GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלי גליקמן: אמרתי: קחו מעיריית תל-אביב רכבי גרר.
<אלי גליקמן: זו הבעיה המרכזית.
<אלי גליקמן: אנחנו לא יכולים לעזור לכם אם לא תעזרו לנו.
<אלי גליקמן: אנחנו לא יכולים להגיע לשום מקום.
דב חנין: זו שאלה שיש עליה ויכוח גם בוועדה.
דב חנין: יש גישה שאומרת שכל גורם צריך שיהיו לו היכולות באופן עצמאי, ואז חברת החשמל, יש לה היכולות, לעיריית ירושלים יש היכולות.
דב חנין: ברמת ניהול מערכות המשמעות של הגישה הזו היא עלויות פנטסטיות של אמצעים שיהיו שלוש-ארבע פעמים למה שמדינת ישראל באמת צריכה, כי לכל אחד יהיה את שלו.
דב חנין: זו גם אחת השאלות שמפנה אותנו לשאלה שהפניתי קודם למשרדי הממשלה, של אותם מצבי חירום בשגרה, שבהם יש יכולת לאגום משאבים ולהעמיד אותם לרשות הבעיה – לא משנה מאיפה הם באים.
<תמיר שניידרמן: הערה לפרוטוקול, ברשותך: כלקח מתרגילים קודמים, ביצענו פרויקט של איגום משאבים.
<תמיר שניידרמן: לקחנו את כל הרשויות הייעודיות שלנו, את כל גופי התשתית, כולל חברת חשמל, מקורות, נתגז ובתי הזיקוק, ויש לנו רשימה של איגום משאבים.
<תמיר שניידרמן: זה לא עונה על מה שאתה אומר, שצריך להיות מפלסות בחברת חשמל – על זה יש לי דעה ארת, אבל מה שקיים בחברת חשמל ומה שיהיה קיים במקורות ובכל חברת הדלק, יש לי רשימה של איגום משאבים.
<תמיר שניידרמן: העברתי את זה עכשיו כטיוטה לתשתיות להתייחסות.
דב חנין: המצב הקיים כיום מאפשר לך את אותה רשימה שיש לך, להגיד: טוב, אני מפעיל אותה?
<תמיר שניידרמן: אם עכשיו יהיה לי אירוע במקורות- - -
<אלי גליקמן: זו לא השאלה.
אורי מקלב: מה שאמר היושב-ראש – מענה כוללני.
אורי מקלב: הבאנו את הדוגמות, גם בוועדת הכלכלה, וכאן באווירה יותר עניינית ומקצועית - דוגמה של מקומות ישוב שהיו מנותקים מחשמל וממילא גם ממים – חברת החשמל רצתה לתת את המענה.
אורי מקלב: עמדה עם הכלים הכי טובים והכי משוכללים שיש לה.
אורי מקלב: עמדה בפתח הישוב ולא יכלה להגיע לאותה תחנת כוח או אותו מקום שהיתה צריכה להגיע, כי המועצה לא פילסה לה.
אורי מקלב: היא באה פעם אחת, פעמיים, וכך היה יכול להיות יותר מ-48 שעות שלא היה חשמל, כי היתה צריכה להגיע לאותה מערכת החשמל שנמצאת 300 מטר מתחילת הישוב.
אורי מקלב: אני גם לא חושב שזה אמצעים כספיים גבוהים מאוד.
אורי מקלב: נניח שחברת החשמל היום, כהפקת לקחים, יוצאת למכרז לאותן חברות שיש להן מפלסות בשעת חירום.
אורי מקלב: היא לא צריכה לקנות את המפלסות האלה.
אורי מקלב: קח את ברזאני שיש לו כך וכך טרקטורים שעומדים במצב של מזג אוויר כזה, הם לא עובדים בשטח.
אורי מקלב: הוא יכול לתת מענה לזמן חירום לחברת החשמל – חברת החשמל מזעיקה אותה: אני צריכה מפלסת אחת, טרקטור אחד שייכנס בהר שמואל בכניסה לירושלים, ב-443, ייכנס 300 מטר וייתן מענה.
אורי מקלב: זה היה ישוב שהיה נצור ומנותק במשך יותר משלוש יממות.
אורי מקלב: היו עוד דוגמאות, כמו במיצד, שחברת החשמל רצתה לתת את המענה, והיא היתה תלויה בידי הרשות, והרשות לא נתנה מענה.
אורי מקלב: אז עכשיו נאשים אותה, אבל חברת החשמל עם קצת יותר הרחבה היתה יכולה לתת מענה, אבל אמרה: אנחנו לא מפלסים דרך אלא אנחנו נותנים מענה מקצועי ותיקונים.
רינה פרנקל: ציינתי את זה גם בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, שחייבים לא לרכוש ציוד מכני, אלא להשתמש בו ולעשות הסכמים עם חברות קיימות, ואז לא תהיה בעיה להגיע למקומות שאין גישה אליהם בכלל.
אורי מקלב: אני מסכים שהעלות היא לא גבוהה.
דב חנין: לא הגעת בתחילת הדיון, אז רק אומר לך – אנחנו בתהליך חצי לא פורמלי.
דב חנין: מנסים לחשוב יחד, לכן כולנו פה משוחחים.
דב חנין: מנסים לחשוב על הבעיות.
דב חנין: שלא תיעלב מזה שאנחנו קוטעים את דבריך.
