GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יובל ברוך: לזרוק אמירות חסרות כל בסיס מדעי לאוויר זה דבר שהוא חסר אחריות.
<יובל ברוך: אני מדבר מהצד המדעי, מהצד המקצועי, אני לא מדבר על דברים אחרים – וגם בזה צריך להיזהר.
מירי רגב: אריה אלדד, בבקשה.
אריה אלדד: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.
אריה אלדד: יש לי שאלה לארכיאולוג המרחב: נדמה לי שהיית ארכיאולוג המחוז קודם.
אריה אלדד: כלומר, אתה לא רק 3 שנים בתמונה אלא גם קודם.
אריה אלדד: כמה תלונות פליליות למשטרה הגשתם על פגיעה במסגרת מה שכונה "הפשע הארכיאולוגי הגדול ביותר"?
<יובל ברוך: אף לא אחת.
<יובל ברוך: אף לא אחת בהר הבית.
אריה אלדד: האם הייתה הנחיה של היועץ המשפטי לממשלה שלא לאכוף חוק, אלא לדווח לו?
<יובל ברוך: אף לא אחת בענייני הר הבית, אבל זה לא - - -
אריה אלדד: האם הייתה הנחייה של היועץ המשפטי רק לדווח ולא לאכוף?
<יובל ברוך: אנחנו מדווחים ליועץ המשפטי ומן הסתם הוא מנחה אותנו כיצד אנחנו צריכים להמשיך לעבוד.
מירי רגב: כמה דיווחים דיווחתם ליועץ המשפטי?
<יובל ברוך: הדיווחים נמסרים אופן תדיר.
<יובל ברוך: אני לא יכול לתת - - -
מירי רגב: רק ליועץ המשפטי אתם מדווחים?
אריה אלדד: יכול להיות ששנים רבות לא דיווחתם בכלל?
אריה אלדד: על פי מקורות זרים, לא דיווחתם בכלל.
<יובל ברוך: בתקופות מסוימות גם מזכיר הממשלה היה מקבל דיווחים וכמובן שהשרה גם מקבלת דיווחים.
אריה אלדד: ואותו דבר, ברשותך, גם עיריית ירושלים.
אריה אלדד: האם הם - - -
מירי רגב: אנחנו נזמין את השרה הממונה והיא תיתן לנו הסבר מלומד.
אורית סטרוק: שתביא גם את ההחלטות אתה.
מירי רגב: תביא את ההחלטות של ועדת השרים, אל תדאגי.
מירי רגב: בבקשה, חבר הכנסת מרדכי יוגב.
מרדכי יוגב: אני באמת לא חבר פה, אני אומר את הדברים בקצרה: הר הבית, אני חושב שעל דעת כל האנשים פה, הוא המקום המקודש ביותר לעם ישראל והשלישי בחשיבותו לאסלם.
מרדכי יוגב: על המורשת שלו, העתיד שלו כבית המקדש השלישי, שיהיה בית תפילה לכל העמים, אני לא ארחיב את הדיבור כאן.
מרדכי יוגב: אני מבקש לומר שלמרות הרגישות הדתית והמדינית – אנחנו כולנו יודעים, נשים את זה על השולחן – ראש הממשלה, גברתי יושבת-הראש, אם לא ברור אז צריך לשים את הדברים על השולחן, יש שבשביל לטפל בהם או לא לטפל בהם, הוא יוצר קשר עם בית המלוכה הירדני, לצערנו.
מרדכי יוגב: אני חושב שכל ראשי הממשלה.
מרדכי יוגב: משם דברים מגיעים או מהוואקף.
מרדכי יוגב: אני חושב שאנחנו צריכים להצהיר פה, לשוב ולהכריז, שהר הבית בידנו ולחזק את השליטה הביטחונית, הארכיאולוגית, המדינית והפוליטית שלנו ואת הריבונות בהר הבית.
מרדכי יוגב: אני חושב שהוועדה צריכה לדרוש שתי דרישות: אחת, לא עניינה של הישיבה הזו אבל היא כן עניינם של אותם דברים, גברתי היושבת-ראש, של הכניסה.
מרדכי יוגב: הכניסה להר הבית היא, כפי שמגילת העצמאות מחייבת: חופש פולחן ודת לכל הדתות.
מרדכי יוגב: כך מגילת העצמאות.
מרדכי יוגב: זאת זכות יסוד.
מרדכי יוגב: אני לא נכנס לשם ואני מאלה שקיבלו על עצמם שלא להיכנס, אבל אלה שסבורים שכן להיכנס – הבדיקות שם הן יותר כבדות מאשר בדיקות הכניסה לכנסת, למשל.
מרדכי יוגב: הן יותר משפילות.
מרדכי יוגב: אני אומר לך ואני מכבד אותך, מפקד מרחב דוד, צריך לראות איך הבדיקות הללו ייעשו בצורה פשוטה שאיננה מבזה לא את הפלסטינאים שנכנסים בשערים שלהם ולא את היהודים.
משה זלמן פייגלין: הם נכנסים ללא שום בדיקה.
מרדכי יוגב: ללא בדיקה – עוד יותר טוב.
מרדכי יוגב: אם ישימו שם שיקוף, זה גם יכבד יותר ולא בריון שמחפש גופנית, למרות שיש שיקוף לתיק ולדברים אחרים.
