GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רוני טיסר-זלוטניק: ו-(2) זה עניין ניסוחי, לא אקריא.
<רוני טיסר-זלוטניק: ו-(ד) אין בהוראות סעיף זה כדי לאפשר בנייה שלא בהתאם לתכנית להנחיות מרחביות או להוראות שלא לפי חוק.
<תומר רוזנר: הסעיף של צוברי הגז שביקשת זה הסעיף שבעצם קובע במפורש שהדברים האלה לא יכולים להיות בדרך של פטור מהיתר, ולכן נקריא את הסעיף שניסחנו לבקשת יושבת-ראש הוועדה.
<רוני טיסר-זלוטניק: "על אף האמור בסעיף זה לא יינתן פטור לפי סעיף זה לעבודות או שימושים שעניינם מתקני שידור אלחוטיים, מתקנים לייצור או להפקה, לאספקה, לאגירה וטיפול ולהולכה".
<רוני טיסר-זלוטניק: זה לא מופיע.
מירי רגב: אנחנו מקריאים את התוספת.
<רוני טיסר-זלוטניק: אקריא שוב לאט.
מירי רגב: תקריאי לאט.
<רוני טיסר-זלוטניק: "על אף האמור בסעיף זה לא יינתן פטור לפי סעיף זה לעבודות או שימושים שעניינם מתקני שידור אלחוטיים, מתקנים לייצור, להפקה, לאספקה, לאגירה, לטיפול ולהולכה של דלק, גז, נפט, חשמל, מים, ביוב או פסולת, וכן מתקני תקשורת".
<אפרת דון יחיא: קצת נסחפתם.
<קריאה: וואי וואי, מה נשאר?
דוד ביטן: למה לא? מה אתם רוצים?
<קריאה: מה נשאר מזה?
<קריאה: מתקני מים קטנים.
דוד ביטן: מה זה מתקני מים קטנים?
<קריאה: לא, כי יש המון דברים קטנים.
מירי רגב: בסדר, אני לא יודעת מה זה משהו קטן.
מירי רגב: צובר גז זה משהו קטן, מאוד קטן שיכול להרים גן שלם עם 30 ילדים בתוכו.
מירי רגב: כל הבלגן של צוברי הגז, אני כבר כמעט שנה מתעסקת עם זה, עכשיו בעקבות הפיצוץ כולם התעוררו.
מירי רגב: שנה אני מבקשת שהיועץ המשפטי לממשלה יאשר, שנדע איפה יש צוברי גז – שנה.
<עודד גבולי: פיצוץ זה אכן דבר מעורר.
<תומר רוזנר: תראי, יכול להיות שהניסוח כרגע הוא קצת רחב מדי.
מירי רגב: אתם תעברו על הניסוח.
דוד ביטן: אולי מתקני מים קטנים.
<תומר רוזנר: יכול להיות שהוא רחב מדי.
מירי רגב: המסר הובהר.
<אפרת דון יחיא: אז בואו נסכם: אנחנו מעבירים את הרשימות, ונראה לי שנהיה יותר חכמים.
מירי רגב: רוני.
<רוני טיסר-זלוטניק: אקריא את סעיף קטן (ו) שאנחנו מציעים: ביצוע עבודה או שימוש הפטורים מהיתר יראו אותם כאילו נעשו לפי היתר לפי חוק זה ובלבד שקוימו לגביהם ההוראות הקבועות בסעיף זה.
<תומר רוזנר: אסביר את החשיבות של הסעיף הזה.
<תומר רוזנר: יש הוראות דין רבות שמתנות את כך שהעבודות נעשות כדין בתנאי שהן נעשות לפי היתר.
<תומר רוזנר: וצריך להבהיר שאנחנו עכשיו נכנסים למשטר חדש שלא היה מוכר קודם, שבו יש עבודות שנעשות ללא היתר, הן פטורות.
<תומר רוזנר: וצריך להבהיר שלגבי אותם דינים שקובעים שהעבודות חייבות להיות לפי היתר, אם אנחנו כאן פוטרים אותן מהיתר, אז יראו אותן כאילו נעשו לפי היתר לצורך הדינים האחרים.
<תומר רוזנר: אנחנו חושבים שזו הוראה חיונית כדי להבטיח את התקינות של המשטר המשפטי החדש שאנחנו יוצרים פה.
<כרמית יוליס: המטרה של זה היא בוודאי מבורכת, כיוון שאם יש מקומות שקובעים שיש חובה בהיתר והיום זה יהיה פטור מהיתר, אז ברור שצריך לסדר את הקוהרנטיות הזאת.
<כרמית יוליס: אבל בדקנו את זה ביחס לפחות לחוק המקרקעין, ואנחנו חושבים שקביעת החזקה כמו שזה מופיע עכשיו דווקא יכולה לעורר קושי.
<כרמית יוליס: אנחנו מעדיפים להציע תיקונים עקיפים לפחות חוק המקרקעין שבאחריות שר המשפטים.
<כרמית יוליס: הקשר בין למשל דיני בתים משותפים לדיני תכנון הוא מאוד חזק.
<כרמית יוליס: אנחנו רוצים לעשות את זה בדרך יותר מפורטת מאשר לקבוע את החזקה.
<תומר רוזנר: השאלה היא רק מתי.
מירי רגב: תעשו את זה, כדי שהחוק הזה - - -
<כרמית יוליס: ולכן - - -
<תומר רוזנר: מתי?
מירי רגב: ההערות שלנו.