דב חנין: אנחנו מכבדים אותך – חשוב לי לומר את זה.
דב חנין: יש פה שתי שאלות שמתעוררות: אחת של אמצעים לוגיסטיים שצריכים או לא צריכים להיות בידיכם במתכונת כזו או אחרת, כדי שתוכלו לעשות את מה שאתם צריכים לעשות.
דב חנין: שאלה שנייה היא שאלת סמכויות – האם יש לכם כל הסמכות?
דב חנין: נניח שכלי רכב עומדים בכניסה לישוב.
דב חנין: לחברת החשמל יש סמכות לפנות כלי רכב?
דב חנין: הרשות המקומית במצבים כאלה נמצאת בקריסה – יש לה מיליון בעיות.
דב חנין: הסיפור האחרון שמעניין אותה הוא להזיז כלי רכב - כך ראינו מהנתונים שלמדנו אותם כבר.
דב חנין: איך מייצרים את המצב שבו מאפשרים לכם את הכלים לעשות את מה שאתם צריכים?
דב חנין: יש גורם שיודע לתכלל את כל הצרכים, הוא מבין שחברת החשמל צריכה להגיע למקום, וכדי שהיא תגיע למקום יש לו הסמכות ויש לו גם האמצעים, או לכם יש האמצעים ולו יש הסמכות כדי לאפשר לכם לעשות את עבודתכם – זו השאלה.
דב חנין: שלום, המשרד להגנת העורף.
דב חנין: אכניס אותך לקונטקסט של הדיון - אנחנו מנסים להגדיר מצבים שהם מחוץ למערכת הבינארית שמדינת ישראל יודעת כיום להתייחס אליה של או מצב חירום, שכל המדינה נכנסת למוד אחר לחלוטין, או מצב שגרה שבו לא קורה שום דבר, אבל המצבים שלנו הם מצבי אמצע.
דב חנין: בהם צריך נוהל חירום כלשהו, אבל לא להכניס את כל המדינה לחירום.
דב חנין: מר גליקמן, בבקשה, תמשיך.
<אלי גליקמן: השאלה היא כאמור קודם כל חוקית וסמכותית, ושנית, זו שאלה פיננסית.
<אלי גליקמן: מבחינה חוקית, כשיש רכב תקוע ברחוב ירושלים צר, לי אין סמכות להזיז את הרכב הזה.
<אלי גליקמן: ייגרם לו נזק – אנחנו מכירים את כותרות העיתונים.
<אלי גליקמן: יום אחרי הסערה כולם ישכחו שהיתה סערה, והתלונות יגיעו, ובאיזו סמכות נגענו ברכב.
<אלי גליקמן: זה אחת.
<אלי גליקמן: והשאלה, לכמה גופים במדינה אתם נותנים את הסמכות הזו.
<אלי גליקמן: זו גם שאלה שתצטרכו לענות עליה.
רינה פרנקל: אני חושבת שהגנת העורף זה משרד שצריך לקחת אחריות לא בתקופה של מלחמה חלילה אלא במצבי חירום בכלל.
רינה פרנקל: צריך להיות גוף אחד שיטפל במצבי חירום שקורים במדינה.
רינה פרנקל: צריך להיות משרד אחד שמאחד את כל המשרדים, ופועל מול כל המשרדים.
רינה פרנקל: לו אמורה להיות סמכות לעבוד מול כל משרד ומשרד.
<אלי גליקמן: נושא שני הוא עניין פיננסי.
<אלי גליקמן: חברת החשמל, יש טענות, ואתם רואים את זה בתקשורת, שהיא חברה גדולה מדי, וצריך לצמצם אותה וצריך להתייעל.
<אלי גליקמן: הייתי בשניים או שלושה דיונים בכנסת בשבועיים האחרונים בנושא הסופה האחרונה, והתבטאתי פעם אחת על סכום שעלולה הסערה הזאת לעלות, וכשיצאתי מפה קיבלתי על הראש, על איזה סכומים אני מדבר בכלל, כי החברה צריכה להתייעל, והרצון שלי להעלות תעריפים בכלל לא נכון.
<אלי גליקמן: בסופו של דבר צריך לקחת את מכלול הדברים, לראות שאין הכפלות או כפילויות אצל גורמים שונים, ולתת סמכות לגורמים.
<אלי גליקמן: יש גם לזכור, שאם אתם זוכרים, מרכז הסופה היה ביום חמישי-שש.
<אלי גליקמן: בשני-שלישי התחילו לפתוח את ירושלים לתנועת רכבים.
<אלי גליקמן: מי שניסה לנסוע בירושלים בימים הללו ראה שלוקח לו, גם כשהרחובות, כבר מתחילים לנסוע בהם, לוקח שעתיים-שלוש בתוך העיר.
<אלי גליקמן: היינו צוותים עם חמישה רכבים משאיות כבדות, עם מנופים, עומדים שלוש-ארבע שעות ולא מצליחים לצאת רחוב אחד.
<אלי גליקמן: כלומר העסק הזה, אנחנו יושבים פה במיזוג אוויר, מה שנקרא, וצריך לחשוב על כל הדברים האלה.
<אלי גליקמן: חלק מהעסק הוא עניין של פתרונות, בחלק מהמקומות הגענו בהטסה בכלל, עם מסוקים של חיל אוויר, והקפצנו גנרטורים, פתחנו מעטפות שבשגרה לא היו, כי עד עכשיו התנגדו, ופתאום ניצלנו הזדמנות.
