GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דניאל סלומון: (ג) מי שמוסמך לערוך חיפוש לפי פרק זה, רשאי להפעיל את הסמכויות המפורטות בסעיף קטן )א( גם כלפי אלה: (1) אדם שאינו מורשה לשהות במרכז או במקום מסוים בו באותה העת, שסירב לדרישת עובד המרכז להימנע מכניסה לאותו מקום או לצאת מהמקום האמור; (2) אדם שאינו שוהה, נמצא במרכז שהייה והמפריע לסדר במרכז, שסירב לדרישת עובד המרכז לחדול מההפרעה.
<דניאל סלומון: 32טז.
<דניאל סלומון: סמכות עיכוב.
<דניאל סלומון: (א) היה לעובד המרכז או לחייל מוסמך חשד סביר שאדם הנמצא בתחום מרכז השהייה נושא שלא כדין נשק או חפץ שהחזקתו אסורה על פי דין או עומד לעשות שימוש שלא כדין בנשק או לבצע עבירה העלולה לסכן את ביטחונו של אדם, את ביטחון הציבור או את ביטחון המדינה, רשאי הוא לעכב את האדם עד לבואו של שוטר.
<דניאל סלומון: (ב) על עיכוב לפי סעיף זה יחולו הוראות סעיפים 72 עד 74 לחוק המעצרים בשינויים המחויבים.
<דניאל סלומון: (ג) סירב אדם כאמור בסעיף קטן (א) לעיכוב, רשאי מבצע העיכוב להשתמש בכוח סביר כדי לעכבו.
<דניאל סלומון: 32יז.
<דניאל סלומון: שמירת הסדר והמשמעת.
<דניאל סלומון: (א) עובד המרכז רשאי לנקוט אמצעים סבירים, לרבות שימוש בכוח, כנגד שוהה במרכז שקיים חשש כי הוא עומד לגרום נזק לגוף או לרכוש, כדי למנוע את הנזק האמור או כדי לשמור על הסדר במרכז.
<דניאל סלומון: (ב) שוהה במרכז שלא מילא חובה שהוא חייב בקיומה, בהתאם להוראות פרק זה או להוראות שניתנו לפיו, רשאי מנהל המרכז או סגנו לנקוט נגדו אמצעי משמעת לאחר שניתנה לו הזדמנות להשמיע טענותיו לפניו; בסעיף קטן זה "אמצעי משמעת" - אחד או יותר מאלה: נזיפה, אזהרה, או הגבלה על יציאה מהמרכז ובלבד שבמהלך תקופה של שבעה ימים לא תוגבל היציאה לפרק זמן מצטבר העולה על 48 שעות.
<דניאל סלומון: (1) מצא מנהל המרכז או סגנו כי שוהה הפר חובה כאמור בסעיף קטן (ב) וכי נגרם בשל כך נזק לרכוש, רשאי הוא לחייבו, נוסף על כל אמצעי משמעת, בתשלום פיצויים לשירות בתי הסוהר על נזק שנגרם עקב ההפרה, ובלבד שלא יחייבו בתשלום פיצוים בסכום העולה על הסכום שקבע השר לביטחון הפנים, בצו.
<דניאל סלומון: (2) חויב שוהה בתשלום פיצויים כאמור בפסקה (1) רשאי מנהל המרכז, אם ראה טעם מיוחד המצדיק לעשות כן, לבטל את החיוב או להפחיתו.
<דניאל סלומון: (ג) בית הדין לביקורת משמורת של מסתננים רשאי, לפי בקשת השוהה, לבחון את החלטת מנהל המרכז או סגנו להגביל את יציאתו של השוהה מהמרכז, שניתנה לפי הוראות סעיף זה.
<דניאל סלומון: 32יח.
<דניאל סלומון: חובת הזדהות.
<דניאל סלומון: לא יעשה עובד המרכז שימוש בסמכויות הנתונות לו לפי פרק זה, אלא בעת מילוי תפקידו ובהתקיים שניים אלה: (1) הוא עונד באופן גלוי תג המזהה אותו ואת תפקידו ולובש מדים בצבע ובצורה שהורה הנציב לעניין זה, עובד שהמדים כאמור אינם נחזים להיות מדי משטרה; (2) יש בידו תעודה המעידה על תפקידו ועל סמכויותיו שאותה יציג על פי דרישה.
<דניאל סלומון: 32יט.
<דניאל סלומון: סיוע למשטרה.
<דניאל סלומון: עובד המרכז רשאי, בעת מילוי תפקידו, לעשות שימוש בסמכויות המפורטות בפרק זה גם לשם סיוע למשטרת ישראל בביצוע פעולות בתוך המרכז במסגרת מילוי תפקידיה, ובלבד שעובד המרכז לא יעשה שימוש בסמכויות כאמור בסעיף זה אלא באירוע שבו נוכח שוטר או בהתאם להנחיות קצין המשטרה המפקד על האירוע.
<דניאל סלומון: 32כ.
<דניאל סלומון: העברה למשמורת.
<דניאל סלומון: (א) מצא ממונה ביקורת הגבולות כי שוהה עשה אחד מאלה רשאי הוא להורות בצו על העברתו למשמורת, לתקופה שיקבע בצו בכפוף להוראות סעיף קטן (ב).