<רוני טיסר-זלוטניק: אוקיי, לגבי התוספת השנייה, אנחנו לא עומדים עליה לאור - - -
<תומר רוזנר: ההערות שהתקבלו.
מירי רגב: זהו, סיימנו?
<קריאה: (ו) השני.
<אפרת דון יחיא: לא הקראתם.
<כרמית יוליס: אה, פטור מתוכנית?
<כרמית יוליס: אתם יורדים מזה?
<רוני טיסר-זלוטניק: כן.
<כרמית יוליס: אה, מעולה.
<רוני טיסר-זלוטניק: הנחיות מרחביות.
<רוני טיסר-זלוטניק: על מנת לא לסכל את הרעיון של פטור מהיתר בכך שיידרש אישור על כל עניין שהוא פטור מהיתר ו/או רישיון, אנחנו רוצים להוסיף בסיפא של סעיף קטן (א), ואקריא את כל הסעיף על מנת שיהיה מובן: ועדה מקומית רשאית לתת הנחיות מרחביות למרחב התכנון שלה בעניינים המפורטים בסעיף קטן (ב), ובלבד שאין בהם סתירה להוראות תכנית או להוראות לפי חוק זה ואין בהם כדי לדרוש היתר, רישיון או אישור מראש של הוועדה המקומית לעניין עבודות או שימושים הפטורים מהיתר לפי סעיף 145ב.
<רוני טיסר-זלוטניק: בנוסף, בהליך של הנחיות מרחביות אנחנו חושבים שחשוב להבטיח שיתוף ציבור.
<רוני טיסר-זלוטניק: זה דבר שמשפיע מאוד על - - -
<תומר רוזנר: כפי שנאמר בהערות.
<רוני טיסר-זלוטניק: כן, כפי שנאמר בהערות על צביון.
<תומר רוזנר: תקריאי.
<רוני טיסר-זלוטניק: ואקריא את הסעיף: בטרם תקבע את ההנחיות המרחביות, תפרסם הוועדה המקומית באתר האינטרנט שלה את ההנחיות המרחביות שבכוונתה לקבוע להערות הציבור במשך זמן סביר.
<אמיר הלר: לא התייחסתם להערות של שלושה גורמים כאן שהעירו על ההערות המרחביות.
<אמיר הלר: שלושה גורמים שונים מאסכולות שונות.
דוד ביטן: בגלל שיש מכון בקרה, עדיף שיהיה הנחיות מרחביות.
<אמיר הלר: כן, אבל בתוך התב"ע, למה צריך את זה בנפרד?
דוד ביטן: כי אחר כך אתה נותן הנחיות.
<אמיר הלר: מה זה אחר כך נותן הנחיות?
דוד ביטן: זה לא סותר את התב"ע, ההנחיות.
<אמיר הלר: זה סותר את האפשרות לערער על ההנחיות המרחביות.
<רוני טיסר-זלוטניק: בסעיף קטן (ה) אני מוסיפה את הסיפא: או במועד מאוחר יותר שתקבע הוועדה המקומית.
<שירה ברנד: איפה את?
<רוני טיסר-זלוטניק: בסעיף קטן (ה), בהנחיות מרחביות.
<רוני טיסר-זלוטניק: ועל מנת להגביר את הוודאות - - -
<תומר רוזנר: לא רק להגביר את הוודאות אלא גם לאפשר לוועדה המקומית גמישות במובן הזה שהיא יכולה להודיע לציבור שרק בעוד חצי שנה יחולו ההנחיות האלה המפורטות להלן.
<שירה ברנד: אז שהיא לא תפרסם, מה הבעיה?
<תומר רוזנר: אבל הציבור צריך להיערך.
<תומר רוזנר: אז היא רוצה לתת לציבור לדעת, שהציבור יידע מהן ההנחיות.
<אמיר הלר: אבל הציבור הזה שאתה מדבר יכול גם לא לדעת שהיא פרסמה את ההנחיות האלה.
<תומר רוזנר: הציבור גם יכול לדעת שאין תוכנית.
<אמיר הלר: לא, זה לא קשור.
<אמיר הלר: זה לא אותו דבר, כי בתוכנית גם הציבור מעורב.
<תומר רוזנר: אני לא מקבל את ההערה שלך, מה לעשות?
<שמואל מרדכי קסלר: אבל מה זה זמן סביר?
<שמואל מרדכי קסלר: כמה זמן סביר?
<תומר רוזנר: מה אתה שואל?
<שמואל מרדכי קסלר: מה זה זמן סביר?
<שמואל מרדכי קסלר: למה לא לכמת את זה בזמן?
<תומר רוזנר: להגיד בזמן?
<תומר רוזנר: תראה, לא רצינו לקבוע זמן כי זה תלוי בסוג ההנחיות, אם זה משהו נקודתי או שאלה הנחיות מאוד מפורטות שרוצים לתת זמן יותר ארוך לציבור.
<תומר רוזנר: וחשבנו שצריך לאפשר גמישות לרשות המקומית לתת אם היא רוצה 30 יום, אם זה משהו מאוד מסובך לתת יותר.
<תומר רוזנר: בוא נגיד, ההנחה שלנו שהרשות המקומית לא רוצה להתעמר בתושבים שלה ולכן היא תיתן להם זמן סביר נכון.
<שמואל מרדכי קסלר: אז תקבע זמן עם אפשרות להארכה.
<אמיר הלר: רגע, אני רוצה - - -
<רוני טיסר-זלוטניק: טוב, אעיר את ההערות ואחרי זה.