מרדכי יוגב: לא הייתי שם ואני רוצה לקצר את דברי בעניין הזה, אבל עדיין אני חושב שבנושא הפגיעה בעתיקות – אני אומר לך, יובל – לא נעשות חפירות הצלה כפי שמחויבות בכל מקום, גם אתה אמרת את זה: יש מקומות שכן ויש מקומות שלא.
מרדכי יוגב: אני אומר לך שיש מקומות שלא היה צריך כי אין שם שום דבר או שיש שם איזושהי גבעה שאולי מצאו שם איזה חצי חץ של חצי אבן ויש מקומות מהכי חשובים ואליהם לא נכנסים.
מרדכי יוגב: הכי חשוב זה הר הבית.
מרדכי יוגב: אז בהר הבית לא יכול להיות שיונח צינור ביוב או קו חשמל תת-קרקעי או ריצפה תיעקר בלי שאתם תבצעו חפירות הצלה.
מרדכי יוגב: שיהיו תכופות, שיהיו מהירות, אבל שיהיו בדיוק לפי הכללים שמתחייבים בכל מקום במדינת ישראל: לא רדודות, לא שטחיות ולא כי החלטתם לא לעשות בכלל בגלל הרגישות.
מרדכי יוגב: תהיו אדוקים – ואתם אדוקים מאוד אתם ואנשיכם לגבי כל חפירת הצלה וזה בסדר, לפעמים גם מעכבים.
מרדכי יוגב: אבל לפעמים זה גם נעשה קצת מוטה פוליטית או דבר אחר.
מרדכי יוגב: אז תישארו מקצוענים ובוודאי בהר הבית בשביל הנקיות של החופש לכל הדתות.
מרדכי יוגב: רוצה הוואקף להניח קו ביוב – מצוין; הוא צריך אותו דחוף – מצוין.
מרדכי יוגב: גם אני צריך בבית שלי או שאני צריך במקום אחר שיש בו רגישות לעתיקות, אז אני לא אוכל לעשות את זה, לא בתל שילה ולא במקום אחר כי יש שם רגישות לעתיקות, לפני שנכנסת ואישרת לי או חתמת.
מרדכי יוגב: על הדבר הזה אני מדבר, לשלוט בהר הבית, מבחינת
מרדכי יוגב: כם זה ארכיאולוגית – שלא תהיה שם תזוזה של אבן ולא חפירה ולא שום דבר.
מרדכי יוגב: אני מקבל את זה שהמצב נעשה יותר טוב, אני מברך על זה.
מרדכי יוגב: אבל ברור לי שהייתה פה התעלמות ארוכת שנים, גם של הגורמים המשפטיים, משרי המשפטים דרך היועץ המשפטי לממשלה ואחרים ובג"ץ כבר דרש לשמר את העתיקות הללו.
מרדכי יוגב: זו משימה ציבורית ראשונה במעלה להעמיד את החפירות הללו באותם כללים שאתם דורשים בכל מקום.
מרדכי יוגב: זו צריכה להיות דרישתנו.
מירי רגב: חברת הכנסת שולי.
מירי רגב: לאחר מכן – יהודה גליק.
שולי מועלם-רפאלי: זה מחזיר אותנו לדיון העקרוני בשאלה מי הריבון בהר הבית.
שולי מועלם-רפאלי: לשאלה אם משקרים לכנסת?
שולי מועלם-רפאלי: התשובה היא כן.
שולי מועלם-רפאלי: כן, משקרים לכנסת.
שולי מועלם-רפאלי: משקרים גם על העבודות שנעשות שם וגם על הפיקוח.
שולי מועלם-רפאלי: אדוני מפקד המרחב, אמרתי את זה ואני אגיד את זה שוב: אני לא חושבת שהדיון הוא ביני לבינך.
שולי מועלם-רפאלי: הדיון הוא, כמו שאתה אמרת, מול מי שמקבל את ההחלטות.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאחת מהדרכים להמריץ לאיזושהי קבלת החלטות או לאיזשהו דיון יותר עקרוני, היא שגברתי תחזיר שוב ושוב לסדר היום את ההחלטה שקיבלת ללכת לסיור בהר הבית.
מירי רגב: אני ממתינה לאישור המשטרה.
שולי מועלם-רפאלי: בואו נלך לסיור בהר הבית של הוועדה המכובדת הזאת, לפי כל הכללים, גם הלאומיים וגם ההלכתיים, ונראה מה קורה בהר הבית, ונראה אם התשובות הלא סופיות שאנחנו מקבלים פה מחברנו ארכיאולוג המלומד – סליחה, אני שמעתי יותר מנימת זלזול בדבריך בארכיאולוגים אחרים ואני חושבת שאין לה מקום.
שולי מועלם-רפאלי: אני מסכימה אתך שהמטרה היא לנסות ולעשות את זה הכי טוב, אבל אולי שווה לבדוק למה ארכיאולוגים גדולים חושבים שזה לא נכון להוציא את זה ולסנן את זה בחוץ, בואו נדבר על זה.
שולי מועלם-רפאלי: ללכת עם ולהרגיש בלי על מה כן נוציא בקלות, כי לכם נוח עם זה, ומה אנחנו מחזירים לדרג המדיני – אז אם הקורות האלה לא צריכות להיות שם כמו ערימות עפר שלא צריכות להיות שם, אז בואו תשמיעו את קולכם ואל תחזיר את זה לידיים של המשטרה.
