GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קריאה: הוא לא נגדנו.
מירי רגב: אם לא נגדכם אז שיבטל את ההנחיה.
יפעת קריב: אדוני, ראש עיריית שוהם - - -
<קריאה: הפקידים פשוט נגדנו והם קובעים.
יפעת קריב: אני לא מצליחה לדבר.
יפעת קריב: התגעגעתי למועצת העיר.
יפעת קריב: איזה כייף.
יפעת קריב: שלום, חברים.
<אלי לוי: את אומרת אי-אפשר לבטל את התאגידים, אני איתך.
<אלי לוי: אבל בתאגידים שנעשו טעויות אפשר לבטל אותם, אפשר לתקן אותם.
פיני בדש: ואלה שלא עשו למנוע מהם את הטעות.
יפעת קריב: גיל, לצורך הבהרה אני חוזרת ואומרת.
יפעת קריב: מעולם לא הייתי בעד התאגידים ותמיד הייתי נגדם, בכל דיון שהשתתפתי בו.
יפעת קריב: אבל היום אני חושבת שהגיע הזמן שננהל דיון מושכל ונבין שצריך לצמצם את זה למספר המינימאלי ולעבוד בצורה שתוזיל את המים לאזרח.
<קריאה: תחזירו אותם לעיריות, יורד 18% לאזרח.
באסל גטאס: אין קשר - - -
יפעת קריב: יש קשר חד-משמעי ולשם אנחנו צריכים ללכת.
יפעת קריב: אכן, יש הקשבה ויש שיח.
יפעת קריב: אמרת כאן, דהרי, שגם שר הפנים הנוכחי לא התעסק בזה ושר הפנים הקודם.
יפעת קריב: שר האוצר כן מקשיב וכן יושב וכן משקיע בזה.
יפעת קריב: ישב פה נציג האוצר שבמקום לתת לו לדבר רק תקפתם אותו בלי אבחנה.
יפעת קריב: הוא אמר הרבה מאוד דברים מאוד חשובים ומאוד עניינים.
יפעת קריב: בואו נקשיב.
יפעת קריב: אני רוצה להתייחס למילה אחרונה שהוא אמר.
יפעת קריב: אני חייבת לציין שבסופה האחרונה הופתעתי שלא היו הצפות של מים, לפחות אפילו בעיר שלי שכל שנה יש הצפות, באותן שכונות השנה לא היו.
<קריאות: זה לא קשור לביוב, זה ניקוז.
פיני בדש: זה ניקוז, לא ביוב ומים.
<אלון מסר: גלישות ביוב גם לא היו.
<אלון מסר: גלישות ביוב, לא ניקוז.
מירי רגב: אלה האנשים שבחרתם.
<אבירם דהרי: אנשים שבחיים לא היו בעסק הזה - - -
מירי רגב: געש, שלוש דקות כי אני רוצה לתת לכולם לדבר.
מירי רגב: אל תחזור על הדברים, תגיד משהו אחר.
מירי רגב: תגיד שאתה מקבל.
מירי רגב: הגעת ראשון היום לדיון של האסירים הביטחוניים.
<חיים געש: חיים געש, ראש מועצת פרדס-חנה כרכור.
<חיים געש: פרדס-חנה כרכור היישוב היחידי בארץ שיש בו תאגיד שמקיים את הסעיף הראשון בשקף הראשון.
<חיים געש: פרדס-חנה כרכור משק המים והביוב מנוהל על-ידי חברה פרטית לחלוטין על-פי אישור משרד הפנים וגם היישוב היחידי שמשלם קנסות בפועל כי הוא לא התאגד.
<קריאה: הם כבר גמרו את הרפורמה, הגיעו לפרטי.
יפעת קריב: למה אתם צוחקים?
יפעת קריב: השלטון המקומי חתום על ההסכמים.
<חיים געש: אגרות והיטלים אנחנו לא רשאים לעדכן.
<חיים געש: התאגיד הפרטי שרוצה לעשות לא נותנים לו מאחר והוא לא תואגד לפי חוק התאגידים למרות שהוא הוקם באישור משרד הפנים, נפגע מזה שלא מעבירים לו כספי - - -
<אלי לוי: מתי הוא הוקם?
מירי רגב: אלי, תן לו רגע לדבר.
מירי רגב: געש, מה אתה רוצה להגיד?
<חיים געש: אני לא חוזר אחורה ולא חוזר רברס.
<חיים געש: אני בין הבודדים שנמצא פה כשחוקק החוק במקור.
<חיים געש: יש הרבה לקונות בחוק ואני מבקש את פרדס-חנה כרכור להחריג לא בגלל שאין לה תאגיד, אלא כי יש לה תאגידי המים שבעוד חמש שנים יצטרכו להחליט לאן הוא מצטרף לתאגיד אזורי.
<חיים געש: אי-אפשר שהתושבים שלי לא ייהנו מהכסף שהם משלמים כי הכסף הזה נשאר כקנס בקרן השיקום ובמקומות אחרים.
<חיים געש: אי-אפשר להמשיך להחזיק אותי בן ערובה כי לי יש התאגיד היחידי בארץ שמקיים את הסעיף הראשון אבל הוא לא תואגד לי חוק התאגידים.
<חיים געש: כשפונים לרשות המים אומרים להם: מה עם השירות של המים?
<חיים געש: אומרים: שהמועצה שלכם תתאגד.