<אלי גליקמן: צריך לנתח את זה בתוך האירוע, כשאף אחד לא נע על הכבישים בגלל המצב, ואחרי פתיחת הכבישים, וצריך לחלק את זה.
<אלי גליקמן: זו עבודה לא פשוטה, וצריך לתת גם סמכויות.
<אלי גליקמן: הנגישות היא בהחלט בעיה חמורה.
<תמיר שניידרמן: אפילו פנסים כחולים, שנדרשו כדי להגיע ליעדים, בשגרה הם לא קיבלו.
<תמיר שניידרמן: הקב"ט הארצי נלחם זמן רב כדי לקבל, ולא קיבלו.
<תמיר שניידרמן: רק באמצע האירוע, כשאלי דיבר עם המנכ"לית שלי, והיא דיברה עם מנכ"ל משרד התחבורה, סידרו להם חמישה פנסים כחולים.
<אלי גליקמן: אני מעל שנתיים וחצי בחברה, ויש לי עבר ביטחוני כזה או אחר.
<אלי גליקמן: אמרתי: באירוע חירום העבודה הכי חשובה זה להגיע.
<אלי גליקמן: וזה בכל מחוז, זה לא רק אני.
<אלי גליקמן: זו חברה גדולה.
<אלי גליקמן: צריכים לכמות כדי לתת עדיפות בתנועה לרכבי חברת חשמל.
<אלי גליקמן: לפני שנה היו אירועים יותר קטנים, אז המשטרה עזרה לנו.
<אלי גליקמן: גם פה המשטרה עזרה לנו.
<אלי גליקמן: בסוף חברת חשמל זה מסה, מאות רכבים שנעים ממקום למקום.
<אלי גליקמן: יש בעיה בעדיפות גם בזה.
<אלי גליקמן: קיבלנו מענה חלקי ביותר תוך כדי האירוע.
<אלי גליקמן: משרד התחבורה לא נמצא פה, אבל נצטרך לפתור את העסק הזה.
<אלי גליקמן: במהלך הסערה קיבלנו שיחות למוקדי השירות שלנו ברמה של מעל פי שלושה מעל הממוצע – במקום כ-18 אלף שיחות ביום - בין 50 ל-60 אלף שיחות.
<אלי גליקמן: נערכנו ברשתות חברתיות כולל הפייסבוק ואתר האינטרנט, מה שסייע בקשר עם הציבור שהיה לו חשמל או מכשיר סלולרי.
<אלי גליקמן: מבחינת משאבי רכב, אנחנו מדברים על במות הרמה, משאיות וכן הלאה.
אורי מקלב: מי שלא היה לו חשמל, גם לא היה לו אינטרנט.
<אלי גליקמן: אלא אם כן יש טלפון סלולרי מתקדם.
אורי מקלב: שמעת - גם הסלולרי.
<אלי גליקמן: גם נכון.
<אלי גליקמן: נערכנו תקשורתית, כולל עדכון - הכול פתוח ושקוף.
<אלי גליקמן: זה שינוי שעברנו אותו החל ממשבר הגז המצרי.
<אלי גליקמן: סמוך לחמ"ל שלנו פתחנו חדר תקשורת.
<אלי גליקמן: כל מה שידענו, הציבור ידע, עם תחנות טלוויזיה שמשדרות מטר מהחדר שמקבל החלטות.
<אלי גליקמן: הכול היה פתוח, אין מה להסתיר.
<אלי גליקמן: אני חושב גם בדיעבד שזו החלטה מצוינת, שאנו מתנהלים אתה כבר שנתיים-שלוש.
<אלי גליקמן: אתר האינטרנט קיבל פניות ברמות של בין פי חמישה לפי ששה מהממוצע הרגיל.
<אלי גליקמן: כשאנו משווים את זה לסופות וסערות אחרות בעולם, ויש לי המצגת – אשאיר לכם אותה – כשהשווינו את זה לסופה, למשל, בבלטימור בארצות הברית בינואר 2011, עם 1.2 מיליון לקוחות, שלג ברמה של 40-30 סנטימטר.
<אלי גליקמן: כמות לקוחות מנותקים: כ-120 אלף, וימי חזרה - בסביבות ארבעה ימים.
<אלי גליקמן: בהשוואה לטורונטו דצמבר 2013, ב-21 בדצמבר, קצת אחרינו, התחילו סופות גם בטורונטו, במקומות אחרים בארצות הברית ובצרפת.
<אלי גליקמן: שם היו כ-350 אלף לקוחות מנותקים.
<אלי גליקמן: הזכרת את העובדים של חברת החשמל.
<אלי גליקמן: מדינת ישראל יכולה להתברך – אני מחזק את הדברים – שיש לה עובדים ושיש לה חברה כמו חברת חשמל.
<אלי גליקמן: במדינות מסוימות בעולם, לפי החוק, לא יוצאים לשטח עד שמזג האוויר לא מסתיים בגלל בטיחות העובדים.
<אלי גליקמן: רק כשנגמרת הסופה, מתחילים לתקן.
<אלי גליקמן: האזרחים יודעים שיש סופה, מתנתק החשמל - האחריות היא שלהם.
