GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אהרון אקסול: הבעיה המרכזית שהייתה היא בעיקר בציר האזרחי ואני מדבר על ה-24 שעות הראשונות כאשר אתה כמשטרה מקבל ידיעות על אנשים שאין להם חשמל וקר להם וחסר פה וחסר שם.
אהרון אקסול: המערכות לא מסודרות במתן מענה בטווח הזמן המידי.
אהרון אקסול: זה לפני שמדברים על מל"ח ופס"ח וכל מה שקשור בזה כי ברור שמל"ח ופס"ח בהפעלת מערכות – דרך אגב, אני מעריך שגם אם יפעילו מערכות כאלה כבדות, יש לנו בעיה בכמה השעות הראשונות.
אהרון אקסול: צריך לזכור שבשלב הראשון הבעיה הייתה בעיקר על ירושלים ולא בכל הארץ ולכן גם הכרזה על מצב חירום זה או אחר צריכה להיבחן ברמה הנקודתית, מול איזה אזור ומול איזו עיר.
אהרון אקסול: אני חושב שקודם כל כמענה או בראייה עתידית לאירוע הבא, אחרי שיסכמו כאן את כל המצבים השונים, זה קודם כל הרשויות המקומיות חייבות להיות ערוכות ל-24 השעות הראשונות כדי לתת מענה ראשוני.
אהרון אקסול: אחרי כן אפשר להתחיל להתעסק עם כל המערכות הנוספות.
אהרון אקסול: אני חושב שאחד הדברים המרכזיים שהיו לנו בבאגים שלנו שאין איזה גוף שמרכז את כל האמצעים האזרחיים אותם אנחנו צריכים באירוע כזה.
אהרון אקסול: צריך להיות גוף אחד שמרכז, אליו אתה בא ואומר שאתה צריך – סתם דוגמה – מאה גררים.
דוד צור: המשרד להגנת העורף, לכאורה לא?
אהרון אקסול: המשרד להגנת העורף היה, היה פיקוד העורף וכולם היו.
אהרון אקסול: בצד האזרחי הם התעסקו.
אהרון אקסול: אני אומר שאנחנו מבחינתנו כמשטרה העברנו את הדרישות האזרחיות למשרד לביטחון פנים והם מבחינתם צריכים לפעול.
אהרון אקסול: מזווית הראיה שלנו צריך להיות איזשהו גוף מתכלל שכל האמצעים נמצאים ברשותו ואתה מדבר עם אדם אחד ולא עם עשרה כי בעניין הזה היה גם משרד הביטחון וגם הוא בא מהזווית שלו, צה"ל בא מהזווית שלו והגנת העורף מהזווית שלו ובסוף כל אחד עם היתרון היחסי שלו.
אהרון אקסול: אני אומר שבסוף מישהו צריך לרכז את כל הדבר הזה כי הצד האופרטיבי בסופו של דבר מביא את הדרישות לצד האזרחי וצריך עכשיו – סתם דוגמא – מאה טרקטורים כדי לפנות צירים.
דוד חן: סליחה שאני מפריע, אבל אני חייב.
דוד חן: יש גוף כזה.
דוד חן: אנחנו כמשרד הביטחון אחראים על כל כלי הצמ"ה במדינת ישראל בחירום ובשגרה.
דוד חן: אנחנו גם נותנים את האמצעים האלה לצבא.
דוד חן: יש גוף כזה שמרכז.
דוד צור: זה לא רק צמ"ה.
דוד חן: אני מדבר על אמצעי הצמ"ה.
אהרון אקסול: מבחינתנו יש צמ"ה, יש גררים ויש הרבה דברים אזרחיים, יש שמיכות, יש שקיות חמות, שי אוכל ויש חלב ומשאיות לחם שמבקשות להגיע ממקום למקום ומה עושים אתן ומה לא עושים אתן.
אהרון אקסול: זאת אומרת, לא פירטתי כאן את הכול אבל תבינו שבסופו של דבר הצד היחידי – עד שהמערכות כולן מתאוששות - שפועל בשטח זאת המשטרה.
אהרון אקסול: האזרחים בסופו של דבר רואים את המשטרה ככתובת לכל הבעיות ובסוף הכול בא לפתחנו.
אהרון אקסול: אני יכול לומר לכם שפתחנו את האתר שלנו והעברנו שמיכות, פתחנו סופרמרקטים כאלה ואחרים כדי להביא אוכל ושתייה חמה ודרך אגב, זה היה בשלבים הראשונים.
אהרון אקסול: אני לא מדבר על אחרי 24 שעות כשכבר מתחילים לראות את ממדי האירוע ומתחילים להתארגן.
אהרון אקסול: בשלבים האלה, שאלה שלבים מאוד קריטיים, היה חסר הדבר הזה ואני חושב שזה אחת הלקונות שצריך לחשוב איך עושים את זה.
אהרון אקסול: דרך אגב, בדגש על הרשויות המקומיות שהן לא פטורות מאחריות בעניין הזה.
אהרון אקסול: זאת אחריות שלהן נטו בעניין הזה.
אבי נעים: התושבים שצריכים שמיכות, מחייגים 106 ולא 100.
אבי נעים: הם לא מחייגים למשטרה אלא הם מחייגים אלינו.
אהרון אקסול: כן, אבל כאשר 106 לא עונה לו, הוא מגיע למשטרה והמשטרה פותרת את זה.
