GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: אני מקווה שנוכל להגיע להבנות עד יום שלישי הבא ושלושת המשרדים, אוצר, בינוי ופנים, יוכלו להציג את זה פה, יחד עם הוועדה כדי שנוכל לבוא עם בשורה בנושא של דיור בר-השגה.
<שלמה בן-אליהו: אני רוצה לברך את מר משה כהן שיהיה אחראי על כל התחום של ההתחדשות האירונית.
<עינת גנון: (הצגת מצגת) עשינו בחינה אצלנו במשרד כדי לדעת איפה עומדים הפרויקטים לפינוי-בינוי וזאת התמונה שעומדת היום אצלנו על השולחן.
<עינת גנון: כדי לסבר את האוזן, יש היום שני מסלולי פעילות: מסלול רשויות מקומיות שבו משרד השיכון מתקצב עבור הרשויות המקומיות את כל הליך התכנון, פעולות הסברה לתושבים, סיוע בכל מה שקשור בהתארגנות לפרויקט.
<עינת גנון: יש את המסלול היזמי שבו היזמים מקדמים את הפרויקט מא' עד ת'.
<עינת גנון: במסלול רשויות מקומיות יש היום 70 מתחמים מוכרזים, מתוכם 40 תכניות בתוקף.
<עינת גנון: מתוך אותן תכניות שבתוקף יש לנו כ-20 פרויקטים שנמצאים לקראת ביצוע, בביצוע ושניים מהם כבר מאוכלסים.
<עינת גנון: במסלול היזמים יש 120 בקשות על שולחננו.
מירי רגב: את מדברת על מתחמים לפינוי-בינוי.
<עינת גנון: כן, אבל פה אנחנו מדברים על מתחמים נקודתיים ולא על שכונות שלמות.
<עינת גנון: פה יש 120 בקשות שמתוכן 17 מתחמים מוכרזים.
<עינת גנון: ההבדל הוא שפה ההכרזה ניתנת כשהפרויקט נמצא בשלבים המתקדמים לקראת ביצוע.
<עינת גנון: פה יש לנו 17 תכניות בתוקף כי ההכרזה היא רק כשהתכנית מאושרת.
<עינת גנון: מתוכם כ-10 פרויקטים לקראת ביצוע, או בביצוע או באכלוס.
<עינת גנון: ראינו שיש פה הרבה מאוד חסמים שמעכבים את המימוש של הפרויקטים וכניסה של פרויקטים נוספים לכל התהליך.
<עינת גנון: קודם כל, הימשכות הליכי התכנון.
מירי רגב: אני מקווה שזה יסתיים.
<עינת גנון: אנחנו מאוד מקווים שתיקון 102 יזרז את ההליכים אבל כבר הכנסת עשתה הליך מבורך כשהכניסה את תכניות פינוי-בינוי לווד"ל.
<עינת גנון: אנחנו כבר נערכים להעביר כמה שיותר תכניות למסלול הווד"ל ומקווים שזה ייקצר את לוחות הזמנים.
<עינת גנון: בכל מצב, ההתארכות הזאת גורמת לדיירים תחושות של חוסר ודאות.
<עינת גנון: גם היזמים עצמם לא יודעים מה יהיה ערך הדירה עד שהתכנית תאושר, עד שיגיעו לבנייה.
<עינת גנון: כמובן יש עוד את ההליך של הוצאת היתרי בניה ואת כל הליך ההתארגנות.
<עינת גנון: כמובן יש את השאלה שעולה במוסדות התכנון: מה זכויות הבניה שצריך ואפשר לתת כדי לאפשר את הכדאיות הכלכלית?
<עינת גנון: אנחנו מגיעים לא פעם לתכניות בצפיפות גבוהה.
<עינת גנון: מוסדות התכנון מערימים עלינו הרבה דרישות בדרך, עם דרישות כאלה ואחרות.
<עינת גנון: חלקן כמובן מוצדקות, אבל הן מעמיסות מאוד על הכדאיות הכלכלית של הפרויקטים.
<עינת גנון: עוד שאלה שגורמת לחוסר ודאות היא הנושא של היטל השבחה.
<עינת גנון: היזמים לא יודעים אם יש היטל השבחה או לא.
<עינת גנון: גם אם הם יודעים שכן יהיה, מה יהיה גובה היטל ההשבחה?
<עינת גנון: לכן קשה להם מאוד להעריך את שווי הפרויקט ואת כל העלויות הכרוכות בו.
חנא סוייד: חוק התכנון והבנייה נותן פטור מהיטל השבחה.
<עינת גנון: לא, בפינוי-בינוי אין פטור ובתמ"א 38 יש פטור.
חנא סוייד: אם האזור מוכרז על ידי שר השיכון - - -
<עינת גנון: אין פטור, יש אופציה לרשות המקומית, למועצת העיר לקבל החלטה.
<עינת גנון: זאת אופציה, זה לא כמו בתמ"א 38 שזה ניתן באופן אוטומטי.
<עינת גנון: כל עירייה יכולה לקבל החלטות בהתאם לשיקול דעתה.
<עינת גנון: יש את השאלה של הדיירים הסרבנים.
<עינת גנון: אני לא מדברת על דיירים שיש להם סיבות טובות וראויות למה הם לא מוכנים להיכנס לפרויקט, אלא הדיירים, אם אפשר לקרוא להם הסחטנים, שרוצים לקבל יותר, או בגלל שיש איזה סכסוך שכנים הם מחליטים להתנקם.
