GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלי גליקמן: אני לא יכול לקבל על סמך החלטתי - -
מירי רגב: נכון, אבל אתה יכול להסביר, אתה יכול להפיץ, אתה יכול להעביר את הערות האלו, אתה יכול להביא את הדברים האלה לידי הציבור.
מירי רגב: אתה לא יכול לבוא ולהגיד שאתה לא יכול.
מירי רגב: אתה בצדק אומר שאתה חושב שאם במקום חברת חשמל היו פה גופים פרטיים היינו יושבים פה לאור הנרות.
מירי רגב: אתה יודע מה, אני הולכת איתך על זה, אתה צודק.
נחמן שי: זה ממש לא ממן העניין עכשיו.
מירי רגב: יש לך גם אחריות להעביר את המידע הזה לציבור.
מירי רגב: אז מה עכשיו?
מירי רגב: עכשיו בסוף כולם בסדר, רק הציבור אשם שהייתה הסופה?
<אלי גליקמן: אנחנו – אני אומר את זה בצורה הכי עדינה שאפשר - שולחים לציבור מידי חודש או חודשיים, תלוי בלקוח, ומפרטים מה צריך לעשות ומה ההכנות לחורף, כולל נושא הנתיכים.
<אלי גליקמן: אנחנו נמצאים ברשתות - -
אורי מקלב: אתה ציני לאורך כל התשובות שלך.
אורי מקלב: לא מרגישים שהפנמת את הבעיה.
אורי מקלב: אתה אומר שזה משהו לא צפוי, משהו שקורה פעם ב-150 שנה.
אורי מקלב: זאת התשובה שלך למאות האלפים שהיו מנותקים כמה ימים – זקנים ילדים.
אורי מקלב: מה ההתרשמות שלנו?
אורי מקלב: שלא הפנמת את גודל האירוע.
אורי מקלב: אתה ציני כלפינו, כלפי יושבי-ראש הוועדה וכלפי הלקוחות שלך שטילפנו עוד ועוד פעם ולא השיגו אותך.
מירי רגב: הרב מקלב, אני לא רוצה לקרוא להם לקוחות.
מירי רגב: הם לא לקוחות, כי אין להם אופציה אחרת.
מירי רגב: הם צרכנים שלו.
מירי רגב: הוא חייב לטפל בהם.
מירי רגב: אני מציעה לך שבמקום המילה "לקוחות" תהיה המילה "צרכנים".
מירי רגב: אין לנו אפשרות ללכת עכשיו למישהו אחר.
מירי רגב: אתה חברת החשמל היחידה שלנו.
מירי רגב: אתה לא צריך להתייחס אליהם כלקוחות, אתה צריך להתייחס אליהם כאל צרכנים וכאל כאלה שצודקים באמירות.
נחמן שי: מירי, לקוחות זה מינוח - -
מירי רגב: לקוחות זה מינוח כזה שיש לי אפשרות - -
נחמן שי: להיפך.
נחמן שי: לדעתי לקוחות מבטא יותר נכון את מערכת היחסים.
נחמן שי: הם מספקים לנו שירות ואנחנו הלקוחות שלהם.
מירי רגב: אין לי אופציה אחרת.
דוד צור: אני לא חושב שהוא ציני, אני חושב שהוא מדבר ברצינות.
<אלי גליקמן: אני מאוד רציני ובכלל לא ציני.
<אלי גליקמן: הייתי סמנכ"ל שירות לקוחות במשך 5 וחצי שנים בחברת פרטנר.
<אלי גליקמן: קראתי לציבור הלקוחות שלי לקוחות.
<אלי גליקמן: כך הרגשתי.
<אלי גליקמן: כך אני מרגיש גם היום בחברת החשמל.
<אלי גליקמן: אני חייב לתת להם את כל השירות הכי טוב בעולם.
<אלי גליקמן: אני חושב שזה מה שמנחה את האנשים בחברת החשמל.
<אלי גליקמן: אנחנו החברה היחידה, חוץ מהצבא והמשטרה, שלא שאלה כמה זה עולה.
<אלי גליקמן: לא חסכנו מאמץ אחד או שקל אחד.
<אלי גליקמן: כל הברזים פתוחים למען ציבור הלקוחות שלנו.
<אלי גליקמן: אם לקרוא להם צרכנים או לא זאת שאלה אחרת של מה יותר נכון.
<אלי גליקמן: אנחנו לא חסכנו מאמץ בכסף או באנשים.
