GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תומר רוזנר: עד כמה שהדברים יישמעו מפתיעים, במצב הנוכחי, לפי הבירורים שאנחנו ערכנו, אין חובה במסגרת התפקיד של רבני שכונות ורבנים אחרים, וגם רבני עיר, אין להם חובה במסגרת תפקידם.
<תומר רוזנר: הדבר לא מוגדר במסגרת תפקידם כחובה שלהם לערוך טקסי נישואין באותה מידה.
<תומר רוזנר: גם אין היום שום הוראה שמסדירה את התבחינים, תוך כמה זמן, למשל, זוג שמבקש להתחתן, תוך כמה זמן המועצה הדתית או הישוב- - -
מירי רגב: בסוף הם יצטרכו לדחות את תאריך החתונה ואת האולם, כי אין רב חינם באותו אירוע.
מירי רגב: זה החשש.
מירי רגב: הרי קודם כל צריכים אולם וכו'.
מירי רגב: עכשיו יבואו למועצות הדתיות, ויגידו: יש לנו תאריך לחתונה.
מירי רגב: יגידו: הרבנים שאתם רוצים הם לא יכולים להיות באותו יום – קחו את הרבנים האחרים.
מירי רגב: שוב יצטרכו להוציא את ה-3,000, 4,000 שקל כדי לשלם עבור משהו, שהם אמורים לקבל את השירות הזה בחינם.
<חזקיהו סאמין: כל מועצה דתית חייבת צוות של רבנים- - -
מירי רגב: זה צריך להיות כתוב פה בחוק וגם ברפורמה שתביאו.
מירי רגב: בחוק הזה יהיה כתוב שהחובה של מועצה דתית היא לאפשר רבנים שישיאו את הזוגות בחינם.
מירי רגב: מי שלא ירצה לקחת את הרב - בסדר, אבל אני מקווה שתביאו רבנים טובים, שהציבור ירצה אותם.
<חזקיהו סאמין: המצבת זה אותה מצבת כוח אדם.
מירי רגב: הרבנים הראשיים שם של המועצות הדתיות והרבנים של השכונות – אולי ברפורמה נחליף את הרבנים לאותם רבני צוהר וישיבות הסדר שאותם רוצים.
מירי רגב: החוק הזה לא יכול להיות חוק של להתחכם.
מירי רגב: או אנחנו הולכים לקרא זוגות הנישאים, או לא.
מירי רגב: אם רוצים להשאיר את המצב כמות שהוא, בואו לא נעבוד על עצמנו.
מירי רגב: נשלם בשחור, לא נוציא חשבונית, נגיד: תן כמה שאתה רוצה, ובצד תן לו עוד - אנחנו מכירים את זה.
מירי רגב: או אומרים: לא.
מירי רגב: אנחנו רוצים להתמודד עם המצב הזה.
מירי רגב: זוג מתחתן, מגיע לו לקבל רב לחופה כדת וכדין בחינם.
מירי רגב: הרבנים שנותנת המועצה הדתית הם רבנים טובים, הם רבנים שיודעים לדבר, שעושים את זה נכון.
מירי רגב: יש גם רבנים ספרדיים וגם רבנים אשכנזיים, יש גם רבנים עם כיפות שחורות וגם רבנים עם כיפות סרוגות, כי המגוון במדינת ישראל הוא רחב.
מירי רגב: מי שלא ירצה לקבל את השירות הזה, וירצה לקחת מיוחד שיש לו כולל, שישלם על זה, כמו שאתה אומר, אני מקבלת את זה, אבל שמאגר הרבנים יהיה מאגר גדול ומגוון.
שולי מועלם-רפאלי: אני לא חושבת שיעלו מספר החתונות.
שולי מועלם-רפאלי: זה לא ישתנה.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מאוד מקווים שיעלו מספר האנשים שיבחרו להינשא כדת משה וישראל וישתמשו בשירותים שיינתנו להם בזכות ה-700 שקל שמשלמים.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מקווים שהשינוי- - -
מירי רגב: הם לא עושים את זה בחינם.
מירי רגב: זה חינם רק לבני הזוג.
מירי רגב: גם לא מאה אחוז חינם, כי בני הזוג שילמו 700 שקלים אגרה.
מירי רגב: זה חלק מהעבודה שלהם.
מירי רגב: נושא ראשון – זה צריך להיות בחקיקה, שהמועצות הדתיות צריכות לאפשר מגוון של רבנים עם כיפות שחורות וכיפות סרוגות, עם אשכנזים וספרדים, מגוון רחב של רבנים, שאולי המועצה תעשה בכלל פרילנסר.
<אילנה מזרחי: את מעלה פה שתי סוגיות, שלא ראיתי איך הן באות לידי ביטוי בהצעת החוק הזאת.
מירי רגב: לכן הן יבואו.
מירי רגב: חשבת שאנחנו חותמת גומי?
<אילנה מזרחי: הייצוג של הרבנים מהמגזרים ומהעדות השונות לתוך המועצה כדי לקבל שירות כזה, משפיע על הליך בחירת רבני שכונות.
<אילנה מזרחי: זה הליך שצריך לבחון אותו בנפרד.
<אילנה מזרחי: אני לא רואה איך הדבר הזה נכנס לכאן.
<אילנה מזרחי: יש לזה השלכות רוחב, השלכות כלכליות.
<אילנה מזרחי: זה משהו שצריך לחשוב.
