייבים להכניס דיור ציבורי.
מירי רגב: תאמין לי, שבשלושת החוקים שאנחנו נביא יהיה פתרון.
דוד ביטן: אם אני לוקח פרויקט במרכז העיר ומעביר אליו חלק - - -
יעקב אשר: הבעיה היא שהיום חוקי התכנון והבנייה עושים לך בעיה בעניין הזה.
דוד אזולאי: אני מודה שבכל הדיון הזה אני לא מצליח להבין דבר אחד.
דוד אזולאי: למה דייר אחד צריך לעכב את כל הפרויקט?
דוד אזולאי: אנחנו יודעים שאפשר לעשות כל מיני קומבינות לגבי אותו דייר.
דוד אזולאי: אנחנו מכירים את זה ואני לא אפרט.
דוד אזולאי: מי שחי את המציאות יודע שברגע שהכנסת עז כזאת בעצם תקעת את הפרויקט.
מירי רגב: נכון, זה לא הוגן.
דוד אזולאי: לא יעזור לאף אחד שום דבר.
דוד אזולאי: אם אתה רוצה רעיונות איך אפשר לתקוע, אני אתן לך.
מירי רגב: אנחנו צריכים לשנות את החקיקה.
מירי רגב: עם כל הכבוד, אחד לא יכול לקבוע לרוב.
דוד אזולאי: קשה לי כרגע לתת לך פתרונות כי אני חושב שזאת בעיה.
דוד אזולאי: נראה לי שהסעיף הזה נכנס בכוונה כדי לתקוע את כל הפרויקט.
דוד אזולאי: אין לי הסבר.
מירי רגב: מה אתה רוצה ממנו?
מירי רגב: בוא נשנה את החוק.
דוד אזולאי: אני שם את הדבר הזה על השולחן.
<תומר רוזנר: הכנסת צריכה ליזום הצעת חוק.
<עינת גנון: זה כבר בתהליכי עבודה יחד עם משרד המשפטים.
מירי רגב: נעשה דיון מעקב.
דוד אזולאי: הגברת העלתה את הדברים בצורה מאוד ציורית אבל זאת מציאות.
דוד אזולאי: כאשר אדם יכול היה לרכוש דירה שהיום היא עולה 200,000 מחר הדירה תעלה מיליון שקלים ובחיים הוא לא יוכל לקנות אותה.
מירי רגב: שיקנה אותה עכשיו.
דוד אזולאי: כרגע אין לו כסף.
מירי רגב: מה אתה רוצה שהוא יעשה?
דוד אזולאי: הפרוטה כרגע לא מצויה בכיסו.
דוד אזולאי: אני חושב שהמדינה צריכה לקחת אחריות במקרה הזה ולהגיד: כרגע אתה לא יכול לרכוש, בוא נשמור לך על כל הזכויות שהיו לך במשך 50 שנה.
דוד אזולאי: עכשיו בוא נראה איך המדינה יכולה לקחת אחריות על אותו דייר?
דוד אזולאי: דבר נוסף שחייבים לעשות על-מנת לא למסחר את העסק הזה.
דוד אזולאי: הרי בסופו של דבר הולכים לקנות דירה יקרה במחיר מוזל.
דוד אזולאי: דייר שקנה דירה במחיר זול מאוד כי מישהו נתן לו כסף ואחרי חצי שנה הוא מוכר אותה.
דוד אזולאי: הוא עשה את הקומבינה הכי טובה שבעולם ובשום תכנית חיסכון הוא לא יקבל את זה.
דוד אזולאי: אנחנו אומרים לו: אדוני, כאשר הממשלה לקחה אחריות, לא תוכל למכור במשך איקס שנים.
דוד אזולאי: אני מבטיח דבר אחד, שקומבינות לא יהיו.
דוד אזולאי: מי שרוצה שיחכה 10 שנים.
דוד אזולאי: דבר אחרון.
דוד אזולאי: מה עם דור ההמשך?
דוד אזולאי: מה קורה עם אותן משפחות שיש להן ילדים שגרים איתן?
מירי רגב: יש להם זכות.
מירי רגב: אם הילד גר עם האימא כל החיים - - -
<תומר רוזנר: עד גיל 18, מה שכתוב בחוק.
אורלי לוי אבקסיס: עד גיל 18 צריך לבחון את הקריטריונים.
אורלי לוי אבקסיס: בקריטריונים הוא צריך להיות בדיוק כמו ההורים שלו.
אורלי לוי אבקסיס: לכן אין בן ממשיך.
דוד אזולאי: אני מבקש שבעניין הזה משרד השיכון צריך לתת את הדעת על-כך שישנם ילדים שגרים עם ההורים 18 שנים ו-20 שנה.
דוד אזולאי: מה לעשות, בן הזוג שלהם לא בא.
דוד אזולאי: לשמחתנו הם לא במצב של ההורים, הם במצב קצת יותר טוב מההורים.
