GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רוני מלכא: כאשר החקלאים פונים לגירוש השקנאים למשל, עונת השקנאים מגיע, יש לנו הסדרים עם משרד החקלאות, החקלאים.
<רוני מלכא: יושב פה אמיתי, נציג ארגון הדייגים בעמק בית שאן, הוא מקבל במפעל ראוי שלו היתרים לגירוש השקנאים.
<רוני מלכא: יש לו קבוצה, נדמה לי מאחד הקיבוצים באזור, לא זוכר את השם, עמית, נדמה לי קוראים לו, והוא מקבל היתרים לגירוש השקנאים.
מירי רגב: משרד החקלאות, היית אצלי בדיון הקודם על התקנות של חקלאות ימית וחקלאות מים, ואישרנו את זה.
מירי רגב: תגיד לי אתה, מי זאת קבוצת הציידים שאתה פונה אליה לטפל - - -
<רוני מלכא: החקלאים, זה הם, שלו.
<רוני מלכא: היית על התקנות של חקלאות ימית ומים ואישרנו את זה.
<אמיתי גבע: החקלאים התארגנו במקומות שלא ניתן להם פתרון, נוצרו נזקים גדולים, בין היתר, היה צריך גם להסדיר את הנושא של הנשקים, והם מטפלים רק במקומות - - -
מירי רגב: מי זה החקלאים?
<טל זסק: כל חקלאי עושה את זה לבד.
<קריאה: מפעל ראוי.
מירי רגב: אני רוצה לדעת מי זה החקלאים.
<אמיתי גבע: המקרה שרוני מלכא הציג, זה תאגיד משותף לארגון מגדלי דגים.
מירי רגב: הגענו לתאגיד.
<רביע ברוד: הנה, אתם רואים את מי הוא מגייס - - -
מירי רגב: אמיתי, את מי התאגיד מעסיק?
<אמיתי גבע: את מי שהוא הצליח לגייס.
<אמיתי גבע: התאגיד עובד בשני מישורים.
מירי רגב: לא עובד, את מי הוא מגייס?
<רביע ברוד: הוא מגייס לעבודה קבועה אנשים קבועים, ואיפה שיש התפרצויות וציידים רוצים לבוא, הוא קורא לציידים שיבואו, לדוגמה בחזירים.
<יואל מרשק: יש מאכערים.
<רביע ברוד: הציידים לא רוצים לבוא.
מירי רגב: אני רוצה להבין פה, כי זאת שאלת השאלות.
מירי רגב: אחרי שיש היתר מרוני מלכא, ההיתר הזה עובר לתאגיד הרלבנטי.
מירי רגב: התאגיד מגייס, יש לו ציידים קבועים, ויש לו ציידים שהוא מגייס.
<רביע ברוד: לא מאושרים - - -
מירי רגב: מי זה הציידים שמגיעים אליהם, מגייסים אותם שהם לא הקבועים?
דוד אזולאי: אתה מהציידים?
<יואל שוהם: כן, עמותת הציידים.
<יואל שוהם: חבר הנהלת עמותת הציידים.
מירי רגב: אני רוצה לשאול שאלות הבהרה.
מירי רגב: אנחנו לא הממשלה פה וכל דבר אומרים אמן.
מירי רגב: אני רוצה להבין את הנושא הזה.
מירי רגב: כדי להבין את הנושא הזה, כאשר אומר משהו מישהו מגורם הממשלה, אני רוצה רגע להבין את הצד השני, כדי להבין איפה האמת פה.
<רביע ברוד: כל הכבוד.
<יואל שוהם: אני שמח על ההזדמנות להבהיר את העניין.
<יואל שוהם: שאלת את האדם הזה שקודם דיברתי איתו, ישנו בחור מקיבוץ ניר דוד, קוראים לו ירון קרונר, לאחרונה אחרי שכבר תקופה מאוד ארוכה הוא עוסק תחת הכותרת של בעל מפעל ראוי, הוא הוסיף בע"מ.
<יואל שוהם: למה ירון קורנר בע"מ, כל אחד יכול להבין לבד.
מירי רגב: למה, אני לא מבינה.
<יואל שוהם: מי שמרוויח הרבה כסף, מוסיף לשם של העסק שלו בע"מ.
מירי רגב: מי זה ירון קורנר הזה?
<יואל שוהם: אדם בעל מפעל ראוי שמעסיק את כל הארץ.
<יואל שוהם: אנשים בעבור כסף, משכיר נשקים בכל הארץ בעבור כסף.
<יואל שוהם: קיבוץ מגל, לצורך העניין כדוגמה, זה לא בעמק הירדן, ולא בעמק בית שאן, מגל זה ליד חדרה.
<יואל שוהם: לאחרונה הוא השכיר 15 רובים לציד של דררות, התוכים היפים האלה, שעשו נזקים קשים בשטחים של השקדים.
<יואל שוהם: במשך תקופה ארוכה של שבועות רבים ירו אלפי כדורים להרוג את הדררות האלה שעשו נזקים אמיתיים, אני לא אומר שלא.
<קובי פישר: אגב, כל זה לא חוקי, אין איזה סמכות חוקית בחוק - - -
מירי רגב: הרשות יודעת את זה?
<יואל שוהם: בוודאי שהיא יודעת.
מירי רגב: אני רוצה לשאול את רוני מלכא.
