GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פרץ ורטהיימר: ואני שואל אתכם: מה פשעם ומה חטאתם?
פרץ ורטהיימר: מדוע נשללת מהם הזכות האלמנטרית של לימודים במנוחה?
פרץ ורטהיימר: מתי סוף סוף יגיע הזמן שילדים אלו יוכלו ללמוד בגן מבלי לסבול מתוצאות האלימות?
פרץ ורטהיימר: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, אין לנו שום אפשרות לחזור למקום שבו ראו הילדים את הצעצועים, את עבודות היצירה ואת חפציהם האישיים נשרפים באש.
פרץ ורטהיימר: הורי הילדים מתנגדים ובכל תוקף לחזור למקום, ובצדק.
פרץ ורטהיימר: אף אחד מאתנו, רבותי הנכבדים, לא מוכן שבנו הקטן יחזור בפעם השלישית לגן שנשרף פעמיים.
פרץ ורטהיימר: יתרה מכך, יד שלא רעדה מלשרוף את הגן פעמיים, תעשה זאת גם בפעם השלישית.
פרץ ורטהיימר: אני פונה כאן ועכשיו לעיריית פתח-תקווה וזועק את זעקת הילדים: די.
פרץ ורטהיימר: מספיק לנו עם הכותרות הרעשניות בעמודי החדשות ובאמצעי התקשורת.
פרץ ורטהיימר: אנו רוצים ללמוד בגן בשקט ובשלווה בדיוק כמו כל הילדים האחרים.
פרץ ורטהיימר: אנו מאוד מבקשים מעיריית פתח תקווה, שסייעה בידינו בהצבת המבנה הראשון, ואף שיפצה את המבנה לאחר ההצתה הראשונה, להקצות לאלתר מגרש חלופי קבוע והולם בהליכים מזורזים לשם בניית גני הילדים כדי שסוף סוף תגיע כבר סאת הסבל של הילדים לקיצה.
נסים זאב: מה אתם עושים בינתיים בימים אלה?
פרץ ורטהיימר: אנחנו נמצאים במקום אחר, בכיתת לימוד בבית ספר סמוך.
פרץ ורטהיימר: אנחנו צריכים לפנות את זה בשבועיים הקרובים.
פרץ ורטהיימר: אנו מבקשים מוועדת הפנים של הכנסת להקציב לוח זמנים ולעקוב אחר יישום הדברים.
פרץ ורטהיימר: לקראת סיום, אבקש מחברי הרב קורלנסקי לחלק לנוכחים את התיקייה עם החומר הרלוונטי.
פרץ ורטהיימר: תודה רבה.
משה גפני: חבר-הכנסת נסים זאב, אתה רוצה להוסיף משהו?
נסים זאב: הדברים מאוד ברורים.
נסים זאב: יש פה שני נושאים לגמרי שונים.
נסים זאב: הנושא המרכזי שלנו הוא נושא ההצתה והאם המשטרה פעלה כמו שצריך לפעול בשעת אמת.
נסים זאב: הנושא השני הוא נושא עירוני, מדיניות העירייה.
נסים זאב: אני הייתי סגן ראש עיריית ירושלים ואני יודע מה זה מאבק על כל הקצאה, על כל גן בכל אזור, איפה רגיש פחות ואיפה רגיש יותר ומאבק של שכנים.
נסים זאב: על מקווה ברמות 03 הביאו אלף אנשים להתנגד כי אמרו שזה עומד לזהם את כל ירושלים.
נסים זאב: יש דברים כאלה.
נסים זאב: אנחנו חיים את זה בשטח.
משה גפני: אתה לא שמעת בתחילת הישיבה את ראש העיר.
משה גפני: הוא אמר, ואני נוטה לקבל את זה, הסכסוך במקרה הזה הוא לא סכסוך דתיים-חילוניים.
משה גפני: הסכסוך במקרה הזה הוא סכסוך נדל"ני מובהק.
משה גפני: זאת אומרת, גם אם יבנו שם מועדון כלשהו, האנשים לא רוצים שיבנו שם.
נסים זאב: הוא לא סכסוך נדל"ני.
נסים זאב: אם זה שטח חום, זה לא נדל"ני.
נסים זאב: הלא הם לא הקימו את הקרוואן על שטח פרטי אלא על שטח ציבורי.
