GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עינת גנון: חברת הכנסת לוי, לא הספקת לשמוע שאנחנו מדברים על שכונה גדולה של 2,300 יחידות דיור וזה לא בניין של 16 דיירים.
<עינת גנון: אנחנו סמוכים ובטוחים שמתוך 2300 יחידות דיור, יהיו הרבה קופצים.
אורלי לוי אבקסיס: לא, מספיק שדייר אחד אומר שהוא לא מעוניין.
אורלי לוי אבקסיס: לכן עשיתם אופציה ל-50%.
אורלי לוי אבקסיס: היה ולא מימשתם את ה-50% הקבלן מקבל את זה ומוכר במחיר שוק?
אורלי לוי אבקסיס: בסדר, הבנו.
<עינת גנון: אז יהיה בניין אחר.
מירי רגב: זה ניסיון וזה בסדר גמור.
אורלי לוי אבקסיס: מירי, את עדיין לא פותרת את הבעיה.
מירי רגב: רגע, עוד לא סיימנו.
<שלמה בן-אליהו: כרגע, מבחינת היזם הזה, אם מימשתי את האופציה וקניתי ממנו 150 דירות ב-150 מיליון שקלים.
<שלמה בן-אליהו: אם לא מימשתי את האופציה הוא משלם לי על כל דירה 1.2 מיליון שקלים.
<שלמה בן-אליהו: זאת אומרת, גם מראש הוא לא שילם על הקרקע של 150 הדירות שלקחתי ממנו כאופציה.
<שלמה בן-אליהו: המשמעות היא שמבחינתו הוא יתמחר את כל העסקה הכלכלית הזאת והוא יגיד לי כמה הוא מציע לי את מחיר הקרקע.
<שלמה בן-אליהו: כל אחד יציע מחיר אחר ומי שיציע את המחיר הגבוה ביותר יזכה.
אורלי לוי אבקסיס: היה ובתוך שנתיים לא הצלחת להעביר בניינים שלמים?
<שלמה בן-אליהו: הוא יכול למכור את זה באיזה מחיר שהוא רוצה.
מירי רגב: ומה קורה עם אלה שמפונים?
<ויקי וענונו: מירי, את חייבת לתת לי לדבר.
מירי רגב: חברי הכנסת עוד לא דיברו, תמתיני.
מירי רגב: טוב, אני לא אנהל כך את הדיון.
מירי רגב: אם הדיון ימשיך כך, יישארו פה רק חברי כנסת וממשלה.
מירי רגב: הדיון הזה יתנהל כראוי כדי למצוא פתרונות הולמים.
אורלי לוי אבקסיס: אני בתור הקבלן עושה עסקה עם אחד הדיירים באותו בניין רק כדי שלא יפנה ונגמר הסיפור.
מירי רגב: אני מדברת עכשיו, חברת הכנסת אורלי לוי.
אורלי לוי אבקסיס: פתחתם פה פתח לקומבינציות - - -
מירי רגב: אנחנו לא נמשיך כך את הדיון.
חנא סוייד: אני הייתי מעדיף לתת לאנשים לדבר.
מירי רגב: אני אתן לה לדבר אבל אני חייבת לתת לממשלה לגמור להציג.
מירי רגב: לא יכול להיות שאני מזמינה גורם ממשלתי ומנכ"ל ואנחנו מנהלים דיון בינינו.
<ויקי וענונו: מרוב שהוא מציג אנחנו לא נזכור מה אנחנו רוצים להגיד.
מירי רגב: קחי דף ותרשמי.
מירי רגב: גם אני רושמת לי שאלות.
מירי רגב: מה זאת הדרך הזאת שכך מנהלים דיונים?
מירי רגב: תסיימו את ההצגה שלכם כי אני רוצה לעבור לשאלות.
<שלמה בן-אליהו: כיוון שבעצם הכול קורה ומופנה לשכונה גדולה או לשכונות גדולות, אנחנו יוצרים פה בנק של דירות, שאנשים יכולים לבחור לאן הם רוצים לעבור כשהדירות בנויות, גמורות או בתהליכי בנייה.
<שלמה בן-אליהו: אנחנו לא צריכים להפנות אותם לשכר דירה.
<שלמה בן-אליהו: יש להם ודאות מושלמת.
<שלמה בן-אליהו: יש גם קריטריון, תמורת מטר שלך אתה מקבל מטר פלוס משהו.
<שלמה בן-אליהו: כולם מקבלים את זה שוויוני.
<שלמה בן-אליהו: מי ינהל את זה מול הדיירים?
<שלמה בן-אליהו: מי הגוף שידבר עם הדיירים?
<שלמה בן-אליהו: הגוף שידבר עם הדיירים אלה יהיו חברות עירוניות שמכירות את הצרכים של העיר והשכונה, או חברות עירוניות או, עמידר, עמיגור וכדומה.
<שלמה בן-אליהו: לא יהיו יזמים פרטיים.
<שלמה בן-אליהו: אנחנו רוצים ליצור מערכת אמון בין הדיירים לבין מי שמדבר איתם.
<שלמה בן-אליהו: ניתן לחברות האלה תקציבים לצורך עורכי דין שילוו את הדיירים, לצורך שמאים שיעשו טבלאות איזון וחלוקה ויראו למי מגיע מה – אדם שיפץ את הדירה, בנה בנייה וכל הדברים האלה.
<שלמה בן-אליהו: יהיה להם דמי מעבר.