<דניאל סלומון: (1) איחר להתייצב לרישום נוכחות במועדי ההתייצבות שנקבעו לפי סעיף 32 ח(ד) או לא התייצב לרישום במועדים כאמור, באופן חוזר ונשנה, בלא שקיבל אישור לכך לפי סעיף 32ח(ג); (2) הפר באופן חוזר ושיטתי את כללי ההתנהגות שקבע מנהל המרכז לפי סעיף 32י(א)(2), באופן שיש בו כדי לפגוע פגיעה של ממש בסדר במרכז; (3) גרם נזק של ממש לרכוש; (4) גרם חבלה לגוף; (5) עבד, בניגוד להוראות סעיף32ו; (6) לא התייצב במרכז במועד שנקבע להתייצבותו בהוראת השהייה, ואם הועבר למשמורת לפי סעיף זה - לא התייצב במרכז בתום תקופת החזקתו במשמורת; (7) עזב את מרכז השהייה ולא שב אליו בתוך 48 שעות מהמועד שהיה עליו לשוב בהתאם להוראות פרק זה ולהוראות שניתנו לפיו, בלא שקיבל אישור לכך.
<דניאל סלומון: לפי סעיף 32ח)ג).
<דניאל סלומון: (ב) תקופת ההחזקה במשמורת שעליה יורה ממונה ביקורת הגבולות בצו לפי סעיף קטן (א) לא תעלה על התקופה כמפורט להלן, לפי העניין: (1) ניתן הצו בשל עילה כאמור בסעיף קטן (א)(1) עד (3) – 30 ימים; (2) ניתן הצו בשל עילה כאמור בסעיף קטן (א)(4) – )א ( לגבי צו הניתן לשוהה לראשונה בשל אותה עילה – 30 ימים; )ב ( לגבי צו הניתן לשוהה בשנית בשל אותה עילה – 60 ימים; )ג ( בכל צו נוסף הניתן לשוהה בשל אותה עילה - 90 ימים; (3) ניתן הצו בשל עילה כאמור בסעיף קטן (א)(5) - (א) לגבי צו הניתן לשוהה לראשונה בשל אותה עילה - 60 ימים; )ב (לגבי צו הניתן לשוהה בשנית בשל אותה עילה – 120 ימים; (ג) בכל צו נוסף הניתן לשוהה בשל אותה עילה - שנה; (4) ניתן הצו בשל עילה כאמור בסעיף קטן (א)(6) או (7) – )א) אם השוהה נעדר מהמרכז לתקופה שאינה עולה על 30 ימים מהמועד שהיה עליו להתייצב במרכז או לשוב אליו, לפי העניין )
<דניאל סלומון: בפסקה זו- המועד להתייצבות) – (1) לגבי צו הניתן לשוהה לראשונה בשל היעדרות לתקופה כאמור 90- ימים; (2) לגבי צו הניתן לשוהה בשנית בשל היעדרות לתקופה כאמור 180- ימים; (3) בכל צו נוסף הניתן לשוהה בשל היעדרות לתקופה כאמור - שנה; (ב) אם השוהה נעדר מהמרכז לתקופה העולה על 30 ימים מהמועד להתייצבות ואינה עולה על 90 ימים מהמועד האמור - (1) לגבי צו הניתן לשוהה לראשונה בשל היעדרות לתקופה כאמור – 180 ימים.
<דניאל סלומון: (2) לגבי צו הניתן לשוהה בשנית בשל היעדרות לתקופה כאמור – 240 ימים; (3) בכל צו נוסף הניתן לשוהה בשל היעדרות לתקופה כאמור - שנה; )
<דניאל סלומון: ג( אם השוהה נעדר מהמרכז לתקופה העולה 90 ימים מהמועד להתייצבות - שנה.
<דניאל סלומון: (ג) מצא ממונה ביקורת הגבולות כי מסתנן שקיבל רישיון זמני לישיבת ביקור לפי סעיף2(א)(5) לחוק הכניסה לישראל לא התייצב לחידושו בתוך 30 ימים מהמועד שבו פג הרישיון )
<דניאל סלומון: בסעיף קטן זה - מועד התפוגה), שאי הוא להורות בצו על החזקתו במשמורת לתקופה שיקבע בצו ושלא תעלה על התקופה כמפורט להלן, לפי העניין: (1) אם המסתנן לא התייצב לחידוש הרישיון בתוך תקופה העולה על 30 ימים ממועד התפוגה ואינה עולה על 60 ימים מהמועד האמור - 90 ימים; (2) אם המסתנן לא התייצב לחידוש הרישיון בתוך תקופה העולה על 60 ימים מהמועד להתייצבות ואינה עולה על 120 ימים מהמועד האמור - 180 ימים; (3) אם המסתנן לא התייצב לחידוש הרישיון בתוך תקופה העולה 120 ימים מהמועד להתייצבות - שנה.
<דניאל סלומון: (ד) לא ייתן ממונה ביקורת הגבולות צו לשוהה לפי סעיפים קטנים (א) ו- (ב) או צו למסתנן לפי סעיף קטן (ג), אלא לאחר שנתן לו הזדמנות להשמיע את טענותיו לפניו; לא ניתן לאתרו רשאי ממונה ביקורת הגבולות לתת את הצו שלא בפניו, ובלבד שתינתן לו הזדמנות להשמעת טענותיו לא יאוחר מ– 24 שעות לאחר העברתו למשמורת.