<אלי גליקמן: היו פה עובדים שעבדו - אני לא מדבר על השעות, אבל אם ראיתם תמונות - בשלג, בקור, בשעות רצפות עם נעליים רטובות, ואני פגשתי את הצוותים בשטח – מה שעניין אותם זה להחזיר את החשמל, והמפגשים הכי חמים הם של התושבים שסבלו לפני רגע מהפסקת חשמל, אבל כשחוזר החשמל, עם העובדים שלנו רגע אחרי החזרת החשמל, שמכבדים אותם בקפה ובתה, חלקם מכריחים אותם להתקלח בבתים.
<אלי גליקמן: גם מבחינת האזרחים היחס היה ראוי לציון.
<אלי גליקמן: ראינו עובדים שנלחמו, ובסך הכול לא היו לנו בעיות בטיחות ולא היה אובדן בנפש בכל המדינה.
<אלי גליקמן: גם זה ראוי לציון.
<אלי גליקמן: זה מחזק את הנושא של נהלים של החברה והכנה של החברה, נושא הבטיחות.
<אלי גליקמן: גם זה לא פשוט – לעבוד, אלפי עובדים בקור ושלג ואמצעים לא טבעיים, ולסיים את כל הסערה והסופה הזאת ללא נפגעים בנפש.
<אלי גליקמן: יש לנו עוד תיאורים של מקומות אחרים בעולם.
רינה פרנקל: שאלה לגבי אחוז התקלות שכבר תוקנו, והאם נשארו דברים שאתם עדיין עובדים עליהם?
<אלי גליקמן: כפי שהודענו, ביום שני בערב כמדומני כל הישובים היו מחוברים לחשמל.
<אלי גליקמן: ביום ראשון הגענו למצב שיש לנו כמה אלפי לקוחות מנותקים – מעל 95 אחוז – החזרנו את החשמל.
אורי מקלב: כמה בתי אב בסך הכול יש?
<אלי גליקמן: מעל 2.5 מיליון.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על 3, 4 אחוז שהיו מנותקים?
<אלי גליקמן: אפילו פחות.
אורי מקלב: לגבי התודות, אדוני היושב-ראש, צריך להודות לא רק לאנשים שהיו בשטח; גם העובדים, שגם אני נתקלתי בהם, שעבדו 12 ו-14 שעות בתוך המוקדים.
אורי מקלב: הם נתנו מענה.
אורי מקלב: כל עבודת המטה גם היתה מסורה.
אורי מקלב: גם להם חשוב להודות.
אורי מקלב: נוצר משהו לא הוגן, חברת החשמל משום מה, העלו אותם, בזמן שאולי יש היום דיון על חברת חשמל, אם המחיר גבוה או לא, אם התייעלות או לא, אבל בסופו של דבר זו המערכת הכי טובה שיש לנו במערכות הציבוריות.
אורי מקלב: עמדתי בראש ועדה לפניות הציבור, ואנחנו רגילים כחברי כנסת לקבל את פניות הציבור - היעילות שיש בחברת החשמל והשירות לאזרח הוא מעולה ביותר.
אורי מקלב: אני לא חושב שיש לה מתחרה.
אורי מקלב: למשל, במוקד היו פניות יותר מהשגרה, אבל המוקד קרס, ויש אנשים שלקח להם יותר מכמה שעות להודיע בכלל שייכנסו לתור של התקלה.
אורי מקלב: זה דבר שצריך להפיק לקחים.
אורי מקלב: בשעת חירום יש עומס על המוקד.
דב חנין: לפעמים המוקד קורס בגלל דבר חיובי.
דב חנין: למשל, דיברתי עם אשה מבוגרת, שכנראה, היתה במצוקה גדולה מאוד.
דב חנין: היא התקשרה למוקד חברת החשמל – לא היה לה חשמל, ודיברה אתו הרבה זמן.
דב חנין: היא אמרה את זה בחיוב.
דב חנין: המוקדנית שם במוקד לא ידעה לפתור לה את בעיית החשמל באופן טבעי, אבל היתה לה מספיק סבלנות אליה, והיא דיברה אתה.
דב חנין: יש מצב שבו המערכות קורסות ואז גם חבר כנסת כמו מקלב מקבל תלונת ציבור בעניין שבכלל לא קשור אליו.
דב חנין: גם רינה פרנקל.
דב חנין: אתם הייתם כתובת להרבה דברים.
דב חנין: כשאותה גברת מבוגרת, שמציינת את זה לחיוב, דיברה עם המוקדנית כרבע שעה, והסבירה לה את כל הקשיים והבעיות, ולמה דחוף שיפתרו לה את בעיית החשמל, אבל כשהיא נמצאת אתה רבע שעה על הקו, הלקוחות שלכם ממתינים.
דב חנין: זה חלק מהמציאות שקורית.
אורי מקלב: חלק מהאנשים שהיו מנותקים ימים מחשמל, דיברו על הפחד.
אורי מקלב: אשה בודדה – היה מנותק הבניין בסביבה – היא פחדה להיות לבד, חוץ מהקור.
אורי מקלב: זה היה מאוד קשה.
אורי מקלב: אנשים גם לא קיבלו זמן משוערך לטיפול, וזו היתה חלק מהבעיה.
אורי מקלב: הילדים והנכדים שלי היו מנותקים מיום ששי עד יום ראשון, כל השבת היו בחושך, בלי חימום.
אורי מקלב: אם בתי היתה יודעת שהיה לוקח הרבה זמן לתקן את התקלה, היתה נערכת.
אורי מקלב: היא לא ידעה כמה זמן ייקח.
