GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תמר מגדל: אבל רישוי כבר התוכנית קבעה וניתנה זכות.
<תמר מגדל: במקרה כזה אפשר לקבוע שבמקום שרשות הרישוי תיתן את ההיתר אולי הוועדה המקומית תיתן את ההיתר בנייה.
תמר זנדברג: אז למה צריך היתר בכלל?
<תמר מגדל: אבל אי-אפשר להחזיר אותי למוסד התכנון שקבע את התוכנית, שזה יכול להיות המועצה הארצית.
<תמר מגדל: במקרה של "חוצה ישראל" אלה תוכניות ברמה מפורטת שמי שמאשר אותן זו המועצה הארצית.
<תמר מגדל: וכאשר רוצים לקבוע חלופות מסוימות ניתנת זכות לציבור להתנגד לכל אחת מן החלופות ברמה המפורטת.
מירי רגב: טוב, צריך למצוא לזה פתרון, אני לא יודעת איך.
מירי רגב: אתם תבדקו את זה.
מירי רגב: תרשום את זה, היועץ המשפטי.
מירי רגב: אני מקבלת את זה, צריך למצוא לזה פתרון, אבל לא לבטל את – עוד משהו?
<תמר מגדל: כן, יש לי עוד משהו.
<תמר מגדל: לגבי סעיף 40(6).
<תמר מגדל: בסעיף 40(6) שהוועדה מציעה לבטל אותו - - -
מירי רגב: אבל אמרנו שזה טעות.
מירי רגב: אנחנו לא רוצים לבטל אותו.
<תמר מגדל: מה שאנחנו מבקשים, שבמקרה כזה שמבקשים לדלג על שלבים שקבעה תוכנית, שלפחות יתייעצו עם נציג השר במוסד התכנון הנוגע בדבר.
<תמר מגדל: כי למשל אם צריך לעשות כביש כדי לאפשר גישה לשכונה, ובשלב ההיתר מבקשים לוותר על זה, שלפחות יתייעצו עם נציג שר התחבורה שנמצא בוועדה כדי לראות שמתקיימים התנאים שם בסעיף.
<תמר מגדל: הערה נוספת זה לגבי סעיף 40(3).
<תמר מגדל: בסעיף 40(3) כתוב - - -
<כרמית יוליס: מדברים על 40, 41 עכשיו.
<תמר מגדל: 40 סעיף קטן (3).
מירי רגב: ובזה את מסיימת את ההתייחסות שלך.
<תמר מגדל: לגבי סעיף 40(3) נאמר שמתי שלא מתקבל ההיתר רואים את הבקשה כנקלטת.
<תמר מגדל: רק צריך להבהיר, כדי למנוע תקלות תכנוניות, שבמקרה כזה עדיין לרשות הרישוי יש את הסמכות להתייעץ עם אותם גורמים מאשרים שנקבע על-פי חוק.
<תמר מגדל: זאת אומרת, שעצם קליטת הבקשה לא תגרום לזה שהבקשה מאושרת אוטומטית מבלי שבסוף נעשתה בקרה תכנונית.
מירי רגב: נתי.
<נתן מאיר: יש כמה סעיפים בחוק שבהם אם יש איזשהו מחדל אדמיניסטרטיבי יש תוצאה מסוימת, ועם כל הרצון ליעילות לפעמים אנחנו עושים דבר שיכול להיות לא ראוי.
<נתן מאיר: למשל במסגרת פסקה (ד) לסעיף 145 לחוק תיקון לסעיף 40, נקבע שאם רשות הרישוי לא שלחה למבקש את פירוט החיובים אז הוא יקבל היתר גם בלי תשלומים כספיים אבל זה לא גורע מהחובה שלו לשלם את התשלומים, ובכל אופן לא יקבל טופס 4 אם הוא לא ישלם אותם.
<נתן מאיר: האמת היא שאנחנו משמיטים בקלות גדולה מדי מתחת לידיים מכשיר גבייה אפקטיבי כמו ההיתר.
<נתן מאיר: גם אם אני מקבל כגזירה את ההוראה הזאת, עדיין צריך לחשוב על כמה דברים: קודם כול, לא תמיד האשמה היא ברשות הרישוי.
<נתן מאיר: חלק מסוגי התשלומים שבלעדיהם לא מוצא היתר הם היטלי פיתוח שאת זאת לא גובה ומטילה הוועדה המקומית אלא הרשות המקומית.
<נתן מאיר: בוועדה מקומית של רשות אחת זו אותה קופה ואותו תקציב, בוועדה מקומית מרחבית זה עניין של הרשויות המקומיות, ואז אם הם לא שולחים לרשות הרישוי את פירוט החיובים בזמן, יוצא שאנחנו מענישים את רשות הרישוי ואת הוועדה המקומית על דברים שהם לא בשליטתה.
<נתן מאיר: זה בצד הפורמלי.
<נתן מאיר: אבל בצד המהותי, אם לא משולמים היטלי פיתוח, אין מכשיר לפיתוח תשתיות.
<נתן מאיר: אז אנחנו בעצם מענישים את הציבור כאן.
<נתן מאיר: לכן נראה לי שעדיין צריך לחזור לנוהל הישן והטוב – אין תשלומים, אין היתר.
<נתן מאיר: אם לא תתקבל דעתי, אז לפחות לא ללכת לקיצוניות של לחכות שנתיים עד לסיום הבנייה כדי שאפשר יהיה לאכוף עליו.