<אמיר הלר: גברתי היושבת-ראש - - -
<תומר רוזנר: תמשיכי לדבר.
<רוני טיסר-זלוטניק: התוספת – אנחנו רוצים לקבוע מועד - - -
מירי רגב: מה פספסתי?
<אמיר הלר: גברתי היושבת-ראש, עלתה כאן נקודה עקרונית על-ידי שלושה גורמים שונים מאסכולות שונות לגמרי שדיברו על זה שהנחיות מרחביות צריכות להיקבע בתוך תוכנית.
מירי רגב: תיכף הממשלה תענה אבל.
דוד ביטן: לא נכון, הן לא צריכות להיקבע.
דוד ביטן: ההיפך.
<רוני טיסר-זלוטניק: אמשיך: והן יעמדו בתוקפן לתקופה של לפחות שלוש שנים ממועד קביעתן.
<תומר רוזנר: וזה להבטיח את הוודאות - - -
<רוני טיסר-זלוטניק: (ו) הרואה עצמו נפגע מהנחיות מרחביות שקבעה הוועדה המקומית רשאי לערור לוועדת הערר בתוך 30 ימים מיום כניסת ההנחיות המרחביות לתוקף.
<תומר רוזנר: זהו?
<תומר רוזנר: אז תמשיכי.
<רוני טיסר-זלוטניק: (ז) – מה שהוא במחלוקת עם הממשלה.
<רוני טיסר-זלוטניק: אנחנו חושבים שההנחיות המרחביות שצריכות לחול על בקשה להיתר הן כאלה שהן בתוקף במועד הגשת בקשת המידע ולא במועד הגשתה של הבקשה להיתר.
<רוני טיסר-זלוטניק: אקריא את הנוסח: על בקשה להיתר יחולו ההנחיות המרחביות שבתוקף במועד הגשת בקשת המידע, ורשות הרישוי המקומית לא תהיה רשאית להוסיף הנחיות נוספות לגבי אותה בקשה או לקבוע תנאים למתן היתר בעניינים האמורים בסעיף קטן (ב).
<תומר רוזנר: אני רוצה להזכיר, שכל המטרה של ההנחיות המרחביות היא ליצור ודאות ליזם, למגיש הבקשה.
<תומר רוזנר: והוודאות הזאת נוצרת בזמן שהוא מקבל את תיק המידע.
<תומר רוזנר: ולא מתקבל על הדעת שבעצם בזמן שעבר בין הגשת תיק המידע להגשת הבקשה חל שינוי, ואז עוד פעם צריך לשנות את הבקשה שלו ולהגיש אותה מחדש וכו' וכו'.
<תומר רוזנר: לכן המועד הקובע לדעתנו צריך להיות מועד מסירת תיק המידע מה שנקרא.
דוד ביטן: לא, אבל אם הוא קיבל מידע לפי חצי שנה והגיש את הבקשה אחרי חצי שנה?
<תומר רוזנר: לא, יש הגבלת תוקף לזמן שהמידע תקף.
דוד ביטן: אז זהו, צריך לברר את זה.
<תומר רוזנר: ברור.
דוד ביטן: - - - והוא ישן ואני לא יכול לזוז.
<רוני טיסר-זלוטניק: זהו.
מירי רגב: כן, ביטן.
דוד ביטן: לגבי הנושא הזה של ערבויות או ערובות לנושא של היטלים, אני מתנגד לזה באופן טוטלי.
מירי רגב: נשאר המצב הקיים.
דוד ביטן: בסדר, רק להדגיש.
דוד ביטן: זה אחד.
דוד ביטן: שניים, יש שתי בעיות שאתם לא מתייחסים אליהם.
דוד ביטן: בעיה אחת מעכבת תמיד את ההיתרים, אני מבקש אם אפשר להכניס את זה לחוק, זה הנושא של אישור המינהל.
דוד ביטן: הרי אנחנו יכולים לעבוד מהר כמה שאנחנו רוצים, אבל תנאי להיתר זה חתימת הבעלים, ובסופו של דבר המינהל עד שהוא חותם לוקח לו חצי שנה עד שנה.
דוד ביטן: ואני מבקש שאם כבר מדברים על מועדים שיהיה כתוב שהמינהל מחויב לתת חתימה תוך 60 יום נגיד.
דוד ביטן: אחרת לא עשינו כלום בכל הנושא של ההיתרים.
דוד ביטן: אנחנו יכולים לעבוד מהר, אבל המינהל בשלו מה שנקרא.
דוד ביטן: ו-90% מהקרקעות הן אדמת מינהל.
דוד ביטן: איפה שיש בעלים פרטיים אין בעיה, הכול רץ מהר והדברים זזים.
דוד ביטן: אני מציע שיהיה כתוב בחוק שאיפה שהבעלות היא של המינהל או קק"ל הם יהיו מחויבים לתת תוך 60 יום חתימה על התוכניות.
<תומר רוזנר: או לא לתת.
דוד ביטן: 90 יום.
דוד ביטן: לא לתת, כן לתת, שייגמר מהר.
<תומר רוזנר: לתת החלטה מה שנקרא.
דוד ביטן: עם ההתייחסות, עם ההערות.
דוד ביטן: דבר שני - -
מירי רגב: זה כבר דבר שלישי.
דוד ביטן: - - אחת הבעיות שנוצרות בדרך כלל זה שאין לנו סמכות לתת את התשלום ליזמים בתשלומים, במיוחד היטל השבחה.