דוד אזולאי: צריך לתת להם את האפשרות להמשיך לחיות באותו בית חדש שסוף כל סוף יוכלו ליהנות גם הם קצת מהחיים אחרי שההורים סבלנו כל-כך הרבה.
<שחק יצחק: כזוג צעיר קניתי בירושלים דירה בקרית מנחם ב-20,000 לירות.
<שחק יצחק: אחר-כך בניתי בית בהר אדר עם קבוצת קצינים ועכשיו אני גר בראשון מערב.
<שחק יצחק: את קטמון אני מכיר טוב מאוד.
מירי רגב: תציע הצעה, אין לנו זמן לנאומים.
<שחק יצחק: קודם כל, עלויות מגורים בבניין חדש.
<שחק יצחק: משפחה כזאת בהחלטת נופלת במקום שהיא לא יכולה לעמוד בו.
<שחק יצחק: הממשלה תיקח אופציה לארבע שנים במקום שנתיים ותגלם את זה.
<שחק יצחק: אדם מבוגר שאין לו הכנסה ועובר לדירה שהעלויות שלה הן כך וכך לתקופה של 20 השנים הבאות, אני מגלם את זה במחיר.
<שחק יצחק: אני נותן לו את זה הרבה יותר זול.
<תומר רוזנר: מאיפה הוא יביא את הכסף?
<שחק יצחק: הממשלה מקבלת את האופציה לקנות את הדירות במיליון שקל כשהעלות היא 1.2 מיליון.
אורלי לוי אבקסיס: הוא צודק, 1.2 מיליון זה לא המחיר המקסימאלי.
אורלי לוי אבקסיס: הקבלן יכול להעלות את זה גם ל-1.7 מיליון.
<שחק יצחק: בדיוק, אז נשאר מרווח של 200,000-300,000 שקלים והם יממנו את עלויות ההחזקה.
<שחק יצחק: לדייר אין כסף לזה.
מירי רגב: אנחנו ניתן פה משימות והם יבואו עם הצעות.
מירי רגב: אנחנו סומכים עליהם.
מירי רגב: הם הביאו פתרון טוב, אני סומכת עליהם.
<שחק יצחק: הוזכר כאן דור ההמשך.
<שחק יצחק: היום לקבלן הכי נוח לבנות 5 חדרים.
<שחק יצחק: אני מציע ללכת על זה ובפנים תהיה חלוקה לשני חדרים ולשלושה חדרים.
<שחק יצחק: זה נותן פתרון לדור ההמשך, הורים שגרים עם ילדים.
<שחק יצחק: תן להם 5.5 חדרים בעלות נמוכה.
<שחק יצחק: מה זה ייצור?
<שחק יצחק: קחו בחשבון את כוחות השוק.
<שחק יצחק: כשקניתי דירה זה היה 20,000 לירות והיום זה 2 מיליון שקלים.
<שחק יצחק: במהלך השנים הבאות האוכלוסייה הענייה מקטמון תשודרג.
<שחק יצחק: הם ימכרו את הדירה הגדולה ויעברו לדירה קטנה אחרת והרוויחו כולם.
<שחק יצחק: לדור ההמשך יש לו.
<שחק יצחק: זה יביא גם לצמצום העוני.
מירי רגב: אם אתה רוצה, תעביר לנו את ההמלצות שלך בכתב ואנחנו נעביר את זה למנכ"ל.
תמר זנדברג: בלי להוסיף על הדברים שנאמרו, אני רוצה להוסיף שני נקודות חשובות.
תמר זנדברג: אורלי נמצאת איתנו בוועדה ומטפלת הרבה בנושא הזה וגם את מירי.
תמר זנדברג: בלי הגדלת המלאי של הדיור הציבורי בפרויקטים האלה, לא עשינו כלום.
תמר זנדברג: אני עבדתי עם רן כהן - - -
מירי רגב: הוא ומאיר שטרית עשו את הבעיה הכי גדולה.
תמר זנדברג: הוא יזם את חוק הדיור הציבורי.
מירי רגב: הוא ומאיר שטרית עשו את הבעיות הכי גדולות.
תמר זנדברג: זאת בעיה רק במידה שהממשלה, מהצד השני, לא בונה דירות חדשות.
תמר זנדברג: אני דווקא רוצה לפרגן.
תמר זנדברג: יש פה התמודדות בפעם הראשונה.
תמר זנדברג: במקום שהדיור הציבורי הופך להיות הדבר המתפורר, הולכות כאן להיות דירות ציבוריות חדשות בסטנדרט גבוה, עם דיירים שימשיכו להתגורר בכבוד עם הזכויות שלהם.
תמר זנדברג: יש כאן כבר עסקת קומבינציה שמגדילה ומכפילה.
תמר זנדברג: זאת הזדמנות פז, זאת שעת כושר.