<נתן מאיר: אפשר לקבוע את זה כתנאי בהיתר.
<נתן מאיר: דהיינו להוציא לו את ההיתר, אבל אם תוך 30 יום מיום שהוא קיבל את הפירוט הוא לא ישלם, אז זה תנאי שיגרום לפקיעת ההיתר.
<נתן מאיר: למשל את זה ולא להמתין עד לסיום הבנייה.
<נתן מאיר: זו הערה אחת.
<נתן מאיר: הערה שנייה לסעיף 41.
<נתן מאיר: פה יש הוראה יותר קיצונית שאומרת שאי תגובה במועד של רשות הרישוי תיחשב שהבקשה להיתר תיראה כהיתר.
<נתן מאיר: אז נכון שמדובר בהיתר שכבר עבר את הבקרה הבסיסית, אבל עדיין אנחנו מדברים על בקשה להיתר ששודרגה למעמד של היתר בנייה בגלל מחדלים אדמיניסטרטיביים.
<נתן מאיר: המציאות היא מגוונת, עצם הרעיון מבחינה ציבורית שיהיה היתר בנייה שלא עבר את כל השלבים ולא הגיע למעמד של היתר בנייה רק בגלל מחדל אדמיניסטרטיבי זו תפיסה שגויה.
<נתן מאיר: אסור להגיע למצב שיהיה היתר בנייה בלי שעברו כל השלבים, בוודאי שלא בגלל מחדל אדמיניסטרטיבי.
מירי רגב: אז אין דרך מקוצרת?
<נתן מאיר: אני מציע לבטל את ההוראה הזאת.
<נתן מאיר: בשום מצב לא יהיה שבקשה להיתר תיראה כהיתר בגלל מחדל אדמיניסטרטיבי.
מירי רגב: נטלי.
מירי רגב: רותם – מה זה?
<נטלי בן דוד יוסף: "רותם אמפרט".
מירי רגב: ביקשתם להתייחס לסעיף 41.
<נטלי בן דוד יוסף: נכון.
<נטלי בן דוד יוסף: לגבי סעיף 145א – רישוי בדרך מקוצרת – יש סעיפים קטנים.
<נטלי בן דוד יוסף: לגבי סעיף קטן (1) תוספת המילים "בעת ביצועם" לדעתנו הופכת את הסעיף כולו לבלתי ישים, במיוחד לגבי תעשייה, כאשר כל עבודה וגם עבודה פשוטה כרוכה באיזשהו סיכון או הפרעה בעת הביצוע.
<נטלי בן דוד יוסף: אבל לזה יש פתרון או פיקוח בתקנות בטיחות וכללים חיצוניים לחוק התכנון והבנייה.
<נטלי בן דוד יוסף: יש פה גם אחרי זה סעיף עם מינוס.
<נטלי בן דוד יוסף: אני מניחה שזה איזה שתי חלופות, זה לא כל כך ברור, לגבי סעיף קטן (1).
<רוני טיסר-זלוטניק: זה מיותר.
<נטלי בן דוד יוסף: בסדר.
<נטלי בן דוד יוסף: לגבי סעיף קטן (2): השפעתם על הסביבה ועל החזות של הבניין ואופיין ומאפייניהן מעטה.
<נטלי בן דוד יוסף: אז דבר ראשון, זה לא מתאים לעבודות שהן לא בבניין, כגון חפירות בקרקע.
<נטלי בן דוד יוסף: ודבר שני, זה לא מתאים להצבת מתקן עצמאי שהקיום או אי הקיום שלו זה לא ממש השפעה מעטה על החזות, אבל ההשפעה על אופי האתר בו מבוצעות העבודות לא משתנה, ככה גם האופי.
<נטלי בן דוד יוסף: זה לגבי הסעיפים האלה.
<נטלי בן דוד יוסף: לגבי סעיף הפטור, 145ב רבתי, יש לנו אותן שתי הערות למילים "בעת ביצועם" בסעיף קטן (2) ולכל סעיף קטן (3), כאשר בסעיף קטן (3) בדרך מקוצרת היה כתוב שההשפעה היא מעטה וכאן נשארו המילים "אינה ניכרת", לא ברור למה ומוצע להחליף את המילים ל"מעטה".
<נטלי בן דוד יוסף: ולגבי סעיף קטן (3) וסעיף קטן (4), הם שוב מתייחסים לבניין אבל הם לא מתאימים לעבודות שאינן כרוכות בבניין.
<נטלי בן דוד יוסף: ועוד הערה חשובה לגבי סעיף קטן (2).
<נטלי בן דוד יוסף: מחקתם את המילה "ממשיים" וכתבתם "של ממש".
<נטלי בן דוד יוסף: יש חשש שהביטוי "של ממש" יובן בטעות כמתייחס רק למפגע סביבתי ולא רק לסיכון, הפרעה, מטרד והדברים שכתובים שם.
מירי רגב: תן לה, זה מה שהיא רוצה.
מירי רגב: דני מורן, עמותת אדריכלים, בבקשה.
<דני מורן: יש לי קצת הרבה, אני מקווה ששלוש דקות יספיקו, מכיוון שאנחנו חושבים והבענו את דעתנו לאורך הדרך שפרק הרישוי לא מקצר תהליכים.
<דני מורן: יכול להיות שנעשה הרבה מאוד בתוכניות והן יאושרו מהר – פרק הרישוי יתארך, יתייקר.