מירי רגב: אז תחשבו על זה.
מירי רגב: לא אאשר את החוק הזה אם לא יהיה כתוב בו שהמועצות הדתיות יאפשרו שירות של עריכת נישואין בחינם – אחת.
מירי רגב: שתיים, מגוון של רבנים מאסכולות שונות.
מירי רגב: אתה עכשיו ממנה רק ש"ס, נניח, ואדם רוצה למנות רק כיפות סרוגות.
מירי רגב: אני לא אמרתי איזה עובד לבחור.
מירי רגב: אמרתי: מגוון.
מירי רגב: אם לא יהיה מגוון של רבני שכונות ורבנים במועצות הדתיות שהם גם וגם, כשלתם בתפקידכם.
<אילנה מזרחי: ההליך של בחירת רבני שכונות מתבצע מלכתחילה באופן שמעורבים העדות הדתיות- - -
שולי מועלם-רפאלי: זה אומר שגם היום במצבת כוח אדם במועצה דתית יש מגוון, אז כבר היום יש מענה לזה.
<אילנה מזרחי: זה לא מדויק.
<שאול פרבר: שלום, אני מעמותת עתים.
<שאול פרבר: אנחנו מקבלים פניות מהציבור בנושא סיוע בשירותי הדת.
<שאול פרבר: חברת הכנסת רגב מעלה את שאלת השאלות.
<שאול פרבר: מצד אחד יש כאן כיום כל הכסף השחור הזה, שנותן תמריץ לרבנים כן לעשות את זה מחוץ לשעות העבודה.
<שאול פרבר: מצד שני, ברגע שחוסמים את זה, מה יהיה התמריץ שלהם לעשות את זה?
<שאול פרבר: לפני חמש שנים ישבנו כאן בכנסת, וחבר כנסת אחר הציע שבתוך אגרת הנישואין יהיה תשלום לרב.
<שאול פרבר: זה גם יכסה את הסיפור של ראשי ישיבות, זה יפתור את הבעיה של רבנים שלוקחים 3,000 שקל – לא משנה מה הסכום, אבל אז אנחנו אומרים לרבנים שהם עובדי המועצות:
<שאול פרבר: אתם באים בשעות הלילה לערוך חופה – נכון, זה חלק מהעבודה, אבל מקבלים עוד סכום.
<שאול פרבר: בעצם נותנים להם תמריץ.
מירי רגב: למה האוצר מתנגד לזה?
<תומר רוזנר: האוצר חושב שהם לא צריכים לקבל על זה תוספת.
<אילנה מזרחי: אני חושבת שזה מקבל תוקף לאור פתיחת אזורי הרישום.
<אילנה מזרחי: היום בני זוג יכולים להירשם בבאר שבע ולהינשא בקריית שמונה.
<אילנה מזרחי: בעצם גם אם אנחנו אומרים שהם לא יקבלו תמורה או החזר הוצאות או דברים מהסוג הזה, יש לזה גם משמעות כלכלית שמתלווה לא רק למועצות הדתיות.
<אילנה מזרחי: אני מפנה את תשומת לבכם, שהצעת החוק מדברת על זה שהוא מועסק גם ברשות מקומית, ויש כאלה בעיקר במועצות אזוריות.
<אילנה מזרחי: כלומר גם הרשויות המקומיות היו צריכות לתת דעתן להשפעה הכלכלית, שזה אומר מבחינתן בהיותם מעבידים.
<אילנה מזרחי: הצעת החוק הזאת מעלה עוד קושי – קובעת שהשר שלנו יקבע כמה חופות יערוך רב שזה התפקיד שלו, לייצר את התפקיד הזה, כשחלק מהרבנים הם לא עובדים של מועצות דתיות, והשר הזה לא רגולטור על הפעילות שלהם.
<אילנה מזרחי: הוא לא יכול להנחות אותם ולהתערב בנוהלי העבודה שלהם.
<אילנה מזרחי: זה ממש להתערב בנוהלי עבודה.
<שאול פרבר: אם אנחנו רוצים לבוא לקראת הזוגות, בואו נסדיר את הכול.
<שאול פרבר: לא נאפשר לרבנים לקחת 3,000 שקל או 10,000 או 100 אלף שקל.
<שאול פרבר: אני מציע לעשות את זה בחוק.
<שאול פרבר: זה התעריף.
<שאול פרבר: כמו שמישהו שעושה קבורה אזרחית יכול לקחת את כל הקופה, והרגולטור אמר: לא, אנחנו לא מאפשרים את זה כיום.
<שאול פרבר: אתם רוצים שיהיה לכם רשיון לקבור במדינת ישראל – זה התעריף שלכם.
<שאול פרבר: כל רב שיש לו רשיון לערוך חופות, על כל חופה שיקבל, יקבל X, וזה יהיה חלק - לא נעמיס את זה על הזוג.
<שאול פרבר: לא נביך את הזוג.
<שאול פרבר: נביך את הרבנות.
מירי רגב: אבל מי ישלם את הפער?
<שאול פרבר: אין פער.
<שאול פרבר: אנחנו נגמור עם הסיפור הזה של רבנים.
<שאול פרבר: נגיד שזה 1,000 שקל לשעתיים.
<שאול פרבר: אגרת הנישואין עוברת מ-700 שקל ל-1,700 שקל.
שולי מועלם-רפאלי: אז אתה כן מעמיס את זה על הזוגות.