שולי מועלם-רפאלי: התחושה פה הייתה שמנסים, כמו בכל הדיונים על הר הבית, למרוח אותנו, לסמן וי על עוד דיון, ושנמשיך הלאה בשערורייה הלאומית שקורת שם.
שולי מועלם-רפאלי: היא לא קשורה אליך ולא קשורה אליו – היא קשורה למי שמקבל את ההחלטות במדינה הזאת.
<ישראל כספי: בידי ראש הממשלה.
שולי מועלם-רפאלי: בניגוד למה שאמרה יושבת-הוועדה, אני חושבת שיש חשיבות עצומה לנוכחות של רשות העתיקות על הר הבית ואני מניחה שאמרת את זה במידה כזאת או אחרת של ציניות כמובן.
שולי מועלם-רפאלי: אבל איך יכול להיות מצב שאם משהו מקבל אישור עבודה – מה זאת אומרת "אני יודע כל מה שהולך שם אבל אני לא יודע מה זה הקידוח הזה"?
שולי מועלם-רפאלי: מקובל עלי, הלוואי שהר הבית יהיה עוד יותר פעיל ממה שהוא היום.
<יובל ברוך: אני לא אמרתי את זה.
שולי מועלם-רפאלי: אני יודעת בדיוק מי אמר את זה, אבל אני מסתכלת גם עליך.
שולי מועלם-רפאלי: הלוואי שהר הבית יהיה יותר פעיל והלוואי שיתנו לכמה יהודים שרק רוצים ובכל שעות היום לעלות להר הבית ושניתן את כל המענה שדרוש למקום שנמצאים בו מאות אלפי בני אדם, אבל למה על חשבון הריבונות שלנו שם?
שולי מועלם-רפאלי: מה זה "הוואקף מחליט מה יצלמו ומה לא"?
שולי מועלם-רפאלי: לא השוטרים אמורים להחליט מה עושים בהר הבית או רשות העתיקות או אנשי עיריית ירושלים שיושבים פה בשקט גמור מתחילת הדיון?
שולי מועלם-רפאלי: אני חשבתי שמדינת ישראל אמורה להחליט מה קורה בהר הבית, לא הוואקף, לא הממלכה ההאשמית ומלך ירדן.
שולי מועלם-רפאלי: כרגע, הזרוע הארוכה של מדינת ישראל, לפחות לפי מה שמסבירים לי פעם אחר פעם, זה המשטרה ורשות העתיקות.
שולי מועלם-רפאלי: אתם לא יודעים מה קורה שם, אני מצטערת אדוני, אתם לא יודעים מה קורה שם.
שולי מועלם-רפאלי: אם לא היה קורה שם שום דבר אחרי הצהריים, אז מה הבעיה לתת הוראה לוואקף שאת כלי העבודה שלא נצרכים ושלא צריך סיפור גדול כדי להכניס ולהוציא אותם, הם נוסעים בקלות במהלך כל השעות סביב ההר, נוציא אותם ונכניס אותם.
שולי מועלם-רפאלי: אלא אם מתקיימת התעלמות ידועה ממה שקורה שם אחרי השעה 14:00 בצהריים ונעשים שם דברים גם אחרי השעה 14:00 בצהריים.
שולי מועלם-רפאלי: נעשים שם דברים ואנחנו מקבלים דיווח על דברים.
שולי מועלם-רפאלי: אני רק מבקשת למחות פה שוב על הזלזול באנשים שחופרים שנים בהר הבית ולהגיד שכל מיני שמות הם רק שמות – בוא תתייחס עניינית לשמות שלפחות עליך מקובל שהם ארכיאולוגים גדולים במדינת ישראל.
מירי רגב: תודה, תודה רבה.
מירי רגב: אחריו – ישראל כספי וחבר הכנסת פייגלין - - -
מירי רגב: בסדר אורית, שמעתי.
יהודה גליק: גברתי יושבת-הראש, חברי הכנסת מכובדי, אני דווקא לא חושב שפה מנסים לשקר ולמרוח אבל יש לנו כאן בעיה קריטית.
יהודה גליק: תארי לעצמך שיש מסעדה עם משגיח כשרות שמטרת הטבח היא להטריף את האוכל.
יהודה גליק: באותה שנייה שהמשגיח סוגר את העיניים– הוא מיד מטריף.
יהודה גליק: יש פקח של רשות העתיקות שנכנס אחת ליום, יש משטרה, אבל יש שם אנשים שהמטרה שלהם היא להשמיד ולהזיק.
יהודה גליק: לכן, עם כל הכבוד ובלי לפגוע, בדיון הקודם אמר פה אבי ביטון שהקורות מכוסות.
יהודה גליק: למחרת הייתי שם והקורות לא היו מכוסות.
יהודה גליק: לכל אורך ימי השלג הן לא היו מכוסות.
יהודה גליק: שלחתי סמס לאבי ביטון ואכן למחרת הן כבר היו מכוסות.
יהודה גליק: כלומר, כשמיידעים אותו – הוא יודע.
יהודה גליק: את יודעת למה הקורות לא היו מכוסות?
יהודה גליק: כי היו שם בחינות לתלמידים ערבים במקום הזה, אז הם באו וחשפו את הקורות.
יהודה גליק: יש להם אינטרס להרוס.