<דני מורן: זה קשור בכך שפתאום אפשר לעשות תוכניות, להוסיף זכויות, שזה יהיה החלק הראשון וכל הנושא של מכון הבקרה שהוא מאריך את ה – אנחנו חושבים שזה לא דבר נכון, הבענו את התנגדותנו, בכל אופן אעיר עכשיו לעניין הסעיפים האלה.
<דני מורן: אנחנו גורסים שתיק המידע הוא חובה, אין פטור מתיק מידע.
<דני מורן: תיק המידע הוא חוזה בין הרשות לבין המתכנן, ואני לא רואה שיש פטור מחוזה כזה.
<דני מורן: תיק המידע בעצם אומר למתכנן איך הרשות מפרשת את התוכנית.
<דני מורן: יש בעיות קשות לפרשנות תוכנית, זה שאושרה תוכנית לא אומר שמפרשים אותה כולם אותם דבר.
<דני מורן: ולכן לא יכול להיות שיהיה פטור מתיק מידע, אלא אם מדובר על תיקון להיתר בהמשך אבל לא באופן עקרוני.
<דני מורן: לגבי התנאים המקדמיים, אנחנו חושבים שהתנאים המקדמיים צריכים להיות ברורים, אחידים לכל הרשויות בארץ, וכתובים בחוק.
<דני מורן: לא שאחר כך יהיה תקנות, ובמקום זה יהיה אחרת, במקום זה יהיה ככה.
<דני מורן: תנאים מקדמיים צריכים להיות אחידים, ברורים ועל-פי חוק.
<דני מורן: לא יכול להיות שאחר כך אתה ניגש לכל ועדה ובכל ועדה יש את התנאים המקדמיים שלה – לא הבאת את זה, אתה לא יכול להתקבל.
<דני מורן: זה היה סעיף (ב2).
מירי רגב: תנו לו להגיד את דבריו, אחר כך אתם תענו.
<דני מורן: בהתייחס לסעיף (ב3) ו-(ב4) – בקרת התכן, שוב אנחנו אומרים: אנחנו חושבים שבקרת התכן כחלק מהאישור החיצוני, כחלק מהרשות הוא לא נכון.
<דני מורן: אנחנו חושבים שאפשר לחייב בקרת תכן כחלק מיועצי הפרויקט, ושהיא תלווה את הפרויקט כחלק מהיועצים ושתדאג באמת לאיכות.
<דני מורן: ברגע שהיא מחוץ, ברגע שהיא בתוך המערכת המאשרת, זה רק עולה כסף ומאריך את המועדים.
<דני מורן: אבל אם יש כזה דבר, אם אנחנו לא מצליחים לבטל את רוע הגזרה הזאת, אז לא ייתכן שיבוא גוף ויגיד: עלי אין בקרת תכן, כמו שנאמר פה קודם.
<דני מורן: יש בקרת תכן על כולם.
<דני מורן: לפי מה שכתוב ולפי הכוונה, מבקרים התאמה לתקנות ולחוק.
<דני מורן: אז התאמה לתקנות ולחוק צריכים כולם לעמוד בה.
<דני מורן: אף אחד לא בודק את הברזלים, בודקים התאמה לתקנות ולחוק.
<דני מורן: ולכן אין פטורים מהדבר הזה.
<דני מורן: לגבי תנאים למתן היתר בנייה.
<דני מורן: מה שקורה, שהתנאים האלה הולכים ומתארכים ללא תלות במתכנן, ללא תלות בחברה, ביזם, ולפעמים גם ללא תלות בוועדה.
<דני מורן: סתם בתור דוגמה: מובל תשתיות מזרחי בצפון, חיכיתי לו משהו כמו שמונה שנים עם תוכנית של 500 יחידות דיור שהייתה מאושרת.
<דני מורן: ואי-אפשר היה להתקדם איתה, כי אחד מראשי הערים שם לא רצה.
מירי רגב: אתה תיכף צריך לסיים.
<דני מורן: אוקיי.
<דני מורן: לכן אני אומר: התנאים למתן היתר בנייה, אני חושב שצריכים להקל על זה.
<דני מורן: לא צריך לחזור לוועדה, אפשר שאולי הוועדה שקבעה את התנאים תקבע בישיבה את ההקלה בתנאים.
<דני מורן: לא צריך לעשות תב"ע ולפרסם וכל הדברים האלה, אלא החלטה של ועדה ללא תב"ע.
מירי רגב: העברת את זה אלינו.
<דני מורן: כן, אבל תראי, אנחנו פה היחידים שמגישים בקשות להיתר.
<דני מורן: תני לי עוד דקה-שתיים, יש לי בכל זאת דברים.
מירי רגב: אבל העברת אלינו את עמדותיך, קראנו אותם.
<דני מורן: בכל החדר הזה, אנחנו היחידים שמגישים את הבקשה, שחותמים עליה, כל האחרים מדברים באוויר.
<דני מורן: יש לי כמה הערות.
מירי רגב: אבל לא לפרט, להגיד את ההערה וזהו.
מירי רגב: לא להתחיל סיפורים – עברתי, אמרתי, שמעתי, עשיתי.
מירי רגב: תפרט את ההערה, בבקשה.
<דני מורן: זה מה שאני עושה.
<דני מורן: לגבי ההנחיות המרחביות.
<דני מורן: שוב, ההנחיות המרחביות, אני מסכים עם מה שנאמר פה על-ידי התאחדות בוני הארץ, צריכות להיות בתוך התב"ע.