נסים זאב: כל אדם שגר בסמוך לשטח ציבורי, יודע שיבנו שם או גן ילדים או בית ספר או בית כנסת.
משה גפני: אמר הרב טירר שבפתח-תקווה זה לא עובד כך.
נסים זאב: אני אומר איך זה צריך לעבוד.
נסים זאב: ככה זה עובד.
נסים זאב: לדעתי, העירייה לא יכולה ללכת לפשרה בעניין הזה.
נסים זאב: זה שטח עירוני.
נסים זאב: למשל נושא הגדר, זה לא רק נושא עקרוני.
נסים זאב: הרי אנחנו יודעים מה קורה בקטמונים.
נסים זאב: אתה יודע איזו השתלטות של מאפיה, של עבריינים על שטח ציבורי קיים?
נסים זאב: אנשים מרחיבים מרפסות ובונים חדרים.
משה ספקטור: מדברים בלי לשמוע את הרקע ואת הבעיות האמיתיות.
משה ספקטור: אם הרב היה שומע על מה אני מדבר, הוא היה מבין שיש פה בעיה יחודית.
נסים זאב: מה זה יחודית?
נסים זאב: הציבור הירושלמי פחות יחודי?
משה ספקטור: אני לא חושב שלעיריית פתח-תקווה מגיעה ההתלהמות הזאת.
משה גפני: מר ספקטור, אני מאפשר לכל אחד לומר את דברו ואני לא אתן לאף אחד ללכת מבלי שאתה תאמר את דבריך, מפני שמבחינתי שני דברים חשובים בישיבה הזאת, אלה הדברים שלך והסיכום של מפקד תחנת המשטרה.
נסים זאב: אני מאוד מעריך את העירייה הזאת.
נסים זאב: אני יודע שהיא עושה רבות למען מוסדות הדת בעיר הזאת.
נסים זאב: אני רק אומר שעירייה לא יכולה להרשות לעצמה לוותר על שטחים חומים.
נסים זאב: כאן מדובר בגדר ופשרה יכולה להיות שאולי קו הבניין יהיה במרחק מסוים, אבל לא קו המגרש.
נסים זאב: גדר היא גדר ושטח הוא שטח.
משה גפני: הרב קמינסקי, בבקשה.
אורי קמינסקי: אני רוצה להגיד שני דברים.
אורי קמינסקי: א.
אורי קמינסקי: מגיע קצת קרדיט למר ספקטור אישית.
אורי קמינסקי: אנחנו מקבלים את רוב מה שאנחנו צריכים.
משה גפני: וזה במדינת ישראל של היום דבר גדול מאוד אם מקבלים מה שמגיע.
אורי קמינסקי: בנוגע לגן הזה, אני חושב שהטיפול של העירייה ושל המשטרה הוא בכפפות של משי קצת ואז יוצא החוטא נשכר.
אורי קמינסקי: זאת אומרת, אנחנו מתמודדים עם תופעה שאנחנו לא צריכים להתמודד איתה.
אורי קמינסקי: לפולש מגיע עונש וצריך לטפל בו בצורה החמורה ביותר ולא להסיט הצידה את אלה שנמצאים על שטח שהעירייה נתנה אותו, אנחנו לא פלשנו.
אורי קמינסקי: זו הנקודה.
שמואל טירר: אני רוצה שבפרוטוקול יירשמו שתי שורות.
שמואל טירר: למרות הביקורת הקשה שיש לנו על עיריית פתח-תקווה בנושא הפלישות ומגרשים, אנחנו מלאים הערכה לעיריית פתח-תקווה.
שמואל טירר: אנחנו מקבלים כמעט את כל מה שאנחנו צריכים.
שמואל טירר: יש לנו ויכוח קשה על הוותרנות של העירייה במגרשים.
משה גפני: אתם מקבלים משהו מהעירייה שלא מגיע לכם?
שמואל טירר: אנחנו אומרים שבמדינת ישראל בשנת 2001, אם אתה מקבל את מה שמגיע לך, אתה גם במצב טוב.
יחזקאל לביא: היתה שם תביעה לסילוק יד?
משה גפני: פה עיריית פתח-תקווה עשתה את מה שהיא צריכה לעשות.