<דניאל סלומון: (ה) שוהה או מסתנן שהועבר למשמורת לפי סעיף זה יובא לפני ממונה ביקורת הגבולות לא יאוחר משבעה ימי עבודה מיום תחילת החזקתו במשמורת; ממונה ביקורת הגבולות רשאי להורות על שחרורו של השוהה ממשמורת והעברתו למרכז השהייה אם שוכנע כי מתקיים האמור בסעיף 30 א(ב) או (ג)(1) או (2) ובכפוף לסייגים המנויים בסעיף 30א(ד), הכול בשינויים המחויבים.
<דניאל סלומון: (ו) הוראות סעיפים 30ב עד 30ו יחולו על מי שעבר למשמורת לפי סעיף זה, בשינויים המחויבים ובשינוי זה: בסעיף 30ה(1)(א), במקום "לא יאוחר מ– 14 ימים" יקראו "לא יאוחר מ– 7 ימים".
<דניאל סלומון: (ז) עם תום תקופת המשמורת לפי סעיף זה ישוב השוהה למרכז השהייה.
דוד צור: חבר הכנסת דב חנין בבקשה.
דב חנין: אסתפק בהקראה של התיקונים שאני מציע, משום שהקראנו הרבה סעיפים, ואני מודיע מראש שרק ההקראה תיקח לי יותר מ-3 דקות, גם ללא נימוק.
דוד צור: בשם מי אתה מדבר?
דב חנין: בשם עצמי.
דב חנין: סעיף 32יד(1) אני מבקש למחוק את המילים החל מ"להציג לפניו תעודת זהות", עד סוף הסעיף הקטן.
דב חנין: סעיף 32יד(2) אני מבקש למחוק.
דב חנין: סעיף 32טו(א) אני מציע שיימחקו המילים "לחיפוש או לתפיסה לפי הוראות פרק זה" ויימחקו המילים בסוף הפתיח של סעיף 37טו(א) מהמילים "ואף".
דב חנין: זאת אומרת יימחקו המילים "ואף להשתמש בכוח סביר לשם כך".
דב חנין: סעיף 32טו(א)(1) אני מבקש שכל המילים אחרי "למנוע מאותו אדם כניסה למרכז", יימחקו.
דב חנין: סעיף 32טו(א)(2) אני מציע להשאיר רק את הסמכות "להוציא מהמרכז או ממקום מסוים בו את האדם", ולמחוק את כל המילים האחרות שבהמשך הסעיף.
דב חנין: סעיף 32טו(ב) אין הסתייגות.
דב חנין: סעיף 32טו(ג) אני מבקש למחוק את כל הסעיף.
דב חנין: סעיף 32טז(ג) אני מבקש למחוק את סעיף קטן (ג).
דב חנין: סעיף 32יז אני מבקש למחוק את סעיף קטן (ב)(1).
דב חנין: סעיף 32כ אני מבקש למחוק את סעיף קטן (א).
דב חנין: סעיף 32כ(א)(1) אני מבקש למחוק.
דב חנין: סעיף 32כ(א)(2) אני מבקש למחוק.
דב חנין: סעיף 32כ(א)(3) אני מבקש למחוק.
דב חנין: סעיף 32כ(א)(4) אני מבקש למחוק.
דב חנין: סעיף 32כ(א)(5) אני מבקש למחוק.
דב חנין: סעיף 32כ(א)(6) אני מבקש למחוק.
דב חנין: סעיף 32כ(א)(7) אני מציע למחוק את סעיף קטן (7) ולחילופין, במקום 48 שעות, לכתוב שם 7 ימים.
לשנות כדלקמן: סעיף 32כ(ב)(2)(א) אני מציע 3 ימים, במקום 30 יום.
לשנות כדלקמן: בסעיף קטן (ב) של אותו סעיף, לגבי שוהה בשנית בשל אותה עילה, במקום 60 יום ייאמר 6 ימים.
לשנות כדלקמן: בסעיף קטן (ג), "בכל צו נוסף הניתן לשוהה בשל אותה עילה", 9 ימים במקום 90 יום.
לשנות כדלקמן: סעיף קטן (3) של סעיף 32כ(ב) אני מציע לתקן כדלקמן: בסעיף קטן (א) "צו הניתן לשוהה לראשונה בשל אותה עילה – 6 ימים".
לשנות כדלקמן: לגבי סעיף קטן (ב) "צו הניתן לשוהה בשנית בשל אותה עילה – 12 ימים".
לשנות כדלקמן: סעיף קטן (ג) אני מפנה אתכם רבותי היועצים המשפטיים לטעות כתיב הנמצאת בטקסט.
לשנות כדלקמן: כתוב פעמים סעיף קטן (ב).
לשנות כדלקמן: ב- (ב) השני, שנקרא לו לצורך העניין (ג) "בכל צו נוסף הניתן לשוהה בשל אותה עילה", אני מציע שייאמר חודש ימים.
הדברים הבאים: סעיף 32כ(ב)(4)(ב) "אם השוהה נעדר מהמרכז לתקופה העולה על 90 ימים", ובמקום "ואינה עולה על 90 ימים", יהיה כתוב "על 270 ימים".
הדברים הבאים: בסעיף קטן (1) של אותו סעיף "לגבי צו הניתן לשוהה לראשונה בשל היעדרות לתקופה כאמור" במקום 180 ימים, יופיע 10 ימים.
הדברים הבאים: בסעיף קטן (2) במקום 240 ימים יופיע 20 ימים.