אהרון אקסול: עזבו, לא ניכנס כאן לוויכוחים האלה.
אהרון אקסול: אם אתם נותנים, אני שמח וזה בסדר גמור.
אהרון אקסול: מבחינת מערכות השו"ב.
אהרון אקסול: כפי שאמר כאן דני, יש חפ"ק לאומי.
אהרון אקסול: פיקוד העורף כבר בנה את החפ"ק.
אהרון אקסול: לדעתי הוא לא סיים אותו והוא עדיין נמצא בשלבים של הבנייה שלו.
אהרון אקסול: בזמנו עלה הרעיון להקים חפ"ק אחד אחוד לפיקוד העורף ולמשטרת ישראל.
אהרון אקסול: לנו באופן עקרוני יש השגות על הרעיון של חפ"ק אחד שהוא אחוד.
אהרון אקסול: זאת אומרת, אנחנו חושבים שצריך להיות חפ"ק אחוד, אבל שני חפ"קים משטרתיים וצה"ליים, שיודעים להתממשק ביחד באירועים ולהתחבר ביחד, וכל אחד שומר את העצמאות שלו כי באופן טבעי העצמאות של צה"ל היא עצמאות של צה"ל ועצמאות המשטרה היא עצמאות של המשטרה.
אהרון אקסול: הזמן בו המשטרה פועלת, הוא לא הזמן שעובד פיקוד העורף והצבא ולכן כאן בעניין הזה אנחנו פועלים בעניין הזה ויש כבר דמ"צ ואני מניח שנתקדם עם זה.
אהרון אקסול: לגבי מערכות שו"ב.
אהרון אקסול: גם כאן היה איזשהו דיאלוג כמה חודשים טובים מי בעצם יבנה את המערכת.
אהרון אקסול: בהתחלה רצו שהמשטרה תבנה וכבר בנינו איזושהי פלטפורמה שעולה כמה עשרות מיליוני שקלים ובסופו של דבר, אחרי כל מיני ויכוחים כאלה ואחרים, נכון לרגע זה ההחלטה עומדת על התקשוב שבעצם הם אמורים בעניין הזה להוביל את כל הסיפור הזה של ה-שו"ב ואני מקווה שמאוד שגם זה ייתן את הפתרון.
דוד צור: תקשוב של מי?
אהרון אקסול: תקשוב צה"ל.
דוד צור: הם קיבלו את זה עכשיו?
אהרון אקסול: אני מדגיש מה שנאמר במסמכים.
קריאה: הדמ"צ הוא דמ"צ של משטרה ופק"ר במשותף.
אהרון אקסול: אני לא אפתח כאן את כל הניואנסים.
דוד צור: מה התקציב של זה?
אהרון אקסול: אנחנו הוצאנו 15 מיליונים וצה"ל שם 28 מיליונים.
דן רונן: מדובר גם בתקנים, בתקני כוח אדם, וגם בתקציב.
אהרון אקסול: בכל מקרה כאן לא המקום לפתוח את הוויכוחים בינינו לבין הסוגיות האלה, אבל אני אומר שברעיון הדבר הזה נמצא על הפרק והוא בחשיבה שלנו.
אהרון אקסול: לגבי הקשר הלאומי.
אהרון אקסול: כרגע מערכת הניצן, אפשר להגדיר אותה כמערכת לאומית והיא עובדת כמעט אצל כל המערכות.
דוד צור: היא קרסה?
אהרון אקסול: היא לא קרסה.
דוד צור: מה קרס?
דוד צור: 100?
דוד צור: 106?
דוד צור: 102?
אהרון אקסול: 100, 106.
דוד צור: מה היה זמן ההמתנה הממוצע?
דוד צור: הרי הטכנולוגיות קיימות.
דוד צור: אתה יכול לתת לנו קצת נתונים לגבי כמות הקריאות הממוצעת ביממה וכמות ההמתנות או הזריקות החוצה?
אהרון אקסול: הבעיה היא יותר בננטשות,.
אהרון אקסול: בננטשות היו לנו כמה אלפי ננטשות.
דוד צור: ביממה.
אהרון אקסול: ביממה.
אהרון אקסול: כן, באותו אירוע.
אהרון אקסול: זאת אומרת, אותם אנשים שהתקשרו ל-100 ובעצם ניתקו את השיחה ולא הגיעו לדיבור.
דוד צור: יש לכם את הנתונים האלה על גרפים?
אהרון אקסול: כן.
אהרון אקסול: יש לנו את כל הנתונים.
דוד צור: אתם יכולים להביא אותם לדיון הבא?
אהרון אקסול: יש לנו את כל הנתונים, את כל המספרים ואת כל השיחות.
אהרון אקסול: אני יכול לומר לך שהיו מקפצות של עשרות אלפים בשיחות עצמן מבחינת השיחות למוקדי 100.
אהרון אקסול: בסופו של דבר דיברו אתנו אבל לקח זמן לאנשים.
אהרון אקסול: הבעיה המרכזית כאן היא שאדם נמצא במצוקה והוא לא יכול להיכנס אליך ברגע של הצלת חיים.
אהרון אקסול: זאת הבעיה המרכזית וגם כאן אנחנו מקווים שניתן מענה לזה בעתיד לבוא.
אהרון אקסול: גם על זה חשבנו מבחינתנו.
אהרון אקסול: אני חושב שאחד הדברים המרכזיים, ואני אומר לצמד האזרחים, הוא ברמת קבלת ההחלטות בתעדופים, מה עושים.