תמר זנדברג: בלי שנגדיל את מלאי הדירות הציבוריות דרך הדבר הזה, זה יהיה עוול היסטורי ובכייה לדורות.
תמר זנדברג: זאת נקודה ראשונה.
תמר זנדברג: אפשר לבנות דירה לדיור הציבורי על כל 4 דירות.
תמר זנדברג: יש פה מכפלה.
תמר זנדברג: בטח באזורי הביקוש שם הבעיה הכי גדולה ושם יש תורים של שנים רבות.
תמר זנדברג: קראתי בעיון רב את הנייר שהונח בפנינו לפני הדיון הזה.
תמר זנדברג: יש כאן דברים חשובים וקריטיים.
תמר זנדברג: חברות וחברים אנחנו עומדים בעידן שבו כל השאלה של הגדלת מלאי הדיור והורדת מחירי הדיור מוחבאת בה איזו נקודה והיא חיזוק המנגנונים העירוניים: פינוי-בינוי בערים, התחדשות עירונית.
תמר זנדברג: כל הדבר הזה, בהמשך לרציונל שהתחילה תמ"א 35, הולכים לכיוון של חיזוק מרכזי הערים.
תמר זנדברג: זה דבר לא רק סביבתי וחסכוני במשאבים אלא גם דבר חברתי.
תמר זנדברג: מרכזי הערים זה מקום שעניים ועשירים גרים יחד.
תמר זנדברג: זה לא הגטאות.
תמר זנדברג: אני אומרת שיש לדבר הזה עוד השלכות כמו התמודדות עם התחבורה הציבורית, התמודדות עם התמהיל ועם מחירי דיור, גם דיור ציבורי וגם דיור בר-השגה שיהיו ביחד באותו פרויקט, עם נגישות למוסדות ציבור.
תמר זנדברג: בלי המענה המשלים אנחנו נקבל שוב פעם גטאות של המעמד הבינוני כשהעניים לא יוכלו להרשות לעצמם לגור וגם העיר לא תרוויח כלום.
יעקב אשר: אני רוצה להצטרף לחלק מהדברים שנאמרו עכשיו.
יעקב אשר: אני חושב שהתחיל מהלך.
יעקב אשר: המהלך הוא טוב והוא יהיה טוב מאוד אם הוא יהיה מהלך שיקרה בו זמנית בכמה וכמה מקומות.
יעקב אשר: כאן אני מתחבר למה שאמר סגן ראש עיריית ראשון לציון.
יעקב אשר: צריך הסתכלות אחת.
יעקב אשר: יש פה בעלים אחד וזאת המדינה.
יעקב אשר: זה הכי קל.
יעקב אשר: אם תסתכל על כמה פרויקטים שיש לך בו זמנית, תוכל לפנות אנשים אולי גם לעיר אחרת או לעיר סמוכה.
דוד ביטן: עשינו את זה על תמהיל של 70 שכונות.
יעקב אשר: יש יתרון גודל וצריך לנצל אותו.
יעקב אשר: אני חולק על מה שאמר דב וגם על חלק מהדברים שאמרה תמר.
יעקב אשר: אנחנו לא נגיע בסופו של דבר למצב שכולם יצליחו לעשות את הכול.
יעקב אשר: אני אומר את זה גם לאנשים שחיים בשכונות.
יעקב אשר: צריך לדעת להתקדם עם העניין הזה.
יעקב אשר: צריך למצוא את הפתרונות כמו תמהיל של דירות קטנות ודירות גדולות.
יעקב אשר: אבל משוואה אחת צריכה להיות ברורה: כל מי שגר היום בארבעה כתלים של בית, עובר לבית.
מירי רגב: את זה אמרנו.
יעקב אשר: בנושא של הסרבנים, אני חושב שאפשר משפטית לפתור את זה.
<אבנר עורקבי: לא במסגרת של נכים על כסאות גלגלים.
מירי רגב: גם נכה יקבל פתרון.
<אבנר עורקבי: יש פה חוק.
יעקב אשר: אם ההגדרה תהיה שסרבנות מסוג כזה תקבל טיפול הרבה יותר חזק במקרה שמדובר במיעוט של מיעוט ורואים שאנשים עקשנים מסיבות לא ענייניות, בשונה אם זה 30%-40% מהשכונה.
יעקב אשר: דבר נוסף, הגדלת המצאי.
יעקב אשר: זה צריך להיות בטפטופים אבל לאורך כל הדרך.
יעקב אשר: הטפטופים האלה בסופו של דבר יביאו כמה אלפי דירות בכל המדינה ולא יפילו שום פרויקט.
אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה אנחנו צריכים לראות איך מגדילים את המלאי.
אורלי לוי אבקסיס: זאת הגדלת המלאי האמיתית.