<דני מורן: טענו שהן צריכות להיות בתב"ע, אנחנו לא חושבים שהן צריכות להיות מחוץ לתב"ע.
<דני מורן: אין דבר כזה.
<דני מורן: אם אתה רוצה להגיד משהו, תגיד בתב"ע, אין שום בעיה שתגיד את זה בתב"ע.
<דני מורן: כשאתה אומר את זה בתב"ע יש התנגדויות, יש הליך מסודר, וזה חלק מהתוכנית.
<דני מורן: כשמישהו קונה אחר כך קרקע, כשמישהו מוכר קרקע, אז הוא יודע בדיוק מה עושים שם.
<דני מורן: ולא משנים הנחיות מרחביות.
<דני מורן: זה כאילו לקחת חלק מהתב"ע ולהגיד: עם זה אנחנו חופשיים לעשות מה שאנחנו רוצים.
<דני מורן: זה לא סביר.
<דני מורן: ואני מסכים עם מה שנאמר פה על-ידי התאחדות בוני הארץ, שבמקרה כזה שאפשר יהיה להגיש התנגדויות עם ההיתר עצמו, מכיוון שזה הזמן שהיזם ובעל הקרקע מגיעים לקרקע ולהנחיות המרחביות האלה.
<דני מורן: וחוץ מזה, אני חושב שההנחיות המרחביות צריכות להיות מפורסמות ומועברות לכל אנשי המקצוע שמתעסקים במקצוע, כלומר לעמותת האדריכלים, להתאחדות בוני הארץ וכו'.
<דני מורן: תודה רבה.
מירי רגב: חברת חשמל?
מירי רגב: אין לכם.
מירי רגב: טלי, "רכבת ישראל" ו"נתיבי ישראל" – אבל דיברו, לא?
<טלי ענבר גולן: לא, דיברו "חוצה ישראל".
מירי רגב: אבל זה אותן הערות כמו תחבורה עירונית?
<טלי ענבר גולן: יש לי כמה נקודות שכן רציתי להגיד, שהן לא טענות, אני מעודכנת עם הטיעונים שלהם, לא אחזור על הדברים.
<טלי ענבר גולן: הערה אחת עקרונית לסעיף 40 ו-41 – ההתייחסות שלכם כל הזמן זה לרשות רישוי מקומית.
<טלי ענבר גולן: רשות רישוי שלנו הרבה פעמים זה הוועדה לתשתיות לאומיות, לכן נבקש שזה יהיה רשות רישוי מקומית או ועדת הרישוי הרלוונטית.
<טלי ענבר גולן: זה דבר אחד שהוא יותר טכני.
<טלי ענבר גולן: הדבר השני שרצינו להתייחס אליו, בסעיף 145ב(ד) שדן בהנחיות למגרש ספציפי.
<טלי ענבר גולן: האפשרות של ועדה מקומית לקבוע מגרשים ספציפיים, שלגביהם יהיו הנחיות מרחביות שיינתנו רק בעת הגשת הבקשה למידע.
<טלי ענבר גולן: מבחינתנו, אני חושבת שמבחינת כל יזם שעובד עם רשות מקומית, זה סעיף אי הוודאות הגדול.
<טלי ענבר גולן: זה דבר שלא מפורסם מראש באינטרנט, זה דבר שלא ניתן להיערך אליו.
<טלי ענבר גולן: ההשלכות הכספיות מבחינתנו, למשל אם איזושהי רשות מקומית תחליט שדווקא המגרשים שלנו הם מיוחדים, ואני רוצה לתת דוגמה, דווקא אצלנו החיפויים של תחנות הרכבת יהיו מאיזשהו חיפוי מאוד מאוד יקר, אם זה לא משהו שאנחנו יודעים מראש, אפילו כלכלית אנחנו לא מסוגלים להיערך אליו.
<טלי ענבר גולן: ולכן אנחנו מבקשים שכל ההנחיות המרחביות, גם ביחס למגרשים מיוחדים, אלה הנחיות שיינתנו מלכתחילה על מנת שנוכל לדעת איפה אנחנו נמצאים, גם מבחינת לוחות זמנים, גם מבחינת עלות.
<טלי ענבר גולן: טענה נוספת שלי, ראיתי כאן טענה מטעם היועץ המשפטי של הוועדה שהוא ביקש דרך הסעיפים האלה לתקן את 261(ד).
<טלי ענבר גולן: סעיף הפטור לתשתיות ולדרכים מדבר כבר היום בחוק באופן מאוד מאוד מפורש על ביצוע 261(ד) מכוח תוכנית מפורטת או מכוח תוכנית מתאר הכוללת הוראות כמפורטת.
<טלי ענבר גולן: אם הסיפא הזאת זה מה שהפריע, כי בסעיף כתוב "תוכנית מפורטת", אז ברגע שכותבים תוכנית מתאר עם הוראות כמפורטת השוני זה רק בכותרת, כי תוכנית מתאר, גם אם לא כתוב בכותרת, אם היא כוללת הוראות ספציפיות מכוחן מותר לתת היתר בנייה היא תוכנית מפורטת.
<טלי ענבר גולן: כמו שנותנים לכל יזם, צריכים גם לאפשר לנו.
<טלי ענבר גולן: לכן לדעתנו הסעיף מנוסח בדיוק בצורה הזאת וההערה לא נחוצה ולא רלוונטית לעניין.