הדברים הבאים: בסעיף קטן (3) במקום שנה יופיע חודש.
הדברים הבאים: סעיף 32כ(4)(ג) "אם השוהה נעדר מהמרכז לתקופה העולה על 90 ימים, אני מתקן כאמור, כמו שביקשתי קודם ל-270 ימים.
הדברים הבאים: המועד הרלוונטי יהיה חודשיים במקום שנה.
הדברים הבאים: סעיף 32כ(ג) אני מבקש למחוק.
הדברים הבאים: בסעיפים הקטנים של אותו סעיף, (1) אם לא התייצב לחידוש הרישיון, במקום 30 ימים ממועד התפוגה ייכתב 90 ימים ובמקום "ואינה עולה על 60 ימים", ייכתב 180 ימים.
הדברים הבאים: התקופה הרלוונטית שעליה ניתן יהיה להחזיק אותו במשמורת תהיה במקום 90 ימים, 9 ימים.
הדברים הבאים: בסעיף קטן (2) במקום 60 ימים, אני מבקש לתקן לפי המועד המקסימאלי שהצעתי בסעיף קטן (1).
הדברים הבאים: מועד הכליאה הרלוונטי יהיה 18 ימים.
הדברים הבאים: בסעיף קטן (3) במקום 120 ימים יהיה 270 ימים.
הדברים הבאים: אם המסתנן לא התייצב לחידוש הרישיון בתוך תקופה העולה על 270 ימים מהמועד להתייצבות, תקופת ההחזקה בכליאה תהיה חודש.
הדברים הבאים: בסעיף קטן (ד) אני מבקש שההזדמנות להשמעת טענותיו, אני מבקש לקצר.
הדברים הבאים: במקום 24 שעות, יהיה 6 שעות.
הדברים הבאים: סעיף קטן (ה), אני מבקש לקצר, לא יאוחר מ-24 שעות או יום עבודה אחד מיום תחילת החזקתו במשמורת.
מירי רגב: יונתן ממרכז למדיניות הגירה, אין מה להעיר, תודה.
מירי רגב: חברת הכנסת מיכל רוזין בבקשה.
מיכל רוזין: אני רוצה להצטרף קודם כל לכל ההסתייגויות של חבר הכנסת חנין.
דב חנין: אני מבקש שההסתייגויות ייכתבו כהסתייגויות סיעתיות, אני מניח שגם אצל מרצ.
מיכל רוזין: אנחנו מצטרפים כהסתייגות סיעתית כמובן לכל ההסתייגויות של חבר הכנסת חנין.
<תומר רוזנר: אני מבהיר, לגבי כל ההסתייגויות שיירשמו כסיעתיות, צריך להביא הסכמה של חברי הסיעה.
מיכל רוזין: הגשנו דף חתימות.
דב חנין: אין בעיה, נעביר אותם במידה וחסר.
מיכל רוזין: אני מבקשת לשאול שאלת הבהרה חשובה, איזה סוג של מסמך יינתן בידי השוהים במרכז שהייה?
מיכל רוזין: עם מה הם מסתובבים אם הם יוצאים לבאר שבע או לכל מקום אחר.
מיכל רוזין: האם זה מסמך מיוחד, שונה ממה שיש היום לאותם שוהים ברחבי מדינת ישראל.
מיכל רוזין: מה הולך להיות כתוב שם?
מיכל רוזין: האם זה אישור מיוחד, עם תמונה?
מיכל רוזין: שידעו שהוא נמצא במתקן שהייה, זה חשוב אם כבר מסדירים את מעמדם, שיהיה להם תעודות כמו שצריך.
מיכל רוזין: אני רוצה לומר שכל סעיף 32כ, בעיקר סעיף (ג), אלה סעיפים דרקוניים, שממשיכים את הביקורת הקשה של בית המשפט העליון.
מיכל רוזין: בעצם נותנים לפקיד, לממונה לביקורת הגבולות סמכויות, שהם סמכויות של בית משפט.
מיכל רוזין: אם אנחנו אומרים שזה לא כלא, אם אנחנו אומרים שהאנשים האלה נמצאים פה עד אשר נוכל לעשות אתם כך או אחרת, להעביר אותם למדינה שלישית או למדינת מוצאם, לא חשוב כרגע מה מתכוונים לעשות אתם, אז כל עוד האנשים האלה שוהים במרכז שהייה פתוח והממשלה טוענת בתוקף שאין זה כלא, אז לא יכול להיות שפקיד של משרד הפנים יוכל ברגע לכלוא את אותם אנשים.
מיכל רוזין: צריכה להיות פה מערכת שיפוטית, מערכת, שבה אותם אנשים, גם אם הם פשעו, יבואו בפני בית דין מסוים, ישמיעו את דברם, יהיה הליך של ראיות.
מיכל רוזין: לא יכול להיות שפקיד פשוט יחליט שהוא כולא את אותם אנשים.
מיכל רוזין: לכן אני מצטרפת לבקשה לביטול של 32כ לחלוטין, ולכל הסעיפים שמנה חבר הכנסת חנין.
מיכל רוזין: במידה וזה לא יתקבל אני ממש מתעקשת שסעיף (ג) יבוטל.
מיכל רוזין: אנחנו מדברים על קושי מאד גדול.