אורלי לוי אבקסיס: מנכ"ל משרד השיכון אמר שפה יש את האפשרות לבנות 1 ל-4.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, שעל כל דירה שאנחנו מפרקים אנחנו יכולים לבנות 4 דירות חדשות.
אורלי לוי אבקסיס: כמה מזה אנחנו צובעים לדיור ציבורי?
<שלמה בן-אליהו: אותו דבר, 1 ל-4.
אורלי לוי אבקסיס: לא, אמרתם 50% מהפרויקט.
אורלי לוי אבקסיס: חבר'ה, או שאני מטומטמת - - -
<שלמה בן-אליהו: את לא הבנת.
אורלי לוי אבקסיס: תן לי לחדד את השאלה ואז תסביר.
אורלי לוי אבקסיס: אם אתה לוקח 50% מהפרויקט – אני לא סתם רוצה לחדד למען הסר ספק כי אחר-כך נאמרים דברים שמישהו פה לא הבין.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה שיהיה ברור בצורה שלא משתמעת לשני פנים.
אורלי לוי אבקסיס: בתוך הפרויקט יש לך דירה אחת לדיור הציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר שיש אופציה לקנייה רק של 50%.
אורלי לוי אבקסיס: בבניין הישן יש 50% של דיור ציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: מה אתה עושה איתם?
אורלי לוי אבקסיס: כמה מתוך זה הופך להיות לזכאי הדיור הציבורי?
<שלמה בן-אליהו: בדוגמה שראית קודם, הבניין הכחול, הדיירים שנמצאים בבניין שהתפנה עוברים לבניין בצבע הכחול.
<שלמה בן-אליהו: בשטח שהתפנה אני מקבל 1 ל-4.
<שלמה בן-אליהו: כיוון שהדירה היתה רשומה לפני, אני מקבל על כל דירה 4 דירות.
מירי רגב: הוא עושה תמהיל של 50% לדיור בר השגה ולתמהיל של דירות קטנות ו-50% למכירה בשוק.
מירי רגב: אני לא מבינה מה לא ברור פה.
אורלי לוי אבקסיס: מירי, לא הבנת.
אורלי לוי אבקסיס: הוא אומר שזה בשלב השני.
אורלי לוי אבקסיס: לא יהיה דיור ציבורי, את לא מבינה?
מירי רגב: אבל הוא יגדיל את המלאי בהמשך.
אורלי לוי אבקסיס: בעוד 20 שנה?
אורלי לוי אבקסיס: בתוך הפרויקט הזה צריך לצבוע אפילו 5%.
אורלי לוי אבקסיס: בבניין הראשון החדש שנבנה כמה יחידות דיור יהיו שם?
<שלמה בן-אליהו: אחד לאחד.
אורלי לוי אבקסיס: ב- 100% יהיה אחד לאחד?
<שלמה בן-אליהו: היו 150 דירות?
<שלמה בן-אליהו: 150 דירות ילכו לאנשים שירצו לבוא מהבתים שמתפנים לבתים האלה.
אורלי לוי אבקסיס: לכן לא הגדלנו מלאי.
<שלמה בן-אליהו: הגדלת המלאי הוא לא בבניין החדש.
<שלמה בן-אליהו: המלאי שהמוגדל הוא בשלב ב'.
יעקב אשר: אז אפשר להחליט שמתוך 150 היחידות האלה, 20 דירות הולכות לדיור הציבורי.
<תומר רוזנר: הוא לא מוכן לתת.
אורלי לוי אבקסיס: הוא לא רוצה.
אורלי לוי אבקסיס: מירי, למה שאלתי את השאלה וחידדתי?
אורלי לוי אבקסיס: כי הוא לא רוצה.
אורלי לוי אבקסיס: לא יהיה דיור ציבורי, לא יהיה מלאי נוסף.
אורלי לוי אבקסיס: לדעתי אנחנו חייבים לעשות את זה פה בוועדה ולהכניס את הנושא של הדיור הציבורי כבר מהשלב הראשון.
<שלמה בן-אליהו: אתם תהרגו את הפרויקט הזה מהתחלה.
אורלי לוי אבקסיס: אתה כבר הרגת אותו.
אורלי לוי אבקסיס: ברגע שהכנסת - - -
מירי רגב: אל תענה.
אורלי לוי אבקסיס: מירי, יש פה שני חסמים גדולים.
אורלי לוי אבקסיס: אחד, שעון העצר של השנתיים מהרגע של היסודות או מהרגע של החפירה.
אורלי לוי אבקסיס: אני בונה בית, יש הבדל בין יסודות לבין חפירה.
אורלי לוי אבקסיס: אתה לא מקבל שלבים במשכנתא עד שלא שמת יסודות, רצפה, ורק אחרי השלד אתה אולי מקבל 30%.
אורלי לוי אבקסיס: צריך להבין.