<שלמה בן-אליהו: הם יקבלו עלות מעבר, שהדייר יוכל לעבור מהדירה הישנה לדירה החדשה.
<שלמה בן-אליהו: כל הדברים האלה יתוקצבו על-ידי הממשלה.
<שלמה בן-אליהו: כך נוצר מצב שאני עושה קול קורא.
<ויקי וענונו: אף אחד לא יענה לך.
<שלמה בן-אליהו: אז תהיה תחרות בין ה-60-80 בתים שנמצאים.
<שלמה בן-אליהו: בניין אחד שלם שהגיע להסכמה ועובר, מתוך כל עשרות הבתים שיש, הוא יעבור.
<שלמה בן-אליהו: את אותו תהליך אני עושה בבניין שהתפנה.
מירי רגב: קודם כל, זה שינוי לעומת מה שהיה עד היום וזה מבורך.
מירי רגב: תכף נראה איך זה יכול להתממש.
<ויקי וענונו: אני פעילת המעברה.
<ויקי וענונו: אני שואלת אותך אדוני.
<ויקי וענונו: אתה הסתובבת פעם בקטמונים?
<ויקי וענונו: אתה ראית מי האוכלוסייה של האנשים שמשתכנים בדירות האלה?
<ויקי וענונו: אתה רוצה להגיד לי שאדם בן 60 או 65 יענה לך לקול קורא?
<ויקי וענונו: מירי, אנחנו מדברים על אנשים מיעוטי יכולת.
מירי רגב: את מספרת לי למי פונים?
<ויקי וענונו: כן, אני מספרת לך כי אני גרה בקטמונים.
מירי רגב: אם הוא נמצא ברחוב ומבקשים מכל הדיירים לרדת למטה ולשמוע על פרויקט פינוי-בינוי.
מירי רגב: הוא מקבל עורך דין שמייצג אותו.
מירי רגב: למה שהוא לא יפנה?
<ויקי וענונו: אני מחזקת את דברי אורלי על-כך שבניין יחליט שהוא לא רוצה לעבור.
<ויקי וענונו: 150 דירות האלה למי ילכו?
אורלי לוי אבקסיס: מירי, מספיק אחד.
<ויקי וענונו: בן אדם אחד לא רוצה לעבור.
אורלי לוי אבקסיס: יש פה פתח לקומבינציות ולקומבינות.
אורלי לוי אבקסיס: מספיק שהקבלן שולח מישהו חיצוני, גורם שלישי, שיתפוס רק דייר אחד ואומר לו שלא יחתום, הוא הרוויח עוד 150 דירות.
אורלי לוי אבקסיס: באותו רגע אתה אומר לו שהוא יכול לשים איזה מחיר שהוא רוצה.
מירי רגב: היא אומרת דבר נכון.
מירי רגב: את רוצה לדבר על הכול יחד?
<ויקי וענונו: אתה אומר שתוך שנתיים, אם האדם לא החזיר תשובה, אז 150 דירות הולכות ליזם.
<ויקי וענונו: היזם הוא לא כזה נחמד שימכור לעניים, אז אנחנו מייצרים פה בנק של דירות לעשירים בלבד על הקרקעות של המדינה, על הקרקעות שאמור להיבנות עליהן דיור ציבורי, דיור בר השגה.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא דיור ציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: בינתיים בכל התכניות שלהם אין מילה על הדיור הציבורי.
<ויקי וענונו: זה מה שאני אומרת.
<ויקי וענונו: אתה נותן את הקרקעות האלה – אני מבטיחה לכם מהיכרות מאוד קרובה שלי עם אנשי קטמונים, שתמיד יהיה אדם אחד שלא רוצה לעבור.
<ויקי וענונו: אז יופי, אחלה.
<ויקי וענונו: אני מאוד הייתי מוכנה להיות היזם שירוויח את 150 הדירות.
<ויקי וענונו: על הקרקע הזאת אנחנו יכולים לבנות לאנשים נזקקים.
<ויקי וענונו: מירי, תחשבי שאדם אחד מבלוק של 60 אנשים לא רוצה לעבור.
מירי רגב: את רוצה תשובה או שאת רוצה לדבר עם עצמך?
מירי רגב: גם ויקי וגם אורלי מתייחסות לשאלה שאחד לא רוצה לעבור ובעצם הוא תוקע את הכול.
מירי רגב: 150 הדירות שהיזם קיבל על קרקע במחיר מוזל, הוא בעצם זוכה בהן.
מירי רגב: בוא תגיד לי מה קורה עם אחד לא רוצה?
מירי רגב: אל תענה, הם עונים לעצמם.
מירי רגב: בואו תענה לעצמכם על השאלות.
<ויקי וענונו: אני אענה לכולם.
<ויקי וענונו: היזם יקבל את 150 הדירות, ימכור במחיר שהוא רוצה.
<ויקי וענונו: העניים יישארו עניים, מעמד הביניים יהיה עני.
<ויקי וענונו: כך מתנהלת המדינה שלנו באופן שיטתי.
<ויקי וענונו: ההצעה שאתה מציע, סליחה על הביטוי, זה "חרטה בארטה".
<ויקי וענונו: אם אדם אחד מתוך בניין לא רוצה, אני מבטיחה לך שבכל בניין יהיה אדם אחד שלא רוצה, שהוא מאוד קשור לבית שלו.
אורלי לוי אבקסיס: או שמישהו הציע לו כסף להתעכב שנתיים.