מירי רגב: זה דוגמה לכל הדיון, זה מיקרוקוסמוס של הדיון.
מירי רגב: נפתור את זה, החוק יעבור, לא נפתור את זה, החוק לא עובר, כדי שנבין את המהות של החוק.
מירי רגב: אני שואלת אותך רוני, אתה נתת היתר, מה עושה התאגיד?
מירי רגב: הולך, פונה לירון או למישהו אחר, וירון שהוא בעצם הפך את הציד לעסק שלו, הוא לוקח ציידים, משלם להם, נותן להם את הציוד, והוא גם נותן להם את תכנית העבודה.
מירי רגב: בוא תסביר לי אם לא הבנתי נכון.
<רוני מלכא: כבוד היושב ראש, לצערי לא הבנת נכון.
<רוני מלכא: כל המפעל ראוי זה שם של אדם שמנהל מחסן נשק.
<רוני מלכא: זה המפעל ראוי לנזקי חקלאות.
מירי רגב: זה מה שנקרא מפעל ראוי.
<רוני מלכא: בדרך כלל יש מפעל ראוי גם לעניינים ביטחוניים לכל יישוב חקלאי, אנחנו בקיבוצים, בקיבוצי הספר, באזורים האלה שיש שם את מחסן הנשק.
<רוני מלכא: מנהל מפעל ראוי, הוא מנהל מחסן הנשק.
מירי רגב: מפעל ראוי שווה מחסן נשק.
<רוני מלכא: בדיוק.
<רוני מלכא: אני לא יודע אם יש פה נציגים של משרד הות"פ, אבל הם היו צריכים להיות פה ולהסביר.
<רוני מלכא: זה קשור למחסן הנשק בלבד.
<רוני מלכא: את ההסדר הזה עשינו עם אגף כלי הירייה, משרד הות"פ.
<רוני מלכא: כאשר הייתה מצוקה גדולה של החקלאים, אף אחד לא בא לתת להם מענה, לא לטרפות של תנים וזאבים בכל הארץ, בגולן זה התחיל, אחר כך התפרץ לגלבוע ולמקומות אחרים.
<רוני מלכא: כאשר היו צריכים לגרש את השקנאים והקומורנים, והיו צריכים מקומות כאלה בלבד, אין להם היתרים.
<רוני מלכא: יואל יודע את זה הכי טוב מכולם, כי הוא גם שם פעיל, הוא בן קיבוץ.
<רוני מלכא: הוא יודע.
<רוני מלכא: במעגן מיכאל יש מפעל ראוי שמקבל היתר לטיפול, הוא יכול לשכור לו אנשים לעשות את הגירוש בלילה, הוא סוחר, יש לו צייד, יונתן, בחור בשם יהונתן, חבר של יואל, שעובד שם בלילה ומגרש, מישהו משלם ליהונתן על השעות האלה, וזה לא נורא, אין לנו בעיה שהוא משלם לו בלילה, שהוא מסתובב שם בין בריכות דגים ומגרש את השקנאים כדי שהם לא יאכלו לו את הדגים, אבל הוא לא פוגע בהם.
מירי רגב: עם מה הוא מגרש?
<רוני מלכא: יש לו תותחי גז, יש לו רובים, יש לו הכול.
<רוני מלכא: יש לו סירנות באוטו.
חמד עמאר: יש לו גם רובים, אדוני השר, שמעת.
<רוני מלכא: מותר לו לירות להפחדה בלבד.
<רוני מלכא: יהיה כתוב בהיתר.
<רוני מלכא: הוא לא צד.
מירי רגב: למה הוא צריך רובה להפחדה?
<רוני מלכא: זה חבילת שיטות.
מירי רגב: אנחנו מצמצמים את כמות כלי הנשק בקרב האזרחים, ואתם מתירים אותה מכדי לעשות רעש לחיות.
<רוני מלכא: כל הרעיון הוא, שעכשיו עונת השקנאים הסתיימה, כל הנשקים חוזרים למחסן נשק.
מירי רגב: אז מי צד?
<רוני מלכא: המפעל ראוי.
מירי רגב: אני נכנסת לנשק חרום.
<קובי פישר: לפי החוק זה לא נשק חירום.
מירי רגב: אני נכנסת לחרדה של שעת חרום - - -
<רוני מלכא: זה הטרמינולוגיה של משרד הות"פ - - -
<קובי פישר: זה לא הטרמינולוגיה, זה החוק.
מירי רגב: זה החוק, אנחנו נשנה את זה.
מירי רגב: אנחנו נבקש רשימה של מה זה המפעלים הראויים.
מירי רגב: מה שקשור בהגנה על חיות הבר ייקרא בשם אחר.
מירי רגב: מחסן נשק, זה מחסן נשק.
<רוני מלכא: המפעל ראוי מחסן נשק.
<רוני מלכא: מי ששוכר את הפועלים לקיבוץ בדרך כלל זה ילדי הקיבוץ.
<רוני מלכא: בני משק עובדים שם רק בני משקים, החקלאים, הם לא צדים, גם עובדים.
מירי רגב: בני המשק עובדים במפעל הראוי הזה, במפעל הראוי, קרי, במחסן נשק.
<רוני מלכא: הם עובדים בקיבוץ.
מירי רגב: הם עובדים בקיבוץ.
מירי רגב: מי שמטפל ומגן על החיות או מפחיד אותם ומגרש אותם הם בני המשקים.