יהודה גליק: לכן הם מחכים שהשוטר יעבור ומיד אחרי זה הם קודחים, והשוטר יגיד: לא קודחים.
יהודה גליק: למה מסתירים, אם יש אישור?
יהודה גליק: למה לא מאפשרים לצלם שם?
יהודה גליק: הדבר הזה כולל גם הנושא – אני לא קורא לזה פסולת – עם כל הכבוד, אני קורא לזה תשפוכת עפר.
יהודה גליק: זאת לא פסולת, יש שם חשובים ויקרי ערך.
יהודה גליק: אני רואה את הערימות האלה כל יום – זה פוצע אותי.
יהודה גליק: אסור שזה יהיה ככה, חייבים לדאוג להוציא את זה כי יש שם אנשים שרוצים להרוס את זה.
מירי רגב: איזו פסולת?
מירי רגב: ערימות העפר?
מירי רגב: ישראל עשה את זה.
מירי רגב: אני גם חושבת שזאת טעות.
<ישראל כספי: תכף אני אענה.
מירי רגב: זאת טעות, טעות.
יהודה גליק: דעתי כדעתך בעניין הזה ואני חושב שגם המשטרה וגם רשות העתיקות מסכימות עם זה.
יהודה גליק: מסקנתי הברורה, גברתי, והיא מבחינתי המסקנה הכי חשובה, גם מהדוח שלא קיים וגם מכל מה שנאמר כאן:
יהודה גליק: הדרך היחידה לפקח, כמו הדרך היחידה לפקח על כל דבר שקורה במדינת ישראל, זה שמש בצהריים, דהיינו תקשורת או נוכחות יהודית כל היום וכל הלילה בהר הבית.
יהודה גליק: ברגע שאנחנו יוצאים משם, הם מסובבים אתכם על האצבע הקטנה.
יהודה גליק: אבי באמת עושה מאמץ כי הוא יודע במה הוא מטפל, אבל הם מסובבים אתכם כי הם רוצים להרוס.
יהודה גליק: אני לא מבין למה הם רוצים להרוס, הרי הם פוגעים גם בכל העתיקות בנות אלפי שנים של הפלסטינאים מלפני 3,000 שנה - - -
<מיכאל פואה: לא היו פלסטינאים לפני 3,000 שנה.
יהודה גליק: בדיוק.
יהודה גליק: הם פוגעים.
יהודה גליק: לכן, לא יעזור.
יהודה גליק: אם הפקח מגיע פעם ביום, אבל 23 שעות הוא לא שם אז הם הורסים.
יהודה גליק: אם השוטר נמצא והוא יודע – הוא מטפל.
יהודה גליק: אבל הם קודחים והם פוגעים.
יהודה גליק: אני לא מבין בארכיאולוגיה, אבל כשאני רואה שקודחים בתוך אבן, שלא יספרו שקודחים מסביב – קודחים בתוך אבן.
יהודה גליק: הדרך היחידה, בזה אני מסיים, הדרך היחידה לטפל ולשמור על מה שקורה בהר הבית זה שתתאפשר נוכחות יהודית כל הזמן ולא שבשעה 10:00 בבוקר יוציאו אותנו ולא שב-11:00 יוציאו אותנו.
יהודה גליק: שיתאפשר שכל הזמן יהיה אפשר לבוא ולבדוק את זה.
יהודה גליק: רק אור השמש חושף את כל הדברים.
מירי רגב: כספי, בבקשה.
<ישראל כספי: אני חייב להצטרף לנושא המרכזי שיהודה אמר, רציתי באמת גם להעלות אותו.
<ישראל כספי: הרקע חייב להיות מובן לחברי הוועדה – הוא נתן משל מצוין על המסעדה.
<ישראל כספי: מי שאנחנו מתמודדים אתו זה הוואקף ולא רק הוואקף, זה האיש המסוכן והבעייתי ביותר במדינת ישראל, זה ראיד סלאח, התנועה האסלאמית.
<ישראל כספי: יש לזה שם, אני לא זוכר את השם בערבית.
<ישראל כספי: מה שנר לרגליהם זה למחות כל שריד וכל זכר וכל ממצא ארכיאולוגי שעלול להעיד על קשר של העם היהודי למקום.
<ישראל כספי: זה מה שמנחה.
<ישראל כספי: לכן אנחנו חייבים להיות שם, בדיוק כפי שיהודה אמר, ולכן אנחנו אומרים זה 14 שנים שהדבר הראשון הוא שיהיה פקח כל הזמן, יום ולילה.
<ישראל כספי: לכן אנחנו מדברים, בצעדים שאני תכף אמנה, שאנחנו רוצים לשנות ואנחנו מבקשים שהוועדה תתייצב לימיננו.
<ישראל כספי: אנחנו רוצים לפתוח את ההר, בדיוק כמו שיהודה אמר, כל הזמן כי העיניים שלנו, גם של הוועד, גם לוועד אין אדם שם כל הזמן – אבל קיומו של הוועד ופעולתו ידועים היום לכל כך הרבה אנשים, שרבים העולים שמדווחים לנו כל הזמן - - -
מירי רגב: הלאה, מה אתה רוצה?
מירי רגב: דיברנו מספיק.
<ישראל כספי: אני רוצה לציין רק במילה דברים שאומר ניצב אריה עמית - - -
מירי רגב: תגיד לי מה אתה רוצה.