אורלי לוי אבקסיס: אם זאת אוכלוסייה חלשה, אומרים לו: קח 200,000 שקלים ותתעכב שנתיים.
<ויקי וענונו: זאת אוכלוסייה חלשה ואוכלוסייה מבוגרת, אורלי.
<ויקי וענונו: אני גרה בקטמונים.
מירי רגב: תדברו ביניכם, יש מזנון, אין בעיה.
מירי רגב: הממשלה לא עונה.
<ויקי וענונו: שיענה פרקטית.
מירי רגב: אתם וחברי הכנסת תנהלו את הדיון.
מירי רגב: אני יושבת ומקשיבה איך אתם מנהלים את הדיון.
מירי רגב: אם אתם לא רוצים תשובות, אין בעיה.
מירי רגב: תמשיכו לדבר.
<שלמה בן-אליהו: הקרקע שהיתה בתכנית - - -
מירי רגב: אני מבקשת שתענה לשאלה: אחד שלא רוצה להתפנות.
מירי רגב: קיבלתי פתק מאורלי שעליו כתוב: גדלתי באזור.
מירי רגב: יש לי דודה שעדיין מתגוררת שם בת 75.
מירי רגב: גם אם יציעו לה וילה בצהלה היא לא תפנה את דירת שלושת החדרים שלה.
מירי רגב: בכל בניין יהיה מי שיסרב להתפנות רק בגלל סרבול המערכת.
מירי רגב: עכשיו נתנו את כל הדוגמאות וניתן לו לענות.
<שלמה בן-אליהו: נניח שהתכנית לא טובה.
<שלמה בן-אליהו: לכן יבואו סתם לבניין רגיל ויציעו לו פינוי-בינוי קלאסי.
<שלמה בן-אליהו: גם אז תהיה אותה גברת שלא רוצה להתפנות אז נשארנו באותו מצב.
<שלמה בן-אליהו: אם יש מקרה שאדם לא רוצה להתפנות זאת זכותו לפי החוק אלא אם כן תשנו את החוק.
מירי רגב: תומר, מה אתה אומר מבחינה משפטית?
<תומר רוזנר: הוא צודק.
<תומר רוזנר: החוק מאזן בין הזכות של האדם על ביתו ואנחנו לא יכולים לזרוק אדם בכוח מביתו אם אין הליך מסודר.
<תומר רוזנר: אני לא מבין מדוע המדינה לא לוקחת את האחריות גם על העניין הזה, דהיינו, לטפל בסרבן.
מירי רגב: בואו נראה איך.
<תומר רוזנר: כמו שהיזם אמור לטפל בדייר הסרבן, ישנם שני מסלולים שהחוק מציע.
<תומר רוזנר: מסלול אחד של פינוי-בינוי מדובר בחוק פינוי ופיצויים.
<תומר רוזנר: הולכים לבית המשפט ומגישים תביעה, מה שהמנכ"ל אמר שנתיים.
<תומר רוזנר: האפשרות השנייה היא אפשרות שאימצנו בתמ"א 38, ואפשר בהחלט לאמץ אותו גם כאן, והוא מסלול המפקח על המקרקעין.
<תומר רוזנר: במקום לנהל דיון על פיצויים מנהלים דיון בפני המפקח והוא בודק את סבירות הסירוב של אותו דייר.
<תומר רוזנר: אם הוא מוצא שהסירוב אינו סביר, הוא יכול להביא כונס נכסים במקומו כדי שיחתום על כל המסמכים.
<תומר רוזנר: אבל את זה המדינה צריכה לקחת על עצמה.
מירי רגב: כרגע החקיקה לא נותנת לנו כוח לפנות דייר אחד שבעצם מפריע לכל הדיירים האחרים.
אורלי לוי אבקסיס: היא נותנת במסלולים אחרים אבל לא במסלול הזה.
<שלמה בן-אליהו: אין מסלול שכופה עליו לצאת מהדירה.
<שלמה בן-אליהו: לא בפינוי-בינוי.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אז האופציה של השנתיים מייתרת את כל ההליך.
אורלי לוי אבקסיס: המדינה אומרת שהיא לוקחת אופציה של שנתיים מהרגע שהוא מתחיל ליישר את האדמה.
אורלי לוי אבקסיס: האופציה עומדת לזכותי לקנות 50% מהדירות רק לשנתיים.
אורלי לוי אבקסיס: היה ולא כל הדיירים יסכימו תוך שנתיים והליך משפטי לוקח הרבה זמן - - -
<שלמה בן-אליהו: אבל אנחנו לא מדברים על בניין בודד.
אורלי לוי אבקסיס: אבל בכל בניין בודד יהיה לך דייר בודד.
אורלי לוי אבקסיס: אם לא, הקבלנים שיהיו לך.
חמד עמאר: שנתיים זה לא קדוש.
חמד עמאר: אנחנו נוכל להגיד 4 שנים או 5 שנים.
מירי רגב: אני מבינה מה את אומרת.
מירי רגב: אנחנו בעצם צריכים לתת פתרון לפער.
מירי רגב: קודם כל, המודל הוא מודל טוב וחשוב.
מירי רגב: אחר-כך נצטרך לדבר על התמהיל של ה-150 דירות של המדינה.
מירי רגב: בואו נדבר כרגע על אותו אחד סרבן שלא מוכן לעזוב ותוקע את כל הדיירים שרוצים להיטיב עם עצמם.