מירי רגב: דיירים סחטניים או יזמים חזיריים?
חמד עמאר: המילה סחטנים לא מתאימה.
מירי רגב: מה זה סחטנים?
מירי רגב: אם היית רואה את הדיירים בגבעת עמל, לא היית אומרת שהם סחטנים.
מירי רגב: היית אומרת שהיזמים הם חזיריים ומנהל מקרקעי ישראל והמוסדות של שיכון ובינוי היו צריכים לדאוג להם לקורת גג עוד לפני שמכרו את השטח לפינוי ובינוי.
מירי רגב: להגיד על דיירים שהם סחטנים, אני חושבת שזה לא נכון.
מירי רגב: עדיף להגיד חזירים ליזמים מאשר סחטנים לדיירים.
חמד עמאר: אני מבקש למחוק את המילה הזאת, זאת מילה מאוד קשה ופוגעת.
מירי רגב: זה לא לעניין לומר דיירים סחטנים.
<עינת גנון: אני מתנצלת, לא היתה כוונה.
<יצחק שחק: גברתי היושבת ראש, אולי עדיף בכלל לא להגיד חזירים כי אולי היזמים לא רוצים להפסיד בפרויקטים.
מירי רגב: אין לי בעיה שהם ירוויחו, השאלה כמה הם רוצים להרוויח?
<שחק יצחק: בין לא להפסיד לבין חזירים יש קצת מרחק.
מירי רגב: בקיצור, מנכ"ל בוני הארץ הבנתי את מה שאתה אומר ועדיין אני לא חוזרת בי ממה שאמרתי.
מירי רגב: אני מבקשת לא לומר שדיירים הם סחטנים.
דוד אזולאי: צריך להסביר לו שאת לא חוזרת בך בגלל הדיון שהיה פה בשבוע שעבר.
מירי רגב: אמרתי לפני כן, שאם היה אז את פרויקט בינוי-פינוי-בינוי אז גבעת עמל לא היו נמצאים במצב כזה שאנשים נזרקים לרחוב.
מירי רגב: אף אחד לא דואג להם ונותנים להם 200,000 שקלים שאפילו רבע חדר בתל-אביב הם לא יכולים לקנות עם זה.
דוד אזולאי: אף אחד לא לוקח אחריות.
מירי רגב: מוציאים אותם מבית שהם חיים בו כבר 65 שנים.
<שלמה בן-אליהו: אלה שני נושאים שונים.
מירי רגב: הכול שונה, אבל בסוף הכול מתקשר לכל.
<שלמה בן-אליהו: תני לי רק לעשות את החלוקה של נושאי הדיון ויהיה לנו יותר נוח.
<שלמה בן-אליהו: כאשר מדובר על פינוי של פולשים או פינוי של דיירים שגרים בבתים מסוימים, לא מכוח הסכמה.
<שלמה בן-אליהו: כאשר מישהו רוצה לעשות תכנית של בינוי-פינוי או פינוי-בינוי, יש לאדם זכויות בדירה שלו.
<שלמה בן-אליהו: הדירה רשומה על שמו ואלה הזכויות שלו.
<שלמה בן-אליהו: עכשיו השאלה: אם רוצים להרוס את הבניין הזה ולבנות בניין אחר, זה נושא כלכלי.
<שלמה בן-אליהו: בא המחוקק ואמר שיש לנו מספר מסוים של דיירים שרוצים ללכת לנושא הכלכלי ויש דיירים שמתנגדים ללכת לפרויקט של פינוי-בינוי וזאת מכל מיני סיבות.
<שלמה בן-אליהו: אדם יכול לומר שהוא לא מעוניין שיהרסו את הבניין שלו והוא צריך לעבור לגור בשכר דירה.
<שלמה בן-אליהו: הוא אדם מבוגר, לא רוצה לצאת מהדירה שלו.
<שלמה בן-אליהו: יש סיבות לגיטימיות למה אדם לא רוצה לצאת הדירה שלו, גם אם הוא יכול לקבל פרויקט יפה יותר או דירה גדולה יותר.
<שלמה בן-אליהו: החוק אומר שניתן לתבוע בבית משפט דייר שמסרב משיקולים לא סבירים.
<שלמה בן-אליהו: מה זאת אומרת לא סבירים?
<שלמה בן-אליהו: כאשר הוא אומר שכולם קיבלו תמורה של 100 ואני רוצה 150.
<שלמה בן-אליהו: אז אי-אפשר לפנות אותו מהדירה ולבצע את הפרויקט של פינוי-בינוי, אבל אפשר לתבוע אותו על הנזק הכלכלי שנגרם.
<שלמה בן-אליהו: לאחרונה בתי המשפט אומרים שבמקרים כאלה שהם מזהים שפוגעים בעצם בדיירים האחרים כי הם רוצים יותר מהר ולא רוצים את השוויוניות, בית המשפט פוסק שהדיירים האלה הם דיירים שגורמים נזק ובעצם מטיל עליהם עיצומים כספיים.
<שלמה בן-אליהו: זאת המשמעת של דייר סרבן.
<שלמה בן-אליהו: מה המשמעות מבחינתנו?
מירי רגב: סרבן זה בסדר, אבל לא סחטן.
<שלמה בן-אליהו: מה משמעות הדבר מבחינתנו?