<טלי ענבר גולן: דבר אחרון שרצינו להדגיש לעניין ההנחיות המרחביות ביחס לתשתיות ארציות שעוברות במספר מוסדות תכנון, אני יודעת שדיברו על זה ארוכות, אני רק רוצה להגיד מילה, לא אחזור על מה שנאמר.
<טלי ענבר גולן: לנו זה חשוב במיוחד, אני רוצה לתת את הדוגמה למשל את האיילון דרום.
<טלי ענבר גולן: יש לנו תחנות רכבת על האיילון דרום.
<טלי ענבר גולן: התוכנית עצמה קבעה שפה עיצובית אחת, כי זה היה חשוב מאוד למתכננת המחוז.
<טלי ענבר גולן: לדעתי זו זכותה, זו פררוגטיבה שלה.
תמר זנדברג: אם היא קבעה, אין בעיה.
<טלי ענבר גולן: אם הנחיות מרחביות היו שונות מכל מתחם עירוני התחנה בחולון למשל שסמוכה לתחנה בדרום תל-אביב ולבת-ים יכולות להיראות מאוד אחרת.
מירי רגב: את תדברי אחרי.
מירי רגב: כן, אין בעיה.
<טלי ענבר גולן: אז זה דוגמה לזה שהנחיות מרחביות יכולות לפגוע בפררוגטיבה של הוועדה.
<טלי ענבר גולן: סיימתי, תודה.
<הדס ברוה: ההערות שלנו לסעיף 48.
מירי רגב: אוקיי, אין בעיה, אני רושמת אותך ל-48.
מירי רגב: רשות העתיקות.
<שחר פוני: כן, יש לנו שלוש הערות.
<שחר פוני: שתיים הן יותר טכניות ואחת מהותית.
<שחר פוני: הערה טכנית לגבי סעיף 40(3)(א3).
<שחר פוני: אנחנו סבורים שההתניה שמופיעה בהמשך לגבי בקרת תכן בעניין הגורמים המאשרים, כדאי שתופיע גם במקום הזה, מאחר שהסעיף הזה הוא הסעיף שמגדיר בצורה ברורה מהם התנאים המקדימים.
<שחר פוני: המקום שבו ההתניה לגבי הגורמים המאשרים נמצאת כיום זה במקום שהוא קצת מובלע בתוך סעיף של המכונים.
<שחר פוני: הערה טכנית שנייה לגבי הנושא של פטור מהיתר.
<שחר פוני: אנחנו סבורים שלגבי פטור מהיתר בסעיף קטן (ד) יש להדגיש גם כן שהדברים יהיו מותנים גם בגורמים המאשרים ולא רק בתוכנית או בהנחיות המרחביות.
<שחר פוני: הערה קצת יותר מהותית לעניין פטור מהיתר.
<שחר פוני: בתוך כל אתרי העתיקות יש ערים עתיקות, שזה שטח שהוא יחסית מצומצם.
<שחר פוני: בערים העתיקות הנושאים שמוגדרים כנושאים יחסית שוליים במקומות אחרים, כמו מנועי מזגנים, כמו סגירת מרפסת, ברגע שהדברים האלה יהיו פטורים מהיתר אנחנו צפויים לפגיעה גדולה מאוד במבנים, על אף שאותם דברים, כמו שאני אומר, במקומות אחרים יהיו לא מהותיים.
<שחר פוני: אפילו כיום אפשר לצאת לעיר העתיקה של ירושלים, כשאנחנו נתקלים במנוע כזה אנחנו פונים לפיקוח העירוני שפועל על בסיס זה שזה נעשה ללא היתר.
<שחר פוני: השאלה איך הדברים האלה יטופלו ברגע שהדברים האלה לא יחויבו בהיתר בערים עתיקות.
<שחר פוני: עוד דבר קטן אחרון שוב לגבי סעיף (3), הנושא של פטור מהגשת בקשה לקבלת מידע.
<שחר פוני: אם התגובה של הגורמים המאשרים תחת הכותרת של קבלת מידע זה לא רק מידע טכני אלא זה גם תנאי רשות העתיקות – אני לא יכול לדבר בשם רט"ג, אבל אולי גם תנאי רט"ג – ברגע שיהיה פטור מקבלת המידע, ממילא לא כל כך ברור לנו איפה התחנה שבה ניתן את התנאים שלנו אם יש פגיעה בעתיקות.
<שחר פוני: תודה.
מירי רגב: תמי.
<עודד גבולי: לא, רגע, אני רוצה גם להעיר.
מירי רגב: רגע, אבל אתה לא רשום, שנייה.
<עודד גבולי: אבל את יודעת שאני לא נרשם.
<עודד גבולי: את יודעת שאני מגיע פה לכל ישיבה ומעיר הערות.
מירי רגב: בבקשה, עודד.
<עודד גבולי: לא, אבל אני בכוונה לא מעיר הערות.
<עודד גבולי: את ביקשת שאבוא לפה לכל ישיבה כדי שאשמע את כולם ואעיר הערות.
<עודד גבולי: חוץ מזה שהערתי הערות כבר מזמן ושלחתי אותן.
<עודד גבולי: אני רוצה להגיד משהו מאוד חשוב לפי דעתי.
<עודד גבולי: בדיון הראשון שפגשת אותי הערתי הערות כלליות.
<עודד גבולי: בין ההערות הכי חשובות שלי שבגינן ביקשת ממני גם לבוא לכל ישיבה היו על הנושא הזה של הרישוי.