דוד ביטן: היטל השבחה לפעמים זה סכומים גדולים, ובפקודת העיריות בעצם אנחנו לא מוסמכים לתת להם את זה בתשלומים, חייבים לשלם את זה במזומן.
דוד ביטן: וזה יוצר לפעמים עיכוב במתן ההיתר.
<תומר רוזנר: אבל זה חוקי העזר שאתם קבעתם.
<תומר רוזנר: אתם צריכים לשנות אותם.
<לדוד ביטן: לא, זה פקודת העיריות, לא חוק העזר.
<לדוד ביטן: שים לב.
<לדוד ביטן: פקודת העיריות לא מאפשרת לי בהיתר השבחה לתת את זה בתשלומים.
<תומר רוזנר: פקודת העיריות לא קובעת שום הוראה - - -
דוד ביטן: קובעת.
<תומר רוזנר: לא קובעת.
דוד ביטן: קובעת, אראה לך אותה אחר כך.
מירי רגב: אז אחר כך תראה לו אותה.
דוד ביטן: לכן אני אומר: אם כבר, שיהיה כתוב משהו על העניין הזה, ואז אנחנו נתקן ככה את פקודת העיריות.
מירי רגב: השאלה אם אפשר לתקן את פקודת העיריות באמצעות החוק הזה.
<תומר רוזנר: אני חושב שזה נושא - - -
דוד ביטן: דבר שלישי, עוד לא הגיע הסעיף הזה, אבל אני עכשיו מייצג פה את העיריות בעצם בהערה הזאת.
מירי רגב: למה אי-אפשר בעצם לעשות את התיקון ואז לתקן, בדיוק כמו שהיא עושה עם חוקים אחרים?
דוד ביטן: אנחנו נתנגד שאת ההתנגדויות ישמעו ברשות הרישוי ולא בוועדה עצמה, גם לנושא ההיתרים.
דוד ביטן: יש הרבה התנגדויות בנושא ההיתרים שחשוב שאנשי הציבור ישמעו ויחליטו לגביהן.
דוד ביטן: למשל כל ההתנגדויות לגבי תמ"א 38 הן התנגדויות בהיתר, הן לא התנגדויות על תב"ע.
דוד ביטן: ויש המון התנגדויות שאנחנו שומעים, מקבלים החלטות.
דוד ביטן: על העניין הזה אני רוצה שיישמר העניין שההתנגדויות עצמן יישמעו בוועדה.
<תומר רוזנר: אני שומע פעם ראשונה - - -
מירי רגב: אני שומעת פעם ראשונה שיש עם זה בעיה וזה מקובל עלי.
דוד ביטן: לא יודע, אמרו לי שהציגו את זה.
דוד ביטן: גם מהנדס עיריית תל-אביב אמר את זה.
דוד ביטן: אז אני מתייחס לזה.
מירי רגב: זה נכון וזה מקובל עלי.
<תומר רוזנר: אנחנו משנים את המצב שהיום - - -
מירי רגב: שנייה, תומר.
דוד ביטן: אנחנו רוצים שלא ישתנה המצב.
מירי רגב: המצב שלהם לא משתנה.
דוד ביטן: אז למה מהנדס העיר אמר משהו אחר?
מירי רגב: אז תיכף נשמע.
מירי רגב: התייחסויות ממשלה, בבקשה.
<שירה ברנד: טוב, אז נתחיל מהתחלה, להתייחסויות הכלליות.
מירי רגב: ל-40, 41.
מירי רגב: תעני, בעיקר תתייחסי להערות שלנו, וכמובן להערות שהגישו כאן - - -
<שירה ברנד: בגדול ביקשו פה לברר למה אין גורם מאשר בהליך המקוצר.
<שירה ברנד: יש את הגורמים המאשרים בהליך המקוצר, לא שינינו, רק שינינו את לוחות הזמנים.
<שירה ברנד: התהליך הוא אותו תהליך, רק לוחות הזמנים השתנו.
<שירה ברנד: ולא שללנו את סמכות הוועדה המקומית למתן היתרים, שללנו אותם רק לשלב ההיתר עצמו.
<שירה ברנד: כל התהליך של ההקלה, של השימוש החורג, לשמיעת התנגדויות בדברים האלה נשאר בידי הוועדה המקומית, הוא לא עבר לרשות הרישוי.
<עודד גבולי: לא טוב.
<עודד גבולי: חשבתי שהעברתם את זה לרשות רישוי.
דוד ביטן: אתה אמרת את זה, ולכן התייחסו.
מירי רגב: בלי ציניות.
<עודד גבולי: לא ציני, אני רציני.
<תומר רוזנר: הוא רוצה שזה יהיה ברשות רישוי.
דוד ביטן: הוא רוצה.
דוד ביטן: המהנדסים רוצים שהכול יהיה אצלם.
מירי רגב: שקט, תנו לה רגע לענות.
<שירה ברנד: המקום היחיד שרשות רישוי מחליטה זה לא בהתנגדויות שיתפרסמו אלא כשיש - -
<תומר רוזנר: התנגדויות שכנים.
<שירה ברנד: - - התנגדויות של אותם בעלי זכויות בקרקע לאותה בקשה להיתר, שזה לא טעון פרסום אלא של היתר תואם תוכנית.
<שירה ברנד: את הנושאים האלה שומעת כן רשות רישוי.
<תומר רוזנר: וזה גם המצב היום, תבהירי.
<עודד גבולי: בדיוק.
<עודד גבולי: זה המצב היום.
<שירה ברנד: וזה גם המצב היום.