<שלמה בן-אליהו: היזם שנכנס לפרויקט אומר לעצמו: אם יש בבניין הזה דיירים שהם סרבנים, גם אם יש לי זכות לתבוע אותם בבית משפט, ההליך המשפטי לוקח כמה שנים ואז יש בעיה עם התחשיב שלי מה להציע לדיירים כיוון שאני יודע שאין לי ביטחון מושלם.
<שלמה בן-אליהו: מישהו יכול להגיד שהוא לא רוצה ואי-אפשר לכפות עליו את ההליך של פינוי-בינוי, נוצר מצב שכלכלית הוא מתמחר את הסיכון של משך הזמן של ההתנהלות המשפטית.
<עינת גנון: אני רוצה להוסיף עוד דבר בעניין הכדאיות הכלכליות.
<עינת גנון: לפני שנה עדכנו עם משרד המשפטים תקן שמאי שקובע מה הרווח היזמי הסביר, כדי לא להגיע לסיטואציה שבאמת יש רווחים שהם מעל הסבירות, באופן שפרויקט יכול להתקיים ותהיה כדאיות כלכלית גם לדייר וגם ליזם בערכים סבירים.
<עינת גנון: גם מצד הדיירים יש בהחלט קשיים.
<עינת גנון: אמרתי כבר שהליכי התכנון גורמים לחוסר אמון.
<עינת גנון: מכיוון שאישור תכנית לוקח כל-כך הרבה שנים, הדיירים כבר מאבדים אמון בתהליך.
<עינת גנון: הם לא בטוחים שמשהו ייצא לפועל.
<עינת גנון: יש לנו גם את השאלה מי מארגן את הדיירים?
<עינת גנון: לא פעם מסתובבים בשכונות כל מיני אנשים שפשוט אוספים חתימות, מחתימים את האנשים, מתחייבים לכל מיני הבטחות לא מציאותיות ופשוט הורסים את הפרויקט ואין אפשרות לממש אותו.
<עינת גנון: בשל כך, הרבה פעמים הדיירים לא מאמינים ביזם וחושבים שאחר-כך הוא נותן להם תמורה פחותה.
<עינת גנון: חשש נוסף של הדיירים הוא שאחד או שניים מקבלים יותר.
<עינת גנון: ישנם דיירים שנרתמו לסייע בארגון, הדיירים האחרים חוששים שהם מקבלים משהו מתחת לשולחן.
<עינת גנון: כמובן, באופן טבעי, הדיירים גם חוששים לעזוב את הבית שלהם.
<עינת גנון: הם צריכים לפנות את הדירה ולעבור לדירה שכורה לתקופה לא קצרה והם חוששים שאולי ביום בהיר היזם יפשוט רגל והם יישארו בלי בית ובלי הנכס העיקרי שלהם.
<שלמה בן-אליהו: תחזרי רגע לשקף של המספרים.
<שלמה בן-אליהו: יש חוסר ודאות ליזם והוא לא יודע מה קורה מבחינה כלכלית.
<שלמה בן-אליהו: בסופו של דבר, כשהוא יבנה את הבניין החדש וירצה למכור את הדירות, אם התהליך ארך מ-2000 עד 2013, הוא לא יודע כמה הדירה תהיה שווה בשנת 2013.
<שלמה בן-אליהו: הוא לא יודע מה יקרה עם היטל ההשבחה, הוא לא יודע מה יקרה עם בתי המשפט.
<שלמה בן-אליהו: הוא לא יודע אם הוועדה המחוזית תטיל עליו תנאים כאלה שיהפכו את הפרויקט ללא כלכלי, למשל, דרישות חנייה מיוחדות וכדומה.
<שלמה בן-אליהו: מכיוון שמראש הוא לא יודע מה תהיה התמורה שלו, בשלב הראשוני הוא מציע לדיירים את הדבר הכי מינימאלי שהוא יכול להציע.
<שלמה בן-אליהו: הוא יכול גם בכלל לא לרצות להתחיל עם זה כי הוא אומר לעצמו: אני לא מסוגל לקחת פרויקט של 10 שנים.
<שלמה בן-אליהו: זאת לא שיטת עבודה נכונה.
<שלמה בן-אליהו: אני לא יכול לעבוד עם זה כשאני לא יודע מה התוצאה בסוף.
<שלמה בן-אליהו: בגלל חוסר הוודאות שלו הוא מציע את הדבר הכי מינימאלי לדיירים.
<שלמה בן-אליהו: לעומת זאת קיים חוסר אמון של הדיירים ביזמים והם לא רוצים ללכת על זה.
מירי רגב: הם חוששים ממה שיהיה איתם.
<שלמה בן-אליהו: לכן, למרות שהמדינה השקיעה הרבה מאוד תקציבים בנושא של מנהלי פרויקטים, מתכננים, מארגנים בקהילה וכדומה, אנחנו רואים שהתוצאות נמוכות ביותר.
חנא סוייד: אתם מדברם בעיקר על בעיות בין היזם לבין הדיירים.
חנא סוייד: מדובר כאן בפרויקט שיש לו תכלית ציבורית.
חנא סוייד: אני רוצה קצת לשמוע מה המעורבות של המדינה בתהליך הזה.
חנא סוייד: מה אינפוט שלכם בתהליך?
חנא סוייד: האם זה 5% או 1%?
חנא סוייד: מה הביטחונות שאתם נותנים?
חנא סוייד: אם אזרח בעל דירה יודע שהמדינה נותנת לו גב ונותרת לו בטחונות אז הוא יוכל יותר לזרום.
<שלמה בן-אליהו: הנה הכותרת.