מירי רגב: אריה עמית ממש לא מעניין אותי.
<ישראל כספי: אריה עמית הצטרף לדברים שציינו.
מירי רגב: אני שמחה.
<ישראל כספי: אנחנו מבקשים: 1.
<ישראל כספי: פקח קבוע; 2.
<ישראל כספי: הוצאת הטרקטורים, כי הטרקטורים זה כמו אקדח - -
מירי רגב: אבי ביטון, תקשיב בבקשה לדיון.
<ישראל כספי: - - הטרקטור זה כמו אקדח בהצגה: אקדח במערכה הראשונה, יורה בשלישית.
<ישראל כספי: ועם כל הרצון הטוב של המשטרה ושל אבי ביטון, הם מצליחים להערים עלינו במצבים שונים לעיתים מדי פעם, וחייבים למנוע את זה.
<ישראל כספי: הטרקטור ייכנס כל פעם שצריך לעשות עבודה ספציפית.
<ישראל כספי: דבר שלא נאמר פה: דרך אגב, אני עורך דין.
<ישראל כספי: לא ציינתי את זה, אני לא עוסק בזה בשוטף - - -
<ישראל כספי: הוראות היועץ המשפטי תוקנו בעקבות דוח מבקר המדינה - - -
מירי רגב: לא מעניין אותי הדוח.
<ישראל כספי: לא, הוראות היועץ המשפטי - - -
מירי רגב: מה צריך עוד לעשות?
<ישראל כספי: לשנות את הוראות היועץ המשפטי שעדיין שוללות יכולת פעולה מידית גם מהמשטרה וגם מרשות העתיקות.
<ישראל כספי: אצרתי שהרחבת שעות הביקור זה דבר קריטי.
<ישראל כספי: אני רוצה לגעת בדבר שד"ר ברוך שציין שהבעיה היא פתאום ערימות העפר.
<ישראל כספי: בעיני זה אולי במקום העשירי.
<ישראל כספי: גברתי, אלה תמונות של עשרות או מאות קוב של אבנים שנועדו לבנייה בהר הבית, למרות שאנחנו שנים דורשים והמשטרה התחייבה והשרים התחייבו – עוזי לנדאו, צחי הנגבי ואחרים – שכל חומר שייכנס הוא רק ספציפית לעבודה מסוימת ולא תינתן מעבר לכמות.
יהודה גליק: יש שם מפעל לייצור בלוקים בתוך ההר.
<ישראל כספי: יש אלפי אבנים.
<ישראל כספי: אבל מה מפריע למשטרה ולרשות העתיקות?
<ישראל כספי: הערימות שלנו.
<ישראל כספי: עכשיו, מה המשטרה טוענת?
<ישראל כספי: שיש בעיה שזורקים אבנים על הערימות.
<ישראל כספי: אבל למה לא מוציאים את אבני הבנייה שהוואקף מכניס ונמצאות ללא פיקוח?
<ישראל כספי: אני אומר לכם למה: המשטרה ורשות העתיקות פועלות ביחסי תן וקח עם הוואקף המוסלמי.
<ישראל כספי: הוואקף לוחץ בצורה דרמטית להוציא את ערימות העפר כי חלק מכוונתו זה להרחיב את המסגדים ולבנות על מקום ערימות העפר מסגדים חדשים.
<ישראל כספי: והתכנית שאנחנו מכירים כבר למעלה מ-10 שנים היא לחבר את אורוות שלמה לשער הרחמים עם מסגד אחד ענק בשטח של 10 דונם, איפה שנמצאות ערימות העפר.
<ישראל כספי: לא זו הסיבה שאנחנו - - -
מירי רגב: מספיק, תודה.
מירי רגב: פייגלין ואורית אחרוני הדוברים ואז נסכם.
משה זלמן פייגלין: אני מבקש להתרומם לרגע עוד פעם מעל לרזולוציה של האבן הזו והאבן ההיא ולהבין מה ראינו כאן.
משה זלמן פייגלין: דווקא מתוך מה שראינו כאן
משה זלמן פייגלין: מהשבועות האחרונים, מהסרט שמיכאל הראה, ראינו ארכיאולוג שמנסה לצלם בפינה המזרחית של ההר איזושהי משאית שפורקת עפר ובא אליו איש וואקף ולא מאפשר לו את זה.
משה זלמן פייגלין: ובא אליו איש משטרת ישראל וחוסם בפני אזרח ישראלי – גם איש מקצוע, ארכיאולוג, אבל זה לא משנה, כל אזרח ישראלי – את היכולת לצלם, מה שמותר לכל תייר.
משה זלמן פייגלין: זה הדבר הראשון שראינו.
משה זלמן פייגלין: אחר כך ראינו שוב את משטרת ישראל לא מאפשרת לאזרח ישראלי אחר לצלם.
משה זלמן פייגלין: לא רק זאת, ראינו גם בסוף הסרט את האחוריים, מה שאומרים, עושים ירח, לשוטרים ולמצלם ולמדינת ישראל כאחד.
משה זלמן פייגלין: למה אני מציין את הנקודה הזאת שעליה אין ויכוח?
משה זלמן פייגלין: אני חושב שראינו את התמונות יחדיו, ניצב ביטון - - -
<אבי ביטון: פרשנו אותן אחרת.
משה זלמן פייגלין: פרשנו אותן לחלוטין אחרת.