<רוני מלכא: והחקלאי על אדמתו.
<ג'בר חמוד: זה גם בחוק?
מירי רגב: אני רוצה להבין, כל חקלאי על אדמתו, לא משנה א הוא בקיבוץ או במושב.
<רוני מלכא: נכון, גם אם הוא בכפר.
מירי רגב: וגם אם הוא בכפר, יכול בעצם, וצריך לגרש את אותם גורמים שמזיקים לו.
מירי רגב: אותו חקלאי יכול לגרש אותם בכמה אמצעים, על ידי רעש, על ידי הבהוב, על ידי סינוור, כל מיני כלים, ועוד אחד מהכלים זה ציד.
מירי רגב: לצוד את אותם בעלי חיים שגורמים לנזקים.
מירי רגב: אם כך, לכל חקלאי, ולכל בעל משק בכפר, ולכל מושבניק, צריך להיות קבוצה של עובדים שיש להם רשיון לציד.
מירי רגב: האם ההיגיון הזה בעיני הוא נכון?
<רוני מלכא: לא רשיון ציד, רשיון - - -
מירי רגב: מכבסת מלים לא פה.
מירי רגב: האם גירוש, מפעל ראוי - האם גרוש מזיקים באזור מסוים כולל גם ציד?
<רוני מלכא: במידה וצריך כן.
מירי רגב: מרגע זה אנחנו מדברים על גרוש שכולל גם ציד.
מירי רגב: החוק הזה מדבר רק על ציד.
מירי רגב: בגלל שבכל גירוש יש גם ציד, אנחנו מדברים על ציד.
מירי רגב: במצב הזה כמו שאני מבינה, ותאמינו לי, אני נחשפתי לחוק הזה בפעם הראשונה אתמול כאשר ישבתי כמה שעות עם היועצים המשפטיים וגורמים מקצועיים.
מירי רגב: זאת אומרת, שכל חקלאי צריך שיהיה לו במשק שלו אישור לציד.
<יואל שוהם: זה בדיוק העניין, הם לא נותנים את זה.
זבולון כלפה: חברת הכנסת רגב, יש פה את הנציגים של בריכות הדגים – אני אומר, לפי ההגיון שאת אמרת, בואי נשמע מהם כמה אישורי ציד יש להם, כמה בריכות דגים על פני כל הארץ הם מטפלים, את תראי שיש פער אדיר.
מירי רגב: רעיון אדיר.
<רפיק חלבי: אני אמשיך דווקא את השאלה שלך, האם תושב דלית אל כרם, שיש שם חזירי בר שמזיקים לו, ונכנסים שם לתוך הבתים, יכול לירות בחזירי הבר ולהרוג אותם?
<רוני מלכא: התושב לא, אבל הוא יכול להביא ציד.
<רביע ברוד: למה לא?
דב ליפמן: הכסף, זה החוק.
מירי רגב: רוני, תאמין לי לא צריך להיות בכל העניין הזה כל הדיונים האלה, זה ברור מאוד.
מירי רגב: הציידים יהיו בכסף.
מירי רגב: הפרטה של הציד - - -
<קובי פישר: וזה מסוכן לחיות, הכי מסוכן לחיות.
<טל זסק: לא יישארו חיות בר בישראל.
מירי רגב: כמה היתרים יש לך כדי להגן על הבריכות שלך, וממי אתה מביא את הציידים?
<יוסי יעיש: אני מזכיר ארגון מגדלי דגים.
<יוסי יעיש: אנחנו עמק המעיינות, הקמנו קבוצה שמטפלת בנזקי חיות בר שעיקרה הוא באזור בריכות הדגים, שקנאים וכו', גורמים נזקים במיליונים, וכמו כן, קבוצות המטעים ששם יש נזקים של חזירי בר ותנים, לעניין הזה אנחנו עובדים בצמוד ובהסכמה עם רשות הטבע והגנים.
מירי רגב: ומהי ההסכמה?
<יוסי יעיש: קבוצת האנשים שמטפלת בנזקי חיות בר, קבוצה הקבועה היא 3.5 אנשים שהם כולם בעלי משק, בוגרי צבא, שקיבלו היתר לירי בתנין במידה ויש התפוצצות אוכלוסין, או חזירי בר.
מירי רגב: מה ההכשרה שלהם?
מירי רגב: בוגרי צבא שיודעים לירות בנשק.
<יוסי יעיש: כן.
מירי רגב: אתה עוד תעזור לנו רבות.
חמד עמאר: קודם כל, בוא נרגע כולנו.
חמד עמאר: אדוני השר, כל מלה שאמרת אני מסכים איתה.
חמד עמאר: אסור הרעלה, אסור לכרות ראש של צבי ולשים אותו, השאלה מי עשה את זה, ואני חושב, אנחנו חוטאים את המטרה.
חמד עמאר: רשות הטבע והגנים חוטאת את המטרה.
חמד עמאר: אני חושב, גברתי יושבת הראש, החוק הזה ניסו להניח אותו עשרות פעמים.
חמד עמאר: שנים מתגלגל החוק הזה, כל פעם מחכים שיבוא יושב ראש חדש, מניחים את החוק מחדש, מגיע שר חדש, נותנים לו את החוק מחדש, ורוצים להריץ את החוק.
חמד עמאר: מה שאני מציע, להפסיק את הדיון בחוק הזה עכשיו, גברתי היושבת ראש.
