GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תומר רוזנר: צריך להחליט אחד משניים, או שאנחנו מגדירים את הזכות העיקרית בחוק, והזכות הנגררת, שהיא זכות הערר תבוא בעקבותיה, או שמוותרים על הנושא הזה בכלל.
<תומר רוזנר: זה לגבי סעיף 152 בחוק.
<רוני טיסר-זלוטניק: תיקונים קטנים נוספים: בסעיף קטן (א3) המוצע, לא נקבע מועד בו אפשר לערור, תוך כמה זמן אפשר לערור בפני ועדת ערר ואנחנו מציעים, שיהיה ניתן לערור בתוך 15 ימים מהמועד האמור בסעיף 145 ד(1).
<רוני טיסר-זלוטניק: כמו כן, אנחנו מוסיפים תיקון, שהוסכם עליו בדיון שעבר, שוועדת הערר רשאית לתת את ההיתר במקום רשות הרישוי ולא חייבת.
<תומר רוזנר: לגבי ההודעה, אם הממשלה עומדת על כך שצריך להסדיר את הנושא הזה בחקיקה ראשית, למרות שהוא כרגע מוסדר בחקיקת משנה.
<תומר רוזנר: סעיף 157, הנושא של סירוב, אנחנו נציע בהחלט לשקול בחיוב את הצעת הקבלנים, לאפשר להם לבקש היתר להמשיך בהליך, בפני רשות הרישוי, למרות שעבר המועד, אם הוא בוחר בכך.
<תומר רוזנר: נציע גם לקבוע, שאיחור במתן היתר מעבר לתקופה הקבועה בחוק, יגרור אחריו הפחתה של האגרות שישלם מגיש הבקשה.
<תומר רוזנר: זה המעט במעט שאפשר לתת כתמריץ לרשות הרישוי.
<תומר רוזנר: למרות שאלה אגרות יחסית לא גבוהות, זה עדיין סוג של "ראשית קנס".
<תומר רוזנר: אני מציע לשקול את ההצעה הזו בחיוב.
<רוני טיסר-זלוטניק: כרגע סעיף 157 קובע מועד סופי לתת החלטה בהיתר.
<רוני טיסר-זלוטניק: הוא קובע את זה גם לדיון בבקשה להקלה וגם לדיון בהיתר רגיל.
<רוני טיסר-זלוטניק: אנחנו חושבים שצריך להסדיר ולקבוע מועד סופי, אף להחלטה במתן הקלה או לשימוש חורג, שתהיה הסדרה של מועד סופי.
<תומר רוזנר: בנוגע להודעה במקום אישור, אנחנו נקריא את הנוסח שאנחנו מציעים.
<רוני טיסר-זלוטניק: "157ב הודעה על תחילת עבודה.
<רוני טיסר-זלוטניק: (א) לא תבוצע עבודה לפי היתר אלא אם כן הודיע בעל ההיתר לרשות הרישוי טרם תחילת העבודה על התחלת הבנייה ומועדה באופן ובמועדים שקבע שר הפנים".
<רוני טיסר-זלוטניק: הסיפא בנוסח שלפניכם מיותרת.
<רוני טיסר-זלוטניק: (ב) קבלה רשות הרישוי הודעה כאמור, רשאית היא להודיע על דחיית העבודות לפרק זמן שלא יעלה על שבעה ימים במקרים חריגים ובנימוקים שיירשמו.
<רוני טיסר-זלוטניק: (ג) נקבע בהוראות לפי חוק זה או בתכנית כי תחילת ביצוע עבודות מותנה באישור ועדה מקומית, לא תבוצע עבודה לפי היתר אלא אם כן נתנה רשות הרישוי המקומית אישור כי ניתן להתחיל בביצוע העבודות (להלן – אישור תחילת עבודה)".
<תומר רוזנר: באותם מקרים, שבהם אכן יש הוראה מפורשת בתכנית, שאומרת שצריך אישור, שם אנחנו משמרים את המצב.
<תומר רוזנר: אם התכנית אומרת שצריך אישור לתחילת ביצוע העבודות, זה יהיה מותנה.
<מירי כהן: אם התכנית אומרת, אז זה ממילא נדרש, למה צריך את הסעיף הזה?
<מירי כהן: יעשה פרשנויות על פרשנויות.
<תומר רוזנר: משום שהסעיף הזה אומר שמסתפקים בהודעה.
<תומר רוזנר: לגבי הנושא של בקרת הביצוע.
<תומר רוזנר: זה נושא גדול מאד, שנצטרך לדון בו בישיבה הקרובה כי אכן, כפי שנאמר כאן, הוא מעורר קשיים לא מעטים.
<תומר רוזנר: גם בעניין זה טרם קבלנו פירוט לגבי כוונות הממשלה.
מירי רגב: יש המון דברים שלא קבלנו עליהם התייחסות של ממשלה.
<שירה ברנד: לגבי מה?
מירי רגב: המון פערים והמון תשובות.
מירי רגב: ב-30 לחודש אני הולכת לשבת עם שר הפנים ואני עוד לא יודעת על מה אני הולכת לשבת אתו.
מירי רגב: אם לא תביאו את כל הפערים זה לא יבוא להצבעה ביום שהוא ביקש.
מירי רגב: יש המון פערים בינינו לבינכם.
מירי רגב: ב-30 לחודש ישיבה עם השר גם על דיור בר השגה וגם על כל שאר הדברים בתכנית.