משה זלמן פייגלין: תרשה לי לומר לך איך אני מפרש את הסרט שראינו: הסרט שראינו, גברתי, הוא בדיוק הסיבה לגישה המזלזלת של מנהל רשות העתיקות, עד שקיבל בראש וקצת התיישר, והמטייחת – סליחה, אני מאוד מכבד אותך, אבי – אבל המטייחת של הקצין במקום.
משה זלמן פייגלין: מה בעצם הסרט הזה הראה לנו?
משה זלמן פייגלין: הסרט הזה הראה לנו מי הריבון בהר הבית.
משה זלמן פייגלין: הריבון הוא לא עם ישראל באמצעות כנסת ישראל באמצעות ממשלת ישראל.
משה זלמן פייגלין: הריבון הוא ממשלת ירדן באמצעות המכשיר הביצועי שלה – הוואקף המוסלמי.
משה זלמן פייגלין: הם מבינים, האדונים הנכבדים שהגיעו לכאן, וממש לא מתרגשים ממה שקורה כאן כי פשוט במסגרת הדיון המשעמם הזה הם חייבים לשבת אבל זה לא ממש מה שישפיע בשטח.
משה זלמן פייגלין: הם מבינים שהריבון הוא לא אנחנו ולא הממשלה.
משה זלמן פייגלין: זה מה שיוצא מכל הדיון הזה.
משה זלמן פייגלין: הוויכוח הוא לא על גבעת העפר הזו ועל הקורות ההן – הוויכוח הוא, כמו שאמרה וכמו שנאמר קודם לכן, אך ורק בשאלה אחת: מי הריבון.
משה זלמן פייגלין: עם ישראל צריך לדעת שהר הבית, לב-לבה של ירושלים, מתחת לאפו ומתוך עקיפת הכנסת, נמסר לריבונות ירדנית.
מירי רגב: משרד התרבות, מה רצית להגיד?
<גיא אטיאס: אני עוסק בנושא רשות העתיקות במשרד התרבות.
<גיא אטיאס: אני רוצה להגיד שבדיון הראשון לא הייתי אבל אני די מופתע מזה שנאמר בדיון הזה שהמשרד לא מכיר או אני, כגורם שמטפל במשרד - - -
מירי רגב: לא נורא, השרה תבוא ותכיר.
מירי רגב: השרה תבוא לדיון והיא תצטרך לענות כבר לשאלות.
<גיא אטיאס: אני חושב שנכון לבצע איזשהו ערוץ הידברות גם עם המשרד בנושא הזה.
<גיא אטיאס: השרה היא הממונה אבל גם המשרד יכול בהחלט להיות כתובת.
<גיא אטיאס: אני מציע שתזמני דיון מקדמי - - -
מירי רגב: מה דיון?
מירי רגב: אני לא עושה שום דיון מקדמי – אני אסכם עכשיו ואתם תבואו עם תשובות לדיון הבא.
מירי רגב: אם נעשה לכל דיון גם דיון מקדמי אז אנחנו נשאר לעסוק רק בתרבות אבל אנחנו צריכים לעסוק בעוד כמה דברים ברצף של החיים שלנו.
אורית סטרוק: גברתי היושבת-ראש, לא אתייחס לדוח - - -
מירי רגב: אם את מתייחסת לדוח – את יוצאת החוצה.
מירי רגב: אל תסבכי אותי, בבקשה אורית, די.
אורית סטרוק: לא להתרגז.
מירי רגב: אני לא מתרגזת אבל די, אי אפשר.
מירי רגב: אנחנו לא ילדים בגן.
מירי רגב: תסכמי את מה שאת רוצה להגיד – דיברת, נתתי לך הרבה מאוד לדבר.
אריה אלדד: אתמול חניתי על אדום-לבן והדביקו לי על השמשה מה שלפי מקורות זרים נקרא דוח.
מירי רגב: יפה, אריה.
מירי רגב: אני אשתמש בזה.
מירי רגב: חברים, אני רוצה לסכם וללכת למליאה.
מירי רגב: תוסיפי את מה שאת רוצה להוסיף לדיון.
אורית סטרוק: אני רוצה להוסיף מבחינת בקשות אופרטיביות, שעולות גם במה שקראתי באינטרנט וגם במה ששמענו וצפינו כאן.
אורית סטרוק: בקשה אופרטיבית ראשונה: אני מבקשת שהוועדה, כמו שאומרים, תחקור עד העצם את שאלת החלטת הממשלה שכביכול אוסרת ושלפי המקורות הזרים לא אוסרת כלל תפילת יהודים בהר הבית.
אורית סטרוק: אם החלטת הממשלה מ-67' לא אוסרת תפילת יהודים בהר הבית, תתכבד ממשלת ישראל הנוכחית להחליט אם היא אוסרת את זה או לא אוסרת את זה.
אורית סטרוק: אם היא לא אוסרת את זה – זה מותר ושיפסיקו לסבן אותנו.
אורית סטרוק: שנית, הסיור – מעניין אותי כמה טרקטורים יכנסו להר הבית וכמה כלים כבדים וכמה אישורים יינתנו לפני שוועדת הפנים של הכנסת תוכל לקבל אישור לבקר שם.
מירי רגב: את לא תוכלי להיות שם כי את לא חלק מהוועדה.