<שירה ברנד: גם היום אין חובה של הוועדה המקומית לשמוע את ההתנגדויות האלה.
<שירה ברנד: לכן אנחנו לא מדברים על ההתנגדויות האלה.
דוד ביטן: אבל שומעים, בפועל שומעים כולם.
<שירה ברנד: לא, ממש לא כולם.
<שירה ברנד: יש כאלה שבכלל לא שומעים אותם.
<תומר רוזנר: לא התנגדויות של שכנים.
דוד ביטן: גם התנגדויות שכנים.
מירי רגב: אבל אנחנו לא משנים את המצב הקיים.
<שירה ברנד: יש ועדות מקומיות שרצו לשמוע גם התנגדויות שכנים, אז הן יוותרו על זה.
מירי רגב: שישמעו.
<שירה ברנד: לא, הם לא ישמעו.
דוד ביטן: לא, אבל זה בדיוק העניין, שאני לא יכול לשמוע.
<תומר רוזנר: איפה אתם מציעים את זה?
מירי רגב: למה שלא ישמעו אם הם רוצים לשמוע?
דוד ביטן: אני נגד לבטל.
דוד ביטן: מה שהיום, הוועדה המקומית רשאית - - -
<תומר רוזנר: איפה אתם מציעים לשנות את זה?
<שירה ברנד: אנחנו לא מציעים לשנות.
<שירה ברנד: אנחנו רק אומרים שהוועדה המקומית לא שומעת את ההתנגדויות.
<תומר רוזנר: מה שאומר מר ביטן, שוועדות מקומיות מסוימות מבקשות - - -
מירי רגב: נכון, מה הבעיה?
<שירה ברנד: ביקשנו לעצור את זה.
<תומר רוזנר: איפה אתם - - -
דוד ביטן: למה אבל?
דוד ביטן: זה התפקיד של אנשי ציבור.
<שירה ברנד: בזה שאמרנו שהיתר יידון ברשות הרישוי והקלה ושימושים חורגים ופרסומים אחרים יידונו בוועדה, בעצם אמרנו שכל התהליך שלא טעון פרסום, הרי חתימת שכנים אינה טעונה פרסום, זה נידון ברשות הרישוי.
<שירה ברנד: זה מה שאמרנו.
<תומר רוזנר: אז יש פה שינוי עקיף.
<שירה ברנד: יש פה שינוי לעניין הזה.
<שירה ברנד: חלק מהוועדות המקומיות מבקשות כדבר שבשגרה להכריע בדברים האלה.
מירי רגב: לא מקבלת את זה.
<שירה ברנד: אנחנו חושבים שהמקום הנכון לזה הוא כן ברשות רישוי.
<שירה ברנד: זה נושא תכנוני.
<עודד גבולי: למה לא, מירי?
<עודד גבולי: את לא יודעת כמה זה נכון.
<נתן מאיר: אני רוצה לתמוך ברעיון.
דוד ביטן: זה התפקיד של אנשי הציבור, עם כל הכבוד.
מירי רגב: תנו לי רגע, תשכנעו אותי.
<נתן מאיר: המילה התנגדות היא מילה כוללת.
<נתן מאיר: התנגדות לבקשה להיתר בהקשר הזה היא תחת הכותרת חתימת בעל הזכות בנכס.
<נתן מאיר: לפי שיטתנו המשפטית כל אחד יכול לבקש היתר ובלבד שיביא את חתימת בעל הזכות בנכס.
<נתן מאיר: כשיש ריבוי בעלים ולא כולם חותמים, אז אומרות התקנות: צריך להזמין את אלה שלא חתמו ודנים בהתנגדות שלהם מטעמים תכנוניים בלבד.
<נתן מאיר: זאת אומרת, אם בא אחד הבעלים ואומר: קו הבניין הוא פחות - - - שומעים את הטענה.
דוד ביטן: אביא לך דוגמה.
<נתן מאיר: אם בא אחד הבעלים ואומר: פה בונים על גג שהוא רכוש משותף – דוחים את הטענה, מחכים 30 יום להוצאת ההיתר על מנת שיפנה לבית-המשפט.
מירי רגב: יש פה נציג של המינהל?
<נתן מאיר: לכן אלה התנגדויות בהיבט טכני.
דוד ביטן: לא, אנחנו נגד.
דוד ביטן: אנחנו רוצים שכל ההתנגדויות ידונו בוועדה.
<נתן מאיר: אין בהם שיקול דעת כמעט ציבורי.
דוד ביטן: זה לא מדויק מה שאתה אומר.
דוד ביטן: אביא לך דוגמה הפוכה שבדיוק התנגדות של בעלי נכס גרמה המון בעיות, ותראה את ההתנגדות ותראה את ההחלטות, ששמענו אותן בוועדה אצלנו מספר ישיבות.
דוד ביטן: ועל זה הוגש ערר וגם הערר הצדיק אותנו.
<עודד גבולי: אבל בשביל מה צריך ועדה לזה?
דוד ביטן: אתה חושב שלא, אני חושב שזה התפקיד של אנשי ציבור.
<נתן מאיר: הגישה של המחוקק היא שוועדה זה לא בית-משפט.
<נתן מאיר: ולכן אומר המחוקק: כל אחד המקצוע שלו.
<נתן מאיר: הוועדה תדון בנושאים תכנוניים.
<תומר רוזנר: ההתנגדות היא התנגדות תכנונית.