חמד עמאר: לקחת את רשות הטבע והגנים, לקחת את הציידים ולשבת עם חוק טוב.
זבולון כלפה: עם משרד החקלאות.
חמד עמאר: עם משרד החקלאות.
חמד עמאר: כפי שאני רואה גם משרד החקלאות לא ויתר.
<שמוליק פרידמן: אני לא מציג את שר החקלאות, אני רק מוכן להגיד לך מה קרה.
מירי רגב: משרד החקלאות מתנגד לזה?
<שמוליק פרידמן: העמדה של שר החקלאות, של מי שיקבע את נושא הציד במדינת ישראל יהיה משרד החקלאות כמו שהיה פעם.
<דלית דרור: יש החלטת ממשלה.
חמד עמאר: גברתי היושבת ראש, לפי מה שמסתמן, אני מציע למשוך את החוק.
חמד עמאר: לשבת עם מי שצריך לשבת ולבדוק את כל הנושאים, כי לפי מה שאני רואה כאן, אני לא הכרתי את הנושא עד עכשיו.
חמד עמאר: רק השבוע הכרתי את הנושא.
חמד עמאר: אני רוצה להגיד לכם, מה שמסתבר כאן, זה לסדר עבודה לקבוצה מסוימת לקבל הכנסה כספית.
<טל זסק: אדוני צודק.
<רביע ברוד: תקרא את הפרסום.
<טל זסק: חבר הכנסת עמר צודק.
חמד עמאר: אני רוצה להגיד שני משפטים.
חמד עמאר: כל מי שמנסה לקשור את החוק הזה כאילו לעדה הדרוזית, הוא חוטא.
חמד עמאר: מעטים הציידים הדרוזים היום, ואני רוצה להגיד לשר, ב-2006, 2007 היו 6.500 ציידים, היום יש 2,000 ציידים, הרי אתם עצרתם את זה, אתם עצרתם את זה בחוק, ולא נותנים רשיונות, מה אתם רוצים לסדר מקומות עבודה לאנשים?
חמד עמאר: לסדר כסף לאנשים?
חמד עמאר: זה המטרה שלכם.
<יואל שוהם: אבל אנחנו הגשנו בקשה לדבר.
דוד אזולאי: גברתי היושבת בראש, אדוני השר, כפי שאדוני יודע, הנושא הזה כבר עלה פה מספר פעמים בוועדה הזאת.
דוד אזולאי: לטוב או לרע, זה לא הלך.
דוד אזולאי: הפעם, כפי שאני מכיר את אדוני, יודע לנהל משא ומתן, יודע לנהל את זה טוב טוב, בעברך, ואנחנו יודעים על ההצלחות הגדולות.
דוד אזולאי: אדוני גם נמצא במפלגה שיודעת לנהל משא ומתן.
זבולון כלפה: פה הגזמת.
זבולון כלפה: בזה אני מוחה.
דוד אזולאי: אני חושב שיש פה קבוצת אנשים רצינית.
דוד אזולאי: הייתי מציע לך, אדוני, עצה ידידותית.
דוד אזולאי: זה שהממשלה שלכם דואגת לחיות זה בסדר, שכחתם את בני האדם, אבל בוא נעזוב את זה עכשיו.
דוד אזולאי: אדוני השר, אני מציע לך, יש פה קבוצה שמפעילה לחץ, אולי צודק, אולי לא צודק.
דוד אזולאי: אני מציע, לפני שנתקדם לחקיקה, אתה רואה את האווירה.
דוד אזולאי: זמן אליך את הוועד הזה, תשבו תגיעו לאיזשהם להבנות, יש פה גם ויכוח בין שר החקלאות, לבין השר להגנת הסביבה, אז לכן, תגיעו להבנה בממשלה, אחרי שהגעתם להבנה בממשלה, תזמין אליך את הוועד, את הנציגים, תאמין לי, אנשים שמוכנים לשמוע, הרי יש הבנה.
עמיר פרץ: אני לא אמור לדון בזה, הסמכויות נמצאות אצלנו נקודה, אין לי שום כוונה לעסוק בזה.
עמיר פרץ: מההתרשמות שלי בדיון, אני חושב שהמצב היום מבחינת הציידים, מבחינת כל הגורמים הוא מצב לא טוב.
עמיר פרץ: לפי מה שאתם מתארים, עושקים אתכם.
עמיר פרץ: אני התרשמתי בהחלט מכל המנגנונים המאוד מורכבים, של כן מפעל ראוי, כן צייד חוקי, כן צייד עם רשיון, אני חושב שזאת הזדמנות.
עמיר פרץ: אני אומר לכם באופן מפורש.
עמיר פרץ: אני אקים חומות סיניות בין המפעלים הראויים לציידים.
עמיר פרץ: אני לא אתן לאיש לפלוש למגרש של השני.
עמיר פרץ: את כל נושא המפעל הראוי אבדוק עד תום, ואבדוק שאין פה ניצול לרעה, ואין העברת גורמים מצד לצד.
עמיר פרץ: בעניין ההרעלות יהיה פה פיקוח חמור, ויהיה פה מנגנון חדש שיגרום לכך שחקלאי לא יוכל להרעיל על דעת עצמו.
עמיר פרץ: אלה שלושת הנקודות המרכזיות, אני לא מציע לכם להישאר במצב הקיים.