<עודד גבולי: ואני עזבתי הכול במשרד כדי לעלות לדבר על הרישוי, זה שמונה עמודים הכי חשובים והכי מנותקים שראיתי עד עכשיו.
מירי רגב: בסדר, תדבר כל פרק, על כל סעיף.
<עודד גבולי: אני מדבר.
<עודד גבולי: אני מדבר על 40, 41.
<עודד גבולי: אני רק אומר לך: שמונת העמודים האלה מנותקים מהמציאות לגמרי.
<עודד גבולי: ואסביר בכמה מילים למה.
<עודד גבולי: קודם כול, הנושא של המידע, הרעיון שאתם בכלל עושים סנקציות ולוחות זמנים שאין להם אחיזה במציאות הוא לא ראוי, אני אסביר, רק מסיבה אחת פשוטה.
<עודד גבולי: אתם מייצרים אנטגוניזם לאנשי המקצוע.
<עודד גבולי: ולא רק שאתם מייצרים אנטגוניזם, ברגע שאם נניח אתם כותבים: לא נמסר מידע, אז בן-אדם רשאי להגיש היתר.
<עודד גבולי: אז הוא הגיש היתר, אז מה?
<עודד גבולי: לפי מה?
<עודד גבולי: אם אין לו מידע, מי יטפל בזה?
<עודד גבולי: אחת.
<עודד גבולי: שתיים, אתם רוצים שאם בן-אדם לא ישלם אגרות יראו כאילו לא שילם, יוציאו לו היתר.
<עודד גבולי: אתם לא מבינים שאני תוך שבוע יכול לעשות צו הפסקת עבודה אם יתחשק לי?
<עודד גבולי: הדברים לא עובדים ככה, תבינו את זה פעם אחת ולתמיד.
<עודד גבולי: אתם רוצים לעשות מהפכה, לקצר תהליכים.
<עודד גבולי: לבטל את הרעיון שהתנגדויות מגיעות לוועדה מקומית אלא נעשות ברשות רישוי זו מהפכה.
<עודד גבולי: זו מהפכה בגלל שזה נושאים מקצועיים, וזה נכון שהם לא יהיו בוועדה.
<עודד גבולי: הוועדה צריכה לטפל בתכנון ולא בנושאים מקצועיים per se.
<עודד גבולי: לכן זו מהפכה וזה יקצר תהליכים.
<עודד גבולי: עכשיו, אתם רוצים למשל שבקרת תכן לבקשה להיתר תהיה סנקציה למכון בקרה.
<עודד גבולי: אם מכון הבקרה הזה יהיה חיצוני – תבינו, למהנדס עיר לא תהיה שליטה על ההיתרים.
<עודד גבולי: בן-אדם במכון הבקרה שאחראי על המכון יגיד: לא, לא רוצה שתוציאו היתר.
<עודד גבולי: למהנדס העיר לא תהיה סנקציה להחליט שהוא כן מוציא היתר למרות שמכון הבקרה לא אישר את זה.
<עודד גבולי: וחבל שזה יקרה בגלל שזה לא יקצר תהליכים.
<עודד גבולי: כל הנושא הזה של התניית מוסד תכנון שאסור לו להתנות היתרים, סעיפים שלא כתובים בחוק, הוא לא נכון.
<עודד גבולי: תבינו שהחיים הרבה יותר חזקים, תבינו את זה.
<עודד גבולי: יש מצבים שמהנדס עיר חייב להטיל סנקציה להיתר בסיטואציה מסוימת, ותמי יודעת על מה אני מדבר.
<עודד גבולי: סתם אפילו בנושא של ביטוח, שזה לא כתוב בחוק, או בנושא של שיפוי, לא כתוב בחוק, אפילו בתי-משפט מאשרים את זה.
<עודד גבולי: עכשיו לנושא האגרות וההיטלים.
<עודד גבולי: מדברים על מהפכה.
<עודד גבולי: מירי, תקשיבי טוב.
<עודד גבולי: כשאני מגיש בקשה להיתר יש לי אגרות לשטחים עיקריים, לשטחי שירות, לכל מיני דברים.
<עודד גבולי: אתם לא יודעים כמה זמן זה לוקח.
<עודד גבולי: יש לי היטלים לכל מיני דברים, אתם פשוט לא מבינים כמה חישובים צריך לעשות.
<עודד גבולי: אחר כך כשאני מגיש בקשה לארנונה אז החישובים הם שונים.
<עודד גבולי: מה זו מהפכה?
<עודד גבולי: מהפכה למשל זה שבמקום שיפרידו את השטחים העיקריים ושטחי השירות לוקחים נפח ואגרות מתאימים לכולם, ולא עושים ארבע פעמים חישובים עם 80 אנשי מקצוע.
<עודד גבולי: זו מהפכה.
<עודד גבולי: ואפשר לעשות את זה בקלות, אפשר לעשות את זה בקלות.
<עודד גבולי: עכשיו, כל הנושא הזה של לוחות זמנים שכתובים פה, אני אומר לכם: אני לא רוצה לפרט את הסעיפים, אין פה שום דבר שהוא קשור למציאות.
<עודד גבולי: במקום שנשב עם מיהל התכנון ונחליט על מסלולים להיתר, כי זה הדבר הנכון, שבמסלול אחד למשל לא יגישו תיק מידע ובמסלול אחר לא יצטרכו כיבוי אש, סתם אני אומר, ובמסלול אחר לא יצטרכו את איכות הסביבה – הצעתי את זה ואמרתי את זה וזה יקצר תהליכים.