מיכל רוזין: אני לא יודעת עד כמה יודעים, בכל הנושא של חידוש הרישיון, אנשים מגיעים ב-04:00 לפנות בוקר נעמדים מחוץ ללשכות האלה, שיש בהם תור מטורף, מבין מאות שמגיעים מקבלים אולי 50 אנשים, שמחדשים להם את הויזה.
מיכל רוזין: כלה שאר הולכים הביתה, זה לא שהם לא רוצים לחדש, אין להם את האופציה.
מיכל רוזין: או שאנחנו נותנים להם מנגנון אמיתי, שבאמת יוכלו לחדש, או שאנחנו נותנים פה גזירה, שהם אינם יכולים לעמוד בה, כי הם לא יכולים לחדש.
מיכל רוזין: הם עומדים בתור מלפנות בוקר כדי לחדש את הויזה, הויזה לא מחודשת, הם הולכים הביתה וצריכים לחזור למחרת ואחרי שבוע שוב.
מירי רגב: הנושא הובהר, תודה רבה.
מירי רגב: עודד פלר בבקשה.
<עודד פלר: הסעיפים האלה שנקראו פה הם סעיפי המשמוע והמשמעת והסדר, מהם לגמרי ברור במה מדובר.
<עודד פלר: יש פה אפילו הוראות שלא קיימות בבתי סוהר ביחס למוחזקים במשמורת מהגרים, כמו למשל הסמכות לקנוס אדם שגרם נזק.
<עודד פלר: שירות בתי הסוהר יאמר שבסהרונים אין סמכות כזו ביחס למי שמוחזקים שם, במתקן הפתוח הדבר הזה קיים.
<עודד פלר: עיקר הדברים הם בסעיף 32כ, כפי שנאמר על ידי חברי הכנסת.
<עודד פלר: יש שם משהו חסר תקדים.
<עודד פלר: למעשה נקבעו פה עבירות.
<עודד פלר: יש הגדרה מהן העבירות, יש הגדרה של חומרת העבירות ויש מנגנון ענישה שקובע תקופות מאסר מ-30 ימים ל-60 ימים ל-90 ימים ועד שנה.
<עודד פלר: דבר כזה לא מוכר לי בחקיקה בשום מקום, לאף פקיד.
<עודד פלר: אף פקיד לא יכול להעמיד אנשים לדין על סמך עבירות.
<עודד פלר: לגזור את עונשם ולשלוח אותם לכלא.
<עודד פלר: זה מה שעושה סעיף 32כ.
<עודד פלר: אני רוצה להוסיף בעניין הזה למה שאמרה חברת הכנסת רוזין, לעניין סעיף 32כ(ג), שיש פה סעיף שהוא חריג להסדר הנוגע למתקן הפתוח.
<עודד פלר: כל הסעיפים האחרים כולם עוסקים בהפרות משמעת או בגרימת נזק או בחבלה או באי התייצבות או בנפקדות או בכל מיני דברים מהסוג הזה.
<עודד פלר: הסעיף הזה עוסק באנשים שלא נמצאים, לא בכלא ולא במתקן הפתוח.
<עודד פלר: אנשים שמסתובבים בחוץ.
<עודד פלר: הסעיף הזה קובע למעשה, בתוך הפרק שעוסק במתקן הפתוח, הוא מקנה לממונה ביקרות הגבולות סמכות לשלוח למשמורת אדם שלא התייצב במועד לחידוש רישיון השהייה שלו.
<עודד פלר: זאת אומרת, בתוך הפרק העוסק במתקן השהייה, הקדישו סעיף שמאפשר לפקיד של משרד הפנים להעניש אנשים שנמצאים בחוץ, לא במשמורת ולא במתקן השהייה.
<עודד פלר: פנינו בעניין הזה למשרד הפנים כמה פעמים ועד היום לא נענינו, בעניין התורים הבלתי נסבלים בלשכות.
<עודד פלר: בעניין העבודה שאנשים מתייצבים לפנות בוקר, מצטופפים בחוץ.
<עודד פלר: על פי נהלי משרד הפנים הלא מפורסמים, בחלק גדול מהלשכות הם נדרשים להמתין מחוץ ללשכה, אסור להם בכלל להיכנס פנימה כדי לקבל את הוויזות, הם מוסרים אותם - - -
<יוסי אדלשטיין: זה פשוט לא נכון.
<יוסי אדלשטיין: אתה לא מדייק בעניין הזה.
<עודד פלר: מוסרים את הוויזות שלהם לשומר, הולכים לכמה שעות, חוזרים ומקבלים.
<עודד פלר: יש לשכות בהם יש קצובה יומית, של כמה ויזות מחדשים באותו יום.
<עודד פלר: אימהות לילדים, אנשים עם מוגבלויות, אנשים מבוגרים, החידוש שלהם לחדש את הוויזה הוא מאד נמוך ועכשיו יש גם סמכות להעניש אותם אם הם אל הצליחו.
מירי רגב: חבר הכנסת דוד צור בבקשה, אין לך מה להוסיף.
מירי רגב: נמרוד אביגאל בבקשה.
<נמרוד אביגאל: הסעיפים שהוקראו מרחיבים את סמכויות הפיקוח שהתחלנו בהם ומוסיפים עליהם ענישה.
<נמרוד אביגאל: אני אבהיר שמשמורת עד כה לא הייתה משהו ענישתי, כלומר אנשים לא הועברו לסהרונים כעונש וזאת פעם ראשונה, שלמעשה, סהרונים הופך להיות כלא, שאנשים מועברים אליו כעונש.