<שלמה בן-אליהו: עד היום המדינה השקיעה קרוב ל-250 מיליון שקלים בפרויקטים האלה ברמה של הליווי.
<ויקי וענונו: לא חבל?
<ויקי וענונו: לא היה כדאי בכסף הזה לבנות דיור ציבורי לאנשים שאין להם בתים?
<שלמה בן-אליהו: תמיד יש אלטרנטיבות לכספים.
<שלמה בן-אליהו: לכולם ברור שהנושא של התחדשות עירונית הוא נושא שחייב לעמוד במרכז העניינים.
<שלמה בן-אליהו: אני אסביר מדוע.
<שלמה בן-אליהו: הבינוי בשיפולי הערים, בשטחים הירוקים או בשטחים הירוקים ילך ויצטמצם בגלל סיבות, הן של הגופים הסביבתיים, הן של הרשויות והן בשל איכות החיים בארץ.
<שלמה בן-אליהו: לכן אין ספק שבעשור הקרוב תהיה הרבה יותר ביצוע פעילות בתוך המרקם העירוני הקיים ולא בתוך השטחים הפתוחים.
<שלמה בן-אליהו: אם אנחנו הולכים לבינוי בתוך המרקם העירוני הקיים, אנחנו צריכים באמת לזהות את הפתרונות שיועילו.
<שלמה בן-אליהו: אנחנו מזהים היום שמה שנעשה עד היום לא הצליח.
<שלמה בן-אליהו: לכן הבאנו הצעה לממשלה ולקבינט הדיור.
<שלמה בן-אליהו: קבינט הדיור אישר את הפתרון המוצע הזה.
<שלמה בן-אליהו: אחרי שזיהינו את כל החסמים שדיברנו עליהם עד עכשיו הוא מציע פתרון.
<שלמה בן-אליהו: אני אשמח לשמוע מכם הצעות לייעל את הפתרון הזה.
<אבנר עורקבי: היו פה אנשים שהם בדיור הציבורי ואתה מדבר על תמ"א.
<אבנר עורקבי: אי-אפשר לשלב את הדבר הזה גם בתוך התמ"א?
מירי רגב: הוא לא מדבר על תמ"א.
<אבנר עורקבי: אניע מדבר על פינוי-בינוי.
<אבנר עורקבי: אי-אפשר לשלב את הדיור הציבורי בתוך הפינוי-בינוי.
<אבנר עורקבי: אם היזם לוקח על עצמו בנייה של כמה אחוזי בנייה, אי-אפשר להפריש אחוז אחד או פרומיל אחד לטובת הדיור הציבורי?
<שלמה בן-אליהו: אם רוצים להרוס פרויקט מצרפים לו שתי בעיות.
<שלמה בן-אליהו: אם רוצים שפרויקט יצליח, משאירים אותו עם הבעיה שלו.
<שלמה בן-אליהו: אנחנו רואים שהפרויקט עד היום לא מצליח והוא בעייתי.
<שלמה בן-אליהו: אם עכשיו אני אגיד גם ליזם, תעשה עוד איזו פעילות אחרת או שתהיה קשור לדיור הציבורי, זה יקרוס לחלוטין.
<שלמה בן-אליהו: הנושא של הדיור הציבורי זה נושא תקציבי.
<שלמה בן-אליהו: אכן צריך לתקצב ולתת לאנשים כספים לצורך הדיור הציבורי בהתאם למה שקיים בהתאם למה שקיים.
<שלמה בן-אליהו: אבל לא לערב נושא אם נושא?
<ויקי וענונו: מה קיים?
<ויקי וענונו: אתה יודע מה קיים?
מירי רגב: זה לא דיון על דיור ציבורי.
מירי רגב: הדיון היום הוא על פינוי-בינוי.
<ויקי וענונו: מירי, הדיון היום היה צריך להיות על דיור בר השגה.
מירי רגב: נכון, אבל שינינו את זה.
<ויקי וענונו: רגע, סליחה.
<ויקי וענונו: זה שהכנסת מתנהלת בצורה כזאת שמודיעה בשעה 9 בערב שהדיון - - -
מירי רגב: מה לעשות שהשר לא יכול להגיע?
<ויקי וענונו: השר לא יכול להגיע כי הוא לא רוצה לבוא ולעמוד מול אותם אנשים.
מירי רגב: בשבוע הבא נדבר על דיור בר השגה.
מירי רגב: דרך-אגב, דיור בר השגה זה לא דיור ציבורי.
<ויקי וענונו: מעניין אותנו לדעת מה דיור בר השגה אומר.
מירי רגב: אנחנו נגיד לכם בשבוע הבא.
מירי רגב: דיור בר השגה זה לא דיור ציבורי אבל נדבר על זה אחר-כך.
תמר זנדברג: אגב , למה לא?
תמר זנדברג: מי קבע שלא?
מירי רגב: ככה, כי לא.
מירי רגב: זה סוג שונה.
מירי רגב: דיור ציבורי זה דיור ציבורי ודיור בר השגה זה דיור בר השגרה.
תמר זנדברג: דיור בר השגה הוא דיור בר השגה לאלו שאין ידם משגת.
תמר זנדברג: יש דיור ציבורי שהוא בר השגה, יש דיור להשכרה שהוא בר השגה.
מירי רגב: אז אנחנו עושים הפרדה.
מירי רגב: יש לנו קריטריונים מה זה דיור בר השגה, ודיור ציבורי זה דיור ציבורי.