<חיים געש: אבל אתם ב-98' אישרתם את המכרז להפרטה.
<חיים געש: אי-אפשר להשאיר אותי בן חורג וגם לשלם קנס.
מירי רגב: מיתר, בבקשה קצר.
מירי רגב: לאחר מכן דב חנין.
<אבנר בן גרא: אבנר בן גרא, ראש המועצה המקומית מיתר.
<אבנר בן גרא: קודם כל, תודה גברתי היושבת-ראש, על הדיון הזה.
<אבנר בן גרא: אני רוצה לדבר על שלושה דברים בקצרה.
<אבנר בן גרא: קודם כל, הסיפור של הסנקציות הדרקוניות שמינהלת המים ומשרד האוצר משיתים עלינו.
<אבנר בן גרא: חוץ מקרן השיקום הם החליטו לנקוט בהליך יצירתי שמסב נזקים אדירים לרשויות.
<אבנר בן גרא: קרי, כל העניין של היטל הביוב שאנחנו לא יכולים לעדכן אותו והיום אנחנו מסבסדים את התושבים שלנו, הסוציו-אקונומי הגבוה, בשני מיליון שקל לפחות.
<אבנר בן גרא: הדבר הנוסף זה שהאדון מהאוצר שכח להזכיר את המתווה בחוק להחרגה של רשויות כאשר המתווה אומר: אישור שר הפנים, אישור שר האוצר ואישור ועדת הכלכלה בכנסת.
<אבנר בן גרא: שר הפנים נתן לנו את האישור מנומק, מפורט, מלומד, שמגדיר בדיוק איך הרציונל צריך לעבוד.
<אבנר בן גרא: לא יכול להיות שבאוצר - - -
יעקב אשר: שר האוצר חתם?
<אבנר בן גרא: לא.
<אבנר בן גרא: לא יכול להיות ששר האוצר יש לו רציונל אחר, למעט מקרה שכמו שידידי אבירם דהרי אמר - - -
<אלי לוי: למען ההגינות, זה התחיל עם שר האוצר הקודם.
<דרור אלוני: אלי, הנוכחי אימץ את הדבר הזה.
<דרור אלוני: מרדכי כהן ישב כאן לפני שבועיים ואמר ששר הפנים הנוכחי מאמץ את המלצות אלי ישי.
<אלי לוי: לא.
<אלי לוי: אני מדבר על שר האוצר, לא על הפנים.
מירי רגב: אבל הפנים הוא לא הבעיה, הבעיה היא האוצר.
פיני בדש: שטייניץ חתם, לא נתן לנו.
פיני בדש: פחד מ- - -
<אבנר בן גרא: פיני, אל תפריע לי.
<אבנר בן גרא: למעט מקרה ששר האוצר מתכוון באמת להפריט - - -
יפעת קריב: שיפריעו גם לך, למה רק לי?
<אבנר בן גרא: אבל אותי הם מכירים מהדרום.
<אבנר בן גרא: אני טוען שמאחר ושר הפנים שהוא זה שממונה על הרשויות מכיר את הפעילויות שלהן, הוא הרגולטור שלנו.
<אבנר בן גרא: אם הוא מגיע למצב שהוא מאשר את ההחרגה הזו אני לא רואה טעם למה שר האוצר ינהג אחרת, למעט מה שאבירם אמר שרוצים להפריט את זה.
<אבנר בן גרא: הנושא השלישי זה העניין של המועצות האזוריות.
<אבנר בן גרא: לי צרפו שלושה יישובים כרגע: כרמית, חירם ויתיר.
<אבנר בן גרא: אנחנו בהליכים של הגדרה להיות מועצה אזורית, ועוד בקנה יש שלושה יישובים ממבואות ערד שאמורים לעבור למיתר.
<אבנר בן גרא: אני לא מבין למה הממונה על המים לא מקפיא לפחות את הסנקציה של עדכון חוק העזר.
<אבנר בן גרא: הוא רוצה להתעסק עם קרן השיקום שאולי יום אחד היא תחזור או לא?
<אבנר בן גרא: זה בסדר.
<אבנר בן גרא: הדבר הרביעי והאחרון, נניח שחברת הכנסת קריב צודקת ואולי אי-אפשר לחזור אחורה.
<אבנר בן גרא: אנחנו מבקשים שההליך יהפוך להיות תהליך של רשות, וולונטרי.
<אבנר בן גרא: מי שמבסוט מהתאגיד, קיבל כספים על ערך הכינון שלו וטוב לו ויבושם לו, שיישאר בתאגיד.
<אבנר בן גרא: מי שלא רוצה לא לחייב.
<אבנר בן גרא: תודה.
מירי רגב: לא לחייב.
מירי רגב: דב חנין, בבקשה ולאחר מכן גיל.
באסל גטאס: אני לא - - - ?
מירי רגב: אתה דיברת בהתחלה.
באסל גטאס: לא דיברתי, שאלתי.
מירי רגב: דיברת בהתחלה.
מירי רגב: אני ארשום אותך, אבל באו עוד חברי כנסת.
מירי רגב: אתה ואשר דיברתם בהתחלה.
באסל גטאס: שאלתי שאלה על עניין - - -.
באסל גטאס: עוד לא ענית לי אפילו על - - -
דב חנין: אני מצטרף לכל מי שאמר לפניי שהדיון הזה הוא דיון מאוד חשוב.