אורי מקלב: זו היתה תקלה מקומית.
אורי מקלב: אחרי זה התיקון לקח דקה וחצי בדיוק, אחרי 48 שעות.
אורי מקלב: החליפו נתיך, זה הכול.
אורי מקלב: זה עוד מסקנה – צריך גם למפות את הפניות.
אורי מקלב: באירוע הזה היו תקלות רציניות מאוד, כמו ישובים שלמים שהיו מנותקים בגלל מערכת שלא מצאו באזור מעלה החמישה, ארבעה-חמישה ימים לא היה חשמל.
אורי מקלב: בגלל עצים שנפלו.
אורי מקלב: מערכות שנפלו, חלק גדול מ-60 אלף לא בגלל עצים שנפלו אלא בגלל נתיכים ודברים מקומיים שהתיקון לקח.
אורי מקלב: אז צודק – לקח להגיע שלוש שעות.
אורי מקלב: השינוע היה קשה, אבל גם המיפוי.
רינה פרנקל: השאלה, אם יש צוות שממפה את הפניות האלה.
אורי מקלב: רחוב זה וזה - מבינים שזה משהו מקומי ולא מערכתי.
אורי מקלב: ביום א', כשהיתה שמש כבר, השאלה אם היו מערכות תגבור.
אורי מקלב: התלוננו על כך שאין מערכת תגבור.
אורי מקלב: הרי ההיערכות היתה בכל הארץ, אבל לאחר הסערה, יום ראשון כבר היה שגרה באופן כללי בכל הארץ.
אורי מקלב: רק היו המוקדים – הגליל, רמת הגולן, ירושלים, כפי שאמרת.
אורי מקלב: שם לתגבר באותם צוותים שהיו במקומות אחרים.
דב חנין: הרבה שאלות שמכנסות אותך לשאלת הלקחים, ואנחנו רוצים שתנסה לחשוב על מה היה לא בסדר, איפה אתם מאתרים את החולשות בתוך המערכת.
דב חנין: מה הדרכים שלכם כחברת החשמל- נניח, קורה אירוע כזה בעוד חודשיים פעם נוספת – מה נדרש ממדינת ישראל, ממערכות תומכות כדי שתוכלו לבצע את תפקידכם טוב יותר?
דב חנין: מה נדרש מכם כדי לשפר את הדרוש שיפור, בשני היבטים: אחד של מניעת תקלות – עד כמה ניתן למנוע ואיך אפשר, ואיך ניתן לשפר את הטיפול, אם התקלות בכל זאת מתרחשות?
רינה פרנקל: גם ללקחים, בנוגע לרוחות חזקות, זה יכול לקרות גם בלי שום קשר לסופה – למשל, יכולות להיות תופעות טבע אחרות.
רינה פרנקל: זה יכול לקרות.
רינה פרנקל: גם עצים שקורסים ופוגעים במערכת החשמל, גם זה דבר שניתן למנוע את זה, לא במצב חירום.
דב חנין: אנחנו רוצים שתנסה להתמקד בלקחים בשני מישורים: מה ניתן לעשות כדי למנוע תקלות במערכת החשמל מבחינתכם, וזה נוגע גם למבט פנימי שלכם אל עצמכם וגם במבט רוחבי, מה צריך ממדינת ישראל לעשות באופן כללי, וגם איך משפרים את הטיפול בתקלות, אם וככל שתתרחשנה.
<אלי גליקמן: אעבור בצורה מתודית ואענה על כל השאלות, כולל 103 ומוקדי השירות.
<אלי גליקמן: ראשית, לקחים.
<אלי גליקמן: ההחלטה על פתיחת מוקד – למעשה, פתחנו מוקד כללי ארצי.
<אלי גליקמן: יש לנו מוקד בחיפה ומוקד באזור המרכז.
<אלי גליקמן: פתחנו את המוקד באזור המרכז.
<אלי גליקמן: ההחלטה על הפתיחה בסמוך לירושלים ולא בתוך ירושלים היתה החלטה נכונה בגלל קשיי הנגישות לאותו מוקד, ותמכנו את ירושלים.
<אלי גליקמן: בדיעבד, כשבחנו את הדברים, השליטה בארץ ושיתוף הפעולה היה מצוין.
<אלי גליקמן: נושא שני הוא נושא של הטמנת רשתות, שלא העליתם פה, אבל עלו בוועדות אחרות.
<אלי גליקמן: אנחנו נכנסים לעבודת מטה.
<אלי גליקמן: במדינת ישראל כבר היום כ-30 אחוז מהרשתות מוטמנות.
<אלי גליקמן: ההחלטה היום, שכל ישוב חדש, שכונה חדשה שמוקמת בישראל, הרשת מוטמנת בקרקע.
<אלי גליקמן: מחוץ לישובים או בישובים ישנים עדיין 70 אחוז מהרשת לא מוטמנת.
<אלי גליקמן: ניכנס לעבודת מטה, לראות איך מאימים את הנושא הזה, והאם זה נכון.
<אלי גליקמן: תזכרו דבר אחד: גם בעולם במקומות יותר קרים, שיש סופות כאלה כל שבועיים או חודש, ויש שם יותר רשתות מוטמנות, עדיין יש הפסקות חשמל.
<אלי גליקמן: זה עדיין לא פתרון קסם.
דב חנין: זה לא פתרון קסם לכל מצב.