תמר זנדברג: אנחנו יכולים לקבוע קריטריונים אבל אי-אפשר להוציא את זה מקשר של פתרונות הדיור, שמתחיל מדיור ציבורי - - -
מירי רגב: צודקת, אבל אנחנו לא מדברים על דיור ציבורי היום.
תמר זנדברג: לעשות את ההפרדה הזאת זאת הפרדה מלאכותית.
<ויקי וענונו: בעיקרון, מירי, את אומרת שאנשים מיעוטי יכולת, שהם לא עונים על קריטריונים של דיור בר השגה, ובגלל שלא בונים בתים לדיור ציבורי - - -
מירי רגב: אני לא רוצה לדבר על זה עכשיו.
<ויקי וענונו: - וגם הם לא בקריטריונים האלה, הם פשוט יכולים לעזוב את הארץ.
מירי רגב: אני לא רוצה להגיד את זה כי אני לא אמרתי את זה.
מירי רגב: דיור ציבורי צריך לטפל בזה בנפרד.
מירי רגב: נדבר על זה כי יש לי הרבה מה להגיד.
<ויקי וענונו: איפה אני רואה אותך בסדר-היום על דיור ציבורי, מירי?
מירי רגב: עכשיו אני עושה דיון על פינוי-בינוי.
<ויקי וענונו: הפינוי-בינוי שעליו את מדברת, רוב האנשים שם חיים בדיור ציבורי.
מירי רגב: אני מצטערת, זה לא הדיון.
<ויקי וענונו: בקטמונים ובתלפיות, איפה שאדוני מדבר, זה אנשים של דיור ציבורי.
מירי רגב: נגמור את זה נתעסק גם בדיור ציבורי.
מירי רגב: הדיון עכשיו הוא לא על דיור ציבורי.
<עינת גנון: מה הפתרון שאנחנו מציעים כדי להתמודד עם כל הקשיים האלה?
<עינת גנון: אנחנו בעצם מציעים הליך של בניית בניינים חדשים בקרקעות שהן כרגע פנויות ויאפשרו הליך של בינוי-פינוי ואחר-כך השלמה של בינוי חדש.
<עינת גנון: כל זה ללא מעורבות יזם.
<עינת גנון: לראשונה המדינה פה נכנסת נעלי היזם.
מירי רגב: המדינה בעצם לוקחת אחריות על התחדשות עירונית ולא אומרת: היזם רוצה תהיה התחדשות עירונית, היזם לא רוצה, לא תהיה התחדשות עירונית.
<עינת גנון: יותר מזה, גם המדינה היא זאת שתבצע.
<עינת גנון: אנחנו לא משאירים את כל ההליך של המשא ומתן בין הדיירים לבין היזם ואני מייד אפרט.
מירי רגב: כדי למנוע, לדוגמה, את מה שקרה בגבעת עמל.
<עינת גנון: גבעת עמל זה משהו אחר.
מירי רגב: למנוע מצב שדיירים מפונים יצטרכו ללכת אחר-כך - - -
<שלמה בן-אליהו: פה מדובר על חוזה כלכלי.
מירי רגב: אוקיי, המדינה תהיה חלק מהמשא ומתן.
מירי רגב: בואו נמשיך להקשיב.
<ויקי וענונו: מירי, הרי אנחנו רואים בצורה שיטתית איך המדינה מוציאה אנשים מהבתים שלהם.
<ויקי וענונו: זה פשוט לא נותן פתרונות.
מירי רגב: יש לי אליך הרבה כבוד.
מירי רגב: הנושא של הדיור הציבורי באמת חשוב לי.
מירי רגב: אני היום לא מתעסקת עם הדיור הציבורי.
<ויקי וענונו: אני לא מדברת על דיור ציבורי.
<ויקי וענונו: אני מדברת גם על פינוי-בינוי.
<ויקי וענונו: אנחנו רואים איך זורקים אנשים מהבתים שלהם ולא נותנים להם פתרון.
מירי רגב: תני לו לגמור לדבר ולהציג את המודל לפינוי-בינוי.
<ויקי וענונו: אני יכולה לעזור לו.
<ויקי וענונו: אם אתה אומר שאין את המודל הזה ולהכניס שתי בעיות ליזם, אני מוכנה כאדם פשוט, כאזרח קטן, להראות לך איך אנחנו מייצרים מודלים שכוללים גם דיור בר השגה, גם דיור ציבורי וגם דיור לאנשים שיש להם כסף.
מירי רגב: תכף תציעי.
מירי רגב: אחרי שהם ידברו, את תרשמי, תדברי בזמנך ונשמח לשמוע את הרעיונות שלך.
<שלמה בן-אליהו: נשמח לשמוע את רעיונות.
<עינת גנון: במודל החדש אנחנו לוקחים שכונה שלמה ולא מתחם נקודתי ומתחילים לתכנן אותה יחד עם הרשות המקומית לתהליכים של התחדשות עירונית.
<עינת גנון: בתוך השכונה אנחנו מאתרים את אותן קרקעות פנויות שמאפשרות להתחיל את הבינוי החדש.
<עינת גנון: אני רוצה להראות דוגמה.
<עינת גנון: לקחנו פה את שכונת קטמונים ח' ו-ט' בירושלים.
<עינת גנון: לקחנו שכונה שלמה של כ-2,300 יחידות דיור קיימות.
<עינת גנון: בתוך השכונה איתרנו את האזורים שמתאימים לסוגים שונים של התחדשות עירונית.