<אלי גליקמן: אני לא רוצה לחשוב לאן הגיע התקציב של השעות הנוספות שלנו ששמרנו אותו עד לפני האירוע חזק מאוד כדי לעמוד בתקציב.
<אלי גליקמן: כל המאמץ שלי כל השנה היה לשווא, כי פרצנו והשתוללנו בצורה פראית.
<אלי גליקמן: למה?
<אלי גליקמן: למען הלקוחות.
מירי רגב: איפה הפערים שלכם בהם אתם צריכים להשתפר לקראת הסופה הבאה?
<אלי גליקמן: בהתחלה רציתם את התיאור ואת ההנחיות.
<אלי גליקמן: אם את רוצה אני אקפוץ ללקחים.
מירי רגב: אל תדאג, אנחנו נעשה דיון נקודתי על זה.
מירי רגב: בוא תגיד לי איפה הלקחים.
<אלי גליקמן: בסך הכל ביצענו מספר חיתוכי מצב בכל יום החל מיום שני בשבוע שעבר.
<אלי גליקמן: הכנו את היחידות.
<אלי גליקמן: כשאמרו שיש חשש לשלג הצבנו והעברנו ציוד רב לירושלים מתוך חשש שבירושלים תהיה פגיעה קשה.
<אלי גליקמן: כבר בתחילת השבוע שעבר התחלנו להיערך לנושא הזה.
<אלי גליקמן: החזרנו את כל היחידות שלנו מהייצור מוקדם יותר חזרה כדי שיהיו מוכנות לגל הקור.
<אלי גליקמן: הגברנו חדרי מצב ועקבנו אחרי האירוע.
<אלי גליקמן: בין שלישי לרביעי בבוקר דובר על רוחות של בין 90 ל-100 קילומטר לשעה.
<אלי גליקמן: אנחנו היינו מודאגים מאניית הגז שנמצאת בחדרה - דיברו על גלים של 10 מטר - ומזה שהיא תצטרך לעזוב ותהיה לנו בעיה של גז במדינה, מעבר לשותפויות תמר.
<אלי גליקמן: עשינו הערכות מצב כל מספר שעות.
<אלי גליקמן: החשש הראשוני שלנו היה מרוח של 90 עד 100 קשר, שגם רוח בעוצמה כזאת היא דבר חריג שיכולה להפיל רשתות חשמל.
<אלי גליקמן: קמנו ביום רביעי בבוקר והרוח לא היית כל כך נוראה.
<אלי גליקמן: החזאים, שאיתם אנחנו בקשר צמוד, אמרו שהסופה שהם צפו תהיה כנראה בעוצמה הרבה פחות משמעותית.
<אלי גליקמן: בהתחלה אמרו בצהריים, אחרי זה הורידו את הערכות המצב.
<אלי גליקמן: הסופה האמיתית נכנסה בלילה שבין יום חמישי לשישי, כשעוצמת השלג גברה.
<אלי גליקמן: לא הופתענו מהרוח של ה-90 או 100 קמ"ש, אלא מפתיתי השלג שהגיעו לחצי מטר, מטר.
נחמן שי: בתחזית מזג האוויר אתם נשענים על השירות הכללי, או שיש לכם מרכז חזאות ומומחים משלכם שעוסקים בזה?
<אלי גליקמן: יש לנו גם וגם.
<אלי גליקמן: אנחנו נשענים בעיקר על השירותים הארציים.
<אלי גליקמן: יש לנו הסכמים לקבל נתונים.
<אלי גליקמן: יש לנו גם מרכזים עם סטטיסטיקה.
נחמן שי: יכול להיות שהלקח הוא שתפתחו לכם מיומנות בנושא של חזאים.
<אלי גליקמן: אנחנו החלטנו על מצב חירום ונערכנו למצב החירום, כולל ריכוז מאמץ בצפון הארץ ובירושלים.
<אלי גליקמן: נקטנו בדרך של פתיחות ושקיפות.
<אלי גליקמן: בשנתיים האחרונות, מאז משבר הגז של מצרים, החלפנו את הדיסק מה שנקרא, בצורה משמעותית ואנחנו מאוד שקופים.
<אלי גליקמן: גם כשהיו לנו בעיות רזרבה תמיד דיווחנו לציבור.
<אלי גליקמן: אני מדבר על השנתיים האחרונות.
<אלי גליקמן: נכנסנו לרשתות, לפייסבוק, לאינטרנט.
<אלי גליקמן: כל המידע חשוף לציבור כדי להקל על הציבור בצורה משמעותית.
מירי רגב: המנכ"ל, אני מצטערת שאני מפריעה לך, אבל אני מבקשת שתגיע לפערים וללקחים.