דב חנין: גברתי, אני חושב שבפני הוועדה שלנו עומד אתגר מאוד גדול לנסות לדחוף לשינוי גדול בתחום הזה.
דב חנין: המהלך של התאגוד הוא מהלך שהתחיל את דרכו עם הטענה שאנחנו צריכים להבטיח שכספי המים יגיעו למשק המים ואנחנו בעד זה.
דב חנין: אנחנו בעד שכספי המים יגיעו למשק המים.
פיני בדש: כולנו בעד.
דב חנין: כולנו בעד זה.
דב חנין: לא זו היתה המטרה האמיתית של מהלך התאגוד ונאמרו פה הדברים לפניי.
דב חנין: רק למען הפרוטוקול והסדר אני רוצה לומר שזה לא רק המטרה הרעיונית לייצר הפרטה, אלא בשלב של 2007, בדיונים של 2007 כאשר הוטלה חובת התאגוד, בחוק שהובא לכנסת היתה אופציה אמיתית של העברה לבעלות פרטית של התאגידים.
דב חנין: אני זוכר את הדברים, גברתי היושבת-ראש, כי כחבר הוועדה הזו בתחילת דרכי זו היתה אחת המלחמות הראשונות שלי ושלנו פה בוועדה להילחם נגד הדבר הזה והצלחנו להוריד את זה, אבל זו היתה הכוונה.
דב חנין: זו היתה הכוונה.
<אבירם דהרי: אבל זה עדיין קיים בחוק.
דב חנין: האמירה המפורשת שהתאגידים יוכלו להיות גוף שיתנהל בבעלות פרטית לשם הפקת רווחים היתה באופן מפורש בחוק.
דב חנין: ולכן, אנחנו נמצאים פה קודם כל בוויכוח שהוא ויכוח עקרוני האם מים זה עוד סחורה שצריכים להתנהל אליה כסחורה והיא גם יכולה להפיק רווחים למישהו בסוף?
דב חנין: זו השקפה אחת.
דב חנין: או שמים זה מין משאב בסיסי שאנחנו צריכים כולנו להתנהל עליו באחריות ובצורה חסכונית, אבל בסופו של דבר הוא לא עוד סחורה אחת על מדף הסחורות אלא הוא משהו שבלעדיו החיים שלנו לא אפשריים.
דב חנין: המהלך של התאגידים היה אחת השגיאות הגדולות שנעשו.
דב חנין: אני אומר את זה בצורה מאוד מאוד ברורה ואני חושב שהדברים היום יותר ברורים אפילו ממה שהם היו ברורים ב-2007.
דב חנין: קודם כל, המציאו מנגנון שלם שצריך עכשיו לטפל במים.
דב חנין: מה שהרשות המקומית ידעה לעשות עם שניים וחצי פקידים לפעמים בחלק מהמקרים, היום יש מנגנון שלם שצריך לטפל בזה.
דב חנין: זה מופרד ממערכת הגבייה של הרשויות, צריך מנכ"ל וסמנכ"ל וכל מיני שירותים אחרים כי יש פה גוף שצריך להתנהל.
דב חנין: הדבר השני, גברתי, ואת הזכרת את זה, זה סוגיית המע"מ.
דב חנין: ברגע שזה תאגיד אז יש מע"מ.
דב חנין: כבר העלינו את המחיר, ב-17%, ב-18% לצרכנים.
<אלון מסר: זה לא מדויק, אני אשמח להסביר.
דב חנין: כן מדויק.
דב חנין: אתה תשמח להסביר ואני אשמח להסביר לך בחזרה.
מירי רגב: אתה תדבר על זה אחר כך, שום דבר לא מדויק.
מירי רגב: בואו נתקדם.
דב חנין: הדבר השלישי, גברתי, ופה אני רוצה להפנות את תשומת ליבכם, הרעיון של להבטיח לתאגידים האלה רווחים יצר מערכת שהיא אבסורדית לחלוטין מבחינה כלכלית.
דב חנין: אני זוכר שפה בוועדה נציגי האוצר ביושר אמרו לנו לפני שלוש או ארבע שנים, זה נמצא בפרוטוקול דיוני ועדת הפנים של הכנסת, שבגלל שהציבור נענה לקמפיין שאנחנו - מדינת ישראל - מייצרים לחסוך במים לחלק מהתאגידים אין שוליים מספיקים של רווחים.
דב חנין: לכן, יש לנו פה בעיה, ולכן צריך להעלות את מחירי המים כי הציבור פשוט חוסך ולכן את הציבור צריך להעניש.
דב חנין: אני אומר, זה התוצאה של מנגנון שהוא פשוט כל כך מופרך וכל כך לא נכון וכל כך אין לו קשר עם המציאות.
דב חנין: ולכן, גברתי, מה אני מציע לסיכום?
דב חנין: אני חושב שאנחנו, קודם כל, חייבים לשחרר את הרשויות מחובת התאגוד.
דב חנין: אם יש רשויות שלא מנוהלות בתאגוד אז צריך להיפך - לברך אותן שהן עדיין לא מנוהלות בתאגוד.
דב חנין: להיפך, צריך לעודד את הרשויות להשתחרר מהתאגוד.
דב חנין: צריך לייצר מנגנוני בריחה החוצה לרשויות, אבל גם לציבור הישראלי, לצאת החוצה מהאפיק הזה שהוא אפיק מוטעה ומזיק.
דב חנין: אנחנו כולנו משלמים עליו מחיר מאוד מאוד כבד.