<עינת גנון: האזור שמסומן בכתום זה אזור שאמרנו שפה יהיה רק עיבוי.
<עינת גנון: לא יהיה בו פינוי-בינוי כי השכונה עצמה לא מסוגלת לשאת תוספות כל-כך גדולות של יחידות דיור חדשות.
מירי רגב: עיבוי זה אומר חיזוק מבנים במקרה של רעידות אדמה, הרחבת דירות ותוספת קומות.
<עינת גנון: האזורים שמסומנים בצהוב הם האזורים שמיועדים לפינוי-בינוי.
<שלמה בן-אליהו: יש אזורים שבכלל לא יגעו בהם.
<עינת גנון: כמו למשל האזור הזה שהוא אזור של בנייה צמודת קרקע.
<עינת גנון: צריך להשאיר גם אזורים כאלה בשכונה.
<ויקי וענונו: למי נבנות הדירות האלה?
<עינת גנון: רגע.
<עינת גנון: זה ניתוח של המצב הקיים.
<עינת גנון: אתם רואים את האזור שמסומן בתכלת.
<עינת גנון: זה אזור שהיום הוא קרקע פנויה.
<עינת גנון: למי שמכיר זה משמש כחניון אגד.
<עינת גנון: אגב, כל האזור הוא עם פוטנציאל מדהים.
<עינת גנון: הוא סמוך לאצטדיון טדי.
<עינת גנון: אזור עם נגישות מצוינת ופוטנציאל נהדר.
מירי רגב: באזור הזה אתם מתכננים לבנות את המגדלים - - -
<עינת גנון: אנחנו לוקחים את הקרקע שמסומנת בכחול ואנחנו אומרים שיכולות להיכנס בקרקע הזאת בין 250 ל-300 יחידות דיור חדשות.
<ויקי וענונו: למי?
מירי רגב: אני רוצה ללמוד מזה כדי לראות מה עושים.
מירי רגב: אני לא יכולה לנהל כך דיון.
חנא סוייד: אבל השאלות הן רלוונטיות.
מירי רגב: אני אתן לה רשות דיבור.
מירי רגב: תן לה לגמור להסביר ואחר-כך נשאל את כל השאלות.
<עינת גנון: משרד השיכון או מנהל מקרקעי ישראל ישווקו את הקרקע הפנויה לקבלן.
<עינת גנון: הקבלן יצטרך לבנות את כל זכויות הבנייה, בין 250 ל-300 יחידות דיור.
<עינת גנון: אבל, אותו קבלן לא קשור בכלל לפינוי-בינוי.
<עינת גנון: הוא יוכל למכור כמחצית הדיון.
<עינת גנון: לצורך העניין, הוא יוכל למכור 150 יחידות דיור.
מירי רגב: מה עם 150 האחרות?
<עינת גנון: לגבי 150 האחרות, למדינה תהיה שמורה זכות אופציה בעצם לרכוש את יתרת הדירות לטובת דיירים שיחליטו שהם רוצים לעבור הליך של פינוי-בינוי מתוך השכונה הגדולה.
מירי רגב: זאת אומרת שהדיירים שגרים בשכונה, שהם רוצים לעבור במסגרת פינוי-בינוי והם רוצים להשתדרג, יוכלו לקבל דירה תמורת דירה.
מירי רגב: הדירה שהם יקבלו תהיה גדולה יותר, חדשה יותר ומחוזקת.
תמר זנדברג: זה לא הרעיון של פינוי-בינוי?
מירי רגב: אם היית מהתחלה, היית שואלת אחרת כי לא מדברים על פינוי-בינוי אלא על בינוי-פינוי-פינוי.
מירי רגב: אז היינו נמנעים מגבעת עמל.
מירי רגב: בגלל שאחרת - - -
תמר זנדברג: אני מתנצלת שאיחרתי, אני אגיש התנצלות בכתב.
תמר זנדברג: הרעיון הבסיסי של פינוי-בינוי הוא שקודם כל הדיירים הקיימים יוכלו לקבל דירה.
מירי רגב: אבל עד היום זה לא היה.
<עינת גנון: אנחנו בעיקר מסתמכים על זה שאיתרנו קרקע פנויה, שהמעבר יכול להיות ישירות לדירה החדשה בלי להזדקק לכל המהלך של מעבר לשכירות לתקופה של 3 שנים, עם כל מה שכרוך בחוסר נוחות של מעבר פעמיים.
<עינת גנון: המדינה שומרת לעצמה את זכות האופציה ובמכרז שאנחנו מפרסמים, אנחנו בעצם קובעים את מחיר הדירה מראש לקבלן.
<עינת גנון: הקבלן בעצם הוא זה שמגיש לנו את ההצעה לגבי מחיר הקרקע, במקרה שחלילה ובכל השכונה של 2,300 יחידות דיור - - -
מירי רגב: אני רוצה להבין בשפה פשוטה.
מירי רגב: את אומרת שיהיה לך מחיר מטרה לדירה.
מירי רגב: זאת אומרת, דירה מסוימת, אם היא עולה בשוק 1.5 מיליון שקלים, ב-150 דירות שהמדינה משאירה לעצמה יהיה תמהיל של דירות קטנות ודירות גדולות.
מירי רגב: הדירות האלה יהיה להן מחיר מטרה שהוא מחיר נמוך מהשוק.
<שלמה בן-אליהו: לא.