אהרון אקסול: זאת אומרת, האם עכשיו מחלקים את הלחם או את החלב.
אהרון אקסול: בסוף אלה צירים, בסוף זה מה לפתוח, זה בסוף מה לעשות.
אהרון אקסול: בתי חולים אני מניח שאין בעיה, אבל מגיעים השלבים היותר מתקדמים שכבר מגיע שלב האספקה, מה עושים ומי נותן עכשיו את הכיוון, האם ראש הרשות המקומית, האם מישהו מלמעלה, מי בעצם מכתיב עכשיו את הקצב ואומר תפתחו ציר א' או ציר ב'.
אהרון אקסול: האם ציר בית הספר חשוב לפני ציר בית חולים?
אהרון אקסול: אני בכוונה מקצין, רק כדי להמחיש, או האם הציר להוביל את הלחם למאפיית ברמן יותר חשוב מתנובה להוביל את החלב.
אהרון אקסול: בסופו של דבר, כפי שאתם יודעים, האמצעים הם מוגבלים.
אהרון אקסול: למדינת ישראל אין כל כך הרבה מפלסות שאנחנו יכולים לעבוד בו זמנית נניח בעשרה ועשרים צירים במקביל ובסופו של דבר אתה צריך לחלק את האמצעים המיוחדים האלה בצורה נבונה וחכמה מול סדרי עדיפויות - אני מדגיש, בצד האזרחים – אבל מישהו צריך לקבוע מה הצד האזרחי גובר, מה גובר על מה כי כל אחד מושך לכיוונים שלו.
אהרון אקסול: יש ישובים נצורים, אז הוא רק נצור אבל זה רוצה חלב וכולי, ובסוף הכול מגיע לפתחנו.
אהרון אקסול: פיקוד העורף.
אהרון אקסול: אני חושב שבסך הכול מבחינתנו החפ"ק שנפתח מבחינת הזמנים, הכול מתועד, כבר ביום חמישי ב-1:00 בלילה פתחנו חפ"ק.
אהרון אקסול: דרך אגב, מי שיסתכל על כל הפרוטוקולים, אנחנו עשינו שני כרכים, כמעט אלף עמודים, עם כל התמונה שלנו, עם כל הערכות המצב כאשר הכול מפורט אחד לאחד, גם הימים המקדימים לפני הסערה ותוך כדי הסערה.
אהרון אקסול: הכול מתועד בצורה מאוד סדורה.
אהרון אקסול: דרך אגב, מי שיסתכל על ההיערכות המקדימה של המשטרה, הייתה היערכות מקדימה נכונה.
אהרון אקסול: אנשים שכחו אבל כביש ירושלים נסגר כבר בצהרים, בשלג.
אהרון אקסול: לפני הלילה הכביש נסגר.
דוד צור: תפרטו קצת בעניין של סגירת שני הצירים המרכזיים האלה.
דוד צור: כביש 1 וכביש 443.
דוד צור: בהקשר של המחסנית, איך קרה בעצם שנסגרו שני הצירים האלה ונכלאו בתוכם כל כך הרבה כלי רכב.
דוד צור: אלף כלי רכב.
אהרון אקסול: לא אלף.
אהרון אקסול: היו כמה מאות.
אהרון אקסול: אני יכול לומר שכביש 1 נסגר בצהרים בגלל השלבים.
פרדי קוסקס: ב-10 בבוקר.
אהרון אקסול: ונפתח אחרי כמה שעות.
אהרון אקסול: כל התנועה שהופנתה מכביש 1 עברה ל-443.
אהרון אקסול: צריך להבין שבסופו של דבר אתה סוגר צירים ולא סוגר צירים.
אהרון אקסול: צריך להבין שההחלטה לסגור ציר – אני מזכיר לכולנו שקרי באותו לילה גם הגיע.
אהרון אקסול: הוא הגיע בערב וסגרנו את הצירים, את 443, כי על כביש 1 לא לקחנו סיכון בגלל הסגירה שלו.
אהרון אקסול: הוא הגיע בסביבות 6 בערב כמדומני.
דוד צור: אי אפשר היה להטיס אותו?
אהרון אקסול: אי אפשר.
אהרון אקסול: מזג האוויר לא אפשר הטסה.
אהרון אקסול: אחרי כן החזרנו אותו מרמאללה וגם כאן אחד הלקחים שלנו.
אהרון אקסול: היינו בדיאלוג מול משרד החוץ באותו לילה כי בסופו של דבר אתה מפנה לו מפלסת ואתה עושה עוד כמה פעולות וסוגר כבישים, וזה מוסיף עוד שמן למדורה.
אהרון אקסול: כל אחד כזה בסוף מוסיף את הקצת משלו לחגיגה הכוללת.
אהרון אקסול: זה לא שפתאום בדיוק כמה כלי רכב נתקעו.
דוד צור: היה יותר קל להביא את אבו מאזן לירושלים, לא?
אהרון אקסול: אנחנו המלצנו למשרד החוץ להשאיר אותו ברמאללה, אבל מסיבות כאלה ואחרות זה לא התקבל.
אהרון אקסול: אלה עניינים מדיניים ואני לא נכנס אליהם.
אהרון אקסול: אני אומר שזה חלק מהעניין באווירה הכללית שנוצרה.