<מוחמד עבד אלחלים: מה רע בזה?
עמיר פרץ: אתם אומרים שהם עושים מה שהם רוצים, שהמפעלים הראויים עושים מה שהם רוצים.
עמיר פרץ: אתם הרי באתם וטענתם פה טענות מאוד קשות.
עמיר פרץ: זאת הזדמנות להסדיר את העניינים, מצד אחד להגביר את הפיקוח ואת ההגנה על חיות הבר, מצד שני להגדיר במפורש מה מעמדה החוקי של כל קבוצה, ואני פתוח לשמוע, ואני מציע לכם לנצל את ההזדמנות, כי המצב הנוכחי הוא הוא הגרוע ביותר מבחינתכם.
מירי רגב: אני מודה על הדברים של השר להגנת הסביבה, וכל חברי הכנסת, והגורמים הרלבנטיים.
מירי רגב: אני חייבת להגיד פה משהו רוני, ולידידי שאול.
מירי רגב: הסוגיה הזאת היא סוגיה סבוכה.
מירי רגב: אני למדתי שבסוגיה סבוכה שלאורך שנים לא מצליחים לקדם אותה, זה אומר שמשהו באמצע הוא לא נקי.
מירי רגב: כשהדבר אמיתי ונכון אפשר לקדם אותו ואפשר להגיע להידברות.
מירי רגב: אם חשוב לנו לטפל בחיות הבר, לטפל באותם מזיקים שפוגעים, ומזיקים לברכות הדגים, ולגידולים כאלה ואחרים, אז צריך לעשות את זה אמיתי וראוי.
מירי רגב: אם יש מפעלים ראויים בקיבוצים, יהיו גם מפעלים ראויים אצל הדרוזים – אפשר הכול.
מירי רגב: אנחנו רוצים לעשות סדר, נעשה סדר אמיתי, אם לא, אנחנו נשאיר את זה כמו שזה היום.
מירי רגב: זה לא יהיה מסחרי, זה לא יהיה עם כסף, זה יהיה לטובת הציבור, זה יהיה לטובת הגנה על חיות הבר, זה יהיה במינונים הנכונים, בעיתוי של העונות הרלבנטיות, אבל זה לא יהיה ברדק אחד שמפעל ראוי באיזשהו קיבוץ מחליט מה זה גירוש, ואיזה כלים יש לגירוש.
מירי רגב: שאול, אם הכול היה ברור לא היינו נמצאים פה.
מירי רגב: אני מבקשת משר החקלאות לקבל עמדה של השר, מה עמדתכם לגבי החוק הזה והאם להמשיך לטפל בחוק הזה.
מירי רגב: עד שלא יהיה תיאום של הממשלה, אז שיביאו לי מכתב.
<דלית דרור: זאת הצעה ממשלתית, הממשלה מציעה הצעת חוק.
מירי רגב: בגלל שיש פה היבטים בין שני שרים, אני רוצה - - -
עמיר פרץ: מה זה עניין שלך עם הממשלה, מה זה קשור.
עמיר פרץ: שר מתערב בהליכים של שר אחר?
מירי רגב: דבר שני, אני אבקש לקבל רשימת מפעלים ראויים, רשימת בעלי הרשיונות של הציידים, רשימת הרשאות לפיה הכול יהיה רשום לפי המפעלים הראויים.
מירי רגב: אני מבקשת, השר, אתה שר מאוד רציני וענייני, אני אבקש שתקיים אצלך דיון מקדים לפני שהוועדה תתכנס שוב, עם ארגון הציידים, עם משרד הבריאות, עם משרד החקלאות, כל הגורמים הרלבנטיים, עם ארגונים למען בעלי חיים.
מירי רגב: אני בעיקר חושבת שכדאי שתשבו, השר, קודם כל עם ראשי המועצות פה.
עמיר פרץ: אני רוצה לומר לנציגי הממשלה שאתם מחוייבים לייצג את עמדת הממשלה.
עמיר פרץ: כל מי שיש לו טענה, חברי הכנסת, היושבת ראש, זכותה להגיד מה שהיא רוצה.
עמיר פרץ: אתם כל מי שיש לו טענה, נא לפנות במסלולים הראויים דרך היועצים המשפטיים שלנו נקודה.
<קריאה: גם מי שעשה את הצעד?
דוד אזולאי: איזה משרד אדוני?
<קובי פישר: אנחנו ממשרד הבריאות, דיברנו בממשלה.
אבשלום וילן: החוק לא עבר - - - - - - ניסה לגנוב הצבעה.
<שני קורח: יש החלטת ממשלה מיום ה-30 ביוני 2013, שאומרת שהמשך החקיקה יתואם עם שרת הבריאות והחקלאות, ייעשה בתיאום אל מול כבוד שרת הבריאות יעל גרמן, דבר שלא נעשה עדיין.
<שני קורח: חשוב לציין את זה.
עמיר פרץ: אבל זה לא עניינה של הכנסת.
<דלית דרור: נכון, נתאם.
מירי רגב: לכן אני לא אביא את המשך הדיונים עד שאני לא אדע השר מתואם עם משרד הבריאות ומשרד החקלאות כפי שקבעה הממשלה.
מירי רגב: עד שלא נקבל רשימה מסודרת של מה זה מפעלים חיוניים, מי הם, וכמה הם ראויים.