מירי רגב: אתה אומר: נגדיל את התעריף, אבל כל התעריף של כל הרבנים – לא רק רבני המועצות, אלא גם הרבנים של צוהר – הכול יהיה מפוקח.
שולי מועלם-רפאלי: אבל רבני צוהר לא לוקחים כסף בכלל, אז נגיד להם: אנחנו מכריחים אתכם לקחת?
<שאול פרבר: זה גם כן לא בסדר.
<שאול פרבר: הם פראיירים שהם לא לוקחים.
מירי רגב: אין דבר כזה, לא לוקחים.
מירי רגב: נו, יאללה.
מירי רגב: רבני צוהר היחידים שלא הולכים למכולת.
מירי רגב: יאללה, שולי.
<נתן נתנזון: נתן נתנזון מחבר המועצות הדתיות.
<נתן נתנזון: המועצות הדתיות, במסגרת תפקידן, חייבות, מי שנרשם אצלן לנישואים, חייבות לשלוח לאותה חופה רב של המועצה הדתית.
<נתן נתנזון: פה נכנסנו לבעיה נוספת – לא בכל מועצה דתית יש ארבעה רבנים, שאחד אשכנזי ואחד ספרי ואחד של פסח ואחד פרווה.
<נתן נתנזון: אין תקן כזה.
<נתן נתנזון: לכן למועצה הדתית יש אפשרות לגוון את הגיוונים הללו.
<נתן נתנזון: דבר שני, העלות שדובר עליה פה.
<נתן נתנזון: אנחנו לא יכולים למנוע מחתן וכלה, להזמין זמרים - לא ב-1,000 דולר ולא ב-50 אלף דולר.
<נתן נתנזון: אם אדם רוצה להשתגע, זה זכותו, ואם יש רב שהיה פעם רב ראשי, בלי לפגוע באף אחד, ולכן רוצים לתת לו 30 אלף שקל ללילה, אם יבוא לעשות שם חופה – זכותו.
<נתן נתנזון: הוא מוציא חשבונית כחוק – הכול בסדר.
<נתן נתנזון: אין סיבה להכניס את זה לתעריף של הזוג.
<נתן נתנזון: הזוג בין כה וכה משלם 700 שקל.
<נתן נתנזון: צדקה היועצת המשפטית של המשרד, שאמרה שיש בעיה חדשה היום, ודיברנו עליה בזמנו בפתיחת אזורי רישום נישואין, שאם יהיה מצב שזוג נרשם לנישואין בבאר-שבע, המועצה הדתית בבאר- שבע צריכה לדאוג לו לרב.
<נתן נתנזון: הוא גר עם שני סטודנטים שלומדים בבאר-שבע וגרים בחיפה.
<נתן נתנזון: הם התחתנו בחיפה.
<נתן נתנזון: צריכים לדאוג לו לרב, אבל הרב, ברגע שנוסע מבאר-שבע לחיפה, צריך לקבל תמורה על הנסיעה הזאת, גם אם הוא עובד מועצה דתית.
<יגאל-עם פז פז: הבעיה הזאת קיימת ממילא, כי החתונה יכולה להיות בכל מקום בארץ.
<נתן נתנזון: היום אדם יודע שלפחות אחד מבני הזוג גר באזור הזה – לא מתכוון להיכנס לחקיקה ההיא – רק נתתי את זה כדוגמה.
מירי רגב: הוא אומר שרב יודע שהוא מחתן באזור הגיאוגרפי שבו הוא גר.
מירי רגב: הוא רב בבאר-שבע וצריך לחתן בקריית שמונה, אז זו בעיה.
מירי רגב: השאלה פה, אם אפשר לעשות העברה תקציבית, שרב אחר ישיא אותם, מקריית שמונה.
שולי מועלם-רפאלי: ייווצרו איזונים באופן טבעי.
שולי מועלם-רפאלי: כמו שהרב מבאר-שבע יצטרך לחתן בקריית שמונה, הרב מקריית שמונה יצטרך לחתן בבאר-שבע.
נסים זאב: השאלה, אם זה נקרא שכר או הוצאות?
<נתן נתנזון: ברגע שהזוג יידע את זה, כשהוא בא להירשם לנישואין, שחוץ מעלות רישום נישואין יש לו גם עלות הובלת הרב מהמקום שבו הוא נרשם למקום שבו עתיד להתחתן, ייתכן שישקול שוב, אם כדאי לו להפסיד את ה-100 שקל- - -
מירי רגב: לא, הוא צריך לקבל החזר הוצאות נסיעה.
מירי רגב: כמו חייל שיש לו משכורת, אבל יש ימים שהוא לא אוכל בבסיס, הוא יוצא למקומות אחרים ואין לו אוכל שם – הוא יכול להביא קבלה.
מירי רגב: את זה הוא צריך לקבל מהרבנות.
מירי רגב: הרבנות צריכה להחזיר לו דמי הוצאות נסיעה.
<תומר רוזנר: גם בטרם פתיחת אזורי הרישום יכול היה הזוג להירשם בתל-אביב, ולבקש להתחתן ביקום או בחדרה, נניח.
<תומר רוזנר: כיוון שהאפשרות לקבל רב מהמועצה הדתית היא תיאורטית בלבד היום- - -
<נתן נתנזון: למה?
<תומר רוזנר: כי זה לא קורה.
<תומר רוזנר: אז מה קורה היום?