אהרון אקסול: צאו מנקודת הנחה שגם לא מעט סקרנים שלא היו צריכים להגיע לירושלים, כן הגיעו בסופו של דבר למרות האזהרות וחלק מהמשפחות שצריכות להגיע הביתה.
דוד צור: מערך הדוברות ואספקת המידע לציבור, מבחינתכם כמשטרת ישראל.
אהרון אקסול: מבחינתנו הוא עבד בצורה מצוינת.
אהרון אקסול: גם כאן יש גרף מסודר ומלא וגם אותו אפשר להביא לכם לישיבה הבאה.
דוד צור: אני מבקש להעביר את עיקרי התחקירים.
אהרון אקסול: אני אעביר.
דוד צור: תעבירו לנו את התחקירים שעשיתם.
דוד צור: לא את כל הפרוטוקולים אלא את עיקרי התחקיר.
אהרון אקסול: אני יכול לומר לך שזמן שידור שבדקנו באופן כללי – הדוברות, לא אני – הוא כמעט שמונה שעות, שזה הרבה.
אהרון אקסול: זה הרבה מאוד שעות שהיינו על גלי האתר, בעיקר כל נושא של התנועה בירושלים.
דוד צור: אתם הכרזתם על אלפיים ג'?
אהרון אקסול: ודאי.
אהרון אקסול: הכרזנו על אלפיים ג'.
דוד צור: באיזה שלב?
אהרון אקסול: כבר ביום שישי בבוקר.
דוד צור: עד הסוף?
אהרון אקסול: עד הסוף.
אהרון אקסול: ב-5 בבוקר כבר היה ויעוד מפכ"ל.
אהרון אקסול: ביום חמישי בלילה.
אהרון אקסול: דיברנו כבר ב-1-2 בלילה עם המפכ"ל, עם ממ"ז ירושלים וראש את"ן על כל הסיטואציה ועל כל מה שקורה.
אהרון אקסול: אני אומר שב-5 בבוקר כבר היה ויעוד מפכ"ל עם שאר הניצבים כדי ליישר מצב וכבר ב-6:30-7:00 התחלנו לעשות הערכות מצב מתקדמות ביותר.
אהרון אקסול: זה מבחינתנו בגדול לגבי האירוע עצמו.
דוד צור: מה לגבי הצפון?
דוד צור: התחושה שלי שאנחנו כל כך בפוקוס על ירושלים ודווקא ירושלים קיבלה יחסית תשומת לב גדולה, אבל בצפון אנשים היו נצורים לא פחות ואולי סבלו לא פחות.
אהרון אקסול: בצפון היה לנו קשב כל הזמן.
אהרון אקסול: בצפון צה"ל עבד היטב כי שם יותר קל לו והוא מחובר דרך פיקוד צפון.
אהרון אקסול: לכן הנגמ"שים וכל הסיוע הצבאי הגיע הרבה יותר.
אהרון אקסול: לכן הצפון, למרות שהוא היה לכאורה נצור, הוא לא היווה לנו מוקד בעייתי בדחיפות שלו כפי שהיה לנו בירושלים.
אהרון אקסול: צריך לזכור שמבחינתנו בירושלים הבעיה המרכזית הייתה קודם כל בליל חמישי ושישי, כל אותם בעלי מכוניות שנתקעו ומשפחות שנתקעו עם כל אותם מרכזי שהייה אליהם הבאנו את האנשים.
אהרון אקסול: צריך להזכיר שהעברנו אנשים גם לבית חורון וגם למבשרת, לכל מיני מרכזי שהייה.
דוד צור: אנשים שחילצתם מ-443.
אהרון אקסול: מ-443.
אהרון אקסול: אנשים שחולצו הועברו לשם.
אהרון אקסול: גם שם נוצרה בעיה כי הייתה הפסקת חשמל והמקום הזה היה נורא קר והיה צריך לחלץ אותם גם משם והמשכנו לחלץ אותם באוטובוסים גם משם.
אהרון אקסול: המשכנו עם זה עד שעות הבוקר המאוחרות של יום שישי, עד שפינינו את כל בית חורון לכיוון מודיעין ומשם כל אחד לביתו.
אהרון אקסול: כל המבצע הזה היה לא פשוט מבחינתנו.
אהרון אקסול: אני חושב שבסופו של דבר הפעילות של המשטרה באותו לילה יכלה להיגמר אחרת ויכול להיות שחלילה וחס היינו משתהים, יכול להיות שהיינו מגיעים גם לקטיגוריות של אסון המוני.
דוד צור: תתייחס בעיקר לנושא של הרכבים שנתקעו בשני הצירים.
פרדי קוסקס: את"ן אמון על הצירים הבינעירוניים.
פרדי קוסקס: אנחנו ביצענו את המשימה הרגילה שלנו, של עבודה בצירים.
פרדי קוסקס: באיזשהו שלב, בין חמישי לשישי – יש לי כאן את לוח הזמנים , ואגב, ביצענו איזשהו תחקיר פנימי שלנו ואת כל הנתונים אני אעביר אליך – ביום שישי לפנות בוקר ראש את"ן שסייר בשטח החליט שהמצב הוא לא רגיל ולמעשה הכריז על מצב חירום.
פרדי קוסקס: באותו שלב אנחנו התמקדנו במספר פעולות כאשר דבר ראשון היה סגירת הכביש.
דוד צור: מה המשמעות של ההכרזה על מצב חירום?
אהרון אקסול: זה משהו פנימי.