מירי רגב: רשימת הרשיונות וההרשאות.
<ג'בר חמוד: אבל איזה חיות הם צדים.
מירי רגב: חברים, שלום לכולם, צהריים טובים, סליחה על העיכוב.
מירי רגב: אנחנו פותחים את הדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת בחוק התכנון והבנייה (תיקון 102).
מירי רגב: שלום לחברי הכנסת, לא ראיתי אתכם מזמן בדיונים.
מירי רגב: ברוכים הבאים.
מירי רגב: אנחנו ממשיכים לדון באחד מנושאי הליבה של החוק, שזה בעצם הרחבת הסמכויות של הוועדות המקומיות.
מירי רגב: החל משבוע הבא אנחנו נתחיל לדון בחוק גם ביום ראשון עד השעות המאוחרות של הערב, משעה 11:00 עד 19:00 בערב, כדי לקדם את החוק ולהביא אותו לידי הצבעה.
מירי רגב: אתם תקבלו את התאריכים של הדיונים.
מירי רגב: שלחו כאן הערות.
מירי רגב: שולחים כאן לשאול אדם או לאחרים הערות.
מירי רגב: אתם לא תדברו כאן.
מירי רגב: אמרתי, ואני חוזרת ואומרת, שהיחיד שמקבל הערות לדיון בוועדה זה היועץ המשפטי באמצעות מזכירות הוועדה.
מירי רגב: ככה הוא גם עובר על ההערות, ככה אנחנו יודעים להתכונן אליהן.
מירי רגב: לצערי, כל דבר כזה לא יתקבל בוועדה.
מירי רגב: בגלל שאף אחד כאן הוא לא עולה חדש אני לא מקבלת את העניין הזה.
מירי רגב: היועץ המשפטי, איפה אנחנו נמצאים מבחינת הסעיפים?
<תומר רוזנר: אנחנו נמצאים בפסקה (2) של סעיף 27.
<תומר רוזנר: היא מוסיפה סעיף חדש לסעיף 62א לחוק המקורי, שייקרא סעיף קטן (א1).
<תומר רוזנר: עניינו של הסעיף הזה בוועדה מקומית.
<תומר רוזנר: זה החידוש הגדול ביותר בנושא של הרחבת הסמכויות.
<תומר רוזנר: הוא נועד לאפשר לוועדה מקומית שתוסמך כוועדה מקומית עצמאית, כלומר שהיא ועדה שרמתה המקצועית טובה וכו', לקדם תכניות בסמכויות די נרחבות גם אם אין לה תכנית מיתאר כוללנית שחלה בתחומה.
<תומר רוזנר: המצב היום הוא שסמכויות נרחבות ניתנות רק לוועדות שיש להן תכנית מיתאר כללית.
<תומר רוזנר: היא נקראת כוללנית בהצעת החוק.
<תומר רוזנר: אנחנו ננסה למצוא לה שם קצת יותר מוצלח מהמילה "כוללנית".
<תומר רוזנר: באה הממשלה ומציעה שגם ועדות כאלו שעדיין לא סיימו את הכנת תכניות המיתאר הכוללניות, תוכלנה לקבל סמכויות יחסית נרחבות שיאפשרו להן פעולה יחסית עצמאית בנושאים מסוימים.
<תומר רוזנר: גם כאן הסמכויות הן לא בלתי מוגבלות, אלא יש העברה מדודה שלהן.
<תומר רוזנר: הסמכויות כאן הרבה יותר נרחבות מוועדות שעדיין לא הוסמכו כוועדות עצמאיות.
<תומר רוזנר: אנחנו נקרא את כל סעיף קטן (א1).
<טלמור קארין: (2) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: (א1) בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א), תכנית בסמכות ועדה מקומית, לעניין ועדה מקומית עצמאית, יכול שתהיה גם תכנית מתאר מקומית או תכנית מפורטת הכוללת אחד או יותר מהנושאים המפורטים להלן: (1) הגדלת השטח הכולל המותר לבנייה למגורים במגרש המיועד למגורים לפי תכנית שאישרה הוועדה המחוזית, בתחום רשות עירונית, ובלבד שחלפו חמש שנים לפחות מיום תחילת התכנית האמורה, ושהשטח הכולל המותר לבנייה למגורים לא יגדל ביותר מהשיעור או מהשטח המפורט בפסקאות משנה (א) עד (ג), לפי הגדול מביניהם: (א) שיעור כמפורט להלן, לפי העניין: (1) אם מספר הקומות בבניין שניתן להקים במגרש מעל פני הקרקע, לפי התכנית שאישרה הוועדה המחוזית, אינו עולה על שתיים – 100% מהשטח הכולל המותר לבנייה במגרש לפי התכנית שאישרה הוועדה המחוזית; (2) אם מספר הקומות בבניין שניתן להקים במגרש, מעל פני הקרקע, לפי התכנית שאישרה הוועדה המחוזית עלה על שתיים ואינו עולה על תשע – 60% מהשטח הכולל המותר לבנייה במגרש לפי התכנית שאישרה הוועדה המחוזית; (3) אם מספר הקומות בבניין שניתן להקים במגרש, מעל פני הקרקע, לפי התכנית שאישרה הוועדה המחוזית, עולה על תשע – 30% מהשטח הכולל המותר לבנייה במגרש לפי התכנית שאישרה הוועדה המחוזית; (ב) שטח השווה למכפלת השטח הממוצע של יחידת דיור שמותר להקים במגרש לפי התכנית שאישרה הוועדה המחוזית במספר השווה ל-20% ממספר יחידות הדיור שמותר להקים על המגרש על פי התכנית האמורה; (ג) 15% משטח המגרש.