דב חנין: ברעידת אדמה הטמנה יכולה להיות יותר קשה לטיפול ממשהו שאתה רואה אותו.
<אלי גליקמן: גם פה, אם יש ניקוז לא נכון או בעיה של הצפה באותה רשת, זמן התיקון יותר ארוך, ממה שאנחנו יודעים בעולם, מאשר היום, שהקווים עליים.
<אלי גליקמן: לכן יש בזה יתרונות וחסרונות.
<אלי גליקמן: נעשה עבודת מטה עם לוחות זמנים.
<אלי גליקמן: הגדרתי לוחות זמנים, ונטפל בזה.
<אלי גליקמן: הנושא השני שהעסיק את כולם וגם אותנו – כל הנושא של העצים והצמחייה הירוקה.
<אלי גליקמן: הבעיה שלנו היום - אנחנו לפני כל חורף עושים הכנה וגוזמים עצים בישובים ומחוצה להם.
<אלי גליקמן: הבעיה שלנו היום, שאנחנו לא מקבלים עדיפות.
<אלי גליקמן: בחלק מהישובים נלחמים בנו, כולל לוקחים אותנו, מאיימים באיומים פליליים, ועוצרים אותנו באמצע העבודה, ולא נותנים לנו לגזום עצים.
<אלי גליקמן: יש מקומות גם מחוץ לעיר - אני לא רוצה להאשים לא את קק"ל ולא את החברה להגנת הטבע – שבמקום לקדם אותנו, איפה שיש עצים סמוך לקווי חשמל - שאלת אותי, היושב-ראש, על חוק.
<אלי גליקמן: אנחנו צריכים חוק שייתן לנו עדיפות, איפה שיש קווי חשמל, בטווח מסוים אין עצים.
<אלי גליקמן: במדינות בעולם זה נקרא פרוזדור חשמל, זה קיים.
<אלי גליקמן: אבל בישראל מחזיקים את המקל משני הקצוות – מצד אחד אומרים לנו: אין דבר כזה שאין חשמל.
<אלי גליקמן: מצד שני, לא נותנים לנו לגעת בעץ.
<אלי גליקמן: אנחנו לא קוסמים.
<אלי גליקמן: צריך לעזור לנו בזה.
<אלי גליקמן: זה צריך להיות בחקיקה.
דב חנין: אתה צודק מהזווית שלך.
דב חנין: בהחלט צודק.
דב חנין: אבל כשאנחנו חושבים על רחוב טוב, שיהיה נעים לאנשים לחיות בו, אנחנו חושבים על רחוב עם עצים.
<אלי גליקמן: אנחנו לא אומרים שלא יהיו עצים.
<אלי גליקמן: יש טווחים.
<אלי גליקמן: הם מוגדרים אצלנו.
<אלי גליקמן: אבל היום העירייה, הם עוצרים לנו את העבודה או לוקחים אותנו לבית משפט עם צו לעצירת עבודות.
<אלי גליקמן: יוצא שגם כשאנחנו רוצים שיהיה חשמל לתושבי אותה עיר, לא נותנים לנו לגזום את העצים, וגם מחוץ לעיר, החברה להגנת הטבע, רשות הטבע, קק"ל - לא מאשים אותם באופן אישי – עושים הכול כדי שיהיה ירוק במדינה, ואני מבין אותם, אבל אנחנו צריכים עזרה בנושא הזה, ומבקשים גם בוועדה הזאת התייחסות לנושא הזה.
<אלי גליקמן: זה הנושא השני.
<אלי גליקמן: הנושא השלישי קשור למערכות שליטה וניהול שלנו.
<אלי גליקמן: התייחסתם לזה בצורה כזו או אחרת.
<אלי גליקמן: היום יש לנו מערכות שליטה בעובדים.
<אלי גליקמן: התייחסתם לנושא של נתיכים.
<אלי גליקמן: אני לקחתי על עצמי סיכון אישי בהחלטות שלי בנושא של ריכוז ומיקוד מאמץ.
<אלי גליקמן: כל העובדים של חברת חשמל מכל המדינה בשלב מסוים היו בירושלים.
<אלי גליקמן: אם היתה לנו עוד סופה בתל-אביב או בדרום הארץ או במקום אחר, היינו בבעיה קשה.
<אלי גליקמן: משבת בבוקר, כשהבנו את העסק ואת העצמה, והשתלטנו על מקומות אחרים, אני רוצה רק לסבר את אוזניכם – באזור הדרום היו מעל 1,600 תקלות ביום ששי.
<אלי גליקמן: כמות העובדים של חברת החשמל צריכה לפתור 1,600 תקלות ביום ששי, ובשבת-ראשון לרכז מאמץ לאזור לירושלים.
<אלי גליקמן: לכן מבחינת ניהול ושליטה מיקדנו את כל הכוח, אחרי ייצוב המצב בשאר המקומות בארץ, וכל עובדי החברה חוץ מעתודה קטנה מאוד הופנו לירושלים עד לרמת לקיחת סיכון ברמה האישית.
<אלי גליקמן: אם היתה עוד בעיה במקום אחר בארץ, היתה לי חשיפה, כי בטענות בסוף באים אליי, וזה הכי קל.
<אלי גליקמן: מצד שני, מה כן אפשר לשפר ולהפיק לקחים - במהלך האירוע השתמשנו במערכת שליטה ובקרה של הצבא.
<אלי גליקמן: פיקוד העורף התגייס, אני חייב לציין לשבח.