<נתן נתנזון: אני לא אומר שאין בודדים שאין להם בעיות.
<נתן נתנזון: ככלל, אדם שרושם אצלו במועצה הדתית שלו 400 רישומי נישואין בשנה, זה נותן אינדיקציה על מרחב גדול מאוד.
<נתן נתנזון: במטה בנימין - הנסיעה בין ישובי המועצה לבד זה למעלה מ-500 ק"מ – זו מועצה ענקית.
<נתן נתנזון: אין לנו כמעט מצב כזה שחתן או כלה רוצים רב משלנו, והם לא מקבלים אותו.
<נתן נתנזון: רב שלנו שמגיע אליו, הוא לא משלם לו כסף – לא על החופה, לא על הנסיעות, אם הכול באזור שלו.
<נתן נתנזון: אם הוא החליט שנרשמים בתל-אביב ורוצים לעשות את החתונה בנתניה.
<נתן נתנזון: מועצה דתית תל-אביב תיתן את הרב, והזוג יידעו שאם הם סוחבים את הרב מתל-אביב לנתניה, השעה של הנסיעות פלוס הנסיעה הזוג צריך לשלם.
<תומר רוזנר: למה?
<תומר רוזנר: אני עובד מדינה.
<תומר רוזנר: אני נוסע בתפקיד, להופיע בבית משפט בחיפה.
<תומר רוזנר: אני מבקש דמי נסיעה ממישהו מהצדדים בהליך?
<תומר רוזנר: המדינה משלמת לי.
<נתן נתנזון: נכון.
<נתן נתנזון: פה המדינה לא משלמת.
<נתן נתנזון: אם המדינה תחליט - אנחנו בעד זה – שהמדינה משלמת תוספת, ויהיה תוספת תקציבית לרב על זה, אני בעד.
<תומר רוזנר: זו נסיעה בתפקיד, נכון.
<תומר רוזנר: האם זה לא חלק מהתפקיד?
<תומר רוזנר: תחליט.
<נתן נתנזון: זה חלק מהתפקיד, הוא צריך להיות, אבל ברגע שאתה סוחב אותו מאותה טריטוריה שבה הוא מתפקד בדרך כלל, התוספת היא על חשבון הזוג.
<נתן נתנזון: אפשר לשנות את זה, אם רוצים.
<נתן נתנזון: לא רב ראשי לישראל שמקבל רכב ונהג כחלק מהתפקיד שלו.
<נתן נתנזון: אין לו רכב ואין לו נהג.
<נתן נתנזון: הוא צריך לעשות את כל הדברים האלה לעשות על חשבון עצמו.
<נתן נתנזון: אף אחד לא יכול לדרוש ממנו במסגרת התפקיד המקומי שלו לנסוע יום אחד לבאר-שבע ויום אחד לחיפה, כי הזוגות החליטו.
<אילנה מזרחי: אני מצטרפת לדבריו מבחינת פתיחת אזורי רישום, שהיום בני זוג יכולים להירשם היכן שהם מעלים על הדעת.
<אילנה מזרחי: זה כן, כי אם בני זוג רוצים להימנע מהתשלום של החזר ההוצאות, והם יודעים שהם יינשאו בקריית שמונה, הם יכולים להירשם בקריית שמונה, ולחסוך לעצמם.
<תומר רוזנר: קראנו בעיתונות שנושא פתיחת אזורי הרישום תקוע, וייקח כמה שנים עד שזה יקרה.
<תומר רוזנר: זה נכון?
<אילנה מזרחי: זה לא נכון.
<חזקיהו סאמין: זה לא נכון, כי פתיחת אזורי רישום כבר התפרסם ברשומות, ויצאה הנחיה לכל המועצות הדתיות, ואין זוג אחד, לפחות שמגיעים אליי, שאמרו שלא אמרו להם תיק איפה שהם רוצים.
<חזקיהו סאמין: יש בעיה אחרת של תעודת רווקות.
<חזקיהו סאמין: לא ניכנס אליה – אנשים מתבלבלים קצת בין הדברים.
<חזקיהו סאמין: תעודת רווקות – עדיין לא ביטלנו אותה, עד שהמערכת הממוחשבת שהקמנו במשרד תעבוד כפי שצריך.
<חזקיהו סאמין: זה בפילוט עכשיו.
<חזקיהו סאמין: כיום 80 אחוז מבני הזוג באים עם הרב שלהם.
<חזקיהו סאמין: לכל אחד יש הרב שלו, והוא רגיל אליו.
שולי מועלם-רפאלי: 80 אחוז ממי?
שולי מועלם-רפאלי: ל-80 אחוז מהציבור בישראל אין בכלל רב.
<אילנה מזרחי: לא הרב ההלכתי.
<אילנה מזרחי: זה הפקת חייהם, אז כמו שהם בוחרים תקליטן ואולם, הם הולכים להתרשם מהרב.
<חזקיהו סאמין: כמה אנשים יש להם מוהל איך שהילד נולד?
<חזקיהו סאמין: רוב האנשים יודעים – אני רוצה את המוהל הזה.
<חזקיהו סאמין: גם פה צריך.
<חזקיהו סאמין: הבעיה מתחילה היום בעקבות שני דברים.
<חזקיהו סאמין: למה זה קורה ככה – היום כמעט כולם מקבלים כסף עבור עריכת חופה, אם זה רב שנמצא במועצה דתית - רובם מקבלים כסף.