דב חנין: הגיע הזמן, אני מקווה, שגם בצד השני של השולחן שלנו, נציגי הממשלה, משרדי הממשלה שאני מאוד מעריך אותם כאנשי מקצוע, אנשים רציניים, אנשים מעמיקים - תבדקו את הנתונים ותראו שאנחנו צודקים.
מירי רגב: גיל, בבקשה.
מירי רגב: לאחר מכן ראש עיריית יבנה.
<גיל ליבנה: תודה.
<גיל ליבנה: אני לא אחזור על הדברים האחרים שנאמרו כאן.
<גיל ליבנה: אני רק רוצה להזכיר לכולנו שלפני קצת יותר משלושים שנה, אולי ארבעים שנה, מדינת ישראל באמצעות משרד החינוך עודדה רשויות מקומיות לעשות רפורמה במערכות החינוך ולהקים חטיבות ביניים.
<גיל ליבנה: נתנו כספים, הרשאות בנייה, לרשויות מקומיות כדי שייבנו חטיבות ביניים כי היתה איזושהי תובנה שזו הדבר הנכון לעשות במערכות חינוך.
<גיל ליבנה: מעט מאוד רשויות מקומיות לא התפתו לאותן הרשאות ולאותם מענקים ושימרו את מבנה החינוך שמונה-ארבע שהיום בדיעבד כולנו מבינים שזה היה הדבר הנכון לעשות.
<גיל ליבנה: ראשי הרשויות שיושבים כאן הם אותם מתי מעט שמבינים את מה שחברי הכנסת כאן מבינים, רק שכולם בתחושה שזה כבר מאוחר מדי, הסוסים יוצאו מהאורווה.
<גיל ליבנה: מי שהיום רוצה לחזור לשמונה-ארבע במבנה מערכת החינוך שלו כבר לא יכול.
<גיל ליבנה: זה עוול גדול מאוד שנעשה לתלמידים ועוד ייעשה גם בעתיד.
<גיל ליבנה: זה הדבר שקורה כאן גם עם תאגידי המים והביוב.
<גיל ליבנה: הארכה של שנה שהשלטון המקומי מבקש נחוצה מאוד.
<גיל ליבנה: למה היא נחוצה?
<גיל ליבנה: כי ההחלטה שהתקבלה - - -
מירי רגב: אבירם, אני מבינה שאתה יוצא.
מירי רגב: אתה חייב לצאת ואני יודעת לאן.
מירי רגב: אני שמה אותך בצוות ההפעלה, בסדר?
<גיל ליבנה: ההחלטה שהתקבלה במסגרת חוק ההסדרים לכבול את כולנו בינואר הקרוב נעשתה על סמך אותו הסכם שנחתם עם השלטון המקומי.
<גיל ליבנה: אבל אנחנו יודעים שההסכם הזה לא כובד.
<גיל ליבנה: הוא לא כובד על-ידי האוצר, הוא לא כובד על-ידי רשות המים.
<גיל ליבנה: אף תאגיד חד-רשותי לא הוקם מכוחו, לא ברשות קטנה ולא ברשות בינונית.
<גיל ליבנה: מה שקרה גם מאז, הממשלה קיבלה גם החלטה לצמצם גם את ה-51 הקיימים ל-15 תאגידים.
<גיל ליבנה: ההחלטה הזאת עכשיו סותרת בכלל את ההסכם שהמדינה חתמה עם מרכז השלטון המקומי לאפשר לאותן רשויות שעומדות בפרמטרים, ומעל 50,000 גם בלי פרמטרים, לקבל רישיון לתאגיד.
<גיל ליבנה: אף אחד לא קיבל.
<גיל ליבנה: אבל לא רק שאף אחד לא קיבל, גם את רוצים ה-51 שכן מחזיקים ברישיון להפוך אותם למגה תאגידים.
<גיל ליבנה: הממשלה חותמת איתנו הסכם, מפרה אותו ברגל גסה, ורוצים להכניס את כולם, את הכנסת, את המחוקק, ללוח זמנים של ינואר, בחודש הבא.
<גיל ליבנה: זה לא מעשי, צריך לתת פה שנה.
<גיל ליבנה: בשנה הזאת צריך לאפשר לאותן רשויות שהתנאים שלהן הם מאפשרים להן קיום עצמאי, להחריג אותן.
<גיל ליבנה: להשתמש פעם אחת ולתמיד באותו סעיף 6ג שאתם המחוקק חוקקתם, סעיף ההחרגה, כדי לשמור על הכלל, לא כדי לפגוע בכלל, ולאפשר לאותן רשויות שעומדות בפרמטרים לקבל את החריג הזה.
<שלמה דולברג: גם לדחות את הסנקציות כמובן.
מירי רגב: תיכף נדבר על העניין הזה.
מירי רגב: זה חוק ההסדרים.
מירי רגב: גן יבנה, בבקשה.
באסל גטאס: גברתי, אני צריך לצאת ל - - -
מירי רגב: אבל אתם רשומים.
מירי רגב: גם דב ליפמן רשום, גם אתה רשום, גם דוד צור – כולם רשומים.
<דרור אהרון: דרור אהרון, ראש המועצה של גן יבנה.
<דרור אהרון: אני לא אחזור על כל מה שנאמר.
<דרור אהרון: חברת הכנסת קריב, נושא של ניקוז אינו קשור בכלל לתאגוד.