אורלי לוי אבקסיס: יש פה חסמים שאם אותם אנחנו לא פותרים, זה אומר שנתנו מתנה לקבלנים את האופציה לבנות דירות ולסחור בהם איך שהם רוצים בלי מחיר גג.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, את כל ה-300 דירות הם יוכלו למכור באיזה מחיר שהם רוצים, גם לא ב-1.2 מיליון.
אורלי לוי אבקסיס: 1.2 מיליון יהיה מחיר התחלתי ואף דירה לא תימכר שם ב-1.2 מיליון.
אורלי לוי אבקסיס: איך אנחנו צריכים לשנות את שעון העצר הזה?
אורלי לוי אבקסיס: צריך לראות איך אנחנו מתמודדים עם הדייר הסרבן, תוך כדי כך שאנחנו חופפים את שני הפתרונות אחד בשני.
אורלי לוי אבקסיס: לא יתכן שהליך שיימשך יותר משנתיים, בשורה התחתונה אנחנו גמרנו את הפרויקט או את האופציה להעביר אותם.
אורלי לוי אבקסיס: צריך ליצור מסלול מקוצר.
<נעמי מורביה: מה עם הנכים?
<נעמי מורביה: לא נתת לנו לדבר.
דוד אזולאי: מירי, שבמסגרת הסיכום שלך, שיהיה דיון המשך.
מירי רגב: אני חושבת שההצגה הזאת היא הצגה חשובה והיא נותנת מענה נכון לבינוי-פינוי-בינוי.
<אבנר עורקבי: היא לא נותנת מענה לנכים.
<ויקי וענונו: היא לא נותנת מענה לאף אחד.
מירי רגב: הדיון הזה הוא לא דיון נקודתי על דיור ציבורי.
מירי רגב: זה דיון על פינוי-בינוי.
<אבנר עורקבי: יש שם נכים שגרים בדירות.
מירי רגב: אם לא תיתני לי לסכם, לא תשמעי מה אני אגיד על נכים.
מירי רגב: ההחלטה הראשונה היא שיש יכולת לאנשי הדיור הציבורי לקנות את הדיור שלהם.
מירי רגב: אני מציעה שתשקלו למי שאין כסף בגלל שיש משכנתאות, תבדקו את היכולת של המדינה.
מירי רגב: לפעמים המדינה לוקחת משכנתא יותר גדולה מהריבית.
מירי רגב: הריבית שלה יותר גבוהה מהריבית של הבנק.
אורלי לוי אבקסיס: המשכנתאות מחושבות ויש החזרה של מיליארדים.
אורלי לוי אבקסיס: יש כסף פנוי לדיור הציבורי.
מירי רגב: בסדר, אבל תנו לי לסכם.
מירי רגב: אני מבקשת לבדוק את העניין של המשכנתא של הדיור הציבורי.
מירי רגב: מי שרוצה לקנות את הדירה שלו, המדינה תוכל לתת לו משכנתא בצורה נוחה.
מירי רגב: אני מבקשת שמי שמקבל את המשכנתא וקונה את הדיור הציבורי שלו והמדינה עוזרת לו לקנות את הדיור הציבורי, שהוא לא יוכל למכור את הדירה 5 שנים.
<ויקי וענונו: זה קיים.
מירי רגב: בסדר, אני לא רוצה שיעשו עליכם מסחרה.
<ויקי וענונו: מירי, כל הפרויקט הזה הוא מסחרה.
מירי רגב: בית תמורת בית לכולם.
מירי רגב: בעלי נכויות ומוגבלויות יקבלו בתים בהתאם למוגבלות שלהם.
מירי רגב: זאת אומרת, נכה לא יקבל דירה בלי מעלית.
<ויקי וענונו: מה עם ההחזקה של הדירות?
מירי רגב: לכן אני מבקשת דירה תמורת דירה והתייחסות למוגבלים.
מירי רגב: בנוסף, דירה מותאמת.
מירי רגב: דבר נוסף, תמהיל של דירות קטנות ודירות גדולות ב-150 דירות.
מירי רגב: לגבי החזקת הבניין, אני מבקשת שתעשו בדיקה.
מירי רגב: החזקת הדירה תבוא מהכספים של שיפוץ ותחזוקה ולא מהדייר.
מירי רגב: אני מבקשת שתביאו פתרון לדיון הבא.
מירי רגב: העובדה שהנושא ינוהל על-ידי חברות עירוניות וחברות עמידר ועמיגור זה מצוין.
מירי רגב: הגדלת המלאי אני חושבת שזה חשוב גם אם זה בטפטוף.
מירי רגב: כרגע דיור ציבורי לא מפונה אלא לדיור ציבורי וזה בסדר אבל צריך להגדיל את המלאי של הדיור הציבורי.
מירי רגב: בואו נראה איך במסגרת הפרויקט הזה אפשר להגדיל את המלאי וזה יעשה טוב לכולם ושיש מענה לאנשים שאין להם קורת גג.