מירי רגב: אנחנו עושים כאן דיון הכנה לדיון עם השר, על מה אנחנו מוכנים להתפשר ועל מה לא.
מירי רגב: כדאי שתבואו מוכנים.
<תומר רוזנר: לא קבלנו תשובה לגבי איזה סוגי מבנים ומה ההיקף של בקרת הביצוע שאתם מבקשים.
<תומר רוזנר: הנושא של השפעה על עלויות הבנייה.
<תומר רוזנר: בנושא הזה, אני חושב שצריך לשמוע היטב היטב את ההערה שנשמעה בחדר הסמוך בקול רם יותר, קיים בישראל כרגע מחסור אמיתי באנשי מקצוע בתחום הבנייה, מהנדסים, הנדסאים ועוד, ואנחנו מוסיפים פה למעשה פונקציה נוספת שאמורה להיות נתפסת על ידי גורם מקצוע בתחום הבנייה.
<תומר רוזנר: אנחנו עלולים להחריף את המחסור שקיים בנושא הזה במשק הישראלי, זה נושא שהוועדה בהחלט צריכה לתת עליו את הדעת.
<תומר רוזנר: חרף הדברים שאמרתי עד עכשיו, אם רוצים לקבוע עיקרון של בקרת ביצוע על ידי מכון בקרה, ברירת המחדל צריכה להיות, שכל מבנה צריך בקרת ביצוע, אלא אם כן נקבע אחרת, במקרים שלא זקוקים לו.
<תומר רוזנר: זה נראה מאד מוזר, שאנחנו אומרים מראש, שרק במקרים מאד מסוים תידרש בקרה.
<תומר רוזנר: אם זה דבר שהוא נדרש, אז הוא נדרש לדעתנו, לפחות כמדיניות חקיקה, אם עומדים על הדבר הזה, אז לפחות שזה יהיה כברירת מחדל וכמובן עם אפשרות לקבוע שזה לא יחול.
<רוני טיסר-זלוטניק: "157ג.
<רוני טיסר-זלוטניק: בקרת ביצוע על ידי מכון בקרה.
<רוני טיסר-זלוטניק: (א) לא תבוצע עבודה לפי היתר לפי פרק זה אלא בכפוף לבקרת ביצוע של מכון בקרה.
<רוני טיסר-זלוטניק: (ב) שר הפנים רשאי לקבוע כי הוראות סעיף קטן זה לא יחולו על בקשות להיתר לגבי סוגי בניינים, עבודות או שימושים, שבשל מהותם אופיים או היקפם לא נדרשת לגביהם בקרת ביצוע של מכון בקרה.
<רוני טיסר-זלוטניק: (ג) בהודעה כאמור בסעיף 157ב(א) או בבקשה לאישור כאמור בסעיף 157ב(ג) יודיע בעל ההיתר על מכון הבקרה המיועד לבצע את בקרת הביצוע".
מירי רגב: ממשלה בבקשה.
<שירה ברנד: יש פה חמש הערות עיקריות, אני אתייחס אליהם בצורה כללית, בלי קשר למי שהעיר אותם.
<שירה ברנד: לעניין השאלה של מסירת הודעה ולא אישור על תחילת ביצוע עבודות.
<שירה ברנד: אני רוצה להגיד במה אנחנו מבקשים לטפל בעניין הזה ואיך אנחנו רואים בכך פתרון.
<שירה ברנד: דבר ראשון, במסגרת האישור לתחילת ביצוע עבודות, אנחנו מאחדים אותו יחד עם המסמך שנקרא היום "טופס 2" חיבור מבנה לתשתיות לצורך ביצוע עבודות.
<שירה ברנד: זאת אומרת, בהליך אחד אנחנו חוסכים שני דברים: את ההודעה, כי זה ניתן באישור, וחיבור מבנה לתשתיות לצורך ביצוע עבודות.
<שירה ברנד: אנחנו מאחדים את שניהם בפרוצדורה אחת.
<שירה ברנד: מצד שני, לצערנו הרב אנחנו יודעים ורואים, שהרבה עבודות נעשות ללא מסירת ההודעה הזו בסעיף 1602.
<שירה ברנד: מי שנמצא פה הם התשתיות הגדולות והחברות הגדולות, ברור, אני מאד מקווה שברור, שהם עומדים בהוראות החוק, אבל יותר קל להם.
<שירה ברנד: אני מציעה שתזמינו לישיבה הבאה את רשם הקבלנים ותשאלו אותו כמה פעמים לא מוסרים את שם הקבלן הרשום שמבצע את העבודה, לא נבדק הקבלן הרשום שמבצע את העבודה, לא יודעים מיהו האחראי לביצוע העבודות, כי מותר היום, לפי הוראות התקנות, לדחות את המינויים האלה לשלב הביצוע.
<שירה ברנד: לצערנו הרב, אנחנו נפגשים בזה בפעם הבאה, רק בטופס 4.
<שירה ברנד: עוצרים את זה בטופס 4 אבל הבניין כבר בנוי, לא ידועים מי הקבלן שבנה אותו, לא יודעים מי היה אחראי.
<תומר רוזנר: אז תתקנו את התקנות.
<תומר רוזנר: שאי אפשר יהיה לדחות את הביצוע.
<שירה ברנד: המצב היום הוא שלפי התקנות מותר לבקש לדחות את מינוי הקבלן הרשום ואת מינוי האחראי לביקורת.
<תומר רוזנר: לבקש.
<שירה ברנד: ב-99% מהמקרים זה מה שקורה אם מבקשים.