<חזקיהו סאמין: אני יודע את זה מידיעה אישית.
<חזקיהו סאמין: לא אומרים כלום.
שולי מועלם-רפאלי: לכן רצינו לתקן.
<חזקיהו סאמין: צריך לתת את הדעת בעקבות פתיחת אזורי הרישום, שאדם יכול להירשם איפה שהוא רוצה.
<חזקיהו סאמין: לא ייתכן שאדם שבא מאילת להיירשם בירושלים, ייקחו את הרב עד אילת – יגידו לו: נשלם לך רק נסיעות.
שולי מועלם-רפאלי: זה היה מקובל עלינו גם בשיח שניהלנו עם ישראל- - -
<חזקיהו סאמין: לכן אני מציע שכל לשכת רישום נישואין תהיה אחראית להביא רב באזור שלה.
<חזקיהו סאמין: באזור אחר – לא.
<חזקיהו סאמין: בני זוג רוצים לשלם לרב מסוים – שילכו להירשם לנישואים במקום שבו הרב- - -
שולי מועלם-רפאלי: יהיו לבני הזוג שלוש אפשרויות: או הם יקבלו את הרב של המועצה הדתית, או הם יידעו שהם רוצים לשלם לו, או נחשוב איך ישלמו לו על הנסיעה, או הם יביאו מראש את הרב של עצמם.
שולי מועלם-רפאלי: אם 80 אחוז באים עם רב, אני רחוקה מלהסכים למספר הזה.
<חזקיהו סאמין: כי משלמים כסף היום על זה.
שולי מועלם-רפאלי: אז הגיע הזמן להפסיק עם זה.
מירי רגב: אני רוצה להבין משהו.
מירי רגב: אני נרשמת לקבל תעודה במועצה הדתית בקריית גת, והחלטתי להתחתן בחיפה.
מירי רגב: מה אתה אומר לי עכשיו?
מירי רגב: פתחנו את אזורי הרישום.
מירי רגב: מצד אחד, הלכנו לקראת האזרח, אבל אתה לא חשבת מראש שאתה רוצה להתחתן בחיפה, ונרשמת במועצה הדתית בקריית גת - לא משנה שהמועצה הדתית קיבלה את ה-700 שקלים בקריית גת, אבל אם אתה רוצה את הרב מקריית גת, תשלם לו את הנסיעה מקריית גת לחיפה.
<חזקיהו סאמין: שהמועצה הדתית תיקח את זה על עצמה.
נסים זאב: השאלה, כמה יגבו.
נסים זאב: אתם חייבים באופוריה שונה.
נסים זאב: המצב הוא כזה היום: אנשים לוקחים רבנים גם מחו"ל.
נסים זאב: אנשים מביאים רב מסוים בכל מחיר.
נסים זאב: נותנים לו בית מלון, נותנים לו כרטיס טיסה.
נסים זאב: אלה העובדות.
נסים זאב: לאור פתיחת אזורי הרישום, כלומר זה יהיה בכל יום, שאנשים ירצו לעשות על חוף הים באילת, ויבואו מירושלים.
נסים זאב: וכאשר הוא נרשם בירושלים הרב יצטרך לקבל גם טיסה לאילת, גם מלון באילת, גם את כל ההוצאות מסביב.
נסים זאב: השאלה, האם בגלל ההוצאות הרבות הנוספות או המרובות החתן והכלה יצטרכו לשאת בהוצאות, או זה עניין של המועצה הדתית?
נסים זאב: אתה לא יכול במקרים מסוימים, שהעלויות יהיו פי שלושה ופי ארבעה, ואלה נעשים בכל יום, ואתה תאמר: החתן הוא חתן, הולכים לקראתו.
נסים זאב: הוא ישלם מחיר קבוע של דמי רישום.
נסים זאב: אלא אם כן אתה אומר שהנישואים יהיו באותו אזור שהוא נרשם.
נסים זאב: ברגע שהוא עובר אזור, וזה כרוך בהוצאות, הוא יצטרך לדעת שהוא יצטרך לשלם על כך.
נסים זאב: אם לא, לא עשינו שום דבר.
נסים זאב: בנוסף, מה ההבדל בין שר"פ – בשר"פ הוא עובד מטעם בית החולים.
נסים זאב: הוא מקבל משכורת.
נסים זאב: אבל כשהוא נותן שירות פרטי, הוא מקבל תוספות.
נסים זאב: זה היה הדיון בשבוע שעבר.
נסים זאב: נכון או לא?
נסים זאב: אז רופאים כן, אבל רבנים לא?
נסים זאב: גברתי, אין דבר כזה בעולם.
נסים זאב: הרי הוא מקבל עבור השירות הנוסף, על השעות הנוספות שהוא מבזבז.
נסים זאב: על מה אתם מדברים פה?
נסים זאב: כמה שעות רב צריך לעבוד- - -
שולי מועלם-רפאלי: תפקיד רב הוא מוגבל בשעות?
נסים זאב: רב הוא לא שרת, הוא לא עבד נרצע – לא שלך ולא של אף אחד אחר.
נסים זאב: אל תהפכו אותם לעבדים או לגנבים כאילו, כל מי שמקבל דמי הוצאות.
נסים זאב: לא יקום ולא יהיה דבר כזה.
נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כפי שהחוק אומר – אני מוכן לחלקו.
נסים זאב: יש נוסח שלי.