<אלי גליקמן: מבחינת הלקחים אנחנו נמצאים עדיין במשבר שנמשך.
<אלי גליקמן: הוא עדיין לא הסתיים.
<אלי גליקמן: צריך להבין שיש מעל 2000 איש בשטח.
<אלי גליקמן: מבחינת הלקחים הראשוניים שלנו החלטנו לעשות את הדברים הבאים: ראשית, לתגבר בצורה משמעותית את חטיבת הלקוחות, את אותם אלפי עובדים בצורה משמעותית, כיוון שגם כשהסערה תחלוף והרבה אנשים יעברו למוד אחר, העובדים שלנו יצטרכו לשקם את רשת החשמל.
<אלי גליקמן: אנחנו נצטרך לשנות את תקציב החברה שאישרנו ב-28 בנובמבר ל-2014.
<אלי גליקמן: אנחנו נצטרך לשנות אותו בצורה משמעותית.
<אלי גליקמן: אנחנו נצטרך להיכנס להרבה מאוד השקעות של מאות מיליונים בתקציב, אולי גם במעל למיליארד שקלים מעבר לתקציב שהיה לנו.
<אלי גליקמן: זה מה שהולך לקרות במדינה.
<אלי גליקמן: אנחנו נעבוד סביב השעון כדי לשקם את רשת החשמל .
<אלי גליקמן: את אותם מאות מיליוני שקלים שהשקענו בציוד מכני כבד נצטרך להשקיע כנראה עוד, כי יש לנו עדיין כ-20% רכבים שאנחנו צריכים להשקיע.
<אלי גליקמן: זה חלק מהפקת הלקחים.
<אלי גליקמן: היינו צריכים להאיץ בחברה את זה עוד שנים קודם.
<אלי גליקמן: אני הגעתי לפני שנתיים וחצי או קצת יותר לחברה.
<אלי גליקמן: זה אחד הדברים הראשונים שראיתי.
<אלי גליקמן: אני שמח שזאת הייתה החלטתי.
<אלי גליקמן: עכשיו אנחנו נלך ונאיץ את היתרה הקטנה שעוד לא עשינו.
<אלי גליקמן: אנחנו נלך ונעשה את זה.
<אלי גליקמן: מבחינת הקשר עם הציבור, שזה קשור גם בלקחים של 1992 - -
מירי רגב: לא אמרת מילה על הטמנה של חוטי חשמל, שזה אחד הדברים המרכזיים.
מירי רגב: הטמנה של חוטי החשמל במקום חוטי החשמל העיליים.
מירי רגב: מה שקורה הוא שאת חוטי החשמל העיליים כל פעם עץ יבוא ויפיל.
ישראל אייכלר: הוא אמר שזה משהו כמו 100 מיליארד שקל.
יעקב אשר: בוועדת הכלכלה אמרו שזה 25 מיליארד.
מירי רגב: בוא נדבר על ההטמנה, איפה אתם רואים את ההטמנה.
מירי רגב: למה לא חשבתם על הטמנה לפני שהכנתם את התקציב השנתי כאילו אנחנו במדינה שאף פעם לא יכולות להיות בה סופות?
מירי רגב: האם יש תכנית רב שנתית בעניין הזה?
מירי רגב: אנחנו נפרט את זה אחר כך, רק תיגע בנקודה בעניין ההטמנה.
<אלי גליקמן: אני עניתי מוקדם יותר לחבר הכנסת נחמן שי שדיבר על זה.
<אלי גליקמן: משנות ה-80 יש החלטה שבכל יישוב חדש או בכל שכונה חדשה שמוקמת בישראל מטמינים את רשת החשמל.
<אלי גליקמן: ההשקעה בלהחליף את הרשת הקיימת מוערכת, כולל מתח על ועליון, ב-80 וב-100 מיליארד שקל.
<אלי גליקמן: אם אנחנו מדברים רק על הרשת של מתח נמוך ומתח גבוה, אנחנו מדברים על 25, 30 מיליארד שקלים .
<אלי גליקמן: אם אנחנו רוצים להטמין גם מתח על ומתח עליון, שאלה העמודים היותר גדולים שעוברים בכל, ההשקעה תעלה עוד עשרות מיליארדי שקלים מעבר ל-25,30 מיליארד שקלים ששמעו בוועדת הכלכלה.
<אלי גליקמן: המספרים הם מספרים דומים.
<אלי גליקמן: אני מזכיר לכולנו שחברת החשמל נמצאת במעל ל-70 מיליארד שקלים חוב מצטבר.