<נמרוד אביגאל: הענישה הזו, בגין איסורים והגבלות שנתונים להחלטות שרירותיות, כמו ששמענו עכשיו ממשרד המשפטים, שגם הכנסה של אלכוהול זה פתאום עבירה חמורה וגם שכרות היא עבירה, שהעונש בגינה הוא כליאה של חודש.
מירי רגב: זו לא עבירה בכל מקום?
<נמרוד אביגאל: לא במקום פתוח.
תמר זנדברג: לפי איזה חוק שכרות זו עבירה?
מיכל רוזין: שכרות זו לא עבירה פלילית בישראל.
<נמרוד אביגאל: המשמעות של כל העונשים האלה היא כליאה, כי גם אי יציאה מהמתקן, אם הדבר היחיד שמפריד בין המתקן הזה לכלא, זה שאפשר לצאת ממנו, אז כל הגבלת יציאה, המשמעות שלה היא כליאה.
<נמרוד אביגאל: הסמכות הזו ניתנת לסמכות שאין לו סמכות לתת עונשים, בלי שימוע, בלי הליך שיפוטי, בלי ביקורת, בלי אפשרות לפנות לערכה שיפוטית בעניין הזה.
<נמרוד אביגאל: לעניין הביקורת השיפוטית, אני אפנה לסעיף 32יז(ג), שיפנה לבית הדין לביקורת משמורת.
<נמרוד אביגאל: ככל הידוע לי, כרגע במתקן, לא דובר על זה שיהיה במתקן בית דין לביקורת משמרות, לא הוקם בית דין כזה, אני מציע לאפשר, להגיש עתירה, שדומה לעתירת אסיר בהתאם ל-62(א)-(ד) לפקודת בתי הסוהר.
<נמרוד אביגאל: כי בעצם, אנשים שמוענשים ומועברים לכלא, צריך לאפשר להם להגיש עתירה מנהלית כנגד הדבר הזה.
<נמרוד אביגאל: אני אוסיף דבר לגבי הענישה על אי התייצבות.
<נמרוד אביגאל: כמו שדברנו על המקומות האחרים שצריך להתייצב בהם, גם בכלא, יכול להיות שיהיה קושי להתייצב פיזית במועד.
<נמרוד אביגאל: עולה גם השאלה של האוטובוסים, אם מישהו יצא לבאר שבע והוא לא מוצא מקום על האוטובוס חזרה ובגלל זה הוא לא יכול להגיע באמצע היום להתייצבות האמצע יומית שלו, צריך להתייחס לעניין הזה.
מירי רגב: חברת הכנסת זנדברג, יש לך התייחסות לגבי הסעיפים הנ"ל?
תמר זנדברג: כדי שנזכור על מה אנחנו מדברים, אני רוצה להקריא את השמות של הסעיפים שאנחנו דנים בהם, ולהזכיר שאנחנו מדברים על מתקן שאמור להיות מתקן שהייה פתוח, או, כהגדרת היועץ המשפטי לוועדה, כמו מקום מגורים.
תמר זנדברג: אלו הסעיפים שאנחנו דנים עליהם כרגע: דרישת הזדהות וסמכות תפיסה, מניעת כניסה וסמכות הוצאה, סמכות עיכוב, שמירת סדר והמשמעת, חובת הזדהות, סיוע למשטרה והסעיף שאני רוצה להרחיב עליו, כפי שעשו קודמי, סעיף 32כ - העברה למשמורת.
תמר זנדברג: בסעיף 32כ, מתוך ניסיון להיענות לביקורת בית המשפט, שדברה על מדתיות, יש העברה לא סתם לכלא, אלא לכלא של מעצר מנהלי.
תמר זנדברג: זה מתקן שלם, שמועברים אליו אנשים, שלא עמדו למשפט, שלא נשפטו, כמובן לא בפני סמכות אזרחית נבחרת או אחרת.
תמר זנדברג: פשוט מושמים, בסמכות של פקיד, אני לא מכירה שם אחר לקרוא לזה מלבד מעצר מנהלי.
תמר זנדברג: זאת אומרת, זה כלא מנהלי ענק.
תמר זנדברג: היו בסעיפים הקודמים עוד כמה תנאים, שאמורים לקרב אותנו קצת לביקורת של בית המשפט, אבל על זה מדובר.
תמר זנדברג: ביחד עם סמכויות שדברו עליהם קודם נציגי הארגונים, שגם חותרות תחת תנאי החיים המינימאליים, שדנו בהם בסעיפים הקודמים.
תמר זנדברג: כלומר, דמי הכיס, אם אין כסף לצאת ולהשתמש באוטובוס, זו סמכות מעצר.
תמר זנדברג: אם יצאת ולא הגעת במועד מסוים כי היה עיכוב, כל דבר כזה חוזר לסמכות של המעצר ואני חוזרת שוב, זה מעצר מנהלי.
תמר זנדברג: אנחנו צריכים את סעיף 32כ, להתאחד ולבטל אותו לחלוטין.
תמר זנדברג: גם בסעיפים האחרים, לתת את הדעת, איך הדבר הזה עולה בקנה אחד עם המטרה של החוק.
מירי רגב: אחרונת הדוברים בעניין הסעיפים האלה היא הנציגה מנציבותה או"ם.