מירי רגב: תחשבו על יכולת של דור המשך.
מירי רגב: תחשבו מה אפשר לעשות עם ילד שגר עם אימא שלו עד גיל 40.
מירי רגב: אני מכירה כמה כאלה שגרים כך בקרית גת.
מירי רגב: האימא נפטרה והוא בן 45 וחי עם האימא.
מירי רגב: צריך לראות מה עושים עם זה.
מירי רגב: אני לא אומרת שתדאגו ל-8 ילדים, זה ברור, אבל צריך לראות איך פותרים.
מירי רגב: לי אין תשובות.
מירי רגב: אני שומעת מאנשים, עולות סוגיות ואני מביאה אותן.
מירי רגב: תנסו להביא לזה פתרונות.
מירי רגב: אני מבקשת שתהיה חקיקה לסרבנים.
מירי רגב: תומר, תבדוק את החקיקה שמביאה עינת כדי שנראה שהיא יכולה להיות תואמת לעניין הזה.
מירי רגב: מתי אתם מתכוונים להוציא תסקיר?
<עינת גנון: יש כבר החלטת ממשלה.
מירי רגב: הדיון הבא, עם כל התשובות, יהיה בתחילת המושב הבא.
דוד צור: בוקר טוב, אני מתנצל על האיחור, היינו בדיון אחר.
דוד צור: הנושא שעל סדר היום, נושא ייהוד הגליל, יוזמת הממשלה להקמת ישובים חדשים לייהוד הגליל.
דוד צור: בקשו להעלות את זה לסדר היום מספר חברי כנסת, ביניהם חנא סוייד, חנין זועבי, איתן כבל מיכל רוזין וניצן הורביץ.
דוד צור: חבר הכנסת חנא סוייד יפתח בדברים.
דוד צור: אני אבקש לקצר בדברים מכיוון שב-12:15 אני חייב ללכת לנהל ועדה נוספת, יכול להיות שחבר הכנסת אזולאי יחליף אותי.
דוד אזולאי: הערה לסדר, לא עולה על הדעת להגביל בזמן נושאים כאלה חשובים.
דוד אזולאי: ראינו מה שהיה בדיון עם המשטרה.
דוד אזולאי: אני מבקש להעביר את המסר ליושבת ראש הוועדה.
דוד צור: אני מקבל את מה שאתה אומר ומיד מפיק לקחים, לכן אתן לך לנהל את הדיון מהרגע שאלך.
דוד אזולאי: אני גם צריך ללכת.
תמר זנדברג: אנחנו ננהל, מי אמר שהאופוזיציה לא יכולה לנהל דיונים?
דוד אזולאי: גם אני מהאופוזיציה.
תמר זנדברג: סליחה, חברי לאופוזיציה, אתה צודק.
חנא סוייד: תודה אדוני היושב ראש, אני שמח על כך שהרבה חברי כנסת הצטרפו לדיון וראו בנושא נושא חשוב, ששווה לדבר עליו ולדון בו בוועדת הפנים.
חנא סוייד: אני בהחלט מצטרף להערה של עמיתי, חבר הכנסת דוד אזולאי, יושב ראש הוועדה לשעבר, שצריך לתת יותר זמן לדיון בנושאים חשובים אלו.
חנא סוייד: לנושא הזה יש השלכות לגבי הקמת ישובים, לגבי אורח החיים, ההתפתחות של אזור שלם.
חנא סוייד: אין מקום להגזים בחשיבות העניין ולכן צריך לספק לו יותר זמן.
חנא סוייד: כוונתי בהעלאת הנושא הייתה קודם כל לקבל אינפורמציה מהגופים האמונים על תכנון והקמת ישובים במדינה.
חנא סוייד: כי בכל פעם יוצאות הודעות או קוראים בעיתונים על יוזמה כזו או אחרת.
חנא סוייד: במיוחד בתקופה הזו שיש לנו שר שיכון שיש לו אובססיה להקמת התנחלויות בכל מקום.
דוד אזולאי: זו ממשלת תקשורת.
דוד אזולאי: אין כלום.
חנא סוייד: אדוני היושב ראש אתה חבר בקואליציה שבחרה הממשלה, שיש לה אובססיה להקמת התנחלויות.
חנא סוייד: אנחנו קודם כל רוצים לדעת עובדות, בכמה ישובים מדובר?
חנא סוייד: היכן יוקמו?
חנא סוייד: איזה סוג ישובים?
חנא סוייד: מי דוחף את היוזמה הזו?
דוד צור: בגליל זה עדיין לא התנחלות.
חנא סוייד: דברתי על שר השיכון, שיש לו אובססיה להתנחלויות, על זה אנחנו לא מתווכחים.
חנא סוייד: הבקשה, כפי שנוסחה כאן, מדברת על הקמת ישובים בגליל, כך שאנחנו לא צריכים להתחיל לשים מקלות בגלגלים לגבי האפקטיביות והיעילות של הדיון הזה.