<שלמה בן-אליהו: אני אסביר.
<שלמה בן-אליהו: עזבו לרגע את המצגת.
<שלמה בן-אליהו: אנחנו מנתקים כרגע בין הנושא של הדיירים שמגיעים לבין העסקה הכלכלית עם מי שבונה את הבניין.
<שלמה בן-אליהו: קבלנים מהתאחדות בוני הארץ או כל קבלן אחר, אנחנו עושים לו מכרז.
<שלמה בן-אליהו: יש פה אפשרות לבנות 300 יחידות דיור.
מירי רגב: אני חייבת לצאת לרגע.
מירי רגב: חבר הכנסת חמד עמאר יחליף אותי.
מירי רגב: (יו"ר חמד עמאר)
<שלמה בן-אליהו: אנחנו יודעים שמחיר מכירה של דירה במקום הזה הוא, נניח, 1.2 מיליון שקלים.
<שלמה בן-אליהו: אנחנו גם יודעים שמחיר קרקע הוא 200,000 שקלים וזה מה שהציע היזם, דהיינו, 200,000 מחיר לקרקע.
<שלמה בן-אליהו: אנחנו אומרים לו כך: 150 דירות תמכור באיזה מחיר שתרצה.
<שלמה בן-אליהו: 50% מהדירות המדינה קונה ממך אופציה.
<שלמה בן-אליהו: שנתיים מרגע שהתחלת לחפור את הפרויקט אנחנו רוצים שהדירות האלה יהיו ברשותנו ואנחנו נגיד לך מי יגור בדירות האלה.
חמד עמאר: מי יקבע את המחיר?
<שלמה בן-אליהו: המחיר קבוע מראש.
<שלמה בן-אליהו: אני אומר לו: אני קונה ממך את הדירה במיליון שקלים.
חמד עמאר: המדינה קובעת את המחיר?
<שלמה בן-אליהו: כן.
<שלמה בן-אליהו: למה זה מיליון שקלים?
<שלמה בן-אליהו: אם מחיר המכירה הוא בעצם 1.2 מיליון ומחיר הקרקע שהיא שלנו הוא 200,000 שקלים, אז כמו בכל עסקת קומבינציה, אני אומר לו שיבנה עבורי את הדירה.
<שלמה בן-אליהו: הוא מרוויח אותו רווח מעסקה רגילה אחרת ואני קונה את זה ממך מראש במחיר של 1 מיליון שקלים.
<שלמה בן-אליהו: אם כן, יש לנו בעצם 150 דירות שיש לי אופציה לקנות אותן תוך שנתיים ב-1 מיליון שקלים.
<תומר רוזנר: אין לך התחייבות רכישה?
<שלמה בן-אליהו: אין לי התחייבות רכישה, יש לי אופציה לקנייה.
<שלמה בן-אליהו: ברגע שיש לי אופציה לקנייה יש לי סטוק של 150 דירות.
<שלמה בן-אליהו: יש לנו את משרד המכירות של הקבלן שיש שם את התשריטים, יש שם פירוט של גודלי הדירות ואיך הדירות ייראו.
<שלמה בן-אליהו: אז אנחנו עושים קול קורא לשכונה.
<שלמה בן-אליהו: בניין שלם שירצה לעבור ולעשות פינוי – אם יש מישהו אחד בבניין שמסרב לעבור ולא משנה מה הסיבה, מוצדקת או לא מוצדקת, אנחנו לא מתעסקים איתו.
אורלי לוי אבקסיס: כלומר, אתם לא מתעסקים עם כל הבניין.
<שלמה בן-אליהו: רק בניין שלם שיבוא ויגיד שהוא מוכן לבצע הליך של פינוי-בינוי, אנחנו אומרים לאותו בניין: יש לך איקס מטר מרובע.
<שלמה בן-אליהו: עוד מעט אני אסביר איך עושים את השלב של העבודה עם הדיירים.
<שלמה בן-אליהו: בהנחה שכל הדיירים הסכימו, ואנחנו יודעים מה כל אחד מקבל, אנחנו מפנים אותם למשרד המכירות בליווי שלנו.
<שלמה בן-אליהו: הם בוחרים את הדירה שלהם בהתאם למה שהיה להם.
<שלמה בן-אליהו: אם היה לו, למשל, 60 מ', יהיה מקדם מסוים והוא יקבל דירה גדולה יותר בבניין החדש.
<ויקי וענונו: והוא צריך להוסיף כסף.
<שלמה בן-אליהו: הוא לא מוסיף.
<שלמה בן-אליהו: הדייר יכול לעבור מהדירה הישנה שלו לדירה החדשה שלו.
<שלמה בן-אליהו: נניח שכל הדיירים הסכימו ועברו לבניין החדש.
<שלמה בן-אליהו: בבניין שפונה, אנחנו יודעים מראש שעל הקרקע ניתן לבנות 1 ל-4, בהתאם למה שנסגר עם מהנדס העיר.
<שלמה בן-אליהו: הדיירים עברו ובקרקע שהתפנתה היו 150 דיירים ועכשיו אפשר לבנות שם 600 דירות.
<שלמה בן-אליהו: על הקרקע של ה-600 דירות אנחנו עושים עוד פעם אותה עסקה.
<שלמה בן-אליהו: עושים מכרז.
<שלמה בן-אליהו: אומרים לקבלן שהוא יכול למכור 50% באיזה מחיר שהוא רוצה ועל 50% אנחנו רוצים אופציה.