מירי רגב: בפער הזה של השנתיים אתה רוצה למצות את 150 הדירות, לא רק לקטמונים אלא אולי גם לאזור אחר שזקוק.
מירי רגב: בעצם אנחנו צריכים למצוא פתרון משפטי לאותו סרבן לשנתיים או שלוש שנים, כפי שנקבע.
מירי רגב: האם אתם מצאתם במשרד לשיכון ובינוי פתרון משפטי לזה או שאנחנו כוועדה נעזור לכם להביא פתרון משפטי?
<שלמה בן-אליהו: אני אתן לכם את הרקע.
<שלמה בן-אליהו: אכן, כפי שאמר היועץ המשפטי של הוועדה, במסלול של תמ"א 38 אמרו שהמפקח על הבתים המשותפים רשאי לכפות על דיירים סרבניים להיכנס להליך של תמ"א 38.
<שלמה בן-אליהו: מה הסיבה?
<שלמה בן-אליהו: הסיבה היא שהאדם נשאר בדירתו.
<שלמה בן-אליהו: יכולים להגדיל את הקומה שלו, לבנות קומות מלמעלה, אבל לא מפנים אותו מהדירה שלו.
<שלמה בן-אליהו: בהליך של פינוי-בינוי האדם רוצה לגור בשכונה שלו.
<שלמה בן-אליהו: הוא לא רוצה לצאת, הוא מכיר את המקום שלו.
<שלמה בן-אליהו: הוא לא רוצה להוריש לילדיו דירה יותר גדולה, הוא רוצה לסיים את חייו בדירה שבה הוא גר.
<שלמה בן-אליהו: אי-אפשר היום, מבחינה משפטית.
<שלמה בן-אליהו: השאלה היא גם שאלה מוסרית.
<שלמה בן-אליהו: האם אפשר לכפות עליו?
מירי רגב: התשובה היא כן.
מירי רגב: אני רוצה שתומר יסביר מה קורה בתמ"א 38 כי אנחנו הולכים להתעסק עם זה בנושא חיזוק הבתים והפערים בין הפריפריה למרכז.
מירי רגב: מבחינת החוק בתמ"א 38, מה קורה למישהו שלא מוכן לצאת מהבית?
<תומר רוזנר: החוק שעבר בוועדה הזאת מתייחס לשני מצבים.
<תומר רוזנר: מצב אחד הוא מצב כפי שדיבר עליו מנכ"ל משרד השיכון, והוא המצב באמת של עיבוי הדירות הקיימות והוספת קומות והדייר לא עוזב את דירתו.
<תומר רוזנר: אבל, החוק בהחלט התייחס גם למצב הידוע בכינויו תמ"א 38/2 שבה הורסים את הבניין הקיים ומקימים אחר תחתיו.
<תומר רוזנר: כלומר, הדייר בהחלט עוזב את דירתו ומקבל דירה אחרת.
<תומר רוזנר: בעגה העממית תמ"א 38/2 מכונה פינוי-בינוי.
<תומר רוזנר: אמנם מקימים את הבניין באותו מקום אבל הוא מקבל דירה אחרת.
אורלי לוי אבקסיס: גם פה יש פתרון לסרבן.
<תומר רוזנר: אם הוא מסרב אפשר לפנות למפקח על הבתים המשותפים.
יעקב אשר: אחרי הרשם של הבתים המשותפים יש הליך של בית משפט.
יעקב אשר: שוב אתה מגיע לאותו תהליך.
מירי רגב: אנחנו חייבים לתקן את החקיקה פה.
מירי רגב: בגלל שהוא הולך למפקח ואחר-כך הולך לבית משפט אין לנו שליטה.
מירי רגב: אנחנו רואים מה קורה עם פינוי-בינוי בגבעת עמל.
מירי רגב: פעמיים ביקשתי לדחות את צו ההריסה ואמרו לי שזה ביזיון בית המשפט.
מירי רגב: אנשי גבעת עמל עמדו שם עם בלוני גז.
מירי רגב: האם יש מקום לשנות את החוק בהתאם לבינוי-פינוי-בינוי ולהביא את זה כחלק מהקבינט הדיור הלאומי.
<עינת גנון: אז בהחלט כבר יש החלטת ממשלה בעניין וזה כבר בתהליך, לבחון את השוואת החוק לגבי פינוי-בינוי באופן דומה למה שקורה בתמ"א 38.
מירי רגב: אבל אני לא רוצה את תמ"א 38.
מירי רגב: אני לא רוצה שייקח לי עוד שנתיים בית משפט.
<תומר רוזנר: אין ברירה.
<תומר רוזנר: מדובר בזכות קניין וצריך לאזן בין זכותו של האדם - - -
תמר זנדברג: לפני שהסוסים רצים מהאורווה לכל עבר, בואו לא נשכח - - - אני רוצה להוסיף שתי נקודות בעניין הזה.
תמר זנדברג: ראשית, אני רוצה להתחבר למה שויקי אמרה ולהגיד שבואו לא נשכח שכל התהליך של פינוי-בינוי הוא מאוד בעייתי.
תמר זנדברג: בואו נעזוב לשנייה את הקומבינציות ואת הזכויות ליזם ואת כל הדברים האלה.
תמר זנדברג: לדיירים יש כמה פנים.