נסים זאב: אני אומר אותו בעל-פה: כל עוד שהוא נרשם באותו אזור רישום, וזה לא כרוך בהוצאות נוספות, אסור לבקש, ואני מציע גם שלא ייתנו לו, כי חלילה יש כאלה שלא עומדים בפיתוי.
נסים זאב: אבל כשמדובר באזור רישום א' והולכים לעשות ב-ב', צריך לקבל פה החלטה – החזר הוצאות – ודאי.
נסים זאב: על מי החזר ההוצאות?
נסים זאב: יכול להיות במקרה שהוא יירשם וישלם 700 שקלים, וההוצאות יהיו 1,400 שקלים.
נסים זאב: קחו את זה בחשבון.
<יגאל-עם פז פז: בכל מקרה, גם אם מדברים על החזר הוצאות נסיעה, אסור שההחזר הזה יהיה ישירות מהידיים של הזוג לרב.
<יגאל-עם פז פז: צריך להיות דרך מועצה.
מירי רגב: בעיה אחת - קודם כל, צריך לסגור הגדרה על שירות חינם בחוק.
מירי רגב: שתיים, מגוון רבנים.
מירי רגב: שלוש, דמי הוצאות מחוץ לאזור גיאוגרפי – על מי.
<נתן נתנזון: מה השאלה פה, על מי?
<נתן נתנזון: אחרי שהסברנו קודם את הנושא של פתיחת אזור רישום נישואים, אם לא רוצים שתהיה פה קריסה טוטאלית של כל המערכת של רישום נישואים, זה לא יכול ליפול על המועצות הדתיות, אלא אם כן המדינה תחליט שהיא מוסיפה להם תקצוב.
מירי רגב: הם יעדיפו לקחת את הרב שלהם.
נסים זאב: בני הזוג צריכים לשאת בהוצאות הנוספות.
נסים זאב: בדיוק כמו בנושאים הרפואיים, אני לא צוחק – שם היתה הפקרות מוחלטת.
נסים זאב: פה אפשר לומר ולהגביל בהוצאות- - -
<נתן נתנזון: לשמלת כלה יש מחיר מפוקח?
שולי מועלם-רפאלי: אבל האשה שמעצבת את שמלת הכלה לא מקבלת שכר ממדינת ישראל.
נסים זאב: מה, הם עבדים של חברי הכנסת?
<משה בכר: הנוסח שמונח כרגע לפני הוועדה – אנחנו מתואמים עם חברת הכנסת המציעה.
<משה בכר: הצעת החוק הזו באה להסדיר דבר שהוא היה בעייתי, כנראה – יש פה רב עובד ציבור – אמנם לא עובד מדינה.
<משה בכר: הכספים שהציבור משלם לארנונה, לאגרת רישום, גם למס ההכנסה, בסוף משלמים את המשכורת של הרב הזה, אם זה רב עיר או רב שכונה.
<משה בכר: הוא בא לקבל את השירותים שהוא אמור לקבל במסגרת שירותי הדת שקיימים במועצות הדתיות, ובא הרב ומבקש ממנו לשלם לו עוד, שזה במסגרת תפקידו – לחתן אותו.
<משה בכר: הוא רב, עובד ציבור, והוא עכשיו רוצה כסף על החתונה.
<משה בכר: אני לא יודע כמה אחוזים זה – 20 אחוז או יותר.
<משה בכר: הרבה מהאנשים שבאים להתחתן לא משתמשים בשירות הזה של עריכת הטקס מרב עובד ציבור אלא מביאים רב אחר.
<משה בכר: זה בסדר, זה לא נוגע בזה.
<משה בכר: אבל ככל שמדובר ברב שהוא עובד ציבור, הוא כבר מקבל משכורת והחזר הוצאות מהמעסיק שלו על העבודה שלו.
נסים זאב: על מה אתה מדבר?
<משה בכר: רב עיר מקבל החזר הוצאות.
נסים זאב: רב שכונה.
<משה בכר: רבנים בהתיישבות ורבני שכונות, השכר שלהם ותנאי ההעסקה שלהם מוסדרים בהסכמים קיבוציים, ולפי פקודת העבודה.
<משה בכר: חוץ מהשכר עצמו, שהוא יותר גבוה, למשל, מדירוגים אחרים שקיימים בשלטון המקומי, הכול כמו כל עובד עירייה אחרת.
נסים זאב: אם יש לו עשר חופות בחודש – עשית חישוב, כמה עולה לרב לצאת מירושלים לעיר אחרת?
נסים זאב: על זה אנחנו מדברים.
<תומר רוזנר: אין לנו הגדרת תפקיד של הרב וגם אין לנו הגדרה מבחינת משרד הדתות, מבחינת המועצות הדתיות או מבחינת כל גורם אחר של הסטנדרט, כמה חופות צריך לעשות בשבוע, בחודש, בשנה.
<תומר רוזנר: דבר שני, יש לנו בעיה עם המשרתים בקודש בהתיישבות.
<תומר רוזנר: כיום, לפי המצב המשפטי הנוכחי, למועצות הדתיות, למועצות האזוריות ולישובים אין סמכות לגבות אגרת נישואין.
<תומר רוזנר: לכן אין מי שיכסה את השכר.
<תומר רוזנר: דיברנו על הבעיה של החזר ההוצאות בתפקיד של הרבנים שצריך לפתור אותו, כי זה נובע גם מזה שאין הגדרת תפקיד.