<אלי גליקמן: את כל הצוותים שלנו הכנסנו במערכת שליטה שלהם כדי שנראה גם עם מספרי קשר וגם את המיקום הגיאוגרפי שלהם.
<אלי גליקמן: זה דבר שהכנסנו, ואנחנו בשלבי רכישה ועבודת מטה של מערכת כזו, שתקל לנו על מיקום צוותי העבודה בזמן חירום.
<אלי גליקמן: כשמגייסים מאות ואלפי אנשים וכולם נמצאים – תחשבו, כמות התקלות שהיתה לנו בירושלים, יהודה ושומרון – עצומה, לדעת לשלוט, מי סיים תקלה ואיך הוא עובר לתקלה הבאה, פקקי תנועה ולנהל את העסק הזה - אפשר להרוויח הרבה זמן מת – לא רק בפקקים אלא בניהול ובשליטה.
<אלי גליקמן: אכן נפיק לקחים בנושא הזה, ואנחנו בשלבי רכישת מערכת.
<אלי גליקמן: יש לנו מסקנה נוספת.
<אלי גליקמן: כשאנחנו מזרימים כל כך הרבה כוחות לירושלים, אנחנו צריכים נוספים למה שיש לחברת חשמל בשגרה.
<אלי גליקמן: השתמשנו באזור כינוס של לטרון, באזור אריאל ובאזורים נוספים, כי כשבאים מאות רכבים של חברת חשמל, אנחנו לבד עושים פקק בעיר.
<אלי גליקמן: לכן יש לנו מסקנה, איך לייעל גם את העבודה שלנו.
<אלי גליקמן: נבצע עבודת מטה לשימור מה שעשינו וגם להעמקת שיתוף הפעולה עם הגופים המבצעיים, האזרחיים והצבאיים, כי קיבלנו הרבה מאוד ניסיון בעבודה גם מפיקוד העורף וגם ממשטרת ישראל, שעבדו אתנו בשיתוף פעולה מופלא.
<אלי גליקמן: מישיבה שהיתה אצל ראש הממשלה, וכשהצפתי את הבעיה, הוא אמר לי, והשר לביטחון פנים: פיקוד העורף והמשטרה, תקבלו מה שאתם רוצים.
<אלי גליקמן: לקחנו אותם למחוז, והם הציפו אותנו באנשים ובעזרה.
<אלי גליקמן: אני מניח שבעתיד העסק הזה יעבוד טוב יותר.
<אלי גליקמן: אנחנו נבחן פיתוח, ונראה איך עושים שיתוף פעולה עם משרד התשתיות והאנרגיה בנושא שיתוף פעולה ויכולות תגבור בין-לאומי.
<אלי גליקמן: זה מצב שלקח אותנו, שחברת החשמל הכילה את האירוע.
<אלי גליקמן: יכולים להיות אירועים קשים יותר, שנצטרך עזרה מבחוץ, כמו שנעזור למדינות אחרות, שיעזרו לנו.
<אלי גליקמן: נושא בטיחות – ברור שנמשיך ונשמר ונשפר את הנושא.
<אלי גליקמן: נושא גנרטורים.
<אלי גליקמן: זה נושא בעייתי.
<אלי גליקמן: ראשית, אני מבין שהציפייה מחברת החשמל, שתפתור- - -
דב חנין: אגב, בנושא הבטיחות, אחד הדברים שיש לציין לטובה – אמנם היו הפסקות חשמל, אבל היו מצבים מאוד מסוכנים – כבלים קרועים, בכל זאת הרבה רטיבות, שלג, גשם - אנשים לא התחשמלו.
דב חנין: אני לא יודע למי או למה צריך להודות.
<אלי גליקמן: גם העובדים; לא רק האזרחים.
<אלי גליקמן: בהחלט.
<אלי גליקמן: גם העובדים וגם האזרחים.
<אלי גליקמן: הפעם אולי משמיים, חבר הכנסת מקלב, עזרו לנו, אבל אני חושב שיש מקום אולי לחדד את המודעות של הציבור.
<אלי גליקמן: עשינו הרבה מאוד הודעות ברדיו.
<אלי גליקמן: פנינו לציבור באמצעי המדיה עם בעיות בטיחות, סכנות של כבלים חשופים.
<אלי גליקמן: בנושא גנרטורים ואמצעים חליפיים לרשת החשמל הרגילה, בנושא הזה דיברתם על עזרה או מה אנחנו יכולים לבקש עזרה מכם.
<אלי גליקמן: כפי שיש חוק במדינה, שבבניין מעל 5 או 10 קומות חייב להיות גנרטור למעלית, למקרה שהיא תיתקע או שתהיה הפסקת חשמל, וכפי שקיים, אני רואה שבחלק מהצמתים ליד הצומת יש גנרטור במקומות מסוימים בארץ למקרה של הפסקת חשמל, והיא לא קורית יותר מדי בשגרה, אנחנו חושבים שצריך להגדיר, לפחות בהמלצות – אנחנו נעשה עבודת מטה, משרד התשתיות – שיש מקומות, למשל, שחלקם, יש להם.
<אלי גליקמן: ראינו את זה בבתי האבות - ראינו גנרטורים.
<אלי גליקמן: חלקם לא היו שמישים.