משה גפני: העניין פה הוא שיש שם שכנים שלא נוח להם והם לא רוצים שמבנה ציבורי יהיה על יד הבתים שלהם.
משה גפני: אין פה שום נושא אחר.
משה גפני: מר ספקטור, בבקשה.
משה ספקטור: אני רוצה לומר כמה משפטי רקע.
משה ספקטור: (מראה את מפת העיר).
משה ספקטור: השכונה הוותיקה שנבנתה בשנות ה-50 והאוכלוסייה המיוחדת שהיתה בה יושבת כולה בשטח הצהוב.
משה ספקטור: השכונות החדשות נבנו מרחוב מנחם בגין דרומה.
משה ספקטור: בכל השטחים החומים שנמצאים מרחוב מנחם בגין דרומה, כולל הציבור הדתי והחרדי, אין שום בעיה.
משה ספקטור: בנו בתי ספר, גני ילדים, מרכזים קהילתיים, בתי כנסת.
משה ספקטור: אין ציוץ לאף אחד.
משה ספקטור: בתוך התהליך הזה היו שתי חריגות.
משה ספקטור: היו שלוש בעצם, אבל זה פלש לתוך שטח ציבורי ירוק, סמוך לבית ספר, לא היתה שום בעיה.
משה ספקטור: החלק הראשון, זה מגרש 522 המפורסם שיועד למוסדות הבעל שם-טוב, ו-523 שגם כן יועד למוסדות הבעל שם-טוב.
משה ספקטור: בפינה הרחבה הוקם בית ספר "תלמוד תורה".
משה ספקטור: אף אחד לא דיבר.
משה ספקטור: זה גובל מצד אחד בכביש הפנימי הותיק, רחוב צפת ורחוב מנחם בגין.
משה ספקטור: הוא לא גובל עם אף בית.
משה ספקטור: אין שום בעיה.
משה ספקטור: הוא כבר קיים שלוש שנים ואף אחד לא מתווכח על כך.
משה ספקטור: הבעיה היא ברצועה הצרה.
משה ספקטור: אלה הבתים הוותיקים.
משה ספקטור: אנשים שגרים שם חמישים שנה.
משה ספקטור: בחוץ אין להם כלום.
משה ספקטור: פתאום מתחילים לעשות גדרות, פתאום מעמידים מבנים.
משה ספקטור: התכנית המקורית היתה לבנות ארבעה גני ילדים ועל כל גן בית כנסת, כי צריך לתת שירות לציבור הדתי והחרדי, אני מודע לדברים האלה.
משה ספקטור: שמו את הקרוואנים.
משה ספקטור: פשוט היינו מופתעים מההתנגדות הנחרצת.
משה ספקטור: בשנה שעברה, במגרש 522, כשהתחלנו להעמיד שם קרוואנים לגני ילדים, היו ויכוחים: מה פתאום על יד הבית שלי וכו'.
משה ספקטור: זאת אומרת, שתי הנקודות האלה אני רואה אותן כנקודות חיכוך עם ציבור בעייתי, מיוחד שיושב בשכונה ותיקה חמישים שנה ומולו בונים שכונה לתפארת.
משה ספקטור: יש בזה גם נימה של טינה, אני לא יודע איך להגדיר את זה.
משה ספקטור: אבל בואו נבחן את ההיבט הרחב יותר, הפסיכולוגי.
משה ספקטור: אני לא מדבר על ההיבט האנטי-דתי.
משה ספקטור: ללא ספק זו לא הבעיה המרכזית.
משה ספקטור: רובם מסורתיים, רובם הולכים לבתי כנסת.
משה ספקטור: הם לא נגד העניין מבחינה דתית.
משה ספקטור: פשוט באים וחוסמים להם פתאום את האוויר שלהם.
משה ספקטור: למרות זאת, גן ילדים אחד שהוקצה על ידי משרד החינוך כבר מתחילים לבנות.
משה ספקטור: אין על זה ויכוח.
משה ספקטור: אנחנו מתלבטים לגבי הגן השני.
משה ספקטור: אלה שטחים חומים שנקבעו לפני כעשר שנים, כשהתחילו ללכת על הפרוייקט המורחב של עמישב המורחבת עם העמותות, בתוכן שלוש-ארבע עמותות חרדיות.
משה ספקטור: קיבלנו אותן בשמחה.