<תומר רוזנר: דיברנו על בעיית האגרה, שלאו דווקא מכסה.
<תומר רוזנר: דיברנו על נושא החזר ההוצאות.
<תומר רוזנר: אלה הבעיות שחשבנו שעדיין לא נפתרו.
<תומר רוזנר: בעיה נוספת היא מה קורה עם אדם שמפר את הכללים הללו.
<תומר רוזנר: כרגע הנושא הזה די פתוח – האם זו תהיה עבירת משמעת, האם זו תהיה עבירה פלילית, מה הסנקציה שתוטל עליו.
<תומר רוזנר: הוועדה תצטרך להחליט בנושא הזה גם.
מירי רגב: יש פה הרבה בעיות ששולי תצטרך לסגור מול כל הגורמים – הנקודות שהועלו פה.
<משה בכר: לגבי הנושא שהמועצות האזוריות לא גובות אגרה – זה נכון, אבל מודל התקצוב שלהם הוא אחרת לגמרי, אז לא צריך להיכנס לזה.
<משה בכר: זו לא בעיה.
<משה בכר: בעולם עם אזורי רישומים פתוחים, שהזוגות יכולים להירשם ולהתחתן היכן שהם רוצים ולקבל שם שירותים, אני לא רואה מה הבעיה הלגיטימי, שרוצים להתחתן בחיפה, ובא להם להירשם במועצה הדתית באילת, כי הם מאילת.
<משה בכר: לגיטימי שהמועצה הדתית תגיד: אין בעיה, אבל אני לא מעמיד לך רב משלי כדי להסיע אותו לחיפה, כי אני נמצא באזור שלי.
<משה בכר: לגיטימי שהמועצה הדתית במקרה הזה תגיד לו: לא, כי אתה מבקש לעשות את זה באזור כל כך מרוחק.
מירי רגב: הרעיון הוא שזוגות יוכלו להתחתן בלי לשלם על עריכת חופה.
<משה בכר: אבל מותר לו, בדיוק בגלל זה הוא יכול ללכת לחיפה, תירשם שם, ושם תקבל.
מירי רגב: אבל הוא נרשם בתל-אביב, והוא מצא אולם זול בחיפה.
מירי רגב: הוא הולך להתחתן בחיפה.
מירי רגב: אתה אומר: אם אני לא משלם עבור החופה – שילמתי 700 שקל אגרה עבור החופה.
מירי רגב: אם הרב הזה נוסע לחיפה, בני הזוג עכשיו צריכים לממן את נסיעתו לחיפה.
<משה בכר: לא זה אני אומר.
<משה בכר: בשום מקרה לא נכון להטיל את זה על בני הזוג, לטעמי.
<הראל גולדברג: שלום, אני יועץ משפטי ברבנות הראשית.
<הראל גולדברג: יש לנו שתי אפשרויות: אחת, לומר שכמו ששירותי ברית מילה, כמו ששירותים אחרים הם לא שירותים שהמדינה נושאת במימון שלהם, גם שירותי עריכת חופה וקידושין יהיו שירותים שהמדינה לא נושאת במימון שלהם.
<הראל גולדברג: הדבר מחייב, כמובן, תיקון הסכום שנקבע באגרה.
<הראל גולדברג: הרי כאשר זוג משלם 700 שקל, הוא צריך לקבל את כל השירותים שכלולים ברישום חופה וקידושין, כולל עריכת חופה וקידושין.
<הראל גולדברג: אפשרות אחת לומר: עריכת חופה וקידושין, מכיוון שגם ככה הנושא הזה לא מוסדר היום, גם כך זה לא כלול, כנראה, במסגרת הגדרת התפקיד של רבני שכונות רבים בארץ – הדבר הנכון אולי יותר, לומר היום, שכל שירותי עריכת חופה וקידושין, המדינה לא תהיה מחויבת לספק אתם, כמו שהיא לא מחויבת לספק שירותי ברית מילה, ולהבדיל אלפי הבדלות, היא לא מחויבת לספק שירותי שחיטה.
<הראל גולדברג: הרבנות הראשית מסמיכה את השוחט, אבל השוחט יכול לקבל מהמעסיק שלו במסגרת יחסי עבודה, בין אם הוא לוקח.
<הראל גולדברג: זה לגיטימי.
תמר זנדברג: אני מבינה שאתה מתייחס למצב שיש נישואים אזרחיים, ואז נישואים דתיים הם בחירה.
נסים זאב: גם חברות קדישא.
מירי רגב: זו הבעיה.
מירי רגב: חברות קדישא, מוהלים, רבנים – כולם- - -
<הראל גולדברג: אין שום הבדל בין עריכת חופה וקידושין בהקשר שלנו לבין תזמורת בחתונה, לבין שכירת האולם.
שולי מועלם-רפאלי: באמת?
שולי מועלם-רפאלי: אין שום הבדל?
<הראל גולדברג: המדינה היא גורם מסמיך, המדינה היא גורם שלטוני.
<הראל גולדברג: כמו שנושא ברית המילה – אמנם זה הסדר וונטרי, מוהל מחזיק בתעודת הסמכה מהרבנות הראשית, ושוחט להבדיל מחזיק בתעודת הסמכה מהגורם המסמיך שלו, אבל כל עוד יש לו הסכמה, המדינה לא מתערבת- - -
<תומר רוזנר: רק היא אומרת שנישואין וגירושין בישראל ייערכו בישראל על-פי דין תורה.