<דרור אהרון: זה שני דברים שונים לחלוטין.
<דרור אהרון: ההיערכות הטובה של הרשויות, כולל כל נושא הניקוז ולקיחת מסקנות משנה שעברה אני חושב שהובילה למצב טוב יותר ממה שהיה השנה.
<דרור אהרון: אני לא אחזור על הדברים, אני רק אשאל שאלה אחת.
<דרור אהרון: אם הכול כל כך טוב, למה התושבים לא מרוצים?
<דרור אהרון: למה התושבים שהם הקליינט לא מרוצים לא ממחיר המים, הרבה מאוד תלונות על כל מיני דברים שאני לא אעלה אותם כאן כי כבר קיבלתי בראש.
<דרור אהרון: אבל אני ההיפך, אני אוהב לקבל בראש.
יפעת קריב: אף אחד לא אמר שהכול כל כך טוב.
יפעת קריב: מי אמר פה שהכול כל כך טוב?
<דרור אהרון: לא מדבר עלייך, שמעתי את דברי האוצר: הכול יעיל, הכול בסדר, הכול מצוין.
<דרור אהרון: הכול בסדר, הכול מתפקד, אבל הקליינט לא מרוצה וגם אנחנו לא מרוצים.
<דרור אהרון: אני לא אחזור על מה שנאמר, אבירם אמר את מה שאני אומר.
<דרור אהרון: אבל אתם יצרתם מצב שאנחנו לא יכולים לעמוד בכלל בסעיף השני או השלישי בנושא הרווחיות.
<דרור אהרון: אתם העליתם את מחיר המים כשלי יש בארות ולמעשה אני בבעיה כי התאגיד שואב לי מהבארות.
<דרור אהרון: המחיר שמשלם למקורות הוא גבוה.
<דרור אהרון: לא משנה מה אני אעשה, אני נמצא בבעיה של רווחיות.
<דרור אהרון: הנושא של תאגיד אזורי יהיה בכלל קטסטרופה כי מגה תאגיד יביא אותנו למצב, גברתי, שאנחנו נגיע לפה לא פעם ולא פעמיים בצרחות אימה כי תאגיד אזורי, ואני היום מתואגד עם יבנה שיש לנו מערכת יבנה מצוינת.
<דרור אהרון: אני וראש עיריית יבנה משתפים פעולה מצוין.
<דרור אהרון: תאגיד אזורי ייפגע ישירות, ואני אומר את זה פה ישירות שתשימו את זה מול העיניים.
<דרור אהרון: מגה תאגיד יפגע בשירות, יפגע בנושא המחיר, יפגע ישירות באזרח.
<דרור אהרון: אם זה יקרה זה יהיה אסון למדינה כי אז באמת אנחנו נצרח ובצעקות אימה.
<דרור אהרון: הדבר הנוסף ממש משקף.
<דרור אהרון: רציתם ליצור יעילות, יצרתם עוד נושאי משרות נוספות שאנחנו דרך אגב לא היינו מעורבים בבחירתם.
<דרור אהרון: הנושא היה בידיים של ישראל עינב.
יפעת קריב: גם לא דירקטורים ולא כלום?
<דרור אהרון: הדירקטורים הם לא נושאי משרה, הם לא מרוויחים משכורת.
<דרור אהרון: הדירקטורים הם בכלל לפקח על התאגיד.
<דרור אהרון: זה שני דברים שונים.
<דרור אהרון: הם לא בעלי עניין, הם לא נושאי משרה.
<דרור אהרון: הם לא מרוויחים כסף על זה.
<דרור אהרון: הדירקטורים לא מרוויחים כסף בעניין הזה.
יפעת קריב: אז כנראה שיש איפה ואיפה בין רשויות.
<דרור אהרון: אני אומר את זה בצורה הכי ברורה ושלא נבוא עוד פעם אלייך, נושא תאגיד אזורי חייב לקבל טיפול ישיר כי אחרת זה יהיה קטסטרופה.
<דרור אהרון: אני אומר את זה על השולחן, אף אחד לא אומר את זה.
<דרור אהרון: זה יהיה קטסטרופה למדינה, לתושבים ולכולנו.
מירי רגב: חבר הכנסת דב, יש לך שלוש דקות.
מירי רגב: לאחר מכן פיני ורחמים אחריו.
דב ליפמן: תודה, גברתי היושבת-ראש.
דב ליפמן: שמעתי וכל אחד מסכים שהכול לא בסדר והכול לא תקין.
דב ליפמן: אבל אני מרגיש כאילו שוכחים בכלל מה היה לפני שהתחילו עם כל התהליך של התאגידים ואנחנו רוצים לחזור אחורה.
דב ליפמן: חברת הכנסת קריב דיברה על זה שזה קשה.
דב ליפמן: זה לא קשה.
דב ליפמן: אנחנו התחלנו עם כל התהליך של התאגידים בגלל שהיתה בעיה, היו בעיות ואנחנו מנסים לפתור את הבעיות.
דב ליפמן: מה שצריכים לעשות - אנחנו מסכימים שלא צריכים את כל התאגידים אבל צריכים לצמצם אותם ל-15, למצוא את האיזון בין מה רצינו כשהקמנו את התאגידים ולפתור את הבעיות שיש לנו עכשיו עם כל התאגידים.
דב ליפמן: זה מה שאני שמעתי מהאוצר ואני חושב שזה מה שאנחנו צריכים לעשות.