<שירה ברנד: אתה לא יודע בעת קבלת ההיתר מי הקבלן שיבצע לך את זה.
<שירה ברנד: אתה לא יודע אם תיקח מהנדס חיצוני שיבקר את הביצוע.
<שירה ברנד: יש המון מקרים כאלה שאנחנו לא יודעים את זה בשלב הזה.
<תומר רוזנר: למה את חושבת שהרשות המקומית לא תתיר את זה.
<שירה ברנד: כי עובדה שהיום, אנחנו 20 שנה שהתקנות האלה בתוקף, ולצערנו הרב זה לא קורה, ראה מקרה המרפסות.
<תומר רוזנר: למה את חושבת, שאם יידרש אישור כביכול, הרשות המקומית לא תיתן את האישור גם אם אין קבלן?
<שירה ברנד: זה כבר משהו אחר אם היא תיתן את האישור לא לפי התנאים שנקבעים בתקנות.
<שירה ברנד: אנחנו דורשים באישור הזה את כל המינויים, אנחנו בודקים את כל המינויים.
<שירה ברנד: בין היתר, אנחנו בודקים בעזרת המערכת המקוונת, בהתממשקות ישירה עם רשם הקבלנים, שהקבלן, שאתה הודעת שהוא הקבלן הרשום שלך, אכן קבלן רשום.
<נתן מאיר: יש לי הצעה.
<נתן מאיר: בואו נעשה את זה אופציונאלי.
<נתן מאיר: אני מכיר מציאות אחרת, אבל למה להתווכח?
<שירה ברנד: לפני שאתה מציע את ההצעה, תן לשמוע עד הסוף מה אנחנו מציעים ואז תגיב.
<שירה ברנד: יש דברים שלא מפורטים בחוק, אבל נמצאים בתוך המערכת.
<שירה ברנד: אנחנו מציעים, שהאישור הזה יינתן בתוך חמישה ימים ואם חלפו חמישה ימים נוספים ולא נתנו לך, רואים אותך כאילו קבלת את האישור.
<שירה ברנד: אפשר בסופו של דבר להסתפק בהודעה.
<שירה ברנד: את המנגנון הזה לא כתבנו בחוק הראשי, אבל הוא כתוב אצלנו, במנגנון שלנו, בהצעת התקנות שלנו, שמסדירה את התהליך.
<שירה ברנד: ברור גם לנו שזה לא יכול להיות אין סופי.
מירי רגב: למה שזה לא יהיה בחוק?
<שירה ברנד: אפשר להכניס את זה לחוק, אם רוצים לכתוב את זה.
<תומר רוזנר: מה שיקול הדעת של הרשות?
<שירה ברנד: אם היא קבלה את כל הניירת הרלוונטית, שיקול הדעת שלה הוא אפס.
<קריאה: זו בדיוק הודעה.
<שירה ברנד: זו לא הודעה.
<כרמית יוליס: אם הוא רושם שם של קבלן, ואין קבלן כזה?
<תומר רוזנר: אם אתה רושם שם של קבלן ואין קבלן כזה, זה בדיוק כמו שהשתמשתי בבטון לא תקני בהליך עבודת הבנייה.
<תומר רוזנר: עשיתי עבירה פלילית.
<שירה ברנד: לצערנו הרב אנחנו רואים את המציאות בשטח, 20 שנה קיימת התקנה.
<תומר רוזנר: אז תעמידו לדין.
<שאול אדם: יש דברים נכונים במה שאומרת שירה.
<שאול אדם: זה נכון שרק למצוא את המועד, לא אישור נוסף ו-5 ימים נוספים, שיהיו רשומים מראש ומלכתחילה כל בעלי המקצוע שהולכים לעסוק באותו מקום עבודה.
<שאול אדם: יש לזה יתרון, כי גם הוועדה יודעת מזה וגם הקבלן מוכן עם כל הצוות שלו, גם מבחינה כלכלית הוא ערוך ומוכן.
<שאול אדם: רק הייתי חושב, שזה צריך להיכנס בתנאים להיתר.
<שירה ברנד: ואז - - - לא תקבל את ההיתר.
<שירה ברנד: יסרבו לבקשת ההיתר.
דוד ביטן: היום, מה שאנחנו עושים, עם כל הכבוד לתקנות, אנחנו מכניסים את זה בתנאים להיתר ואז מה שקורה - - -
<שירה ברנד: זה מחמיר הרבה יותר.
דוד ביטן: אבל זה מה שקורה בפועל ככה זה צריך להיות.
דוד ביטן: כי כשאני כבר נותן את ההיתר, אני יודע מה המצב.
<נתן מאיר: בעקבות הדברים ששמענו, מתחלקת אוכלוסיית מבקשי או בעלי ההיתרים לשתי קבוצות: כאלה שדואגים לצוות המקצועי ומודיעים עליו לפני הוצאת ההיתר וכאלה שמחכים להיתר כדי לעשות את זה.
<נתן מאיר: בואו ניתן פתרון לשניהם.
<נתן מאיר: הבעיה בהצעה, כי תמיד אתה צריך את האישור הנוסף, למה שזה לא יחול על מי שהמציא את כל הרשימה לפני ההיתר ואם הוא לא עשה את זה, אני אתן לו לקבל אישור נוסף.
<נתן מאיר: ברגע שיש לך את האופציה שלא להזדקק לאישור הנוסף, אם נתת את זה לפני, אז נעשה את זה כאופציונאלי.