דב חנין: לפני כן, בעניין החתימות, כיוון שיש לחץ בוועדה, אני רוצה להעביר, אדוני היועץ המשפטי, גם את החתימות של סיעת העבודה ומבקש להפנות את תשומת לבכם לכך, שסיעת העבודה מספרה את המסתייגים שלה לפי הסדר שהם רוצים שאנשים ידברו במליאה.
דב חנין: גם אנחנו עשינו את זה, אם לא קבלתם, נעביר אליכם שוב, גם את סיעת מרצ.
מירי רגב: לא קבלנו, אז אנא העבירו את זה.
מירי רגב: אחרונת הדוברים, נציגת הנציבות באו"ם.
מירי רגב: לאחר מכן נצא להפסקה ונמשיך עם הגורמים הרלוונטיים שיתייחסו והיועץ המשפטי של הוועדה יעיר את הערותיו.
<ואלפורגה אנגלברכט: שלום.
<ואלפורגה אנגלברכט: (אומרת דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) כשאנחנו מסתכלים על פרק 32, הוא מאפשר הארכת מעצר ומעצר חוזר.
<ואלפורגה אנגלברכט: בואו נראה מה הסיבות למעצר הזה.
<ואלפורגה אנגלברכט: מצד אחד, הוא מאפשר אמצעי ענישה לשוהים במרכז השהייה.
<ואלפורגה אנגלברכט: מהצד השני, לאנשים שנכשלים בחידוש אשרת השהייה שלהם.
<ואלפורגה אנגלברכט: עכשיו, מעצר כזה נראה כחסר פרופורציות ביחס לטבע ההפרות האלה.
<ואלפורגה אנגלברכט: ואם נסתכל מי האנשים שאליהם מתייחסים, הפרק הזה בעצם מאפשר הארכת מעצר ומעצר חוזר לאותם מבקשי מקלט והגנה בינלאומית, שלא יכולים לחזור.
<ואלפורגה אנגלברכט: לכן, היינו ממליצים למחוק את הסעיף הזה, שגם לא נכלל בגרסת הטיוטה הראשונה.
<ואלפורגה אנגלברכט: במקום זאת, אפשר לנקוט בצעדי משמעת אלטרנטיביים כמו למשל: עבודות שרות בקהילה, או הפחתת דמי הכיס, צעדים פחות דרסטיים.
<ואלפורגה אנגלברכט: אותו הדבר כאשר הארכת אישור השהייה נכשלת, אפשר להתחיל בצעדי משמעת פחות דרסטיים, אפשר להזהיר ואפשר לקנוס, עונש המעצר צריך לבוא כאלטרנטיבה אחרונה, כשאתה רואה שאין ברירה אחרת.
<ואלפורגה אנגלברכט: לכן, מאוד חשוב לקחת הכל בפרופורציה.
מירי רגב: נדבר על הפרופורציות, אולי נפחית להם את דמי הכיס, גם הנציבה בעד.
מירי רגב: תודה לכולם, אנחנו יוצאים להפסקה, נתכנס שוב ב-11:30 לתשובות ולהתייחסויות נוספות.
מירי רגב: שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את הדיון, שוב.
מירי רגב: נא לשבת.
מירי רגב: אנחנו ממשיכים עם הצעת חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט)(תיקון מס' 4 הוראת שעה), התשע"ד-2013.
מירי רגב: אני מבקשת את ההתייחסות של היועץ המשפטי של הוועדה עד סעיף כ', ולאחר מכן ההתייחסות של רשות ההגירה ומשרד המשפטים לטובת הסעיפים שהקראנו.
מירי רגב: אחר כך נמשיך בהקראה.
<תומר רוזנר: ההערות שלנו מתייחסות לשני הסעיפים המרכזיים בקטע הזה, סעיף 32יז' ו-32כ'.
<תומר רוזנר: שני הסעיפים האלה קובעים אמצעי משמעת לגבי השוהים במתקן.
<תומר רוזנר: הסעיף הראשון קובע אמצעים יותר קלים ולנקיטה מידית, והם נתונים בידי מנהל המרכז או הסגן שלו, והאמצעים היותר חמורים, של העברה למשמורת, נתונים בידי ממונה ביקורת הגבולות בסעיף 32כ'.
<תומר רוזנר: לגבי הסעיף הראשון - הערה ראשונה מתייחסת לאפשרות הטלת מה שמכונה כאן כפיצויים – על נזקים שגרם השוהה במרכז.
<תומר רוזנר: זה סוג של קנס שמטיל מנהל המרכז ולכן, כמו שנהוג לגבי עצירים ואסירים, גובה הקנס, גובה הפיצויים, נקבע באישור ועדה של הכנסת, במקרה זה, זה צריך להיות ועדת הפנים.
<תומר רוזנר: כך קבוע בפקודת בתי הסוהר, בחוק המעצרים, ואנחנו מציעים שגם כאן יהיה אישור ועדה, אם השר ימצא לנכון להוציא צו בהקשר הזה.
מירי רגב: השר לביטחון הפנים.
<תומר רוזנר: הערה שניה מתייחסת לסעיף קטן(ג) שמאפשרת לבית הדין לביקורת משמורת לבחון, כלשון הסעיף, את ההחלטה של מנהל המרכז או סגנו לאסור על יציאת השוהה מן המרכז, נכנה זאת במונח הידוע – ריתוק, ריתוק למחנה.