דב ליפמן: זה מה שהם רוצים לעשות?
דב ליפמן: כן, זה מה שהם רוצים לעשות.
דב ליפמן: זה מה שאני שמעתי.
דב ליפמן: אני שמעתי צמצום, איזון.
דב ליפמן: זה מה שאני שמעתי ובגלל זה אני תומך.
דב ליפמן: מה אני יכול לעשות?
<קריאה: יש עתיד הוא?
<קריאה: אה, תגיד שאתה מיש עתיד.
מירי רגב: כן, יש עתיד.
מירי רגב: גם הוא וגם יפעת מיש עתיד.
<קריאה: כבר אין עתיד, כבר אין עתיד.
דב ליפמן: לגבי כפר שמריהו - אם אני מבין נכון אין ביוב כי עד היום לא הפנו לזה כספים והחליטו לעשות משהו אחר עם הכספים.
דב ליפמן: ברגע שהם יהיו חלק מתאגיד לא תהיה ברירה יהיה ביוב וזהו.
דב ליפמן: אנחנו נפתור גם את הבעיות שלכם.
מירי רגב: אחר כך רחמים.
פיני בדש: לדרור יש בורות ספיגה ועל-פי חוק מזמינים אותו עכשיו למשפט על זה שיש לו בורות ספיגה.
פיני בדש: הוא רוצה לעשות ביוב, הוא לא יכול.
פיני בדש: אומרים לו: תתאגד.
פיני בדש: אף תאגיד לא מוכן לקחת אותו ולשים מאה מיליון שקל.
פיני בדש: הוא תקוע באמצע והוא מוזמן לחקירה.
פיני בדש: אי-אפשר לעשות חוק שהוא מתאים לכולם.
פיני בדש: שמענו, כל אחד שונה.
פיני בדש: לי יש מכון טיהור הכי מתקדם בארץ בלי הלוואות.
<אלי לוי: גם אני בלי הלוואות.
פיני בדש: אני יותר מתקדם.
פיני בדש: ממחזר מים ברמה של שתייה אקראית.
פיני בדש: כל היישוב שלי מושקה במים מושבים.
פיני בדש: כל היישוב מאה אחוז גינון מושקה במים מושבים.
פיני בדש: יש לי משק סגור, גבייה כמעט של 100%.
פיני בדש: לדב חנין שאיננו - תאגיד רהט משלם 80 אגורות לקוב, אנחנו משלמים 4 שקלים כי אנחנו סוציו-אקונומי-אקונומי 10, תעריף ראשון.
פיני בדש: תעריף שני - מעל 8 שקלים כי אנחנו לא מאוגדים בתאגיד ועונש, ולמרות הכול אנחנו שורדים.
פיני בדש: אני מודיע לכם, גם אם יכניסו אותי לבית-סוהר אני לא אקים תאגיד ואני אעשה עוול לתושבים.
פיני בדש: תבינו, היום יש לי תקלה, יש לי פיצוץ מים, תוך חמש דקות הצוות שלי מגיע.
פיני בדש: אני לא אתחבר לתאגיד של מי-שבע ששבוע חצי באר-שבע אין להם מים, אני לא אתחבר לתאגיד של הבדווים ש-80% לא משלמים כסף ונצטרך לממן אותו, ואני לא אתחבר לתאגיד שלו שזה ערד, דימונה, ירוחם, וכל השאר.
פיני בדש: לא אתחבר.
פיני בדש: אגב, גם לא ירצו אותי כי אם אני מתחבר אליהם הם יעלו להם את מחיר תעריף המים של הקנייה כי אני סוציו-אקונומי 10 ומעלה להם את התעריף.
פיני בדש: אני בחוק עומד בכל תנאי ההחרגה, הגשתי את זה לשר האוצר על-פי חוק, סעיף סעיף, איפה אני עומד בתנאי ההחרגה וקיבלתי משר הפנים.
פיני בדש: ועדת הכלכלה גם אישרה אותנו ולא סתם נאמר שהאסיפה הכללית של השלטון המקומי אישרה אותנו, בוועדת ניסן זה עלה.
פיני בדש: אנחנו משלמים פי 10, משלמים הכול.
פיני בדש: אנחנו רשות מסודרת, מאוזנת.
פיני בדש: השקענו עשרות של עשרות ביישוב הזה מיליונים.
פיני בדש: כל שנה מסודר מה אנחנו מבצעים, מה הצנרת שאנחנו מחליפים.
פיני בדש: יש לנו פחת נמוך מאוד.
פיני בדש: למה אני צריך להיכנס לתוך תאגיד שכשהתושב שלי ירים טלפון יחכה חודש?
פיני בדש: אנחנו ראינו כמה מחכים.
פיני בדש: פעם אחת עשינו ניסיון מפה.
פיני בדש: סביון התקשר לתאגיד השכן ובמשך 40 דקות לא ענו בכלל.
מירי רגב: אולי הם גם יצאו לנופש באמצע סופה.
פיני בדש: למה אני צריך להיכנס לתוך הצרה הזאת?
פיני בדש: יש בחוק אפשרות החרגה, אני עומד בכל תנאי ההחרגה.
פיני בדש: אני עומד בכל הפרמטרים.
פיני בדש: אני אומר לכם, גם אם אני אשב במעצר וגם כשיעשו כל מה שיעשו, אני לא אעניש את התושבים שלי ולא אכנס לשום תאגיד, נקודה.