<אלי גליקמן: החלטה כזאת של השקעה של עוד 20,30 מיליארד או 100 מיליארד שקלים היא החלטה גדולה, היא החלטה אסטרטגית ברמה של המדינה, כי בדיון הבא ייקחו אותי לוועדת הכספים או הכלכלה וישאלו אותי למה מחירי החשמל גבוהים בארץ.
<אלי גליקמן: צריך להחליט מאיפה ניגשים לנקודה, איך נותנים את העדיפות.
<אלי גליקמן: קיבלנו החלטה מושכלת כך שבכל שכונה חדשה או יישוב חדש הרשת תהיה מוטמנת.
<אלי גליקמן: אי אפשר להחליף את כל הרשת בבת אחת כיוון שזה גדול - -
יעקב אשר: אל תחליף את כל הרשת, קח מקומות אדומים כלקחים מהסערה הזאת ותחליט שבהם אתה לא נכנס לתכנית של 100 מיליארד אלא לאט לאט.
מירי רגב: כל דבר לוקחים למקום קיצוני של מה נגיד בוועדה הזאת או בוועדה אחרת.
<אלי גליקמן: זה חלק מהפקת הלקחים שנעשה.
דוד צור: אני רוצה להגיד באופן כללי שאנחנו מדינה שנעה בין אופוריה גדולה למאניה-דפרסיה גדולה.
דוד צור: אני חושב שיש כאן מספר נושאים ששווים את התחקור, ואנחנו טרום תחקור.
דוד צור: הדיון הזה מקדים קצת את זמנו.
דוד צור: טוב שהוא מתקיים, כי בסוף המערכות צריכות לתחקר את עצמן ולחזור אלינו עם עיקרי הדברים.
דוד צור: במקומות שבהם התשתיות הוכנו כראוי ראינו שהיו פחות תקלות.
דוד צור: למשל, בכל מה שקשור לתאגידי המים שאנחנו אוהבים לחבוט בהם בעיקר בגלל העלויות הגבוהות שאנחנו גובים במחיר המים, בסוף הוכיח את עצמו שבמקומות שבהם השקיעו תאגידי המים בתשתיות ביוב הזרימה הייתה טובה.
דוד צור: אפילו איילון לא נחסם, למרות שזה לא קשור כל כך לתאגידי המים.
דוד צור: בתשתיות בערים הגדולות וגם בקטנות כמעט ולא ראינו הצפות כמו שראינו בשנים הקודמות.
דוד צור: אני חושב שהמנכ"ל הציג כאן את הנושא של עלות אל מול התועלת.
דוד צור: אני לא חושב שיש ציפייה שכל המערכות יתכווננו כל הזמן למקרי קיצון, כי אחרת העלויות יהיו פנטסטיות.
דוד צור: תמיד בסופו של דבר צריך לעשות סדרי עדיפויות.
דוד צור: עדיין אני מאוד מודאג - דיברתי ארוכות עם המנכ"ל של המשרד להגנת העורף - מחוסר הבהירות ובעיקר מהעניין שיש אחריות גדולה על המשרד עם סמכויות מועטות יחסית.
<דן רונן: הבנתי שעל זה יהיה דיון בנפרד.
מירי רגב: בשבוע הבא.
דוד צור: אחת הבעיות שאני מזהה היא הכפיפות הזאת של הגנת העורף למשרד הביטחון.
דוד צור: הרצון שלנו הוא שהוא ייכנס מהר מאוד לפעולה.
דוד צור: המשרד להגנת העורף הוא לא משרד אופרטיבי, הוא משרד מתאם.
דוד צור: בסופו של דבר, כל מערכת כזאת יודעת לפעול כמעט עצמאית.
דוד צור: היכולת לחבר ביניהן, עם כל הממשקים שיש פה – אזרחיים, ביטחוניים, חירום, היא בעייתית מאוד.
דוד צור: זה לדעתי נושא שאנחנו נצטרך לעשות אותו.
דוד צור: אני בכלל לא חסיד גדול של תחקירים יסודיים בלי החרב המתהפכת כל הזמן מלמעלה.
דוד צור: בעוד אנשי חברת החשמל תלויים על עמודי החשמל, השוטרים שסיכנו את חייהם והחיילים, שומעים שמבקר המדינה קפץ ביום למחרת ואמר שהוא הולך לעשות בדיקה.
דוד צור: בואו תנו למערכות לתחקר את עצמן.
דוד צור: יש פה עניין – אולי בוועדת הכלכלה דנו או לא דנו בו - של הכרזה על אסון טבע.