<תומר רוזנר: לא ברור מהסעיף עצמו מה הסמכויות של בית הדין, איזה סדרי דין יחולו, איזה דיני ראיות, האם ההחלטה הזו נתונה לערעור, כמו ההחלטות האחרות של בית הדין למשמורת של מסתננים, לא הוחלו כאן סעיפים שמתייחסים לבית הדין למשמורת ולכן לא ברור, ונבקש את התייחסות משרד המשפטים לעניין הזה.
<תומר רוזנר: הסעיף הבא הוא הסעיף שבו הערותינו הן המהותיות ביותר לקטע הזה.
<תומר רוזנר: הן מתייחסות לסעיף 32כ' שעניינו העברת השוהה למשמורת או החזרתו למשמורת.
גדעון סער: למה החזרה?
<תומר רוזנר: העבה.
<תומר רוזנר: זה יכול להיות גם החזרה.
<תומר רוזנר: המקרים שכאן מדובר בהם הם מקרים שבהם יש הפרות חמורות יותר של הוראות שנקבעו בחוק, שבהם מתאפשר לממונה ביקורת הגבולות בעצם להורות על העברתו של השוהה למשמורת.
<תומר רוזנר: כפי שנאמר, ופה אין לי אלא להסכים, מדובר, למעשה, בסנקציות משמעתיות, שמוטלות על ידי גורם מנהלי, ואנחנו לא מכירים בחקיקה מקרה אחר או דומה שבו ניתנת לגורם מנהלי אפשרות להטיל סנקציות משמעתיות מהסוג הזה.
<תומר רוזנר: המקרים שאנחנו מכירים שבהם ניתן להטיל עונש של משמורת במסגרת כזו הם המקרים של שירותי הביטחון שבהם ניתנים לקציני שיפוט מקומיים, לקצין הממונה, אפשרות להטיל עונש של משמורת, כאשר שם, העונש המקסימלי שאפשר להטיל במסגרת הזו הוא עונש של 35 ימים בכל המקרים.
<תומר רוזנר: לכן הוועדה צריכה לשקול היטב האם תגי המחיר שנקבעו פה להפרות השונות הם לדעתה עומדים במידתיות סבירה מול ההפרות הנטענות.
מירי רגב: מה זה לעדתך מדתיות סבירה, כדי שבאמת ההרתעה תהיה אפקטיבית, ולא יצא מצב שבעצם הם נעלמים - - הם אומרים – מה, בסך הכל אני אשב שבועיים, אז אין בעיה.
מירי רגב: אני אעלם, אני אחזור, אני אשב שבועיים.
מירי רגב: צריך להיות משהו מדתי, גם כדי להרתיע אותם, הרי כל החוק הזה בא כדי להרתיע.
<תומר רוזנר: התכלית שאנחנו מבינים, שעומדת מאחורי הסעיף הזה, היא תכלית שיש בה בעצם שני אלמנטים: אחד, אלמנט של הרתעה, ושניים – גמול וענישה על הפרת ההוראות.
<תומר רוזנר: לכן יש בהחלט מקום להשמה במשמורת לתקופות ארוכות, אבל הוועדה צריכה לדעת שזה מקרה מאד חריג בחקיקה ולכן לשקול היטב האם לדעתה התקופות הקבועות כאן הן תקופות סבירות ועומדות ביחס מדתי להפרות השונות.
<תומר רוזנר: צריך לעבור פסקה פסקה ולראות האם לדעת החברים בוועדה יש בהחלט התאמה והלימה בין ההפרות ובין התקופות שנקבעו כאן.
<תומר רוזנר: אבל ככל שאנחנו מדברים על תקופות הולכות ומתארכות ובמקרה הזה – מאפשרות הארכה של תקופות המשמורת לתקופות שעלולות או עשויות להגיע לכדי שנה במשמורת, יש מקום להגביר את ההגנות הניתנות במהלך התהליך של הטלת הסנקציה הזו על מי שמוטלת עליו, ובדומה להליכים משמעתיים אחרים, לאפשר כאן הגנות דיוניות רחבות יותר מאשר מוענקות כאן.
<תומר רוזנר: כאן יש לנו 3 שלבים בלבד במסגרת ההצעה.
<תומר רוזנר: שלב הראשון – "מצא הממונה.
<תומר רוזנר: ..." אנחנו לא יודעים איך הוא מצא – הובאו בפניו ראיות?
<תומר רוזנר: הוא חוקר בעצמו?
מירי רגב: מצא בעצמו, הובאו אליו ראיות.
<תומר רוזנר: זה לא כל כך פשוט.
<תומר רוזנר: צריך להיות ברור מי מביא בפניו את העובדות, כיצד מובאות בפניו העובדות, האם הוא גם החוקר וגם המעניש?
<תומר רוזנר: החלק השני שנאמר כאן – שתינתן לשוהה הזדמנות להשמיע את טענותיו.
<תומר רוזנר: זו זכות בסיסית שכמובן צריכה להינתן אבל צריך לאפשר לשוהה לעיין בראיות שיש כלפיו לפני שהוא מתייצב בפני הממונה, להכין את עצמו, להביא את ראיותיו שלו, האם יש לו ראיות אחרות, לסתור, עדים, צריך לאפשר לו את האפשרויות הללו.
<תומר רוזנר: צריך לקבוע תקופת מקסימום שלאחריה לא יוכלו לנקוט בצעדים האלה אם לא נקטו בהם בתקופה מסוימת.