אורית סטרוק: אני לא אהיה שם משום שאני לא עולה להר הבית, מירי.
אורית סטרוק: אבל השערורייה הזו שוועדת הפנים של הכנסת לא יכולה לבדוק, זו שערורייה, פשוט שערורייה.
ישראל אייכלר: גם אני לא אעלה לשם כי על פי ההלכה אסור לעלות להר הבית.
אורית סטרוק: גם אני מאותה סיבה לא אעלה - - -
מירי רגב: לא נפתח דיון עכשיו.
אורית סטרוק: אני לא מדברת על זה – אני מדברת על זה מדינת ישראל צריכה - - -
מירי רגב: מאה אחוז, תודה, הלאה.
אורית סטרוק: דבר שלישי – ועדת השרים הנכבדה.
אורית סטרוק: קצה הקרחון ששמענו פה עכשיו מהנציג של שרת התרבות, הוא שלפי הכתוב במקורות זרים, ועדת השרים הנכבדה כמעט ולא מתכנסת בכלל.
אורית סטרוק: אותי מעניין - - -
מירי רגב: אנחנו נכנס אותה פה בוועדה.
אורית סטרוק: ההחלטות האלה שמספרים לנו שהתקבלו – מתי הן התקבלו?
אורית סטרוק: מתי בפעם האחרונה התכנסה?
אורית סטרוק: איזה דיווחים היא מקבלת באמת?
אורית סטרוק: דבר אחרון – השאלה אם ממשלת ישראל ומדינת ישראל מכבדת את החוק של עצמה כי לפי מקורות זרים הסיבה שהמשטרה מבצעת את רוב הבדיקה והאכיפה היא משיום שלא מוצא חן בעיני הוואקף שרשויות אחרות של מדינת ישראל יפעלו שם.
אורית סטרוק: את המשטרה הם מוכנים לקבל.
אורית סטרוק: אז עם כל הכבוד, הוואקף לא יקבע לנו איך אנחנו מממשים את החוקים של עצמנו.
מירי רגב: בסדר, תודה.
מירי רגב: קודם כל, תודה רבה לכל מי שהגיע.
מירי רגב: אני לא מתכוונת לדון כרגע בריבונות כי זה לא יביא אותי לשום מקום.
מירי רגב: אם נדון בריבונות, לא נתקדם בכלום – נישאר בריבונות.
מירי רגב: אני רוצה להתקדם ואני עושה כמה דברים במקביל, כפי שאני עושה כל הזמן: אנחנו מחכים עדיין לתשובת שרת המשפטים לשאלה: האם מותר, וזו לא אפליה של יהודים שרוצים בהר הבית ולא יכולים לעלות להתפלל בהר הבית?
מירי רגב: קיימנו ועדה חסויה אחת בסוגיית הר הבית, נקיים ועדה חסויה נוספת בנושא סוגיית הר הבית.
מירי רגב: לוועדה הזאת צריך יהודה גליק להכין לי את כל המקרים משלושת החודשים האחרונים בהם המשטרה צריכה להגיד אם נכנסים יהודים בשעות האלה או לא.
מירי רגב: יש לנו עבודה מסודרת במקביל לטובת העניין הזה, כי אני לא רוצה לקבור את העניין.
מירי רגב: השאלה היום היא על פיקוח, אכיפה והשגחה על פעילות הוואקף בהר הבית או גורמים אחרים שמאושרים על-ידי ועדת השרים בראשותה של השרה לימור לבנת.
מירי רגב: אני מבקשת שתגיע לכאן השרה ותציג: אלו פרויקטים אושרו על-ידי ועדת שרים לענייני מקומות קדושים, מתוקף מה הם אושרו, מי מפקח על הפרויקטים האלה, איך מפקחים על הפרויקטים האלה, מי מקבל דיווח בממשלה על הפרויקטים האלה, מתי אמורים הפרויקטים האלה להסתיים.
מירי רגב: אני מבקשת שכאשר תגיע השרה היא גם תציג לנו מהן החלטות הממשלה לדורותיהן בסוגיית הר הבית וכניסת יהודים לתפילה בהר הבית.
מירי רגב: היא נציגת הממשלה – שתציג לנו את זה.
אורית סטרוק: כולל הפרוטוקול משנת 67'.
מירי רגב: כולל הפרוטוקול מ-67' שכבר נחשף פה.
מירי רגב: משום שאתה לא יכול להזיז את קורות העצים, אבי, אני מבקשת שתהיה פנייה של רשות העתיקות לוועדת שרים.
מירי רגב: הרי יש עבודות, נכון?
מירי רגב: כל העבודות עולות לוועדת שרים?
מירי רגב: זאת גם עבודה.
מירי רגב: עזבו את ראש הממשלה בצד, עזבו אתו.
<יובל ברוך: אנחנו לא יוזמים - - -
מירי רגב: אתם לא יוזמים – אז תזמו.
מירי רגב: תפנו לשרה ותגידו שאתם מבקשים להעלות – אם אתם לא יוזמים, אז הוועד ייזום.
אורית סטרוק: לפי המקורות הזרים, אתם אלה שצריכים ליזום.
מירי רגב: הם לא יוזמים – זאת הבעיה - - -
<יובל ברוך: לא נתתם לי להשלים להגיד מה אנחנו לא יוזמים.
מירי רגב: שקט – אל תיזום.
מירי רגב: אל תיזום – תתעסק עם השכבות.