<עודד גבולי: זה לא נכון להגיד: לא צריך תיק מידע גורף, וזה לא נכון להגיד: צריך תיק מידע גורף, כי אנחנו בעצמנו עכשיו שחררנו מרישוי מקוצר את תיקי המידע, קבענו מסלולים לכל היתר וקבענו שכל היתר יוצא באיקס זמן ואנחנו עומדים בזה.
<עודד גבולי: אז תבינו שלא צריך לרדת לפרטים כדי לשנות דברים עקרוניים של תהליכים.
<עודד גבולי: אפשר לעשות את זה בצורה הרבה יותר פשוטה.
<עודד גבולי: תודה רבה.
מירי רגב: תמי, לגבי 40, 41.
מירי רגב: אחר כך התייחסות של יועץ משפטי וממשלה ונעבור לסעיפים הבאים.
תמר זנדברג: רציתי רק שני דברים.
תמר זנדברג: השני דווקא נוגע למה שגבולי אמר.
תמר זנדברג: הראשון נוגע להנחיות המרחביות, רק לחזק את הוועדה, כי הרבה פעמים הנחיות מרחביות, מה שכתוב פה, וכביכול זה כאילו כפילות וכבר ניתן בתוכנית וכו', מתעלמת מהעובדה שבשלב ההיתר יש הרבה דברים שהם קבועים בתוכנית אבל באים לידי ביטוי רק בשלב הרישוי, בשלב ההיתר, שכן מצריכים התייחסות של הציבור - - -
<עודד גבולי: את צודקת מאה אחוז.
תמר זנדברג: אני מחזקת את דברי הוועדה.
תמר זנדברג: לי קרה המון פעמים לשבת בוועדה, ישבנו בשלב היתר, אפילו על דברים של עיצוב, כמו שאתם אומרים, של בניינים, אמרו לנו: לא, את זה הייתם צריכים בתב"ע.
תמר זנדברג: ואני הייתי חברת מועצה חדשה, ואמרתי: איך פספסתי את התב"ע.
תמר זנדברג: אחר כך באה תב"ע אחרת, אמרו לנו: לא, זה שטויות, זה עיצוב, את זה בהיתר, את זה בשלב העיצוב.
תמר זנדברג: ואז דברים ככה חומקים, החורים לא תופסים הרבה מאוד דברים שהם כביכול בשלב ההיתר, אבל לציבור, לסביבה, לאזרחי העיר במקרה של תל-אביב, גם אזרחים אחרים, נושא תחנות רכבת או לא יודעת מה, הם מהותיים.
תמר זנדברג: לכן חייבים, אם יש שלב של היתר אחרי שלב התוכנית, חייב להיות גם שלב בקרה בשלב התוכנית ואי-אפשר להתעלם מזה.
תמר זנדברג: עכשיו, לגבי הדברים של גבולי, אני חושבת שהם מאוד חשובים, ואולי לא ניתנה הדעת מספיק, הרי כל רעיון הרפורמה הזאת, התיקון היה לייעל ולקצר.
תמר זנדברג: וכאן זה המקום בנושא הרישוי.
תמר זנדברג: אין פה דברים, זה דברים שהם יותר טכניים, אנחנו לא בונים פה תוכניות מתאר, לא מוסיפים יחידות דיור וכביכול היה אפשר לרוץ עם זה הרבה יותר מהר.
תמר זנדברג: אבל יש לי איזה חשש שיהיה כאן איזה פספוס בין מה באמת אפשר לרוץ מהר ואין בעיה ואפשר לשחרר אפילו יותר, ולא צריך מידע – רפורמת המרפסות, לבין דברים שדווקא במסלול המהיר הזה יכולים להתפספס ודווקא ללכת למכון בקרה שהוא מנותק.
תמר זנדברג: בעצם התנגדנו לכל הרעיון הזה של מכוני הבקרה כי בעינינו מדובר בהפרטה של דבר שטמון ביחסים בין הרשות לבין האזרח.
תמר זנדברג: אז אני מציעה שאולי הוועדה באמצעות היועץ המשפטי תיתן לזה איזושהי חשיבה נוספת, מה אפשר אפילו עוד יותר להקל ואפילו לא צריך מכון בקרה, אולי רק באמצעות הצוות המקצועי או משהו כזה לתת היתר, ומה הוא דבר שכן צריך בכל זאת את העין הציבורית, ואז אפשר אולי באמצעות איזושהי ועדת משנה קטנה יותר או משהו כזה.
תמר זנדברג: אבל שלא יהיה מצב שהרשות, הוועדה, רשויות התכנון, לא שומעות את הציבור בכלל ורק מקבלות דרך מכון בקרה איזושהי המלצה כתובה ואובד בכלל הקשר בין מי שנותן את הרישוי לבין הציבור.
מירי רגב: רגע, ביטן, יועץ משפטי, לאחר מכן ממשלה.
<תומר רוזנר: תודה, גברתי היושבת-ראש.
<תומר רוזנר: אנחנו עוסקים כרגע בעצם בארבעה נושאים, ונתייחס אליהם לפי סדרם, אבל אני רק רוצה למקד את הדיון שאנחנו עוסקים בארבעה נושאים.
<תומר רוזנר: יש לנו שני מסלולי היתר – היתר המסלול המלא, היתר המסלול המקוצר, יש לנו פטור מהיתר ויש לנו - - -
מירי רגב: בוא תתייחס לסעיפים.