<נתן מאיר: היום בא אליך מישהו ומראה שהשכן שלו עושה מעשה בריונות, יש ביניהם הסכם על חלוקת הזכויות והוא מתעלם ממנו, וזה מאוד מפתה לדון בהתנגדות שלו.
<נתן מאיר: עוד מילה, כי זה נושא חשוב.
<נתן מאיר: מי שבא לקומה העליונה בבית משותף, לפעמים מבקש בקשה לבנות חדר על רכוש משותף, שזה באמת גובל במעשה בריונות – אל"ף, הרכוש הוא לא שלו.
דוד ביטן: אלא אם כן הוא מחתים.
<נתן מאיר: בי"ת, גם אם גג מוצמד לו, זכויות הבנייה הן לא שלו.
<נתן מאיר: זה מפתה מאוד בוועדה לקבל את ההתנגדות שלו, עדיין זו התנגדות קניינית ולא תכנונית.
דוד ביטן: אם הוא מחתים 75%, יש לו זכות לבנות.
דוד ביטן: אבל לא ניכנס לזה.
<נתן מאיר: היום זה מקרה פשוט, מחר זה יהיה מקרה מסובך.
<נתן מאיר: ולכן אומרות התקנות: הוועדה תדון מנימוקים תכנוניים.
מירי רגב: אוקיי, הבנתי את מה שאתה אומר.
מירי רגב: אני כרגע רוצה להשאיר את המצב כפי שהוא, שכן יוכלו לערער ולשמוע התנגדויות.
<תומר רוזנר: בוועדה המקומית ולא ברשות הרישוי?
<שירה ברנד: אני עדיין חוזרת ואומרת שלעמדת הממשלה - - -
<עודד גבולי: הוספת עוד חודשיים להוצאת היתר.
<שירה ברנד: בדיוק.
<עודד גבולי: הוספת עכשיו עוד שלושה חודשים להוצאת היתר.
<שירה ברנד: הארכנו את התהליך ברגע זה בפרק זמן - - -
<עודד גבולי: בשלושה חודשים.
מירי רגב: ואם אקצה לזה זמן?
<עודד גבולי: זה לא יעזור.
<נתן מאיר: אין צורך בזה.
<נתן מאיר: להיפך.
דוד ביטן: קודם כול, זה לא נכון.
דוד ביטן: הם מוסיפים לזה חודשיים.
<נתן מאיר: זה דבר טכני פשוט.
<נתן מאיר: אם זה מסובך יותר, בית-משפט מכריע.
<נתן מאיר: לכן מחכים עם ההיתר 30 יום.
<נתן מאיר: הגישה היא כזאת: ההתנגדות צריכה להיות פשוטה, משהו בנוסח: ההיתר הוא לא בסדר.
<נתן מאיר: אם זו התנגדות קניינית, תכנונית, בשביל זה יש בתי-משפט.
דוד ביטן: אל"ף, זה לא נכון שזה לוקח חודשיים.
דוד ביטן: ובי"ת, אם יש התנגדות, אז אין מה לעשות, צריך לשמוע את האנשים, עם כל הכבוד למהירות של ההיתר.
דוד ביטן: מה אפשר לעשות?
<שירה ברנד: נשאל פה למה בתהליך של פטור רק על - - - צריך בקר מורשה.
<שירה ברנד: מכיוון שבמכון הבקרה יושבים הגורמים המאשרים, שהם הכבאות, פיקוד העורף, משרד הבריאות, כל הגופים האלה.
<שירה ברנד: ברגע שאנחנו אומרים שהתהליך של הפטור בעצם פוטר גם מהם, אנחנו מגיעים למצב שבו יכולים להיבנות בפטור דברים שטעונים כן אישור של אותם גורמים מאשרים.
<שירה ברנד: ולכן אנחנו מאפשרים בתהליך הפטור רק דברים שמוסכמים, ואנחנו מתואמים בעניין הזה, עם כל אותם גורמים מאשרים, שאין צורך לעבור דרכם.
<שירה ברנד: אחרת זה לא יכול להיות בפטור.
<שירה ברנד: לכן אנחנו מציעים את זה בפטור.
<מיכאל טירר: לא רצינו לפטור מאישור של גורמים מאשרים, רק שאת האקסטרה של בקרת התכן, שהיא למעשה בקרה שבמקרים מאוד מאוד מיוחדים וספציפיים אי-אפשר לעשות אותה - - -
<דני מורן: אפשר לעשות.
<דני מורן: כל דבר צריך להיות לפי חוק, כל דבר צריך להיות לפי תקן.
<שירה ברנד: כאשר מכון הבקרה לא מסוגל לעשות את בקרת התכן ונדרש גורם מאשר, הגורם המאשר בעצמו עושה את בקרת התכן.
<שירה ברנד: כאשר אנחנו יודעים שמכון הבקרה אינו מוסמך מבחינת הגורם המאשר, ויש מקרים כאלה שהגורם המאשר אומר:
<שירה ברנד: אני לא יכול להסמיך את הבן-אדם בתוך מכון הבקרה, אז במקרה הזה הגורם המאשר בעצמו יצטרך לאשר את בקרת התכן.
<אורה לילינטל: שירי, אולי להבהיר, פרויקטים של הרכבת הקלה, רק"ל בגוש דן, הפרויקט הוא הנדסי, מתכננים אותו מומחים בין-לאומיים, אין בארץ אנשים שמכירים את זה.
<אורה לילינטל: על אותם גורמים שעובדים בתוך מי תהום, בקרקע מיוחדת, עם ניסיון רב בנושא של רכבות קלות בעולם שעשו את זה, יש checker בין-לאומי שעושה בקרה עליהם.