אהרון אקסול: המצב הוא חירום.
קריאה: מצב תודעתי.
אהרון אקסול: מצב תודעתי.
דוד צור: לא מצב משפטי.
אהרון אקסול: לא מצב משפטי.
פרדי קוסקס: שינוי דיסק מטיפול בנושאים של תנועה לעבור למצב של חילוץ אנשים מרכבים ומתן שירות לציבור בכך שנחלץ אותם מהשלג, דבר שלא היה דבר רגיל.
פרדי קוסקס: התמקדנו בפעילות של סגירת צירים והפניית תנועה.
פרדי קוסקס: כמובן שכביש 443 הוא הציר החליפי לכביש 1 וגם הוא נחסם.
פרדי קוסקס: הייתה בעיה וזאת אחת המסקנות שלנו.
פרדי קוסקס: כמובן שהודענו לציבור הנהגים לא להגיע לכביש אבל כן הגיעו וכן נתקעו והפכו לרכבים כלואים בציר.
פרדי קוסקס: פינינו כלי רכב, משאיות ואוטובוסים מהצירים.
פרדי קוסקס: גם סייענו ליולדות.
דוד צור: אני שואל עוד פעם.
דוד צור: מהרגע שהכרזתם לא להגיע וכן הלאה, למה לא לעשות חסימות באופן שלא לאפשר כניסה לציר שהולך עוד מעט להיסגר?
פרדי קוסקס: אני אגיד.
פרדי קוסקס: ב-10 אנחנו כבר חסמנו את כביש 1, כמו שפירטנו קודם.
פרדי קוסקס: ב-12:30 ביצענו חסימות נצורות.
פרדי קוסקס: כלומר, הצירים שמזינים את כביש מספר 1, ביצענו חסימות כאלה כדי לאפשר רק לאנשים להגיע לבתים שלהם.
פרדי קוסקס: זאת אומרת, חסימות נושמות.
פרדי קוסקס: לא תנועה מלאה.
דוד צור: ביצעתם על כביש 3, מכביש 1 למשל?
פרדי קוסקס: כל הכבישים שמתחברים לכביש 1, גם מכיוון בית שמש, גם מכיוון 443, מכל הכיוונים.
פרדי קוסקס: כמו שאמרתי, ב-1 בלילה ראש את"ן שסייר, החליט שזה לא מצב רגיל והכריז על מצב חירום ומאותו רגע שינינו דיסקט ומטיפול בנושא של תנועה, עברנו לחילוץ אנשים.
דוד צור: מה המשמעות?
דוד צור: כמה רכבים היו תקועים על 1 ועל 443 ולמשך כמה זמן?
פרדי קוסקס: מאות רכבים.
דוד צור: בכל אחד מהצירים.
פרדי קוסקס: כן.
דוד צור: למשך כמה זמן?
אהרון אקסול: אתה מדבר על הרכבים או על האנשים?
דוד צור: רכבים עם אנשים.
אהרון אקסול: אנשים, לדעתי עד 11 בבוקר פחות או יותר פונו אחרי גל שני.
אהרון אקסול: צריך לזכור שחלק מהאנשים לא רצו להתפנות בשלב הראשון.
אהרון אקסול: זאת אומרת, היה להם דלק באוטו, חימום וחשבו שאולי יהיה בסדר בהמשך.
אהרון אקסול: מי שרצה להתפנות בשלב הראשון, פונה.
אהרון אקסול: כשהתחיל להיגמר הדלק, התחילו אנשים פתאום לצעוק גוואלד וביקשו שיחלצו אותם.
אהרון אקסול: אז חזרנו עוד הפעם והתחלנו לחלץ את האנשים.
אהרון אקסול: היו שני גלים כאלה בהם חילצנו.
אהרון אקסול: את המכוניות חילצנו רק ביום השני והשלישי עם כל הגררים כאשר אז התחלנו לפתוח צירים וגרירת כל המכוניות הצידה.
דוד צור: מה הלקחים העיקריים של את"ן?
פרדי קוסקס: יש לנו המון לקחים פנימיים בעיקר.
דוד צור: שתף אותנו עם העיקריים שבהם.
פרדי קוסקס: יש המון לקחים שנוגעים גם לרשויות דרך שאני לא רואה אותם כאן, וחבל.
פרדי קוסקס: היו צריכות להיות כאן רשויות דרך כמו נתיבי ישראל.
אהרון אקסול: הלקח המרכזי היחיד שלנו.
אהרון אקסול: מכל דבר מפיקים לקחים רבים אבל הלקח העיקרי מבחינתנו הוא להעביר את האחריות לאת"ן על שני הצירים בו זמנית.
אהרון אקסול: זאת אומרת, מה שקרה כאן בפועל הוא שראש אגף התנועה היה אחראי על ציר אחד.
אהרון אקסול: ציר 443, צריך להבין שיש בו כמה תחומי אחריות – גם צה"ל וגם משטרה.
אהרון אקסול: כל העניין הזה מחייב אותנו להסדרה מאוד סדורה.
אהרון אקסול: אני מדבר על הציר עצמו.
אהרון אקסול: זה מחייב אותנו להסדרה, לראות מי נגד מי, אבל בשורה התחתונה מבחינתנו באירוע כזה דומה, התנועה תקבל אחריות על שני הצירים בו זמנית, במכה אחת, ויהיה פיקוד אחד על כל הצירים עצמם.