<שלמה בן-אליהו: בעצם זה כל הזמן מתגלגל.
<שלמה בן-אליהו: היזם אף פעם לא מפסיד.
<שלמה בן-אליהו: מבחינת המדינה, תמיד המדינה שמה 150 מיליון שקלים על 150 הדירות הראשונות.
אורלי לוי אבקסיס: אבל לא סתם עשיתם אופציה לקנייה, כי אתם לוקחים בחשבון שכמו שנכשלה תמ"א 38 יכול להיות שגם כאן יש חסם.
אורלי לוי אבקסיס: ברגע שהכנסת שדייר אחד מסרב, כל הבניין לא יכול לעבור.
אורלי לוי אבקסיס: לא סתם עשית אופציה, כי אתה אומר שזה לא יהיה בר מימוש ולכן למה לי לקנות את הדירות אם בסוף אני לא אעשה את זה.
אורלי לוי אבקסיס: יכולתם להתחייב לקנות את כל ה-150 דירות הללו ולהעביר בשלבים כאלה ואחרים.
אורלי לוי אבקסיס: כמה תמ"א 38 נמנעו מלעשות בגלל שדייר אחד לא היה מוכן?
<שלמה בן-אליהו: זה לא תמ"א 38.
אורלי לוי אבקסיס: זה בדיוק אותו דבר.
<שלמה בן-אליהו: זה לחלוטין לא אותו דבר.
אורלי לוי אבקסיס: אחד מתנגד אז אין עסקה.
<שלמה בן-אליהו: בתמ"א 38 זאת כבר לא בעיה.
חמד עמאר: אני עכשיו מנהל את הוועדה.
חמד עמאר: אף אחד לא מדבר בלי שאני נותן לו אישור.
חמד עמאר: רק חברי כנסת יכולים להיכנס באמצע.
אורלי לוי אבקסיס: בתמ"א 38 כבר טיפלו בזה.
<שלמה בן-אליהו: זה לא נושא של תמ"א 38, זה נושא של פינוי-בינוי.
אורלי לוי אבקסיס: זה ברור לחלוטין אבל הכשל הוא אותו כשל.
<שלמה בן-אליהו: כרגע נוצר מצב כזה שבעצם הדיירים אין להם קשר עם הקבלן שבונה.
<שלמה בן-אליהו: מי עכשיו יעבוד עם הדיירים?
חמד עמאר: המדינה תעבוד עם הדיירים.
חמד עמאר: דיברת בהתחלה על אופציה של שנתיים מרגע תחילת החפירה.
חמד עמאר: אתה בטוח שבתוך השנתיים הדירות יסתיימו.
חמד עמאר: אתה תאבד את האופציה עוד לפני שיגמרו את הדירות.
חמד עמאר: עכשיו אמרת שקשה מאוד לבנות בתוך שנתיים.
חמד עמאר: (היו"ר מירי רגב)
<שלמה בן-אליהו: אני לא מתכנן שהדירות האלה ייגמרו תוך שנתיים.
<שלמה בן-אליהו: סביר להניח שהן ייגמרו.
<שלמה בן-אליהו: רוב הדיירים שרוצים לעבור לדירה חדשה, אחד רוצה שני כיורים, אחד רוצה ריצוף כזה, לגיטימי לחלוטין.
<שלמה בן-אליהו: מהשלב שהוא התחיל את החפירה עד השלב שהוא מסיים, הדיירים שהחליטו שהם רוצים לעבור יקבלו את הדירה החדשה.
<שלמה בן-אליהו: אם הם ירצו תוספות, הם יבקשו תוספות.
<שלמה בן-אליהו: מבחינתי אני נותן לדיירים שתי אלטרנטיבות: או שתקבל ממני 1.2 מיליון שקלים עבור הדירה שלך כי זה שווי הדירה החדשה, או שתעבור לדירה באותו מתחם שאתה רוצה.
מירי רגב: שלום למנכ"ל הכנסת.
מירי רגב: אנחנו היום חנכנו כנסת ירוקה עם קנקני מים.
מירי רגב: זה גם חיסכון כלכלי וגם סביבתי וגם המים טעימים.
רונן פלוט: וגם חיסכון של חצי מיליון שקלים.
מירי רגב: לחיים.
מירי רגב: גם חצי מיליון שקלים חיסכון וגם חיסכון של 30 קוב פלסטיק.
<ויקי וענונו: אז החצי מיליון שקלים זה הכסף שנגנב מהדיור הציבורי.
מירי רגב: אנחנו חוזרים לדיון.
<שלמה בן-אליהו: אין לנו ספק שהיזם יתמחר את זה ש-50% מהדירות נמצאות אצלו בהקפאה, כי לקחתי אופציה ולא קניתי, ויוריד את מחיר הקרקע.
<תומר רוזנר: זה אומר שמחירי הדירות האחרות יעלו.
<תומר רוזנר: צריך לקחת את זה בחשבון.
<שלמה בן-אליהו: לא יעלו.
<שלמה בן-אליהו: הוא יוריד את מחיר הקרקע.
<שלמה בן-אליהו: אני אומר לו שהנתון הוא ש-50% הוא יכול למכור באיזה מחיר שהוא רוצה ו-50% אני רוצה אופציה.
מירי רגב: קודם כל, זה שינוי כי המדינה סוף סוף לוקחת על זה אחריות וזה לא יזם קובע.
אורלי לוי אבקסיס: מירי, אבל יש שם כשל וזה לא יתממש.