מירי רגב: רחמים, בבקשה.
מירי רגב: לאחר מכן מוטי ואחר כך אלי.
רחמים מלול: תודה, כבוד היושבת-ראש, על הדיון החשוב הזה.
רחמים מלול: פיני, גם עליי איימו כבר בשלוש שנות מאסר בעבר ולא נרתעתי ולא הקמתי תאגיד.
רחמים מלול: אני אומר את זה ליד ישראל עינב.
מירי רגב: נשים אותו ב"מעשיהו".
רחמים מלול: ליד "מעשיהו" נקים את שאגת פיני.
רחמים מלול: ישראל, באמת אין לי שום דבר אישי.
רחמים מלול: אבל האדם שהכשיל את הקמת התאגיד ברחובות זה היית אתה.
רחמים מלול: אתה פסלת לנו דירקטורים שנבחרו על-ידי מועצת העיר, אנשים אקדמאיים, משכילים, אפילו עורכי-דין.
רחמים מלול: אתה התעקשת על ארבעה מוני מים ש- - - להעביר ולהשאיל אותם מהרשות לתאגיד.
רחמים מלול: הרגולציה שלך ירדה עד פרטי פרטים והיחס והזלזול שבו נהגת כלפיי בישיבות עד שאני החלטתי לא להקים את התאגיד.
רחמים מלול: אני חושב שהטבתי את המצב של התושבים בעיר שלדעתי שילמו 2 עד 3 שקלים לקוב פחות ממה שהתאגיד.
רחמים מלול: במקום שאני אקבל פרס על זה אני מקבל קנסות, אם זה היטל הפקה, אם זה קרן שיקום, ועוד ועוד.
רחמים מלול: חבר'ה, ראשי הרשויות, לא סומכים עלינו, לא מאמינים.
רחמים מלול: איפה חברי הכנסת?
רחמים מלול: גברתי היושבת-ראש, תקשיבו קצת למה שעולה פה סביב השולחן הזה.
רחמים מלול: כולם טועים?
רחמים מלול: דהרי הלך.
רחמים מלול: כל ראשי הרשויות שיושבים פה טועים?
רחמים מלול: מרכז השלטון המקומי גם טועה?
רחמים מלול: אולי אנחנו פורקים פה משקעים שהצטברו במשך שנים רבות ואולי אנחנו צודקים במשהו.
רחמים מלול: חבר'ה, מה שלא נעשה, אפילו אם נזכה בבחירות ב-84% כמו שקרה בעיר רחובות, ישראל עינב לא יאמין בנו.
רחמים מלול: אנחנו מושחתים, אנחנו מבזבזים את כספי המים.
פיני בדש: הוא התראיין ואמר את זה שאנחנו מושחתים.
רחמים מלול: לא יעזור לכם כלום.
רחמים מלול: פיני, הייתי שכן שלך פעם אז הסכת ושמע.
רחמים מלול: מה אומרים לנו פה סביב השולחן הזה?
רחמים מלול: שאם בסערה או באסונות כאלה או אחרים הרשויות תפקדו זה בזכות התאגיד.
רחמים מלול: חבר'ה, יש בדיחה יותר גדולה מזו?
רחמים מלול: אני והמנכ"ל הסתובבנו יום ולילה כדי להכין את העיר לקראת החורף וגם בימי הסערה, וברוך השם הכול עבר בשלום ואין לנו תאגיד.
רחמים מלול: אז זה בזכות התאגיד?
רחמים מלול: שלא יספרו לכם סיפורים.
רחמים מלול: ישראל עינב - וסליחה שאני מזכיר אותו כל הזמן, אבל פשוט אני התחלתי לחלום עליו גם בלילות - אומר לי: אתה לא יכול.
רחמים מלול: הפקיד באוצר וישראל עינב מבינים יותר טוב מכולנו לגבי מה שמתרחש במשק המים.
רחמים מלול: אנחנו אסקופה נדרסת לעומתכם, אנחנו לא מבינים כלום.
רחמים מלול: אנחנו לא נבחרי ציבור, אנחנו לא מנהלים עיר של 140 אלף תושבים וגם כל השאר שיושבים פה.
רחמים מלול: מה אנחנו שווים לעומתכם?
רחמים מלול: אתם הגאונים, גאוני המים וגאוני הדור.
רחמים מלול: מה אומרים לנו?
רחמים מלול: רחובות, למשל, לא ראויה לנהל או להקים תאגיד עצמאי.
רחמים מלול: אני רוצה לעשות איתכם דיל.
רחמים מלול: בסדר, אני מסכים.
רחמים מלול: אני לא מתאים להקים תאגיד עצמאי.
רחמים מלול: למה כשהאוצר צריך לכסות את הגירעון שהוא יצר הוא לוקח מהרשויות 450 מיליון שקל מ-57 רשויות עצמאיות?
רחמים מלול: אתם קוראים לנו עצמאיות ואני צריך ללוות 12 - 13 מיליון שקל, להחזיר את זה לאוצר.
רחמים מלול: בסך הכול, כל הרשויות צריכות לקחת 450 מיליון שקל ולתת לכם לקופת הגירעון הזה ולהעלות תמורת זה את הארנונה.
רחמים מלול: תחליטו - אנחנו עצמאיים או לא עצמאיים?
רחמים מלול: אנחנו חזקים או לא חזקים?
רחמים מלול: ישראל, בארבע השנים האחרונות גבינו 140 מיליון שקל היטלים, מים וכו', והשקענו 175 מיליון שקל.