אהרון אקסול: זה לקח שלנו.
דוד צור: דווקא משל"ט האת"ן, יש לו את החיבור למע"צ וכולי.
פרדי קוסקס: לסבר לך את האוזן.
פרדי קוסקס: מהפעם האחרונה בה ביקרת אותנו, התפצלנו.
פרדי קוסקס: נתיבי ישראל עברו לאור יהודה ויש לנו בעיה בנושא של מצלמות וכל הדברים האלה.
פרדי קוסקס: אנחנו עובדים לבד.
פרדי קוסקס: הנקודה הזאת חשובה כי אנחנו כן צריכים לעבוד ביחד.
דוד צור: מי אמר שלא מפיקים לקחים?
דוד צור: במקום להתאחד, מתפצלים.
קריאה: אבל יש לכם שם נציג, לא?
אהרון אקסול: נציג, זה לא דומה.
אהרון אקסול: נציג זה כדי לדעת שאתה בברוך וכל פעם מספרים לך שאתה בברוך אבל זה לא ממש לפתור את הבעיות.
דוד צור: אקסול, אני מבקש שתעבירו לי את עיקרי ההמלצות.
דוד צור: המשרד להגנת העורף.
דן רונן: אני אעשה את זה בקצרה.
דן רונן: למרות שביטחון הפנים קיבל שעה, אני אקח פחות מזה.
דן רונן: ראשית, נתחיל עם העניין הזה שכולם מסכימים שמה שעובד בשגרה, חייב שיהיה אוטומטית עובר לאיזשהו מצב, לא משנה אם נקרא לזה שלג, רעידות אדמה וכן הלאה, זה המצב שאולי קרה בציר האופרטיבי כמו שאקסול והחברים אמרו, אבל זה לא קרה בציר האזרחי.
דן רונן: בציר האזרחי, אחר כך אני אתן לסמנכ"ל וראש אגף היערכות לחירום, שאול, להסביר טיפה איך המציאות באמת בישראל.
דן רונן: שלא נגיע למצב כמו בלבנון 2, גדוד שהתאמן בגזרה, לא היה שם והביאו גדוד אחר וראינו מה היה וכן הלאה וכן הלאה.
דן רונן: הבלגן הזה או נקרא לזה האלתורים האלה, צריכים להיפסק גם בתחום הזה שנקרא משק ועם כל הכבוד, יש לנו הערכה גדולה מאוד לביטחון הפנים, כמו שאתה יודע, הם לא יכולים ביום אחד לנהל את הציר האזרחי, ואמר את זה אקסול הכי נכון.
דן רונן: הוא צריך כתובת אחת והכתובת האחת היא הכתובת שעושה את זה כל יום וזה המשרד להגנת העורף שזה לא משהו שהוא חדש לו.
דן רונן: במרץ 2011 הועברה כל האחריות ממל"ח למשרד להגנת העורף בהחלטת ממשלה 1716.
דן רונן: אותו כנ"ל, שטח הפעולה של רח"ל, גם במרץ 2011, הועבר משר הביטחון לשר להגנת העורף.
דן רונן: אני אשלים ואני אגיד – ואם תרצה אחר כך אני גם אפרט – שגם ברעד 2, אותה החלטת ממשלה משמעותית של היערכות לרעידות אדמה, ואני מדבר כאן על תרחיש קיצון.
דן רונן: לא רוצה להגיד שזה שלג, אבל יש איזה הבדל ענק בין השלג לבין רעידת אדמה שיכולה להיות קולוסלית או אזורית כזאת או אחרת.
דן רונן: מדינת ישראל, באפריל 2010, בעצם כל הפעילות של המניעה בתיאום עם הוועדה הבין-משרדית מצד אחד ומצד שני כל המענה הראשוני עד השלושה חודשים הראשונים, זה בעצם באחריותנו ובתיאום כולל – ואני מדגיש, כולל הגופים האופרטיביים – ואני מתכוון בשבוע הבא, כפי שתכננו לעשות לגבי הצונאמי, להביא גם את הגופים האופרטיביים שיציגו תכניות להיערכות, גם וגם, גם לצונאמי וגם לרעידות אדמה כי זה משהו שבעצם מחזיק אותנו כל הזמן ורק אתמול קיבלנו תזכורת נוספת.
דן רונן: כאשר מדובר במשק לשעת חירום, אנחנו מדברים על כל מה שקשור במשק החיוני.
דן רונן: הרי על זה מדובר.
דן רונן: מדובר במשק שהוא בחסר, מדובר במפעלים אולי שקרסו, מדובר אולי באנשים שלא מגיעים למפעלים וצריך להפעיל אותם ולרתק אותם וכל הפעילות הזאת שבעצם היא מעניינה ומעיסוקה של המשרד להגנת העורף ביום יום מול כל משרדי הממשלה.
דן רונן: זה מה שאנחנו עושים.
דן רונן: כלומר, מדובר גם על מפעל חיוני, גם על גורמי ייצור, על משאבים, על שירותים, על אספקה של חומרים, כל מה שחיוני לאוכלוסייה.
דן רונן: אני מדבר על ועדות מל"ח ברמה הארצית, ברמה המחוזית שלנו וברמה המקומית שאלה ראשי הרשויות.
דוד צור: מתי התייצב נאמר נציג שלכם, אתה או מי מטעמך, בחפ"ק של השר לביטחון פנים?