תמר זנדברג: יש גם פנים לדיירים מבוגרים ולפעמים עניים, שיש ספק האם יוכלו לעמוד בכל עלות המגורים, האחזקה, המעליות, המחסנים, החניות בסטנדרט של הדירה החדשה.
תמר זנדברג: שלא לדבר על זכות הקניין וגם איזו זכות מוסרית.
תמר זנדברג: צריך לאזן פה.
תמר זנדברג: אנחנו רוצים ללכת, אנחנו רוצים שאם יש הסכמה גורפת ויש דייר אחד סרבן, בטח ובטח אם זאת מניפולציה של קבלן בגלל שיש תמריץ לזה בחוק, יוכל "לתקוע" עשרות או מאות אנשים.
תמר זנדברג: אבל אל תשכחו שמדובר פה בהליך שגם יכול להיות פוגעני לטווח הארוך ואנחנו לא רואים את זה כרגע.
תמר זנדברג: לפעמים אם מדובר בשכונה של דיירים ותיקים, עניים, מוחלשים, עולים חלשים, לא יודעים עברית, אנחנו יודעים איזה מניפולציות מפעילים קבלנים במסלול של פינוי-בינוי הרגיל.
תמר זנדברג: הם באים, נכנסים ולפעמים אפילו קונים דירות ישנים במקום על-מנת להפוך לרוב במקום ולשכנע וללחוץ על דיירים.
תמר זנדברג: אנחנו יודעים את הטקטיקות האלה.
תמר זנדברג: אם מדובר במקרים כאלה בשכונות מסוימות, אנחנו כמחוקקים צריכים מצד שני להגן על הזכויות של אותם אנשים בדירה הקיימת.
תמר זנדברג: לפעמים דירה קיימת של אדם, שיוכל להוריש אותה לילדים שלו, לא עומדת אחר-כך מול מה שיהיה אחר-כך.
תמר זנדברג: אנחנו בכלל לא יודעים אם אותו אדם יוכל להרשות לעצמו לגור שם ולא יגורש לחלוטין.
יעקב אשר: אם זאת כזאת שכונה של כל-כך הרבה אנשים לא ירצו לעבור, אז זה לא יהיה מצב שיהיה אחד סרבן בודד.
יעקב אשר: אם זה 40% או 30% אנחנו כן מגינים עליהם.
יעקב אשר: אנחנו מדברים מה קורה אם זה 10%.
תמר זנדברג: אם אפריקה ישראל נכנסת למקום ומתחילה לאט לאט במשך חמש או עשר שנים - - -
מירי רגב: אבל המדינה עושה את זה.
מירי רגב: יש פה חברה עירונית.
מירי רגב: דווקא פה זאת התקדמות.
מירי רגב: אנחנו צריכים לפתור את הבעיה של השנתיים של הסרבן.
<ויקי וענונו: יש בעיה הרבה יותר גדולה.
<ויקי וענונו: בואו לא נשכח, רוב הקטמונים אלה בתים של הדיור הציבורי.
<ויקי וענונו: שוב אנחנו חוזרים לדיור הציבורי ולהם אין פתרון.
אורלי לוי אבקסיס: אבל זאת לא דירה של דיור ציבורי, זה רק מי שיש לו בעלות על הדירה שלו.
אורלי לוי אבקסיס: את זה אנחנו לא מבינים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על בעלי דירות או על דיירים של דיור ציבורי?
מירי רגב: אבל זה לא נכון, זה לא רק מי שיש לו בעלות.
מירי רגב: את מטעה פה.
מירי רגב: זה כל מי שגר במתחם של פינוי-בינוי.
מירי רגב: אורלי מחדדת שאלה.
מירי רגב: לקחנו את המתחם של קטמונים שבחלקם גרים שם אנשים שקנו חלק מהדיור הציבורי ויש כמה אחרים שעדיין משלמים לעמידר.
מירי רגב: השאלה שלי היא פשוטה: האם כל מי שגר במתחם של פינוי-בינוי הוא חלק מהבינוי-פינוי-בינוי.
<שלמה בן-אליהו: אותה שאלה היתה קיימת אם היה מגיע יזם פרטי לבניין - - -
מירי רגב: עזוב אותי - - -
יעקב אשר: מי נכלל ומי לא נכלל?
<שלמה בן-אליהו: אני אענה.
<שלמה בן-אליהו: אם הדירות האלה הן דירות של המדינה, דהיינו שגרים בהם דיירי הדיור הציבורי.
<שלמה בן-אליהו: דייר בדיור ציבורי יקבל דירה חדשה.
<שלמה בן-אליהו: השאלה שעומדת על הפרק מבחינתנו היא: האם אנחנו מעבירים את אותו דייר באותו בניין, כאילו הוא בעלים?
<שלמה בן-אליהו: נניח שהיה דייר בודד ועכשיו הוא מקבל דירת 4 חדרים.
<שלמה בן-אליהו: לא קיבלנו על זה החלטה.
מירי רגב: אורלי, אני אפתור את הבעיה.
מירי רגב: עד היום כל מה שלקחתי, תודה לאל, הצלחתי לקדם בוועדה.
מירי רגב: תנו לי לנסות להבין איפה הבעיה.
מירי רגב: אני עכשיו גרה בקטמונים בדירת 2.5 חדרים של עמידר.
מירי רגב: האזור הזה שלי הולך להתפנות.
מירי רגב: במסגרת ההסכם אני עוברת לבניין החדש ומקבלת דירה תמורת דירה?
<שלמה בן-אליהו: כלל כן.