שולי מועלם-רפאלי: מה המשמעות של מדינה יהודית אם כך?
שולי מועלם-רפאלי: מה אתה מציע לעשות?
שולי מועלם-רפאלי: שנגיד לזוג: תזמינו אולם, ואם תרצו, תזמינו גם רב ותערכו חופה וקידושין?
מירי רגב: במועצות האזוריות, בגלל שזה בחינם, כמו שאומר נתן, כולם ילכו לשם.
מירי רגב: תבנו הרבה אולמות עכשיו.
<הראל גולדברג: אפשרות אחת, לומר: המדינה קובעת שנישואין וגירושין בישראל, לפי דין תורה, כפי שקובע היום החוק, ואף אחד לא מתכוון, לפחות במסגרת הדיון הזה, לדבר על הנושא הזה.
<הראל גולדברג: המדינה היא הגורם המסמיך של עורכי חופה וקידושין, אבל לא כתוב בשום מקום שהמדינה מחויבת להתערב בשיקולים הכספיים, ואז בני הזוג ישלמו אגרה הרבה יותר מופחתת, ובלאו הכי המצב שקיים היום, שבני זוג בוחרים את עורך החופה והקידושין שהם רוצים, זה מה שיקרה.
<הראל גולדברג: המדינה תסמיך והם יבחרו לפי כוחות השוק, כפי שקורה בהרבה תחומים אחרים.
<הראל גולדברג: אפשרות שנייה, לומר שזה חלק מתשלום האגרה שהמועצה הדתית מחויבת- - -
מירי רגב: זה אומר להגדיל את האגרה?
<הראל גולדברג: לא.
<הראל גולדברג: מחויבת להצמיד לרשות בני הזוג, עורך חופה וקידושין בחינם.
<הראל גולדברג: אין שום הצדקה, שבני זוג, לאחר ששילמו 700 שקל, המדינה גם לא תספק להם במסגרת התשלום הזה גם שירותי עריכת חופה וקידושין בחינם.
<הראל גולדברג: ואז יכול להיות שהרעיון הנכון הוא שבמקרים כאלה בני הזוג יקבלו עורך חופה וקידושין במועצה הדתית או מהרשות המקומית, וכל עוד הם רוצים להתחתן באזור הגיאוגרפי.
<הראל גולדברג: ואגב, לא מחויב שזה דווקא רב שכונה או רב עיר כעובדי ציבור; היום כידוע רבני שכונות לא נקלטים יותר למערכת.
<הראל גולדברג: היום גם ככה חלק גדול מעורכי חופה וקידושין- - -
מירי רגב: אבל אמר נתן, למשל, שיש לו במועצה אזורית פחות רבנים מאשר בעיר.
<הראל גולדברג: יכול להיות מאוד.
<הראל גולדברג: אנחנו לא צריכים לשאוף שדווקא עובדי ציבור.
<הראל גולדברג: הרי כיום רוב החופות בישראל לא נערכות על-ידי עובדי ציבור.
<הראל גולדברג: למה לא להכיר במצב הזה, ולומר שאמנם רישום הנישואין זה סמכות שלטונית שצריכה להיות בידי רושם הנישואין, שהוא רב עיר עובד ציבור, אבל עריכת חופה וקידושין, כמו הרבה שירותים אחרים, אפשר גם להחצין את השירות הזה, אפשר לקחת פרילנסר?
נסים זאב: יש רבנים שלא כפופים לרבנות הראשית.
נסים זאב: את יודעת כמה חופות אני עושה בשנה?
נסים זאב: אני לא מקבל כסף.
תמר זנדברג: גם זהבה גלאון עושה חופות.
נסים זאב: רובם המכריע הם לא עובדי ציבור.
<הראל גולדברג: המועצה הדתית תוכל להתקשר עם עורך חופה וקידושין שהוסמך על-ידי הרבנות הראשית, לצורך עריכת חופה וקידושין.
<הראל גולדברג: היא תשלם לו במסגרת ההתקשות ביניהם.
<הראל גולדברג: בני הזוג לא יצטרכו לשלם שקל, כי זה מגולם באגרה.
מירי רגב: דווקא זה מקובל עליי.
מירי רגב: כי מה קורה – בחלק מהמקומות יש רבנים, ומי יישאר בסוף?
מירי רגב: כולם טובים, אבל אני רוצה מגוון רבנים – אני רוצה רבנים עם כיפות סרוגות וכיפות שחורות, אני רוצה אשכנזים וספרדים.
מירי רגב: אני רוצה שמי שהולך להתחתן, יוכל לבחור את הרב שהוא רוצה.
תמר זנדברג: רפורמים, למשל.
מירי רגב: גם רפורמים וחילוניים.
מירי רגב: קודם כל, גברתי מציעת החוק, זה חוק חשוב.
מירי רגב: אני לא רוצה שזוגות שנישאים, ישלמו 5,000 ו-6,000 שקל עבור רב.
מירי רגב: אני חושבת שנכון להכין היצע של רבנים לרפורמים, לאזרחיים, לחילוניים.
מירי רגב: אני רוצה שלמועצות הדתיות יהיה היצע של רבנים מגוונים, שיהיו בפרילנסר.
מירי רגב: כשהזוג משלם 700 שקלים אגרת רישום, הם יוכלו לפנות לרבנים שהמועצה מציעה להם.
מירי רגב: אם הם רפורמים – יפנו לרפורמים.