משה ספקטור: אין לנו שום בעיה עם הדברים האלה.
משה ספקטור: אבל הפלישה הזאת מצפון לרחוב מנחם בגין, בשתי הנקודות האלה, הן נקודות החיכוך.
משה ספקטור: כי מה שנמצא מדרום, יכולים פה כל האורחים להעיד, אין שום בעיה.
משה ספקטור: עובדה, בונים לתפארת, עושים את זה.
משה ספקטור: אנחנו מחפשים פתרונות אלטרנטיביים, במיוחד באזור הזה (מצביע על המפה).
משה ספקטור: גם פה זו שכונה דתית חרדית.
משה ספקטור: יש לנו פה עימות אחר עם המגרשים.
משה ספקטור: ישנה מצוקה.
משה ספקטור: בסך הכל כמות העמותות, כמות הדירות יצרה מצב שגם עם נעשה סלטות באוויר לא נצליח לתת תשובה עם השטחים החומים שישנם כדי לספק את כל הצרכים של הציבור, במיוחד הציבור החרדי.
משה גפני: מה אתה מציע לפתרון הבעיה המיידית הזאת?
משה ספקטור: קודם כל, אני לא מאלה שצריך להופיע בוועדת הכנסת ולהיות מופתע שהובא לידיעתי שמוקם בית ספר רק בחודשים האחרונים, כי אני בדרך כלל מתכנן את הדברים קדימה, ואם אני לא עושה כך, אוי ואבוי.
משה ספקטור: השנה וגם בשנה שעברה, בשביל לתת פתרונות גם לציבור החרדי, היקצו עשרה גני ילדים, קיבלנו תקציב רק לחמישה כרגע.
משה ספקטור: ההקצאה היתה לפני שנה וחצי שנתיים.
משה ספקטור: אם היינו בונים אותם, אני מאמין שחלק מהבעיות שמעלים אותם לא היו צריכים לעלות.
משה ספקטור: חוץ מזה, מקופתה הדלה של העירייה, ואני יודע את המצוקות, העמדנו חמישה או שישה קרוואנים.
משה ספקטור: להעמיד קרוואן זה כ-75 אלף שקל.
משה ספקטור: תעשו מכפלה.
משה ספקטור: שנה שעברה כנ"ל.
משה ספקטור: העמדנו קרוואנים.
משה ספקטור: זו הוצאה כבדה.
משה ספקטור: יש בעיות בטיחות, יש גידור, כל מיני דברים כאלה.
משה גפני: אתם עושים את זה רק לציבור החרדי?
משה ספקטור: עושים את זה לכולם.
משה ספקטור: בעיניי כל הציבור שווה.
משה ספקטור: אני יושב עם כולם ומטפל בהם.
משה ספקטור: העמדנו 22 קרוואנים.
משה גפני: מר ספקטור, אין ויכוח לגבי העניין הזה.
משה גפני: גם הם אומרים את זה.
משה ספקטור: לנו יש בעיה אמיתית לגבי "שפתי רננות", למצוא מקום חלופי.
משה גפני: אין מגרש של הינהל באזור?
משה ספקטור: ישנו מגרש של המינהל שהוא צמוד ל"תלמוד תורה".
משה ספקטור: הוא גם כן גובל בין רחוב מנחם בגין לרחוב צפת.
משה ספקטור: המגרש הזה מיועד לבנייה.
משה ספקטור: נחפש פתרון אחר ציבורי שלא מפריע לנו.
משה ספקטור: לכן אני מבקש שיופעל לחץ מכאן יחד עם העירייה על משרד התשתיות שיעשו את ההעברה.
משה גפני: אי-אפשר לעשות עיסקת קומבינציה?
משה ספקטור: אפשר לעשות פה עיסקת קומבינציה.
משה גפני: וניסיתם?
משה ספקטור: לא ניסינו.
משה ספקטור: עד לאחרונה, אני אומר בגלוי, לא היה עם מי לדבר במינהל מקרקעי ישראל.
משה ספקטור: כל הזמן מתחלפים מנכ"לים ומנהלי מחוזות.
משה ספקטור: אתה לא יכול לסגור איתם דברים.
משה ספקטור: היום המינהל הוא בעייתי.
משה ספקטור: אני מבקש את עזרתכם גם בתחום הזה וגם בתחום של זירוז קבלת האשרות לבנייה, לא לתכנון, ממשרד החינוך.