דן רונן: מיום רביעי היה תיאום בין ראש מחלקת המבצעים, יוסי בכר, לראש חטיבת המבצעים ותקשוב שלי, אילן דוידי, והוא ביקש נציג שלנו בגלל הצפי למזג אוויר ונציג שלנו ישב במטה הארצי.
דן רונן: שנית, כאשר איציק, השר לביטחון פנים, קיבל את האחריות, אני התייצבתי אצלו בהערכת המצב הראשונה ביום שישי ב-9 בבוקר ואמרתי לו: איציק, קיבלת אחריות, אני לידך.
דן רונן: גם בדקתי קודם אם יש לי סמכות להפעיל מל"ח או אין לי סמכות.
דן רונן: קיימת התייעצות עם השר שלי וכולי ולא הייתה סמכות.
דוד צור: באיזשהו שלב הפעלתם את מל"ח?
דוד צור: ביקשתם להפעיל, לא ביוזמה של אלתור אלא בהחלטה?
דוד צור: האם חשבתם שצריך?
דוד צור: האם ביקשתם להפעיל את מל"ח?
דן רונן: אחר כך אני אפרט מה עשינו.
דן רונן: פעלנו כאילו מל"ח הוכרז והנה הדוגמה המוחשית.
דן רונן: אם תרצה, שאול ייתן לך דוגמאות כאן ועכשיו ואחר כך אני אמשיך את הסקירה.
שאול אהרון: אני סמנכ"ל המשרד להגנת העורף.
שאול אהרון: בואו נחשוב לרגע מה בעצם היה נותן לנו הפעלה של מצב מל"ח.
שאול אהרון: הוא נותן לנו אפשרות להפעיל צווי ריתוק שבמקרה הזה אנחנו לא היינו צריכים צווי ריתוק, והוא נותן לנו אפשרות לתעדף את האמצעים במשק.
שאול אהרון: יש ועדת מל"ח עליונה.
שאול אהרון: לפני כן, כדי שתקבלו את הרושם הראשוני, יש ועדת מל"ח עליונה ובראש הוועדה עומד השר להגנת העורף והמנכ"ל ממלא מקום קבוע של השר.
שאול אהרון: התפקיד העיקרי של הוועדה הזאת - מי שיושב בוועדה הזאת אלה המנכ"לים של כל משרדי הממשלה – הוא לתת עדיפויות של משאבים במשק כי אנחנו רואים את הכול מלמעלה ואנחנו יודעים לתעדף.
שאול אהרון: זה גם עונה לשאלה שנשאלה כאן מי מתעדף את המשק.
שאול אהרון: אם אתה מסתכל על זה בצורה הזאת – אני חוזר לאירוע – הייתה טעות להעביר את האחריות למשרד לביטחון פנים בנושא האזרחי כי המשרד לביטחון פנים לא יודע לתעדף וגם משרדי הממשלה לא יקבלו ממנו תעדופים.
שאול אהרון: אני חושב שזאת הייתה טעות.
3259: למה לא אמרת את זה בזמן אמת?
דן רונן: אמרתי את זה לאיציק.
דן רונן: למה אתה אומר שלא אמרנו את זה?
דוד צור: עכשיו אנחנו לומדים.
דוד צור: יכול להיות שבלי כוונה העלבתי את הרשויות?
דוד צור: צריך להתנצל או משהו?
שאול אהרון: לא.
שאול אהרון: אמרתי שזה כבר קרה.
דוד צור: אני מדבר על כך שעזב אותנו בכעס רב קצין הביטחון שלכם.
יוחאי וג'ימה: לא.
יוחאי וג'ימה: יש דיון במשרד הפנים.
יוחאי וג'ימה: אנחנו גם מחר נהיה כאן.
שאול אהרון: משרדי הממשלה, כמו שאמרתי, הורגלו לקבל תעדופים באמצעות הגוף שנקרא מל"ח ולא רק זה אלא בשעת רגיעה, בעצם זאת העבודה שלנו כל יום, אנחנו מתעדפים כל יום ומתרגלים את הרשויות ואת משרדי הממשלה בתעדופים וגם יש לנו נהלים שמדברים על תעדוף, כמו למשל נוהל אספקת דלק או גפ"ם.
שאול אהרון: יש לנו כל מיני נהלים שמדברים על תעדוף.
שאול אהרון: משרדי הממשלה מקבלים את זה באופן רגיל וזה לא מצריך הכרזה על מצב מל"ח.
שאול אהרון: זאת אומרת, ברגע שאני מתעדף משהו, אותו משרד ממשלתי לא שואל אותי האם הכרזתי על מצב מל"ח אלא הוא עושה את זה בצורה אוטומוטית.
שאול אהרון: הוא לא מחכה להכרזה.
שאול אהרון: זה גם מה שעשינו.
דוד צור: שאלה היפותטית.
דוד צור: אם ה-פיק של האירועים האלה לא היה תופס אותנו בסוף השבוע אלא באחד מימות השבוע, מצבנו היה טוב יותר או גרוע יותר?
דן רונן: באופן טבעי היה טוב יותר כי אנשים נמצאים במפעלים, אבל מצד שני תסתכל על הנזק לאוצר.
דן רונן: באופרטיבי, אם זה היה באמצע השבוע, זה היה טוב יותר.
דוד חן: אז זה היה משליך לך על כל האירוע.
דוד צור: אני לא אומר את זה סתם כשאלה היפותטית.