<קריאה: זה לא נכון, אל תשקר.
מירי רגב: אני לא מוכנה שיקראו פה לפקידים שקרנים.
מירי רגב: נא להסביר לי מה זה ככלל?
<שלמה בן-אליהו: יש כאן דילמה.
<שלמה בן-אליהו: האם כשיש אדם שגר עכשיו בדירת 3 חדרים בדיור הציבורי והוא אלמן או בודד.
<שלמה בן-אליהו: כרגע אני לא עושה שום דבר ולא מפנה אותו.
<שלמה בן-אליהו: במסגרת של הליך פינוי-בינוי מקבלים כאן דירות של 4 חדרים.
יעקב אשר: אז תן לו דירה של 3 חדרים.
יעקב אשר: מה זה משנה?
מירי רגב: תעשה תמהיל דירות.
<שלמה בן-אליהו: השאלה שלנו היתה כזאת: האם כמו שכל דירה 3 חדרים, אני נותן לו 4 חדרים - - -
מירי רגב: סליחה, אני רוצה לעשות סדר.
מירי רגב: קודם כל ההחלטה היא שהוא מקבל מענה, יפה.
אורלי לוי אבקסיס: מירי, איפה זה מופיע?
מירי רגב: האם הוא יקבל דירה של 3 חדרים או דירה של 4 חדרים.
מירי רגב: אני יכולה לעזור לך בזה?
מירי רגב: אם תעשה תמהיל של דירות - - - קודם כל אני שמחה שכולם יקבלו מענה, גם אלה שגרים בדיור הציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: הם יעברו לדירות החדשות?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים את זה בכתב.
אורלי לוי אבקסיס: שזה יהיה בגוף התכנית.
תמר זנדברג: הבעלות על הדירות נשארת של המדינה?
תמר זנדברג: אז זאת הפרטה של הדיור הציבורי.
<עינת גנון: גם היום הדירה שייכת למדינה.
תמר זנדברג: האם אחרי התהליך הדירות נשארות של המדינה?
<ויקי וענונו: חברים, אני רוצה שתבינו מה המצב כרגע.
<ויקי וענונו: איך שלא נסתובב, מירי, אנחנו חוזרים לדיור הציבורי.
<ויקי וענונו: כרגע הופשר חוק הדיור הציבורי, תודה לאל.
<ויקי וענונו: אנשים רוצים לרכוש את הדירות שלהם וזה ייקח להם זמן כי אלה אנשים מעוטי יכולת.
<ויקי וענונו: כרגע כשהוא יעבור לדירה החדשה ולרכוש את הדירה מהדיור הציבורי, היא לא תהיה באותה מחיר של הדירה בקטמונים.
<ויקי וענונו: איפה הצדק לאותו אדם שחי שם 60 שנה והוא לא יכול לרכוש את הדירה הקיימת.
מירי רגב: המענה הוא שנותנים לו דירה חלופית.
<ויקי וענונו: לא הבנת את השאלה.
<ויקי וענונו: אימא שלי גרה היום בדירת שלושה חדרים בקטמון.
<ויקי וענונו: הדירה שלה מוערכת היום בחצי מיליון שקלים.
<ויקי וענונו: לפי הזכאות שלה היום היא הגיעה למצב שהיא צריכה לשלם 100,000 שקלים והדירה שייכת לה.
<ויקי וענונו: אדוני אומר שאם היא תעבור לבית של הפינוי-בינוי ויבוא שמאי, הוא יעריך את הדירה ב-2 מיליון שקלים.
<ויקי וענונו: איך היא אמורה לרכוש את הדירה הזאת?
מירי רגב: היא לא אמורה לרכוש.
<ויקי וענונו: אבל היא רוצה לרכוש.
יעקב אשר: את שתרכוש עכשיו.
תמר זנדברג: אין לה כסף לרכוש היום.
יעקב אשר: האויב של הטוב זה הטוב ביותר.
תמר זנדברג: אנשים כן רוצים לרכוש.
תמר זנדברג: הם שוכחים שהחוק הוקפא במשך 20 שנים.
תמר זנדברג: מתי הוא יצא לתוקף?
תמר זנדברג: אז שיתנו לאנשים באמת לרכוש את הדירות שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: מה לעשות?
אורלי לוי אבקסיס: תודה לאל שעכשיו נותנים וגם את זה לא תוקעים.
<ויקי וענונו: בואו לא נשכח שהגשנו בג"צ על הנושא הזה.
מירי רגב: זה כבר נפתר, אז רוצה לחזור למה שנפתר?
<ויקי וענונו: אבל שיתנו לאנשים לרכוש.
מירי רגב: הם נותנים.
אורלי לוי אבקסיס: נוצר חוסר אמון במערכת.
מירי רגב: בואו נעשה סדר.
מירי רגב: כל מי שיש לו דיור ציבורי ויכול עכשיו לקנות, יקנה את הדיור הציבורי.
מירי רגב: זה שקנה את הדיור הציבורי – מעולה.
מירי רגב: זה שלא קנה את הדיור הציבורי ונמצא במתחם של בינוי-פינוי-בינוי, הוא עובר כמו כלל הציבור, זה שיש לו בית וזה שאין לו בית, לדיור החדש.
מירי רגב: האם הוא יקבל דירה של 4 חדרים או 3 חדרים, נשבור על זה את הראש אחר-כך.