משה גפני: עיריית פתח-תקווה לא מקופחת במשרד החינוך.
משה ספקטור: אני לא אמרתי שהיא מקופחת, אבל היא מקבלת את זה בצורה מאוד מאוד איטית.
משה גפני: אני מכיר את הטיפול של משרד החינוך בבנייה ברשויות מקומיות.
משה גפני: אתם לא מהמקופחים.
משה ספקטור: אופציה אחת זה המגרש בסמוך ל"תלמוד תורה", שגם הוא צריך להתרחב.
משה ספקטור: לסיכום, אני יכול לומר, יש לנו בעיה חמורה עם שטחים חומים כאן (מצביע על המפה).
משה ספקטור: יש לנו כוונה להרחיב פה עוד פרוייקט שנקרא "נחלים", ובתוכו כבר משבצים רזרבות בשביל לתת מענה למצב העכשווי.
משה ספקטור: אנחנו לא מדברים על אלה שעתידים לגור בשכונה החדשה.
משה ספקטור: זאת אומרת, ישנה פה בעיה אמיתית שאנחנו מתלבטים בה ומנסים לחפש פתרונות.
משה גפני: מר ספקטור, אני מאוד מודה לך.
משה גפני: סגן ניצב אנקרי, כתוצאה מהדיון כאן, מה אתה חושב לעשות?
סנ"צ נסים אנקרי: ברשותך, אני רוצה, קודם כל,
סנ"צ נסים אנקרי: למחות על הדברים שאמר מר טירר קודם לכן.
משה גפני: אגב, אני לא אומר שום דבר על עבודת המשטרה.
משה גפני: אבל מר טירר מביא לידי ביטוי בדבריו הרגשה של רבים מאתנו, יכול להיות שלא בצדק.
משה גפני: אני לא זוכר מקרה של הצתת גן פעם אחר פעם ולא מוצאים עד עכשיו את המצית.
שמואל טירר: בהצתות אחרות כן מצאו את המצית.
משה גפני: אני מציע שתהיה ער לעניין הזה.
משה גפני: אל תכעס עליו.
סנ"צ נסים אנקרי: שוב אני חוזר ואומר, שאני רוצה למחות על הדברים של הרב טירר.
סנ"צ נסים אנקרי: כשלא מכירים את החוק, לפעמים מפרשים אותו לא נכון.
סנ"צ נסים אנקרי: אנחנו במדינה דמוקרטית, ואני כמפקד משטרה לא יכול לעצור אנשים סתם כי בא לי או בגלל שאני חושב שהם עשו משהו.
סנ"צ נסים אנקרי: כדי להביא מישהו לבית משפט אני חייב שיהיו לי מספיק ראיות.
סנ"צ נסים אנקרי: גם אם אני יודע בוודאות שמישהו רצח אדם, אם אין לי מספיק ראיות אני לא עושה לו כלום, הוא ממשיך להסתובב חופשי ברחוב.
סנ"צ נסים אנקרי: בוודאי כשמדובר בסכסוך קרקעות ויש ויכוחים, המשטרה מגיעה למקום ועוצרת את העבודה.
סנ"צ נסים אנקרי: לו הרב טירר היה מכיר את החוק, הוא היה מבין שהמשטרה לא מתערבת בסכסוכים אזרחיים.
סנ"צ נסים אנקרי: מקרים מן הסוג הזה, על פי נוהלי המשטרה, מועברים לבית המשפט כדי שהוא יבדוק את כל הניירת אם היא חוקית או לא חוקית והוא יחליט מה לעשות.
סנ"צ נסים אנקרי: לאחר שבית המשפט מחליט מה שהוא מחליט, התפקיד שלנו זה לתת סיוע.
סנ"צ נסים אנקרי: גם אם צריך להפעיל כוח, אנחנו מפעילים כוח.
סנ"צ נסים אנקרי: הראיה, בשבוע שעבר היה צו של בית משפט לפינוי עבריין מסויים.
סנ"צ נסים אנקרי: הבאתי מספיק כוחות ופיניתי.
סנ"צ נסים אנקרי: זה על פי חוק.
סנ"צ נסים אנקרי: אנחנו נותנים סיוע לרשות המקומית.