דוד צור: אני אומר את זה בהקשר שאסור לנו לבצע את התחקירים והפקות הלקחים על פי מצב שבו יחסית הווליום הוא גם נמוך כי צריך לחשוב על ה-פיקים היותר בעייתיים שעלולים להיות לנו.
דוד צור: מכאן צריך לצאת למסקנות העיקריות.
דן רונן: צריך לחשוב על המקרה הבא.
קריאה: חייבים לשים לב לשני הדברים, ואמר את זה אקסול בצדק.
קריאה: לגבי החלק האופרטיבי, אין ויכוח.
קריאה: זה אירוע של המשרד לביטחון פנים, נקודה.
דוד צור: הוא אירוע בשליטה.
דוד צור: פיקוד.
דן רונן: פיקוד, שליטה, ניהול הכוחות, חילוץ, הצלה, פינוי כל הצירים וכולי.
דן רונן: מרגע זה ואילך כל הנושא המשקי באופן טבעי היה צריך להתקיים היכן שצריך להתקיים באופן טבעי וכל יום הוא מתקיים.
דוד צור: תגידו לנו מה הפער בסמכויות שבעצם היום במשרד להגנת העורף אין אותן.
דן רונן: בוא נגיד שלמשרד להגנת העורף יש היום את כל הסמכויות למעט, אני מדגיש, סמכויות הג"א, הגנה אזרחית שכרגע חונות אצל שר הביטחון ויש תהליך הסדרה שמתקיים.
דן רונן: ראש הממשלה החליט, שני השרים תיאמו כבר מספר פעמים, אני ודן הראל, מנכ"ל משרד הביטחון, כבר מקיימים משא ומתן בדברים האלה של איך עושים ומה עושים.
דן רונן: יש הסכמות על חלק מהדברים ויש אי הסכמות בחלק אחר של הדברים.
דוד צור: מה יהיה בסוף?
דוד צור: בוא נאמר שתגיעו להסכמה.
דן רונן: אם מעבירים את כל סמכויות הג"א למשרד להגנת העורף, זה אומר שכל הסמכויות האזרחיות בעורף של מדינת ישראל נמצאות במשרד אחד, אותו משרד מתכלל, אותו משרד רואה גם את הגופים המגיבים, את מה שנקרא המגיבים הראשונים, גם את משרדי הממשלה ויש לו את היכולת לתת מענה קולקטיבית ומה שנקרא עניינית לגבי כל מצב ומצב.
דן רונן: אגב, זה מה שהיה המצב כאן ותכף אני אפרט מה עשינו גם באירוע הספציפי הזה, למרות שלכאורה לא הייתה סמכות לעשות.
שאול אהרון: רק להשלים.
שאול אהרון: דברים שאף אחד לא ידע כי אנחנו לא הלכנו ופרסמנו אותם בעיתונות, דברים שאנחנו עשינו כאשר למשל תעדפנו תדלוק.
שאול אהרון: אף אחד לא ידע שאנחנו תעדפנו נושא של תדלוק במהלך כל האירוע.
שאול אהרון: אנחנו גם תעדפנו אפילו חשמל למרות שזה נשמע משהו הזוי יחסית.
שאול אהרון: אנחנו תעדפנו לדוגמה מיזם בעין כרם שהוא היה תקוע עם 170 חוסים בלי חשמל ובלי חימום מתחילת האירוע.
שאול אהרון: אחרי שאנחנו נכנסנו לתמונה, באמת למחרת חברת חשמל דאגה לשים שם גנרטור והחשמל חזר.
שאול אהרון: תעדפנו למשל את נושא הפינוי ואפילו נכנסנו לנושא פינוי שלגים.
שאול אהרון: לא הרבה, אבל נכנסנו.
שאול אהרון: לדוגמה, אם לא היינו נכנסים לקטע הזה, הכנסת הייתה מפסיקה לעבוד ביום שלישי כי אי אפשר היה לתדלק באזור של התדלוקים של הכנסת.
ניסים טוויטו: פי גלילות.
שאול אהרון: יש את חוות האנרגיה ואף אחד בעצם לא היה יכול לטפל בזה, לא העירייה ולא אף אחד אחר, מבלי שאנחנו התערבנו.
שאול אהרון: אנחנו התערבנו ואז נכנסו ופינו שם את השלגים.
שאול אהרון: למעשה הרבה תעדפנו כאן, חוץ מהדברים שאנחנו נתנו.
שאול אהרון: הדברים שאנחנו נתנו, נוצר כאן אבסורד ואני רוצה לרגע להראות משהו.
שאול אהרון: יש את פיקוד העורף ויש את המשרד להגנתה עורף.
שאול אהרון: השמות הם שמות די דומים ואפילו שמענו כאן
שאול אהרון: חבר כנסת שהמציא כבר משרד חדש, המשרד לפיקוד העורף.
שאול אהרון: בגלל שהשמות דומים, ובגלל שלנו אין את הצבא - זאת אומרת, אנחנו הרבה פעמים מביאים אמצעים ופיקוד העורף מחלק אותם עבורנו - נוצר איזה בלבול כאילו המשרד להגנת העורף לא עושה שום דבר, אבל בפועל אם תבדקו ותראו, המשרד עשה הרבה מאוד.
דוד חן: כן, אבל את האמצעים שאתה מזמין, אתה מקבל ממני.
שאול אהרון: רגע.
שאול אהרון: לא להפריע.