אורלי לוי אבקסיס: מירי, גם את המובן מאליו צריך להדגיש כי תאמיני לי – בואי לשיחות מסוימות ותראי שאף אחד לא הבין.
אורלי לוי אבקסיס: לכן שיגידו בצורה מאוד ברורה לפרוטוקול.
מירי רגב: הם אמרו את זה ואני גם אסכם.
אורלי לוי אבקסיס: הוא אמר "ככלל".
אורלי לוי אבקסיס: האם דייר של הדיור הציבורי עובר עם זכויותיו הוא לבניין החדש, כאילו היה הבעלים של הדירה של הדיור הציבורי בבניין הישן?
<שלמה בן-אליהו: רק לגבי גודל הדירה - - -
אורלי לוי אבקסיס: מאה אחוז, אני איתך.
תמר זנדברג: מה קורה אחרי שהוא הולך לעולמו?
מירי רגב: אמרנו שיהיה תמהיל של דירות גדולות ושל דירות קטנות.
<ויקי וענונו: גם אם הוא לא רכש הוא עובר?
מירי רגב: עכשיו אני אסביר בעברית פשוטה.
מירי רגב: אנחנו מדברים על מתחם של בינוי-פינוי-בינוי.
מירי רגב: בא משרד השיכון בהובלתו של אורי אריאל והמנכ"ל.
מירי רגב: הם אומרים דבר מאוד פשוט.
מירי רגב: כל מי שיש לו דירה בדיור הציבורי יוכל היום לקנות אותה.
מירי רגב: היא עולה איקס כסף והוא קונה אותה.
מירי רגב: מי שאין לו כסף ולא יכול לקנות את הדירה רוצה להמשיך לגור בדירה ולשלם לעמידר.
מירי רגב: מי שלא רוצה לקנות את הדירה והאזור הזה של הדיור הציבורי הולך לעשות פינוי-בינוי, כל האזור הזה עובר למתחם חדש של מגדלים.
מירי רגב: בתוך המגדלים האלה, חצי מהדירות יהיו לשוק החופשי במחיר של שוק חופשי.
מירי רגב: חצי מהדירות יהיו של הממשלה.
מירי רגב: חצי מהדירות של הממשלה יהיו דירות גדולות יותר וחלקן יהיו קטנות יותר.
מירי רגב: הדירות הקטנות יותר, מן הסתם, יהיו מיועדות לדיור ציבורי, לחד הוריות או למשפחות קטנות והדירות הגדולות לדיור ציבורי למשפחות גדולות יותר.
מירי רגב: מי שהיתה לו דירה קטנה, יקבל את אותה דירה פחות או יותר.
מירי רגב: מי שהיתה לו דירה יותר גדולה, יקבל דירה יותר גדולה.
מירי רגב: בכל מקרה, הוא עובר, גם אם הוא קנה את הדירה וגם אם הוא שכר את הדירה.
מירי רגב: האם מה שאמרתי ברור לכם?
<ויקי וענונו: שיתייחס לשאלה של תמר לגבי הארנונה, המעליות, החניה.
דוד אזולאי: מה יקרה אם הוא ירצה לרכוש את הדירה בניין החדש?
מירי רגב: גם אותו דבר.
אורלי לוי אבקסיס: לי יש תחושה שדוד אזולאי מכוון לכך האם הזכויות שלו שנצטברו בבניין הישן, הולכות יחד איתו לזכויות רכישה.
תמר זנדברג: אם הוא לא רכש ב-800,000, איך הוא ירכוש ב-2 מיליון?
תמר זנדברג: המשמעות היא ביטול זכות הרכישה.
דוד אזולאי: הוא לא יוכל לעמוד במחיר החדש.
אורלי לוי אבקסיס: אבל השנים של הזכאות שלו הולכת איתו.
דוד אזולאי: בינתיים מחיר הדירה שלו עלה.
יעקב אשר: הוא מקבל דירה חדשה.
יעקב אשר: מה אפשר לעשות?
תמר זנדברג: זה מייצר דירות ציבוריות חדשות?
תמר זנדברג: מספר הדירות שבבעלות הממשלה נשארות אחת לאחת?
תמר זנדברג: מירי, אני חושבת שהוועדה צריכה לתת את הדעת גם פה.
תמר זנדברג: מצד אחד יש זכויות רכישה.
תמר זנדברג: צריך לתת את הדעת על הגדלת המלאי.
תמר זנדברג: איפה המלאי החדש של הדירות הציבוריות?
מירי רגב: קודם דיברה תמר על האחזקה של הדירות.
מירי רגב: הם עברו לדירה חדשה ולא תהיה להם יכולת הכלכלית לממן את המעלית ואת האחזקה.
מירי רגב: האם החברה העירונית שאתה מקים, או חברות עמיגור ועמידר, הם אלה שייקחו את התחזוקה והמימון של אותם 150 איש.
<שלמה בן-אליהו: התשובה היא לא.
מירי רגב: אז מי יממן את זה?
<שלמה בן-אליהו: הדיירים.
מירי רגב: איך הם יממנו את זה?
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו נחסך ממך הכסף של אחזקה, שיפוץ והכנה לאכלוס.
אורלי לוי אבקסיס: אולי אפשר להסב את הכסף הזה לבניין החדש.
אורלי לוי אבקסיס: מירי, מתפנים להם כספים.
אורלי לוי אבקסיס: לפי החוק של תמר גוז'נסקי, היום המדינה מחויבת בתחזוקה, בשיפוץ ויש תקציב לכל דבר קטן.