מירי רגב: הוועדה מבקשת מהוועד: תיזום בבקשה פנייה – אם צריך, אני איזום – לשרה שמבקשת שכמו שיש עבודות שונות שוועדת השרים מאשרת, שהיא תפנה את הקורות למקום מוגן.
מירי רגב: משום שכל המלצה לוועדה, מתקבלת או לא מתקבלת, על-ידי רשות העתיקות – אני מתארת לעצמי שאתה תאשר את הבקשה של הוועד ותמליץ להעביר את הקורות למוזיאון או למקום שבו יוכלו להישמר.
מירי רגב: אז אבי יוכל לבצע את תפקידו ולהעביר אותן משם.
מירי רגב: האם זה בסדר?
מירי רגב: האם זה ברור?
מירי רגב: דבר אחד כבר עשינו, פעלנו בלי ראש הממשלה?
מירי רגב: הדבר השני: פרויקטים של ועדת שרים, קורות העצים – דיברנו.
מירי רגב: ערימות הפסולת וערימות האבנים: אני מציעה לכם לשקול להזיז משם את ערימות הפסולת כמו גם את ערימות האבנים – גם את זה נעביר לוועדת שרים ועכשיו נהפוך אותה - - -
יהודה גליק: אל תגידי פסולת – תגידי תשפוכת עפר.
שולי מועלם-רפאלי: תשפוכת עפר זה לא פסולת.
מירי רגב: ערימות העפר.
<ישראל כספי: ערימות העפר עם הממצאים הארכיאולוגיים.
מירי רגב: ערימות העפר עם הממצאים הארכיאולוגיים והאבנים – להעביר את הכול מהמתחם למקום מסודר.
מירי רגב: כדי להעביר דבר ממקום למקום צריך את אישור ועדת שרים – נביא את זה לאישור ועדת שרים, גם את זה.
מירי רגב: דבר שני להעביר לוועדת שרים.
אורית סטרוק: צריך אישור בג"ץ בשביל זה.
מירי רגב: הוועד, בבקשה – אתה מרכז לי מהיום את העבודה של הוועדה.
מירי רגב: אני מבקשת מהמשטרה: האם יש צילומים של כל הפעילות שנעשית בהר הבית?
<אבי ביטון: יש צילומים יומיים – גם בווידאו וגם בסטילס – של כל פעילות וכל עבודה בהר הבית.
מירי רגב: זאת אומרת, אם אני בוועדה החסויה מבקשת לקבלת צילום מתאריך מסוים, בשעה כזאת או אחרת, יש צילום שלכם?
<אבי ביטון: סביר להניח שכן.
מירי רגב: סביר להניח שכן – יפה.
מירי רגב: לגבי נוכחות הטרקטורים – אבי, אני עדיין חושבת שאפשר לעשות משהו כדי להוציא אותם בשעות שאין פעילות.
מירי רגב: גם לזה צריך אישור של ועדת השרים?
<אבי ביטון: זה לא עניין של ועדת שרים.
<אבי ביטון: להוצאת הטרקטורים יש משמעויות.
מירי רגב: מה המשמעות?
<אבי ביטון: קודם כל, זו פעולה שלא בוצעה מעולם.
<אבי ביטון: הטרקטורים האלה קיימים שם הרבה מאוד שנים שם.
מירי רגב: אולי זאת הבעיה.
<אבי ביטון: נכון.
מירי רגב: דברים שלא בוצעו מעולם – אפשר לצאת מהקופסה ולחשוב עליהם אחרת.
<אבי ביטון: ברגע שתתקבל החלטה לפעול להוציא את הטרקטורים, אנחנו - - -
מירי רגב: אני מבקשת שני דברים: שהמשטרה תשקול להוציא את הטרקטורים כשהם לא עובדים שם.
מירי רגב: אני מבקשת להעלות את זה, ישראל, אתה תאסוף את הכול ותבוא אלי אחר כך ונראה איך אתה תכין לוועדת שרים, ליושבת-ראש ועדת שרים, מסמך מסודר שלך וגם שלי, של הוועדה.
מירי רגב: אני מבקשת להזיז את הטרקטורים בזמן שהם לא עובדים.
מירי רגב: אישור של ועדת שרים למקומות קדושים – אנחנו רוצים לשמור על מקום הקודש – כל הכלים שלא עובדים, שגומרים את העבודה שלהם, זזים למתחם אחר בפיקוח, באחריות, והכול יהיה בסדר.
<אבי ביטון: אני חייב לציין שוועדת שרים מתכנסת על פי חוק.
<אבי ביטון: יש כמה קריטריונים בחוק על פיהם מתכנסת ועדת השרים.
<אבי ביטון: אני לא חושב שהדברים האלה שקשורים לטרקטורים - - -
מירי רגב: על פי מה היא מתכנסת?
משה זלמן פייגלין: אתה אומר דבר והיפוכו.
משה זלמן פייגלין: אמרת: זה לא בסמכותי אבל זה גם לא בסמכותם.
מירי רגב: אז אנחנו נעביר לה.
מירי רגב: אם היא תיתן תשובה שזה לא בסמכותה - - -
<יובל ברוך: אבל אם הייתם נותנים לי להשלים את המשפט - - -
שולי מועלם-רפאלי: נחפש מי הסמכות.
מירי רגב: בסמכות של מי?