<טלמור קארין: (2) הגדלת השטח הכולל המותר לבניה לתעסוקה או למלונאות במגרש שיועד לתעסוקה או למלונאות, בהתאמה, לפי תכנית שאישרה הוועדה המחוזית, בתחום רשות עירונית, ובלבד שחלפו חמש שנים לפחות מיום תחילת התכנית האמורה ומתקיים המפורט להלן: השטח הכולל המותר לבנייה לתעסוקה או למלונאות, לפי העניין, באותו מגרש לא יגדל ביות מ-40 אחוזים מהשטח הכולל המותר לבנייה לתעסוקה או למלונאות במגרש לפי התכנית שאישרה הוועדה המחוזית; לעניין מגרש המיועד לתעסוקה – נוסף על הוראות פסקת משנה (א) – השטח הכולל המותר לבנייה במגרש, לאחר הגדלתו, לא יעלה על 350% משטח המגרש; בסעיף קטן זה, "תעסוקה" – אחד משימושי תקרקע אלה: תעשייה, תעשייה עתירת ידע, מלאכה, משרדים או מרפאות; (3) הוספת שטחי שירות לשטחים למטרות עיקריות המותרים לבנייה במגרש, שנקבעו בתכנית שאישרה הוועדה המחוזית, בהיקף שלא יעלה על 30% מהשטח הכולל המותר לבנייה במגרש לפי התכנית אמורה, ובלבד ששטחי השירות כאמור נדרשים בעבור השטחים למטרות עיקריות שנקבעו בתכנית; הוראות פסקה זו לא יחולו לעניין מגרש שהשטח הכולל המותר לבנייה בו הוגדל לפי פסקאות (1) או (2); (4) הגדלת שטחים שנקבעו בתכנית לצורכי ציבור, גם אם יש בכך כדי להקטין שטחים אחרים לצורכי ציבור; בתכנית לפי סעיף קטן (א1) ניתן יהיה לשנות את השטח הכולל של ייעוד קרקע גם בהתאם לפסקה זו.
<טלמור קארין: (5) הוספת שימושים לצורכי ציבור במגרש המיועד לצורכי ציבור וכן הגדלת השטח הכולל המותר לבנייה לצורכי ציבור במגרש המיעוד לצורכי ציבור; (6) הגדלת השטח הכולל המותר לבנייה לחניון ציבורי במגרש המיועד לחניון ציבורי; (7) הגדלת השטח הכולל המותר לבנייה לצורך בנייה בקומות תת קרקעיות, בתחום רשות עירונית; (8) שינוי ייעודה של קרקע המיועדת לאחד השימושים המנויים בהגדרה "תעסוקה" שבפסקה (2) (בפסקה זו – שימושי תעסוקה) בתכנית שאישרה הוועדה המחוזית, לשימוש אחר משימושי התעסוקה או למלונאות וכן הוספת שימושי תעסוקה בקרקע כאמור, ובלבד שלגבי קרקע כאמור בתחום מועצה אזורית יחולו הוראות אלה:
<טלמור קארין: לא ישונה ייעוד של קרקע למשרדים ולא ייווסף שימוש כאמור אלא אם כן הדבר נדרש לצורך מתן שירותים לשימושי התעסוקה האחרים הקבועים בתכנית; לא ישונה ייעוד של קרקע לתעשיה עתירת ידע ולא ייווסף שימוש כאמור; (9) הוספת שימוש במגרש המיועד לתעסוקה בתכנית שאישרה הוועדה המחוזית, ברשות עירונית, למסחר הנלווה לתעסוקה, ובלבד שהשטח הכולל המותר לבנייה לצורך השימוש האמור לא יעלה על 10% מהשטח הכולל המותר לבנייה באותו מגרש; (10) הוספת שימושים שאינם לצורכי ציבור והגדלת השטח הכולל המותר לבנייה לצורך השימושים שאינם לצרכי ציבור (בפסקה זו – השימושים הנוספים) במגרש המיועד למבני ציבור לפי תכנית, שהוא בבעלות רשות מקומית או שהוא מקרקעי ישראל, בכפוף להוראות אלה: הוספת השימושים והגדלת השטח כאמור יהיו מותנים במימוש בניית מבני הציבור באותו מגרש; בעת אישור התכנית לא תאושר הגדלת השטח לצורך השימושים הנוספים ביותר מ-20% מהשטח הכולל המותר לבנייה; בעת מימוש התכנית לא יהיה ניתן לממש בנייה לשימושים הנוספים בשטח העולה על 20% משטח מבני הציבור שבנייתם מומשה לאחר אישור התכנית; היה המגרש בתחום מועצה אזורית יחולו לגביו הוראות פסקה זו רק אם שטחו אינו עולה על 3000 מ"ר; (11) הוספת שימושים והגדלת השטח הכולל המותר לבנייה לצורך השימושים הנוספים כאמור, במגרש שאינו מיעוד למבני ציבור לפי תכנית, ובלבד שהשטח הכולל המותר לבנייה באותו מגרש לא יגדל ביותר מ-15%, ושהוספת השימושים והגדלת השטח כאמור יהיו מותנות במימוש יעדים ציבוריים בתחום המגרש; היה המגרש בתחום מועצה אזורית יחולו לגביו הוראות פסקה זו רק אם שטחו אינו עולה על 3000 מ"ר; בפסקה זו – "יעדים ציבוריים" חיזוק מפני רעידות אדמה, מיגון, שימורם של אתרים לשימור, פיתוח שטח פרטי פתוח בתחום המגרש תוך קביעה בתכנית של זכות הנאה לציבור לשימוש בו, וכל יעד ציבורי אחר שאישר שר הפנים לעניין זה.