<שירה ברנד: לגבי ועדת הערר.
<שירה ברנד: אנחנו מציעים רק מקרה אחד, שבו ועדת הערר רשאית - זה תוקן בהצעה של הוועדה ואנחנו מסכימים לתיקון הזה - רשאית לתת היתר.
<שירה ברנד: המקרה האחד והיחיד הוא כאשר לא שולמו התשלומים.
<שירה ברנד: מה שאנחנו חוששים זה שרשות הרישוי לא תצליח לאזור את האומץ להחזיק את העט ולחתום על הבקשה להיתר כאשר הכספים לא הגיעו לידיה.
<שירה ברנד: לכן, זה המקרה האחד והיחיד, בו אנחנו מציעים לוועדת הערר לתת את ההיתר.
דוד ביטן: מה זאת אומרת לא הגיעו התשלומים?
<שירה ברנד: אמרנו, שאם לא שלחת דרישה לתשלום בזמן, עדיין תהיה חייב לתת את ההיתר.
<שירה ברנד: אנחנו חוששים, שבמקרים האלה, בהם רשות הרישוי מצד אחד התרשלה ולא שלחה את ההודעה בזמן, אבל לא תהיה מוכנה לתת את ההיתר, כי היא רגילה שההיתר הוא בן ערובה.
דוד ביטן: לא הכנסתם את זה רק בסעיף הזה.
<שירה ברנד: הכנסנו את זה רק בסעיף הזה.
<שירה ברנד: רק בסעיף הזה זה רלוונטי.
<שירה ברנד: כתוב בפירוש, 145ד(2).
<כרמית יוליס: זה מצב של התנגשות אינטרסים יותר מידי גדולה, אז אמרנו שבמצב הזה, ועדת הערר תוציא את ההיתר.
דוד ביטן: אם זה רק בזה, אז בסדר.
<שירה ברנד: ועדת הערר יכולה לתת את ההיתר במקרה הזה, מכיוון שאין כבר הרבה שיקול דעת שנשאר לה.
<שירה ברנד: יש לה כבר החלטה מרחבית שהיא תקינה, יש לה כבר מכון בקרה שאישר שזה בסדר ומה שחסר אלה התשלומים, שכנראה לא יהיו, כי אף אחד לא יודע להגיד עד לרגע זה מהם התשלומים שצריך לשלם.
דוד ביטן: זה לא קורה אף פעם.
דוד ביטן: הסיטואציה הזו לא תהיה בחיים.
<שירה ברנד: לכן, זה המקרה האחד והיחיד, שבו אנחנו מציעים לתת לוועדת הערר את האפשרות להוציא את ההיתר.
<שירה ברנד: זו אפשרות.
<שאול אדם: אני חושב שאסור לתת פתח כלשהו, שוועדת ערר נותנת היתר או אישור.
<שאול אדם: ועדת ערר, כפי שנאמר פה, עוסקת בצדדים המשפטיים בעיקר ואין צורך שהיא תכנס לנושא התכנוני.
דוד ביטן: זה עונש לרשות.
<שאול אדם: אני לא צריך להעניש את הרשות משום שאנחנו עכשיו על ועדות חדשות, שמקבלות הסמכה ומקבלות הכשרה.
<שאול אדם: זה נראה אחרת.
<נתן מאיר: הרעיון עדיין לא טוב ולא ישים.
<נתן מאיר: בשביל שוועדת הערר תסווג שמה שנשאר זה רק התשלומים היא צריכה לעבור על התיק העבה של הבקשה להיתר ולהגיע למסקנה הזו.
<שירה ברנד: יש לה שתי החלטות, אחת החלטה מרחבית, כי היא כבר ניתנה, אנחנו בסוף הדרך ב-145ד(2).
<שירה ברנד: החלטה מרחבית, שזה לאשר בתנאי מכון בקרה ותשלומים כבר ניתנה, מכון בקרה חזר עם תשובה שזה תואם וכל מה שנשאר עכשיו זה לגבות את התשלומים ולהוסיף - - -
<נתן מאיר: אם יש שני מקרים בשנה אז את צודקת, אם יש שני מקרים ביום, ועדת הערר לא תעמוד בזה.
<נתן מאיר: אנחנו מכניסים ראש בריא למיטה חולה.
מירי רגב: אני מקבלת לגבי ועדת ערר.
מירי רגב: לגבי המועד לא קבלנו תשובה.
<שירה ברנד: לגבי המועד קבעתם 15 ימים.
<תומר רוזנר: אנחנו מציעים.
<שירה ברנד: מציעים 15 ימים.
<שירה ברנד: כיום המועד לערר הוא 30 ימים, אנחנו רק רוצים לבדוק שזה יהיה בסדר ל-15 ימים.
<שירה ברנד: לגבי הטענה שלא רוצים בקרת ביצוע.
<שירה ברנד: אני רוצה להסביר מה זה מכון בקרה ומה זו בקרת ביצוע, כי אולי זה יפיג את החששות.
<שירה ברנד: בקרה זה לא פיקוח, בקרה זה לא בדיקה.
<שירה ברנד: בקרה, כמו שכתוב גם בהצעת החוק, זו איזושהי עריכה של סקר סיכונים מחושב לפי הגורם המקצועי הרלוונטי, שמבצע את הבקרה.