אורלי לוי אבקסיס: אם אתה עובר לבניין חדש זאת אומרת שחסכת כסף משיפוצים ותחזוקה.
אורלי לוי אבקסיס: את הכסף הזה תפנה בדיוק כדי להקל.
מירי רגב: רעיון מצוין.
מירי רגב: התקבל הרעיון הזה.
דב חנין: אם יתאפשר לי, אני אנסה להיות מאוד קצר.
דב חנין: בעניינים של פינוי ובינוי אלוהים והשטן נמצאים בפרטים הקטנים.
דב חנין: אנחנו רואים את זה פעם אחר פעם.
דב חנין: אנחנו הזכרנו פה בפתיחת הדיון את הסיפור של גבעת עמל, איך אנשים שמדינת ישראל שלחה אותם לגור במקום מסוים, הם והצאצאים שלהם.
דב חנין: פתאום יש פינוי-בינוי והאנשים האלה נמחקים לטובת פרויקט כלכלי שמישהו הולך להרוויח ממנו הרבה הרבה כסף.
דב חנין: בפינוי-בינוי יש הרבה מאוד כסף אבל פינוי-בינוי הוא קודם כל ניתוח מאוד מאוד דרסטי עם תוצאות חברתיות מאוד גדולות.
דב חנין: דיברו כאן על הדיור הציבורי וגם אני אגיע לדיור הציבורי עוד רגע, אבל ההשלכות של פינוי-בינוי הן לא רק על הדיור הציבורי אלא על שוק השכירות בכללותו.
דב חנין: כשאתה לוקח שכונה בקטמונים, שהיא שכונה עממית.
דב חנין: חלק גרים בדיור עממי, חלק סטודנטים ששוכרים דירה והם יכולים לעמוד בזה.
דב חנין: תהרוס את הבניינים האלה, תבנה במקומם בניינים חדשים, מייד מחירי השכירות יעלו שם בצורה מאוד ניכרת.
דב חנין: לכן, כאשר הולכים על מהלך של פינוי-בינוי, צריך לחשוב במקביל גם על שאלות של דיור בר-השגה, גם על שאלות של דיור ציבורי וזה קריטי.
דב חנין: גברתי היושבת ראש, מניסיוננו היינו בסרט הזה.
דב חנין: כשהיה חוק הוו"דלים, אמרנו לממשלה שבמיוחד בפינוי-בינוי צריך לייצר דיור בר השגה וכל הדברים האלה.
דב חנין: מה אמרה הממשלה?
דב חנין: בדיוק להיפך.
דב חנין: פינוי-בינוי?
דב חנין: חס וחלילה, שם אתם פוגעים במנגנונים הכלכליים.
דב חנין: אנחנו מוכנים אולי בפרויקט חדש שיהיה דיור בר השגה, אבל בפינוי-בינוי?
דב חנין: אתם פוגעים ברציונל הכלכלי של הפינוי-בינוי.
דב חנין: זאת בדיוק הבעיה, זאת בדיוק הבעיה.
דב חנין: העמדה של הממשלה בנקודה הזאת היא העמדה האמיתית של הממשלה.
דב חנין: הממשלה מתייחסת לפינוי-בינוי כפרויקט כלכלי.
דב חנין: המטרה שלו היא לעשות כסף, להרוויח כסף, גם קבלנים יעשו כסף.
דב חנין: בסופו של דבר, מי שאין לו כסף נופל בשוליים של הפרויקט הזה.
דב חנין: זה נכון לגבי דיור בר-השגה שלא יהיה בפינוי-בינוי וזה נכון גם לגבי הדיור הציבורי, כי שוב אלוהים והשטן נמצאים בפרטים הקטנים.
דב חנין: אז בעיקרון, כולם יכולים לקבל.
דב חנין: אבל אתם רואים שכשהפרטים עולים, אז בעצם אין לנו דירה של 3 חדרים.
דב חנין: זאת דירה של 4 חדרים ועל התוספת צריך לשלם.
דב חנין: אתה בעצם דייר של דיור ציבורי שאין לך כסף, אתה בקושי חי, אז אתה בעצם לא מתאים לזה אז תישאר בחוץ.
דב חנין: רצינו להציע לך דירה של 4 חדרים.
דב חנין: רק תיתן את המחיר לחדר הנוסף.
דב חנין: פינוי-בינוי אפשר לעשות אבל אם לא נותנים עד הסוף את הפתרונות החברתיים של דיור בר-השגה, של דיור ציבורי, עד הפרטים הקטנים, אני אומר לכם שהתוצאה תהיה הרסנית.
דב חנין: מי שיאכל אותה הכי חזק יהיו דיירי הדיור הציבורי.
<ויקי וענונו: אני אדאג שבכל בניין יהיה סרבן אחד.
אורלי לוי אבקסיס: מה את אומרת?
אורלי לוי אבקסיס: את מי את רוצה לדפוק פה?
אורלי לוי אבקסיס: לא זאת המטרה, ויקי, הבעיה לפתור את הבעיה מבפנים.
מירי רגב: זה סדר הדוברים: ביטן, דוד אזולאי, הכלכלן, יעקב אשר, עורקבי, אורלי ותמר.
מירי רגב: ויקי תענה, אתם תתייחסו ואנחנו נסכם.
דוד ביטן: אני סגן ראש עיריית ראשון.