<תומר רוזנר: אבל אני אתייחס לסעיפים עכשיו לגופם.
<תומר רוזנר: לסעיף קטן (2).
<תומר רוזנר: אולי תציגי ואני אוסיף.
מירי רגב: תציגי את ההערות ומקסימום תומר יוסיף.
<רוני טיסר-זלוטניק: אוקיי.
<רוני טיסר-זלוטניק: בפסקה (2) לסעיף 40.
<רוני טיסר-זלוטניק: יש לנו מספר הערות שהן יותר טכניות במהותן, והן מקובלות, לפי מה שהבנתי, על הממשלה.
<רוני טיסר-זלוטניק: אנחנו רוצים להבהיר בפסקה (1) ש"סוגי המידע" הכוונה היא לסוגי המידע שמהנדס הוועדה - - -
מירי רגב: אני מציעה שמה שמקובל על הממשלה, ורואים כאן כולם את ההערות שלנו - -
<תומר רוזנר: אז רק להקריא.
מירי רגב: - - פשוט רק תקריאי את זה, בדיוק.
<רוני טיסר-זלוטניק: אז (1) זה "סוגי המידע שימסור מהנדס הוועדה המקומית במסגרת בקשה לקבלת מידע, לרבות הנחיות מטעם גורמים מאשרים וגופים נוספים (בסעיף קטן זה – מידע) והמועדים למסירת המידע; (2) אופן הגשת בקשה לקבלת מידע ופרטיה; (3) מסירת מידע למהנדס הוועדה מאת גורמים מאשרים וגופים נוספים אשר בידם מידע לעניין תשתיות, מגבלות ותנאים הנוגעים לתכנית, לצורך מתן מענה לבקשה לקבלת מידע, והמועדים למסירת המידע כאמור;" עכשיו, בפסקה (4) יש לנו מחלוקת.
<רוני טיסר-זלוטניק: לפי הצעת הממשלה הם מבקשים שייקבעו בתקנות הוצאות עם מסירת המידע במועדים.
<רוני טיסר-זלוטניק: אנחנו סבורים שיש לקבוע בחוק במפורש את תוצאות אי מסירת המידע, יש לזה השלכה גם על עניינים נוספים, ולפי מה שהבנו יש כרגע איזושהי עמימות, ואנחנו חושבים שהדבר הזה צריך להיקבע בחקיקה ראשית.
מירי רגב: הלאה, זה ייקבע בחקיקה ראשית.
<רוני טיסר-זלוטניק: אז ההצעה שלנו כרגע היא ש"אם לא נמסר מידע לפי סעיף זה במועדים אותם קבע השר רשאי מבקש המידע להגיש בקשה להיתר אף ללא קבלת המידע כאמור".
<נתן מאיר: את מי אנחנו מענישים בזה?
<נתן מאיר: הוא יגיש בקשה להיתר ובסוף לא יקבל את ההיתר, כי הוא לא יהיה עם הפירוט הדרוש כי הוא לא קיבל את המידע.
<רוני טיסר-זלוטניק: רשאי.
<רוני טיסר-זלוטניק: אני מדגישה שזה רשאי.
<רוני טיסר-זלוטניק: הוא יכול לבחור לחכות ולהמתין לקבלת המידע.
<נתן מאיר: זה לא פרס, זה עונש.
<כרמית יוליס: יש פה נוסח שלכם מוצג במקום זה?
<תומר רוזנר: זה מה שהיא הקריאה עכשיו.
מירי רגב: כן, מה שהקראנו.
<כרמית יוליס: אה, אוקיי, זה זה, סליחה.
מירי רגב: את רואה את זה?
<רוני טיסר-זלוטניק: הערה כללית היא שבכל מקום שיש הפניה לתקנות להכפפה של ההיתר להנחיות מרחביות ולתקנות, אנחנו רוצים להבהיר שזה - - - גם להוראות אחרות לפי חוק.
<רוני טיסר-זלוטניק: זאת אומרת, לא רק לפי תקנות לחוק זה.
<רוני טיסר-זלוטניק: עכשיו, שאלה כללית שעולה ואנחנו מבקשים לקבל מהממשלה הבהרה לגביה, ההתייחסות לאורך כל הסעיפים היא לימים.
<רוני טיסר-זלוטניק: עכשיו, לא ברור אם הכוונה היא לימים קלנדריים או לימי עבודה.
<רוני טיסר-זלוטניק: וההבהרה הזאת חשובה כי היא משפיעה על האפשרות לעמוד במועדים שקצובים כאן.
<נתן מאיר: יש דין כללי לגבי מועדים.
<נתן מאיר: יש הוראות לגבי מועדים בחקיקה הכללית, חוק הפרשנות או משהו בדומה.
<רוני טיסר-זלוטניק: נכון.
<רוני טיסר-זלוטניק: ועדיין כששאלנו את השאלה הזאת, אז - - -
מירי רגב: הם לא ידעו להגיד לנו - - -
<רוני טיסר-זלוטניק: אז אנחנו שאלנו את שאלת ההבהרה, כי אכן ימים זה ימים קלנדריים.
<נתן מאיר: חבל שלא שאלת אותי.
<נתן מאיר: התשובה שהחוק נותן היא בחישוב מועדים כוללים שבתות וחגים, אלא אם כן היום האחרון נופל על יום מועד - - -
<גלעד קרן: אבל זאת לא הכוונה של הממשלה.
<רוני טיסר-זלוטניק: אבל זאת לא הכוונה.