<אורה לילינטל: בארץ אין חוקים ותקנות שמתאימים, יש כמה תקנות שגיירו.
<אורה לילינטל: ואז מכון הבקרה יתקשה לבצע בקרה.
מירי רגב: וכשייפול מחלף, מה נגיד?
<שירה ברנד: הוא ייקח את המומחה הרלוונטי.
מירי רגב: מה נגיד על מה שקרה עכשיו?
מירי רגב: צילמו מהאוויר ולא צילמו ככה ובזבזו כל כך הרבה כספים.
מירי רגב: אני לא רוצה לשמוע את זה.
<שירה ברנד: לגבי הבקשה להחרגת הנחיות מרחביות מפרויקטים של תשתיות, אנחנו חושבים שזה לא נכון.
<שירה ברנד: הנחיות מרחביות צריכות להיות בכל מקרה.
<שירה ברנד: אם התוכנית קובעת אז התוכנית קובעת, הרי הנחיה מרחבית באה אחרי התוכנית ובכל מקרה התוכנית גוברת.
<שירה ברנד: אז אם התוכנית קובעת תחנה אחידה לכל אורך הקו, אז היא כבר קבעה את זה, ההנחיה המרחבית לא יכולה לסתור אותה.
<שירה ברנד: אבל במקום שהתוכנית לא קבעה, יש מקום ושיקול דעת מקומי לכל רשות ורשות לתת את ההערות שלה, גם מעבר למה שנקבע בתוכנית.
<שירה ברנד: ולכן אנחנו חושבים שזה לא נכון.
<שירה ברנד: גם לגבי מועד מסירת ההנחיה המרחבית.
<שירה ברנד: אנחנו חושבים שמועד מסירת המידע הוא המועד הנכון למסור את ההנחיות המרחביות.
<שירה ברנד: אז אפשר להתחיל לתכנן לפי המידע שנמסר, זה הזמן הנכון למסירת אותה הנחיה מרחבית, כדי שהמתכנן שהולך להגיש את הבקשה להיתר או את הבקשה להרשאה יידע בדיוק מה מצופה ממנו ולכן יגיש אותה נכון, ולא יצטרך ללכת ולחזור כמו המצב שקיים היום שאתה לא יודע.
<תומר רוזנר: יודעים אבל.
<דני מורן: אבל צריך לאפשר לו להתנגד.
<שירה ברנד: אנחנו אומרים שמועד מסירת המידע זה המועד הכי מאוחר שאפשר.
<תומר רוזנר: אבל אתם מסכימים להערה שלנו?
<דני מורן: צריך לאפשר גם להתנגד במועד הזה.
<אמיר הלר: למה לא עושים את זה במהלך התוכנית, שירה?
<דני מורן: צריך לאפשר גם להתנגד, אם מוסרים את זה במועד הזה.
<אמיר הלר: שירה, למה אתם לא רוצים שזה יהיה במהלך התוכנית?
<אמיר הלר: אני לא מצליח להבין את זה.
<שירה ברנד: אני אסביר.
<אמיר הלר: אני חייב להגיד לך: בכל הדיונים שהייתי כאן, כל העמדה של ההתאחדות הייתה שצריך להעצים את הרשויות המקומיות וכל אחת מהסמכויות שניתנות לה, כי אנחנו חושבים שנכון שיהיה לה כמה שיותר סמכויות כדי שלא להגיע לוועדה המחוזית.
<שירה ברנד: זה לא שייך לעניין.
<אמיר הלר: רגע, ואסביר למה זה כן שייך.
<אמיר הלר: כאן מדובר בסמכות נוספת שיש לוועדה המקומית, שהיא מיותרת.
<אמיר הלר: שהיא מיותרת, כי אפשר לקבוע אותה בתוכנית.
<שירה ברנד: אז אתן לך הסבר.
<שירה ברנד: חבל שלא היית בהצגה האחרונה של הדברים.
מירי רגב: סליחה, לא, היא עכשיו עונה.
<שירה ברנד: ההנחיות המרחביות באות לפתור את המצב שאנחנו מכירים אותו היום, שקוראים לו לאשר בתיאום עם מהנדס הוועדה.
<שירה ברנד: ואז אתה בא, וכל מהנדס ועדה בכל פגישה נוספת שלך אתו נזכר בדברים נוספים שהוא רצה להעיר לך.
<שירה ברנד: זה לא קשור לתוכנית, התוכנית כבר קבעה מה שקבעה, אבל לא תמיד היא מתייחסת לפרטי הפרטים.
<שירה ברנד: ולכן אתה בא, וכל ישיבה שלך של תיאום אתה מקבל הנחיות חדשות.
<אמיר הלר: אין ספק שאתם מקלים.
<שירה ברנד: ולכן אנחנו אומרים: לא, פעם אחת תתכבדו ותקבעו הנחיות מרחביות – פעם אחת או חמש פעמים זה לא משנה, אבל ברגע שקבעתם את ההנחיות המרחביות האלה, אלו ואין בלתן.
<שירה ברנד: זה מה שאנחנו באים לחדש פה.
<דני מורן: צריך לאפשר להתנגד.
<אמיר הלר: אין ספק שזה מקל.
מירי רגב: אבל נתנו אפשרות להתנגד.
<שירה ברנד: בוודאי שיש אפשרות.
<דני מורן: במועד שהם נותנים?
<אמיר הלר: גברתי היושבת-ראש, כל הרפורמה הזאת באה לפשט ולקצר תהליכים.