<טלמור קארין: (א2) בלי לגרוע מהוראות סעיפים קטנים (א) ו-(א1), תכנית בסמכות ועדה מקומית לעניין ועדה מקומית עצמאית מיוחדת יכול שתהיה גם תכנית מתאר מקומית או תכנית מפורטת שהיא אחת מאלה: תכנית לפינוי ובינוי במתחם פינוי ובינוי; תכנית במתחם להתחדשות עירונית; בפסקה זו, "מתחם להתחדשות עירונית" – אזור בשטח המיועד לבינוי לפי תכנית, שקבעה ה וועדה המחוזית לעניין זה.
<תומר רוזנר: גם כאן, לדעתנו, הסמכויות שמוענקות מוענקות בצורה מאוד מאוד סבוכה שתעורר הרבה מאוד התדיינויות משפטיות לא פשוטות.
<תומר רוזנר: מכיוון שעמדת הממשלה היא לעשות את העברה בצורה מדודה יחסית וזהירה, לא מצאנו דרך לפשט את הדברים.
<תומר רוזנר: אנחנו נשמח לקבל הערות בעניין הזה, למרות שעד עכשיו לא קיבלנו.
<תומר רוזנר: פסקה (1) תאפשר לוועדה מקומית עצמאית להקדיש את השטחים למגורים, כאשר המטרה היא ליצור איזו שהיא פרופורציה בין השטח שקיים בתכנית קודמת לבין השטח שהיא תוסיף בתכנית החדשה.
<תומר רוזנר: נקבעו פה 3 פרמטרים.
<תומר רוזנר: הפרמטר הראשון הוא לדעתנו בעייתי במובן זה שהוא יוצר איזה שהוא עירוב בין מספר קומות לאחוזים.
<תומר רוזנר: גם בהקשר הזה נוצר איזה שהוא אבסורד, אם תסתכלו על המדרגה השנייה מול המדרגה השלישית.
<תומר רוזנר: רק כדוגמה חשבונאית נניח שבבניין בן 9 קומות אפשר יהיה להוסיף 6 קומות ואילו בבניין של 10 קומות, שהוא כאילו נופל למדרגה הבאה, אפשר יהיה להוסיף רק 3 קומות, אם אנחנו מניחים שבונים את הקומות באותו מיתאר של הקומות הקיימות.
<תומר רוזנר: הצענו לממשלה לשקול בעניין הזה איזה שהוא סולם אחר שייצור קומות מול קומות, או אחוזים מול אחוזים.
<תומר רוזנר: הצעתנו לא התקבלה בשלב זה.
<תומר רוזנר: לגבי פסקה (2), שעניינה תוספת שטחים לצורכי תעסוקה ומלונאות, אנחנו חושבים שראוי לקבוע את המגבלה שיש לגבי תעסוקה גם לגבי מלונאות.
<תומר רוזנר: ההשפעה של מלונאות ותעסוקה הן השפעות דומות.
<תומר רוזנר: אין סיבה להבחין בעניין הזה בין תעסוקה למלונאות.
<תומר רוזנר: גם כאן צריכה להיות את אותה הגבלה כמו שיש בפסקת משנה (ב) לגבי גודל השטחים.
זבולון כלפה: למה הם עשו את האבחנה הזאת?
<תומר רוזנר: הטענה שלהם היא שמלונאות זה שימוש "נחות", לכן לא צריך להגביל אותו.
<תומר רוזנר: לגבי פסקה (4) – הקטנת שטחים לצורכי ציבור.
<תומר רוזנר: החשש הגדול שבגללו המלצנו למחוק את הסעיף כולו היה שהרשויות המקומיות, מתוך טעמים עניינים, לא משיקולים רעים או משיקולים בלתי ראויים, ינצלו שטחים פתוחים שהם השטחים הרגישים ביותר והפגיעים ביותר וקל מאוד להפוך אותם לשטחים אחרים כדי להגדיל שטחי ציבור אחרים.
<תומר רוזנר: אני חושב שקיבלנו על כך תשובה שמניחה את דעתנו, אבל אני חושב שהוועדה צריכה לשמוע את התשובה ולראות אם היא מניחה גם את דעתה בעניין הזה.
<תומר רוזנר: החשש, כפי שאמרתי, הוא מפני הקטנה של שטחים פתוחים.
<תומר רוזנר: הם לא מניבים לעירייה או לרשות המקומית שום דבר.
<תומר רוזנר: אין מי שיגן מעבר לזה.
<תומר רוזנר: הם נדרשים בכל זאת, לכן צריך לחשוב איך מגינים עליהם.
<תומר רוזנר: אותה בעיה שיש לנו בפסקה (4) יש לנו גם בהוספת שימושים לצורכי ציבור.