<שירה ברנד: זאת אומרת, הקונסטרוקטור במכון הבקרה יודע להעריך מהם נקודות התורפה מבחינה קונסטרוקטיבית והגורם המאשר של פיקוד העורף יודע לבדוק מהם אותם חמישה היבטים עיקריים בממ"ד, שהוא צריך לבדוק בזמן הביצוע, כנ"ל האינסטלציה וכנ"ל החשמל.
<שירה ברנד: כל אחד ואחד בתחומו יודע, לפחות לומד את זה במסגרת לימודי מקצוע בקרה, לאתר את נקודות התורפה המרכזיות בבניין ואותם, ורק אותם הם בודקים.
<שירה ברנד: אי אפשר להחליף את הפיקוח שצריך להיות בשטח.
<שירה ברנד: זה לא מחליף את הפיקוח על הבנייה.
דוד ביטן: את יודעת כמה זמן צריך להמתין להג"א לבוא לבדוק?
<שירה ברנד: יש לך אותו במכון הבקרה והוא מחויב, בפרק זמן מסודר של 30 יום.
דוד ביטן: אתם מבינים בכלל מה קורה בשטח?
<שירה ברנד: אני אסביר את עניין הבקרים.
<שירה ברנד: נכון שאין לנו כרגע את מקצוע הבקרה במדינת ישראל.
<שירה ברנד: אנחנו פועלים מול משרד הכלכלה ורשם המהנדסים והאדריכלים כדי לרשום את המקצוע הזה בפנקס המהנדסים והאדריכלים.
<שירה ברנד: במקביל אנחנו פועלים לרישום בפנקס ההנדסאים, כי יש גם הנדסאים שיוכלו להיות בקרים.
<שירה ברנד: זה במקביל ולא אחד על חשבון השני.
דוד ביטן: אחרי שכיבוי אש עושה את הבדיקות, לצורך טופס 4, מכון התקנים מחויב לבוא ולעשות בדיקות.
<שירה ברנד: זה לא בא במקום.
דוד ביטן: את יודעת כמה זמן לוקח למכון התקנים לבוא לבדוק את זה?
דוד ביטן: רוצים לקצר את הליכי הבנייה ובעצם נותנים פה משהו, שגם יעביר את האחריות אלינו וגם ייקח המון זמן.
<שירה ברנד: זה לא משנה את משך הבנייה בשנייה אחת.
דוד ביטן: זה יעלה כסף.
דוד ביטן: עד היום לא שמעתי מי יממן את זה?
<שירה ברנד: זה לא ישנה בשנייה את משך הביצוע.
דוד ביטן: זה ישנה ועוד איך.
דוד ביטן: לקבל את כיבוי אש לטופס 4, בגלל מכון התקנים זה לוקח חודשיים, חודשיים וחצי.
<שירה ברנד: בקרת הביצוע מתבצעת במקביל לתהליך הבנייה.
<שירה ברנד: היא לא משנה את משך הבנייה בכלום.
<שירה ברנד: מה שהיא עושה, היא בודקת שהתהליכים נכונים ואם מצא מכון הבקרה, שלא שמו את הברזלים בתוך המרפסת בבניין בחדרה, אז הוא מתריע על זה כבר עכשיו ולא מחכים שהמרפסת תתמוטט.
דוד ביטן: אין קשר.
דוד ביטן: מי שעשה את הפשלה זה הקונסטרוקטור, שהיה צריך לפקח, מה זה קשור לבקרה?
דוד ביטן: יעצרו את הבנייה, עד שההוא יבוא והבנייה תמשך עוד כמה חודשים.
<שירה ברנד: בדיוק בגלל זה יהיה מכון בקרה, שיודע לבדוק, יהיו לו מועדים ספציפיים שהוא יצטרך לבקר בשטח ויצטרך לבקר בשלבים ספציפיים של הבניה.
<שירה ברנד: כבר היום יש חמישה שלבים שקבועים בתקנות שעליהם צריך לדווח, אז לפחות חמשת השלבים האלה.
<שירה ברנד: אני חייבת לציין דבר אחד, כמו שהסברתי ביום ראשון, אנחנו נמצאים כרגע בפיילוט ובודקים את התיאוריה הזו במציאות.
<שירה ברנד: תיאוריה שעובדת במקומות אחרים בעולם, אבל בישראל עדיין לא.
<שירה ברנד: לכן אנחנו בודקים איך זה עובד במציאות בשטח ומה זה אומר ואיזה הערות מעיר מכון הבקרה ואיך הוא יכול לסייע.
<שירה ברנד: בחלק גדול מאד מהמקרים מכון הבקרה נותן תשובות מצוינות במערך הביצוע, לשאלות שנובעות במהלך הביצוע ומוצא תקלות, שטוב שמצא אותם במהלך הביצוע ולא אחרי שהבניין עומד.
מירי רגב: ביטן, מה אתה מציע להכניס פה?
דוד ביטן: אני חושב שזה מיותר, בביצוע עצמו יהיו הרבה בעיות.
דוד ביטן: דבר נוסף, מי מממן את זה?
דוד ביטן: אקח את ראשון לציון כדוגמה, יש לנו המון היתרים שמבצעים בפועל, את יודעת כמה עובדים יצטרכו לבוא - - -
<שירה ברנד: ראשון לציון משתתפים אתנו עכשיו בפיילוט של בקרת הביצוע.
דוד ביטן: את יודעת כמה עובדים יצטרכו לבוא לעשות את הפיקוח הזה?
דוד ביטן: הדוגמה הניצחת זה מכון התקנים.
דוד ביטן: מכון התקנים מחויב בחוק לאשר כל מיני תהליכים שקשורים לבטיחות.