<אמיר הלר: מדובר כאן בעוד תהליך מיותר, בעוד תהליך שאפשר לעשות אותו בתוכנית.
<שירה ברנד: אי-אפשר בתוכנית בשנת 2013 לקבוע הנחיות מרחביות שיממשו אותן בשנת 2017.
<אמיר הלר: אז לפחות שבמהלך ההיתר יהיה אפשר להתנגד לאותן הנחיות מרחביות שקבע מהנדס העיר שש שנים קודם.
<אמיר הלר: כי ככה בא לו.
<אמיר הלר: למה שאי-אפשר יהיה להתנגד לבקשה?
מירי רגב: שמענו, לא קיבלנו.
<מיכאל טירר: יש פסיקה בעניין הקלות.
מירי רגב: לא, סליחה רגע.
<שירה ברנד: לגבי הטענות לעניין מתן היתר גם בלא תשלומים.
<שירה ברנד: אני חייבת להבהיר: האינטרס לשלוח את התשלום הוא של רשות הרישוי או של הוועדה המקומית או של הרשות המקומית.
<שירה ברנד: ולכן היא אמורה לעמוד בלוחות הזמנים.
<שירה ברנד: ואין מניעה לעמוד בלוחות הזמנים, מכיוון שהפרמטר המרכזי לקביעת אותן אגרות ותשלומים והיטלים הוא סך הכול שטחי הבנייה.
<שירה ברנד: וברגע שניתנה החלטה מרחבית יודעים את התשובה לשאלה הזאת ברמת המילימטר.
<שירה ברנד: אז אין בעיה ברגע זה, ואחר כך יש עוד 45 יום נוספים, שבזמן הזה אפשר להכניס את הנתון המספרי היחיד הזה, שאנחנו מכירים אותו מהתוכנית, או שניים – עיקרי ושירות, להכניס אותו למחשב ולקבל בלחיצת כפתור אחת את התשובה.
<שירה ברנד: זה מאוד פשוט לעשות את זה, 45 יום זה מספיק.
<שירה ברנד: הדבר היחידי שלוקח יותר זמן זה היטל השבחה, זה נכון, וגם אותו, דבר ראשון, חלק ניכר מהיטלי השבחה נובעים מהקלה, שזה עוד לפני התהליך, אז יש לך 90 יום לעשות את זה.
<שירה ברנד: ודבר שני, גם 45 יום מספיקים לעריכת שומה.
דוד ביטן: לא שומה, יש תרגיל אחר שעושים.
<שירה ברנד: אנחנו לא מדברים על כל התהליכים, על כל המחלוקות ועל בירור אצל שמאי מכריע.
<שירה ברנד: זה לא חלק מהעניין.
דוד ביטן: מה שאנחנו עושים, מניסיון, אנחנו נותנים דף להיתר, הסכום המוערך.
דוד ביטן: הם יכולים לתת על זה ערבות בנקאית, ואז אנחנו נותנים להם היתר.
<שירה ברנד: יפה.
<שירה ברנד: אז זה אפשרי בהחלט לעמוד בלוחות הזמנים.
דוד ביטן: עוד לפני השומה, עוד לפני הכול.
דוד ביטן: ופותרים את הבעיה הזאת מהר מאוד.
<שירה ברנד: וזה לא סנקציה ועונש למישהו.
<שירה ברנד: פשוט המטרה היא לאפשר את ייעול התהליכים.
<נתן מאיר: אני רוצה להעיר משהו בהקשר הזה, אם אפשר.
<נתן מאיר: אפשר?
מירי רגב: שנייה, אתה דיברת, תן לה בבקשה לענות.
<שירה ברנד: הייתה טענה שאסור להגיע למצב שהיתר ניתן אוטומטית בגלל מחדל אדמיניסטרטיבי.
<שירה ברנד: זה נכון, גם אנחנו לא רוצים להגיע למצבים האלה.
<שירה ברנד: אבל גם אסור להשאיר את המצב הקיים, שהדברים נמרחים ונמתחים ללא גבול.
דוד ביטן: רק תשנו את הניסוח, זה הכול.
<שירה ברנד: ולכן מה אנחנו אומרים?
<שירה ברנד: אנחנו אומרים: בשלב הראשון, בדברים שאין להם השפעה ממשית.
<שירה ברנד: הרי הקראנו, זה לא כל בניין, זה דברים שאין לו השפעה מאוד מאוד גדולה.
<שירה ברנד: בסוגי הבניינים האלה אפשר יהיה כן שאם רשות הרישוי לא נתנה החלטה, אנחנו רואים את זה כהחלטה לאשר.
<עודד גבולי: תגידי, מהניסיון שלך את מכירה - - -
מירי רגב: עודד, תן לה לענות.
מירי רגב: יושבת פה בשקט, שומעת את כל ההערות, תנו לה רגע להתייחס.
<שירה ברנד: אנחנו רואים את זה כהחלטה לאשר.
<שירה ברנד: עדיין אין בזה פטור מאישור מכון בקרה שיעשה בקרת תכן ויעבור את כל הגורמים המאשרים.
<שירה ברנד: זאת אומרת, במקרה של בקשה בדרך מקוצרת, עדיין צריך לעבור במכון הבקרה ולקבל את אישור הג"א ולקבל את אישור הכבאות.
<שירה ברנד: את כל אלו עדיין צריך לעבור ולקבל.
דוד ביטן: אפשר לקבל החלטה כזאת גם לוועדה המחוזית?