רחמים מלול: אתה חושב שסתם נבחרתי ברחובות ב-84%?
רחמים מלול: כי השקענו.
רחמים מלול: למה לא תאמינו בנו?
רחמים מלול: למה העיר רחובות שהיא עיר ואם היום בישראל לא יכולה להקים תאגיד עצמאי?
רחמים מלול: יש מחלה קשה מאוד בתאגידים אזוריים.
רחמים מלול: את מי לצרף אליך?
רחמים מלול: למשל, היית מביא לי את קריית עקרון, אני הייתי בודק את התשתיות שלה.
רחמים מלול: מתחילים ויכוחים: אני נתתי לך הכנסות ב-20 מיליון, תוכיח לי שהשקעת אצלי ביישוב 20 מיליון שקל.
רחמים מלול: זה ויכוחים בלתי פוסקים, מחלוקות בלתי פוסקות בין ראשי הרשויות.
<קריאה: - - -צודק.
<קריאה: אחר זה אומרים לך: אל תכניס את מכון הטיהור שלך ואז אני נשאר עם מכון טיהור והמים נמצאים בכלל- - -
רחמים מלול: חבר'ה, תסתכלו על הדברים באור חיובי, לא באור של פקיד שיושב למעלה ומכתיב לנו את הדברים כמו שכל הפקידים מכתיבים לנו בתחומים האחרים.
רחמים מלול: האם אפשר לדעת למה ביטלתם את המענקים?
רחמים מלול: אם אתם מחייבים היום על-פי חוק ההסדרים להקים תאגידים עד ראשון לינואר 2014, למה ביטלתם את המענקים?
רחמים מלול: למה המנכ"ל יושב אצלכם ומסכמים על עדכון סקר נכסים ובסוף אני מקבל פרוטוקול ויש פשוט סילוף בפרוטוקול?
רחמים מלול: שם כתוב שאין עדכון סיקור סקר נכסים.
רחמים מלול: זה הפסד של כ-10 מיליון שקל לעיריית רחובות.
רחמים מלול: מה, אנחנו הפכנו לפרה חולבת?
רחמים מלול: ככה אתם עוזרים לרשויות להתמודד?
רחמים מלול: כשיש לי גירעון האוצר מעניק לי הלוואה?
רחמים מלול: כשיש לאוצר גירעון הוא מבקש מהרשויות הלוואה.
רחמים מלול: כן, גברתי מיש עתיד.
רחמים מלול: עם כל הכבוד, הרשויות מלוות היום כסף לאוצר.
רחמים מלול: האם זה ידוע לך?
רחמים מלול: 450 מיליון שקל.
יפעת קריב: הרשויות מלוות היום לאוצר?
פיני בדש: זה לא הלוואה, אתה לא מקבל אותה חזרה.
פיני בדש: זה מענק לאוצר.
רחמים מלול: תתעוררו קצת.
יפעת קריב: זה מרגיע אותי מאוד מה שאמרת.
רחמים מלול: כל מה שאמרתם פה, חבריי ראשי הרשויות, זה מילים בסלע.
רחמים מלול: השאלה היא האם מהסלע הזה נוציא מים, ואת זה אני לא יודע.
<קריאה: הסלע זה ישראל עינב - - -
רחמים מלול: אנחנו מדברים באמת מלב רותח, פצוע וכואב, בנושא הזה של תאגידי המים.
רחמים מלול: מה קרה?
רחמים מלול: ברחובות גביתי פחות מים מתושבים ובראשון לינואר 2014 אני כבר אצטרך לפעול לפי התעריפים של התאגיד, אז אנא אנחנו באים?
רחמים מלול: ואיפה ניפוח המנגנון?
רחמים מלול: אתם דורשים לפחות חמישה-שישה בעלי תפקידים בכירים במינימום 20,000 שקל למשרה: מנכ"ל, סמנכ"ל, מהנדס, יועץ, משפטי, רואה חשבון.
רחמים מלול: אנחנו מינינו אותם?
רחמים מלול: מי אמר פה שראשי הרשויות מינו אותם?
רחמים מלול: אנחנו ממנים אותם?
רחמים מלול: אנחנו מוותרים עליהם.
רחמים מלול: מנהל אגף התשתיות אצלי יכול לעשות בדיוק את מה שעושה מנכ"ל תאגיד המים.
רחמים מלול: מה, הוא לא יוצא כל יום לתקן תקלות ולהניח צינורות מים ולסדר ביוב?
רחמים מלול: בדרך לפה אני והמנכ"ל קיבלנו הודעה על תקלה בביוב כלשהו בעיר ותוך דקה נשלחה לשם ביובית.
רחמים מלול: את זה התאגיד היה עושה לי?
רחמים מלול: באמת, תתעוררו.
רחמים מלול: אולי לפחות תתייחסו לדברים שנאמרו פה שהם דברים אמיתיים ואל תסתכלו עלינו ממגדל השן הפקידותי כאילו אנחנו רק שרתים.
רחמים מלול: הרי בסופו של דבר, בכל אסון, בכל סערה, החברים האלה שיושבים סביב השולחן הם המנהלים האמיתיים.
רחמים מלול: המדינה קרסה בזמן הסערה, הרשויות לא.
רחמים מלול: זה בזכות האנשים שיושבים פה.
פיני בדש: לא רק סערה, גם כשיורים טילים.