<אלי גליקמן: אנחנו תיקנו גנרטורים של בתי אבות וכל מיני מקומות שהגנרטורים לא היו תקינים, אבל מעל כמות מסוימות של מיטות, כמו שיש בבתי חולים גנרטורים לשעת חירום, שלא נזדקק, צריך בעסק הזה יותר מודעות ציבורית.
<אלי גליקמן: מי שגר במצפה בגליל או ברמת הגולן, המינימום המתבקש, שיהיה לו אמצעי חליפי.
<אלי גליקמן: אני אומר את זה בזהירות.
<אלי גליקמן: כשהייתי ילד, היה לנו בבית תנור עם פח קטן של נפט, ואז היו תנורים כאלה בבתים, והחשמל היה הרבה פחות טוב מהיום.
<אלי גליקמן: והיו בעיות בטיחות ושריפות ועשן.
<אלי גליקמן: אני לא רוצה להגיע למצב הזה, אבל זה היה בכל בית כמעט.
<אלי גליקמן: היום החשמל הרבה יותר טוב וסומכים עליו.
<אלי גליקמן: אני לא אומר שצריך לעשות את זה, אבל מודעות של הציבור במקומות קיצוניים כמו רמת הגולן - אני חושב שצריך שיהיה, כמו במדינות אחרות בעולם.
<אלי גליקמן: מי שיש בו סכנה- - -
רינה פרנקל: אני חושבת שיש שם.
<אלי גליקמן: הציפייה היא שתמיד יהיה חשמל מחברת חשמל, ואנחנו הסכנה.
<אלי גליקמן: אנחנו מנסים לעשות הכול עם סדרי עדיפויות.
<אלי גליקמן: אבל אנחנו לא יכולים להבטיח, ואנחנו רואים דוגמאות בשבועות האחרונים בעולם, מה קורה.
<אלי גליקמן: לא יכולים להבטיח שבמאה אחוז יהיה חשמל.
אורי מקלב: מה קורה בשעת חירום?
אורי מקלב: יש גיבוי או אין גיבוי?
<תמיר שניידרמן: זה הרבה יותר חמור.
<תמיר שניידרמן: יש מעל 9,000 מפעלים חיוניים בארץ, ואין למדינה סמכות לכפות עליהם לשים גנרציה, לפי חוק.
<תמיר שניידרמן: לחלקם יש, לחלקם אין.
<תמיר שניידרמן: חלק אומרים לך: אתה רוצה שאהיה מפעל חיוני - תשים אתה את הגנרטורים.
<תמיר שניידרמן: את הגנרטורים שחברת החשמל מחזיקה אצלה בשעת חירום - זה מיועד למפעלים החיוניים – אם לא, היא לא תוכל לספק חשמל.
<תמיר שניידרמן: זה לא מיועד לבתים.
<אלי גליקמן: יכול להיות אסון.
<אלי גליקמן: זה נושא שצריך לחשוב ברמת מדינה.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, זה נושא הכי נכון.
אורי מקלב: היערכות לשעת חירום צריך.
אורי מקלב: גנרטור צריך.
אורי מקלב: אם צריך לשעת חירום, מדוע זה לא פעל עכשיו?
אורי מקלב: זה יכול להיות מענה, כי דרישות לשעת חירום, צריך להכין אותן עכשיו.
אורי מקלב: זה עכשיו הציף, איפה צריך להיות בשעת חירום מענה.
אורי מקלב: נעזוב רגע את הדרישה בבתים, שגם יכול להיות שצריך גנרטור.
אורי מקלב: אני רק רוצה להזכיר, שבאזורים חרדיים רבים יש הרי גנרטורים לשבת.
אורי מקלב: לכאורה היה צריך לחשוב שישתמשו בהן, אבל גם במצבים האלה, גם הם מוגבלים בהספק שלהם.
אורי מקלב: כשאדם מחובר לגנרטור של שבת, הוא מחובר בהספק מסוים.
אורי מקלב: כשיש שעת חירום כזו, כולם משתמשים.
אורי מקלב: הוא מפסיק את פעולת הגנרטור.
אורי מקלב: זו הספקה מסוימת.
אורי מקלב: לכן זה גם התגלה עכשיו, שכולם קרסו, כי לא יכלו לספק.
אורי מקלב: כולם העמיסו עליו, ואז בתחנת כוח קרה בגנרטור.
<אלי גליקמן: זה צריך להיות פתרון רב-שנתי.
<אלי גליקמן: זה לא זבנג של שנה אחת.
<אלי גליקמן: יש לנו מתקני ביוב, למשל, במדינה.
<אלי גליקמן: חמצון.
<אלי גליקמן: יכול להיות אסון, כי כולם משתמשים בזה.
<אלי גליקמן: אם יש תקלה, מישהו צריך לחשוב על הנושא הזה.
<אלי גליקמן: אני גרתי מספר שנים בארצות הברית.
<אלי גליקמן: יש דברים שעושים לך בדיקה בבית.
<אלי גליקמן: כמו שנותנים רשיון לחשמל היכן שאתה גר - אם אין לך אמצעים – גלאי עשן, כל מיני דברים – לא נותנים לך לשכור את הדירה.
<אלי גליקמן: באתי לשכור דירה – הייתי שליח שנתיים-שלוש.
<אלי גליקמן: לא נתנו לי לשכור דירה אם אין לי גלאי עשן וכל מיני נקודות כאלה ואחרות.
<אלי גליקמן: יש יותר ניסיון, וכל שבוע או שבועיים יש אסון כזה או אחר במדינות האלה.