דוד ביטן: זה לוקח המון זמן ומחכים להם חודשיים וחצי לטופס 4.
דוד ביטן: האחריות עוברת למי?
דוד ביטן: היום, הקונסטרוקטור שחותם על הבניין, אחראי.
דוד ביטן: מי אחראי במקרה הזה?
דוד ביטן: אנחנו שוב נהיה אחראיים?
דוד ביטן: יעבירו את האחריות הפלילית והאזרחית לעיריות?
מירי רגב: אני רואה שיהיו לנו פערים מאד גדולים בממשלה.
<אמיר הלר: נושא מכון הבקרה הוא נושא קריטי לתהליך הביצוע.
<אמיר הלר: התאחדות בוני הארץ נמצאת בפיילוט עם משרד הפנים, כדי לבדוק את התהליך.
<אמיר הלר: יש כמה דברים מהותיים, שההתאחדות תעמוד עליהם.
<אמיר הלר: לא יכול להיות, שקונסטרוקטור ממכון הבקרה יגיד לקונסטרוקטור של הקבלן, ככה עושים או ככה לא עושים.
<אמיר הלר: אף אחד לא שם אותו להיות ממונה עליו מבחינה מקצועית.
<אמיר הלר: יש אחריות לקונסטרוקטור של הקבלן, הוא זה שאחרי זה גם יישא באחריות, ככל שתקרה תקלה, כולל המהנדס לביצוע השלד של הקבלן, שהוא גם אחראי על התהליך הזה ואף אחד ממכון הבקרה לא יגיד לא.
<אמיר הלר: הרעיון של מכון הבקרה הוא לקצר ולייעל תהליכים.
<אמיר הלר: אמור להיות שם גורם מכיבוי אש, מהג"א, מכל הגורמים הרלוונטיים שצריך לקבל אישורים מהם.
<אמיר הלר: זו תחנה אחת לקבל את כל האישורים.
<אמיר הלר: זה לא עוד גורם שיגיד משהו.
מירי רגב: זה בדיוק מה שאמר גם שר הפנים.
מירי רגב: הוא אמר, שיהיה לנו מקום אחד שבו יהיה הכול, כדי שיטפל.
מירי רגב: על זה הוא מדבר בכל מקום.
מירי רגב: עכשיו, להוסיף עוד בקרה על המבקרים ועל המבקרים?
<שירה ברנד: מכון הבקרה בא לבדוק - - -
דוד ביטן: ומי יממן את זה?
<אמיר הלר: אני רוצה להוסיף עוד משהו לגבי המחיר.
<אמיר הלר: המחיר הוא נגזרת של שני דברים: מצד אחד יכולים להגיד שייקבע אחוז לתשלום למכון הבקרה וזה יכול דווקא לעזור לקבלן, כי זה יקצר לו את התהליכים ויש לו עלויות מימון וכל מיני עלויות של כל מיני דברים.
<אמיר הלר: זה יכול לקצר לו את התהליכים של האישורים מה שיכול אפילו להוזיל את המחיר, ככל שהתהליכים האלה במכון הבקרה יהיו מסודרים, מאורגנים ולא יצריכו תהליכי בקרה נוספים שדברתי עליהם קודם לכן.
<אמיר הלר: אם באמת הכוונה לתחנה אחת, זה עלול לקצר את התהליך, כי מכיבוי אש אני אקבל תוך כדי התהליך ואני אקבל את האישור שלהם יותר מהר בסוף.
<אמיר הלר: נכון שהקבלן ישלם על זה, אבל אם זה יקצר לו את משך הזמן לקבלת האישורים, זה יכול להתקזז עם המחיר שהוא ישלם.
<אמיר הלר: אבל, כל נושא בקרת האיכות והביצועים ומספר הביקורים בשטח, היום אנחנו מדברים על 17 ביקורים, ממה שנזרק בפיילוט במשרד הפנים, זה המון כסף.
<אמיר הלר: זה משתק את האתר יומיים לפני ויומיים אחרי כי צריך להכין את האתר לביקור.
<אמיר הלר: 17 ביקורים זה המון.
<אמיר הלר: כניסה לתוך בקרה של ביצוע, אנחנו מדברים על עלויות לא פרופורציונאליות, אשר יעלו את מחיר הדירה בעשרות אחוזים.
מירי רגב: על ענין הבקרה, תשלח בבקשה מכתב לשר הפנים, עם עותק אלי.
<שירה ברנד: אני חוזרת ואומרת - - -
מירי רגב: את חוזרת ואומרת, וגם אנחנו חוזרים ואומרים.
<שירה ברנד: הניסיון בעולם מראה, שמכוני הבקרה, בעיקר באנגליה, שמהם אנחנו לוקחים את הדוגמה המרכזית, מוזילים את עלות הבנייה.
<אמיר הלר: באנגליה מכון הבקרה הוא וולונטארי.
<אמיר הלר: דבר שני, אנחנו עדיין לא אנגלים והישראלים אוהבים להתערב בהחלטות אחד של השני.
מירי רגב: שבובליל ישלח לשר מכתב על זה עם עותק אלי.
<נתן מאיר: ראינו מצגות מאד מרשימות ממשרד הפנים ובנושא אחד לא ראינו מצגת וזו ההערכות הלוגיסטיות לכל מה שאתם מדברים.
<נתן מאיר: אני יודע, שהיום הבקרה נעשית בחלקה הגדול כבקרה עצמית, דהיינו, שאנשי המקצוע מטעם הבונה נותנים את ההצעות, ההצעות מתויקות ואם יש כשל, אז בודקים.