חנא סוייד: אני מתכוון לכל מילה שאני אומר ועד עכשיו אנחנו מסכימים לעובדות שהעליתי כאן.
חנא סוייד: אני רק לא יודע בכמה ישובים מדובר ובאיזה סוג.
חנא סוייד: אתה יודע, אדוני היושב ראש, אם מחליטים להקים ישובים קהילתיים, זה אומר שמקימים ישובים רק ליהודים, ערבים לפי תיקון החוק, לגבי ישובים קהילתיים, ההסתברות שאזרח ערבי יצליח להיכנס לגור בישוב קהילתי כמעט אפסי.
חנא סוייד: לכן יש משחק באיזון העדין שקיים בגליל ולא לטובת העניין.
חנא סוייד: אני חייב לציין, שזו לא פעם ראשונה שיוזמה כזו, של הקמת ישובים בגליל עולה.
חנא סוייד: אני יודע בוודאות, שמוסדות התכנון והבנייה דחו בעבר חלק מהישובים שעכשיו מדברים על ההקמה שלהם.
חנא סוייד: למשל רמת ארבל, הגיעה עד המועצה הארצית לתכנון ובנייה והייתה החלטה לא להקים את הישוב.
חנא סוייד: הישוב שיבולת, מעל טורעאן, הוא לא ישוב חדש והיו אלף סיבות למה לשלול אותו ולא להקים אותו.
חנא סוייד: אני יכול למנות עוד ישובים.
חנא סוייד: כלומר, העמדה של מוסדות התכנון, כפי שנגזר מתמ"א 35, היא לא להקים ישובים חדשים.
חנא סוייד: יש די והותר ישובים בארץ, מיש חסרים לו ישובים זו דווקא האוכלוסייה הערבית.
חנא סוייד: אבל המדיניות התכנונית של תמ"א 35, שלא מבחינה בטקסט שלה, מדברת על זה שאין צורך, שצריך לחזק את הישובים הקיימים ואין צורך להקים ישובים חדשים.
דוד צור: למיטב ידיעתי זו גם המדיניות של משרד הפנים.
חנא סוייד: אני רק מחדד את הדברים, למה הריבאונד הזה?
חנא סוייד: אם מוסדות התכנון ומשרד הפנים כבר פסל את הישובים האלו, למה עכשיו רוצים להקים אותם?
חנא סוייד: חשוב לציין, המתקפה ההתיישבותית הזו מתקיימת תחת המושגים של ייהוד הגליל ושל שינוי המאזן הדמוגרפי בגליל.
חנא סוייד: זה כבר נאמר בפירוש, לא מתביישים להגיד את זה.
חנא סוייד: זה הפך להיות המיינסטרים לייהד את הגליל ולשנות את המאזן הדמוגרפי הקיים בגליל.
חנא סוייד: צריך קצת בושה מהממשלה, מהשרים האחראים, לדבר במונחים האלו.
חנא סוייד: מה זה לייהד את הגליל?
חנא סוייד: למה לייהד אותו?
יפעת קריב: הגליל לא יהודי?
יפעת קריב: מה זה לייהד את הגליל?
חנא סוייד: צריך לייהד אותו יותר.
יפעת קריב: אני לא מצליחה להבין מה הוא אומר?
יפעת קריב: מה השאלה?
תמר זנדברג: אנחנו לא מצליחים להבין מה את שואלת.
יפעת קריב: למה צריך לייהד אותו?
דוד צור: רבותי, היא לא באמת התכוונה לשאול את זה.
דוד צור: הגליל הוא לתושבי ואזרחי מדינת ישראל.
יפעת קריב: אני חייבת להבין מאיפה המושג של הייהוד הזה, מאיפה זה מגיע?
חנא סוייד: אני לא מתווכח אתך.
חנא סוייד: אני מתווכח עם מה שפורסם ועל מה שמדברים בעניין.
חנא סוייד: את קופצת במקום לא מתאים.
חנא סוייד: מדברים על ייהוד הגליל ואני שואל למה צריך לייהד את הגליל.
חנא סוייד: זו שאלה לגיטימית לחלוטין ונכונה.
דוד צור: בוא נשמע אם יש מגמה כזו.
חנא סוייד: מדברים על שינוי המאזן הדמוגרפי.
חנא סוייד: למה צריך לשנות את המאזן הדמוגרפי בגליל?
חנא סוייד: מי צריך את זה?
חנא סוייד: מי חושב שזה הכרחי?
חנא סוייד: בכל הזמנים, לרבות בזמן הזה.
חנא סוייד: הבהרתי ואמרתי, גם כשאנחנו מנטרלים את הגורמים הפוליטיים, מדיניות התכנון היא לא להקים ישובים חדשים, במיוחד כדי לשמור על שטחים פתוחים.