<נתן מאיר: כי פשוט אי אפשר לוגיסטית, שגורם שלטוני יעבור באתרים ויבדוק.
<נתן מאיר: היום אתם הולכים לכיוון, שגם אם אני מסיר את כל ההסתייגויות האחרות שנאמרו, מבחינה לוגיסטית אני לא ראוה איך מכוני הבקרה יעמדו במטלה של לבקר כל אתר ואתר בנייה ולעשות שם את הבקרה, אפילו הכי בסיסית.
<נתן מאיר: אלא אם כן יש לכם רעיונות שלא שמעתי.
דוד ביטן: פשוט יחייבו אותך.
<נתן מאיר: הנושא של חישובים קונסטרוקטיביים, אומרים לי יודעי דבר, אין בארץ מספיק כוח אדם, שיבדוק את החישובים הקונסטרוקטיביים על בסיס פרטני.
<נתן מאיר: אז אולי אני טועה.
<נתן מאיר: חייבת להיות היערכות לוגיסטית, שלדעתנו אין לכם אותה, היא לא קיימת.
מירי רגב: אני מבקשת, עד הדיון שלי עם שר הפנים ביום חמישי, לקבל תחשיב בכמה זה יעלה את מחיר הדירה.
<שירה ברנד: אני לא יודעת להגיד שזה יעלה את מחיר הדירה, אולי זה יפחית את מחיר הדירה?
<שירה ברנד: צריך לקחת בחשבון את משך הזמן שהתקצר בקבלת ההיתר.
מירי רגב: כמה זה יעלה את מחיר הדירה?
<כרמית יוליס: זה הכול ביחד.
<שמואל מרדכי קסלר: מה שהצעת בוועדה, לגבי 12 מטר ו-25 מטר, זה יעלה כפול.
<שמואל מרדכי קסלר: כמה שהבנייה יותר קטנה, העלות של בקרת הביצוע תהיה כפולה.
<נתן מאיר: עוד לפני מחיר הדירה, נניח שאנחנו אומרים, יעלה כמה שיעלה, זה חשוב.
<נתן מאיר: איך הם נערכים לוגיסטית, מבחינת כוח אדם, כמה אנשים צריכים להיות במכון בקרה, כדי לעמוד במשימה לעשות בקרה בכל אתר בנייה.
<נתן מאיר: אם זה נבדק ויש תשובה, אני מבקש לדעת, אני לא אומר את זה בציניות.
<שירה ברנד: אנחנו יודעים להגיד על מכון בקרה קטן, בינוני וגדול, כשכל אחד אמור לשרת היקף מסוים של בנייה.
מירי רגב: כמה אנשים זה במכון בקרה קטן, בינוני וגדול?
<שירה ברנד: יש מכוני בקרה של 10 אנשים ויש מכוני בקרה של 50 אנשים.
דוד ביטן: זה לגבי הנתונים לא לבי הביצוע.
<שירה ברנד: זה לגבי ביצוע.
דוד ביטן: שני אנשים יעשו ביקורת?
<שירה ברנד: אני מדברת אתך על 20 איש, 50 איש.
<שירה ברנד: יכול להיות שיהיו מקומות, שיהיו בהם מכוני בקרה קטנים עם פחות אנשים.
<אמיר הלר: כמה מכוני בקרה סך הכול אמורים להיות בארץ?
<שירה ברנד: אין אמורים להיות, זה שוק פרטי.
<שירה ברנד: יכול להיות שיהיו 10 מכוני בקרה פרטיים ועוד 10 מכוני בקרה בתוך הרשויות.
<שירה ברנד: יכול להיות שיהיו 20 מכוני בקרה פרטיים ושני מכוני בקרה בתוך הרשויות.
<שירה ברנד: זה שוק פרטי, אנחנו לא יודעים להגיד את הנתונים האלה.
<שירה ברנד: בדיוק בגלל זה, תקראו את הוראות המעבר, לכן נתנו גמישות מאד גדולה לעניין, זה לגבי ההערה שלכם, שאתם רוצים לחייב מכון בקרה כברירת מחדל ולא הפוך.
<שירה ברנד: אנחנו לא בטוחים שזה נכון מכיוון שאנחנו רוצים להתחיל את זה באופן הדרגתי ואנחנו יודעים להגיד כבר היום, שנתחיל את מכוני הבקרה בסוגי הבניינים, מה שאנחנו קוראים להם פשוטים יותר, מגורים, משרדים, מסחר, בנייני ציבור, זה לא יחול בשלב הראשון על התשתיות הגדולות.
מירי רגב: מתי אתם מראים את זה בוועדה.
<שירה ברנד: זה לא הדיון עכשיו, זה בהוראות המעבר, בסעיפים הבאים.
<שירה ברנד: זה לא הסעיפים שעומדים כרגע על סדר היום.
<שירה ברנד: לגבי העניין שאי מתן החלטה לא יכולה להיות סירוב, רק אציין שזה המצב שקיים היום.
<שירה ברנד: היום כתוב בחוק, שאי מתן החלטה תוך 90 יום, רואים אותה כסירוב ואפשר לערור לוועדת הערר.
דוד ביטן: זה לטובת האזרח, אחרת הוא נשאר באוויר.
<תומר רוזנר: אם הוא רוצה להישאר בוועדה המקומית?
<שירה ברנד: גם היום, אם הוא לא רשאי לערור, הוא חייב לערור.