חנא סוייד: אני יודע שארגוני איכות הסביבה והגנת הסביבה והחברה להגנת הטבע וכל הגופים שעניינם בשימור הסביבה הם נגד הקמת ישובים.
חנא סוייד: הם הביאו לביטוי אלת הדעה הזו והיא הוטמעה בתמ"א 35 בתכניות מתאר מחוזיות וארציות.
חנא סוייד: או שיש מדיניות תכנון שנוהגת ושצריך לכבד אותה, או שבעצם, הקמת ישובים זה כבר קפריזה של שר אחר או ממשלה כזו ושצריך להתנגד לה.
חנא סוייד: כל אזור המרכז בשבתות ובסופי שבוע בא לצפון, בגלל המרחבים הפתוחים, אז עכשיו רוצים למלא את זה בישובים יהודיים על מנת לסגור את האזור ולהפוך אותו כמו מרכז הארץ?
חנא סוייד: אני לא מבין את החוכמה התכנונית שקיימת כאן.
חנא סוייד: אני מסכם את דברי ואומר, היוזמה הזו של ייהוד הגליל, של המשחק במאזן הדמוגרפיה עדין, שיכולות להיות לו השלכות רבות, שמתקשרות גם לדיון הקודם אדוני היושב ראש, כי זה מביא התנגדות טבעית מצד האוכלוסייה הערבית.
רינה פרנקל: מה הסיבה להתנגדות?
רינה פרנקל: יש דו קיום, מה הסיבה?
דוד צור: הבנתי את הכול מלבד הסיפא, אתה מתנגד להתיישבותם של יהודים בגליל באשר הם?
יפעת קריב: מתנגד להקמת ישובים יהודים בגליל?
יפעת קריב: שיגורו כולם בתל-אביב?
חנא סוייד: אני מתנגד להקמת ישובים ובמיוחד לישובים יהודים, כי יש די ישובים יהודים והוקמו משנות ה-80 עד עכשיו יותר מ-150 ישובים בגליל.
חנא סוייד: אני מתנגד בגלל שני טעמים עיקריים: הטעם הראשון הוא מדיניות התכנון שדברתי אליה, שהיא מאד ברורה והטעם השני, אתה יודע איפה מקימים את שיבולת?
חנא סוייד: שיבולת יושבת על ישוב בשם טורעאן, יושבת לו על הראש, על האדמות שלו , היא חונקת אותו.
דוד צור: יש הבדל בין להתנגד - - -
חנא סוייד: היית שם?
דוד צור: אני מכיר היטב.
חנא סוייד: לא בטוח שאתה מכיר את היחס בין שיבולת לבין טורעאן.
חנא סוייד: הישובים האלה לא מוקמים באוויר הם מוקמים על הקרקע.
חנא סוייד: הקרקע הזו נמצאת בסמיכות לישובים קיימים, שהם משוועים לפיתוח, משוועים להתפתחות.
דוד צור: זה טיעון.
חנא סוייד: אני אומר, שלא צריך להקים את הישובים האלה.
חנא סוייד: הם חונקים, חוסמים ומונעים את ההתפתחות של הישובים הקיימים.
דוד צור: אני מבקש שתי התייחסויות ממשרד הפנים, אחת לעניין תמ"א 35, האם המדיניות של משרד הפנים כעיקרון היא לאמץ את תמ"א 35, שאומרת חיזוק ישובים קיימים ולא הקמה של ישובים חדשים?
דוד צור: דבר שני, האם יש מגמה, כפי שנאמר כביכול, לצבוע את עניין הקמת הישובים בייהוד הגליל?
דוד צור: שאלה שלישית שעולה מתוך הדברים של חבר הכנסת סוייד, האם מתוכנן, אם בכלל, הקמה של ישוב ערבי חדש בגליל?
דוד צור: האם יש תכנון כזה.
<יעל סלומון: המועצה הארצית לתכנון ובניה גיבשה את נוהל הקמת ישובים חדשים.
ג'מאל זחאלקה: מקובל שכל היוזמים מדברים אחד אחרי השני.
ג'מאל זחאלקה: היוזמים שופכים אור על הנושא עם נקודת המבט שלהם ואז מתחילים אתה ידון.
דוד צור: אני מסכים, אבל חבר הכנסת סוייד דיבר בפירוט רב.
דוד צור: אני אתן לכם לדבר בין הדוברים.
דוד צור: אתה רוצה לדבר?
ג'מאל זחאלקה: אני לא יוזם, אבל אחרים, אולי חברת הכנסת זועבי.
דוד צור: רק היא, והיא ויתרה.
חנין זועבי: לא ויתרתי אבל אני מוכנה לדבר בסוף.
<יעל סלומון: המועצה הארצית, עוד בשנת 2005 גיבשה את המדיניות שלה בנוהל עבודת המועצה הארצית לעניין ישובים חדשים.