<תומר רוזנר: הוא חייב, כי רואים את זה כסירוב סטטוטורי.
דוד ביטן: מה האלטרנטיבה?
דוד ביטן: ככה הוא לא יודע מה קורה.
מירי רגב: שיהיה כתוב "רשאי".
מירי רגב: אם הוא רוצה להישאר באותה ועדה, שיישאר באותה ועדה.
מירי רגב: אם הוא רוצה, שיישאר לנצח, אם לא, שילך לוועדת הערר.
<תומר רוזנר: אבל אם הוא יודע שעוד יומיים יתנו לו, אז הוא לא צריך להגיש ערר.
מירי רגב: הוא רשאי, לא חייב.
<שירה ברנד: כתוב "רשאי".
<שירה ברנד: הוא רשאי להגיש ערר, הוא לא חייב.
<תומר רוזנר: אבל זה סירוב.
דוד ביטן: אם הוא לא מגיש, כאילו אין לו תכנית.
מירי רגב: שלא יבינו מהנוסח - - -
<תומר רוזנר: הנוסח ברור, הוא של אוטומטית סירוב.
<שירה ברנד: כתוב גם היום שזה אוטומטית סירוב.
<תומר רוזנר: נכון, אבל אנחנו מבקשים לתקן את זה.
מירי רגב: אנחנו רוצים לתקן את זה שיהיה רשאי.
מירי רגב: אם הוא לא רוצה ללכת לוועדת ערר ולהישאר בוועדה המקומית, שיישאר בוועדה המקומית.
<שירה ברנד: הייתה דרישה לפיצוי, או להפחתת אגרות.
<שירה ברנד: אולי יש מקום לשקול את זה.
<שירה ברנד: אבל אני חייבת לציין, שמכיוון שאנחנו עכשיו עוקבים אחרי כל הבקשות להיתר במערכת מרכזית אחת, אנחנו בהחלט נבחן רשויות רישוי, שבהם, באופן עקבי לא עומדים בלוחות הזמנים.
<שירה ברנד: אם זו ועדה שהוסמכה, זה בהחלט הולך להיות שיקול מרכזי בשאלה של הארכת תוקף ההסמכה.
<שירה ברנד: היום יש לנו כבר 19 ועדות מוסמכות.
מירי רגב: ומה עם מי שלא מוסמך?
מירי רגב: מספיק שיש אחת לא מוסמכת.
<שירה ברנד: זה הולך להיות אחד מהשיקולים.
<תומר רוזנר: אתם תשקלו את העניין של האגרות?
<שירה ברנד: אנחנו גם נשקול את העניין של האגרות.
<שירה ברנד: לגבי ההערות של הוועדה.
<שירה ברנד: אנחנו חושבים, שהדרישה של הוועדה, להוסיף את מסלול הוספת שטחים להרחבת שטח של דירת מגורים, מתאים ויפה ונכון, אבל בתכנית מצומצמת ולא במסגרת הליך של הקלה.
<שירה ברנד: זו האכסניה הראויה לדרישה מהסוג הזה.
<שירה ברנד: בזמנו, ברפורמה של 2010, לא הייתה תכנית מצומצמת.
דוד ביטן: בהקלה גם יש פרסום ויש התנגדויות, אין שום בעיה, הציבור לא נפגע מזה.
דוד ביטן: כל הסיפור, 45 יום אחרי החלטה.
דוד ביטן: בתכנית זה לוקח חצי שנה.
<שירה ברנד: יש הבדל בלוחות הזמנים, זה נכון.
<שירה ברנד: אבל בכל זאת, בנייה בהיקף כזה מצדיקה תכנית מצומצמת.
<שירה ברנד: לגבי סעיף קטן (ה), אנחנו חושבים שכל ההצעות מקומם בתקנות.
<שירה ברנד: אני מקבלת את ההערה של היועץ המשפטי, שאנחנו צריכים לשקול אם לא גם מה שאנחנו דרשנו, מקומו גם צריך להיות בתקנות.
<שירה ברנד: יכול להיות באמת שהמקום של כל התוספות האלה הוא בתקנות ולא בחקיקה ראשית.
<שירה ברנד: לגבי ההערה של היועץ המשפטי לעניין הקביעה של התנגדות לפי סעיף 149(3) והתנגדות 149א שלא נמצאת היום בחקיקה ראשית, היא רק בפסיקה, חשבנו שזה כן נכון לעגן את זה בחקיקה ראשית ולא להשאיר את זה רק לפסיקה.
<תומר רוזנר: אז גם את ההתנגדות עצמה צריך לעגן בחקיקה ראשית.
<תומר רוזנר: אי אפשר שהזכות הראשית והערר יקבעו בחקיקה ראשית.
<נתן מאיר: אני רוצה להגיד מילה בנושא, היום, בחתימת בעל זכות בנכס, הוועדה חייבת להמתין 30 יום עד להוצאת ההיתר.
<נתן מאיר: 30 היום האלה, זה לא כתוב בשום מקום, זה על מנת לאפר למישהו לפנות לבית המשפט המוסמך, כי ההנחה היא, שהוועדה לא תחליף לבית משפט.
<נתן מאיר: לכן הגישה של המחוקק היום היא, שלא נותנים זכות התנגדות, כי בטעמים תכנוניים הוועדה כן דנה.
<נתן מאיר: אז, פתוחים שערי משפט הכלליים להגיש עתירות, לא חייבים להתיר זכות ערעור.