דוד צור: יש לזה משמעויות כלכליות כבדות.
דוד צור: אנחנו צריכים להיות מאוד מודאגים מהנזקים של האזרחים שיתחילו לצאת לאט לאט, כמו שקורה עכשיו.
דוד צור: פתאום רואים את הרכבים ההרוסים, את הבתים שנהרסו, הרבה נזקים בחקלאות ועוד כהנה וכהנה.
<קריאה: אזרחים ורשויות.
חנין זועבי: אני אולי אתחיל בנקודה שאת הזכרת, גברתי היושבת-ראש.
חנין זועבי: את אמרת שאנחנו יכולים לחזור על הדוח של 92, שנשנן אותו ושזה גם יהיה תקף לגבי 2013.
חנין זועבי: אני לא חושבת שזה בגלל מחסור של ציוד, ידע, צוותים או מיומנות, זה עניין של לוגיקה.
חנין זועבי: מדינה שנחשבת לחזקה צבאית שמה את המאמצים שלה ואת העדיפות שלה בחוזק הצבאי שלה, לא בחוזק האזרחי.
חנין זועבי: היא משאירה את החברה האזרחית כחברה חלשה.
חנין זועבי: היא לא נערכת מספיק.
חנין זועבי: זה בגלל אותה לוגיקה.
חנין זועבי: לא ממשיכים באותה ועדת פנים, אלא ממשיכים באותו היגיון.
חנין זועבי: זה מוזר כפליים כאשר מדברים על מדינה חזקה.
חנין זועבי: העדיפות היא לאיומים הצבאיים.
חנין זועבי: זה ההיגיון שמחליש את החברה האזרחית.
חנין זועבי: אני חושבת – לא שואלים אותי - שצריכים לשנות את העדיפות.
חנין זועבי: העדיפות הראשונה היא לחברה האזרחית ולחוזק האזרחי.
חנין זועבי: אני כמעט המומה ומופתעת מדיון שנמשך שעתיים ומדברים בו על נזקים, על אנשים שנתקעו ברחובות ועל מכוניות שהחליקו, אבל לא מזכירים, ולו במילה אחת, 5 אנשים שנהרגו בסערה.
חנין זועבי: הם נהרגו בגלל הסערה.
חנין זועבי: במשך שעתיים, משעה 11:00 עד 13:00 אף אחד לא העלה את הטרגדיה האנושית.
חנין זועבי: מתחילים בזה.
חנין זועבי: גברתי היושבת-ראש, מתחילים באנשים שנהרגו, שזו הטרגדיה האנושית, לא בכל מיני דברים חשובים.
חנין זועבי: 5 אנשים נהרגו: 2 בנגב, ילד בלוד, גבר בבית נקובא ואחד בראשון לציון.
חנין זועבי: שם צריכים לעשות חקירה.
חנין זועבי: שם צריך להתמקד.
חנין זועבי: שם צריך להתחיל.
חנין זועבי: זאת שאלה מרכזית.
חנין זועבי: אנשים נהרגו בגלל הסערה, לא מוות טבעי.
חנין זועבי: זה מוות מיותר.
חנין זועבי: מצליחים להפתיע אותנו כל פעם מחדש בזלזול בחיי אדם.
חנין זועבי: ועדת הפנים ואת, גברתי היושב-ראש, צריכים להתחיל בנקודה הזאת.
חנין זועבי: אני מבקשת ועדת חקירה, אולי להקדיש את הישיבה הבאה לדיון ב-5 האנשים שמתו, לשאול למה, האם זה היה מוות מיותר או שאם אפילו היינו עושים את כל המאמצים היינו גם מאבדים חיי אדם.
חנין זועבי: הנקודה השלישית אולי תהיה המרכז של הדיונים הבאים.
חנין זועבי: התקשרו אלי ראשי רשויות לגבי מה עושים בנוגע לנזקים.
חנין זועבי: לא מדובר בנזק של התושבים, מדובר ברשויות החלשות.
חנין זועבי: את שאלת למה רשויות חזקות לא מגבות ולא עוזרות לרשויות חלשות.
חנין זועבי: רשויות, כמו גוש חלב למשל, הזרימו מאות אלפי שקלים למפלסות.
מירי רגב: נדון בנושא הזה.
חנין זועבי: הם שכרו 4 ו-5 מפלסות.
חנין זועבי: זה עולה המון כסף.
חנין זועבי: האם עוזרים להם?
חנין זועבי: האם יש תקציב מיוחד?
חנין זועבי: צריך להקדיש את הדיון הבא לכל עניין הפיצויים האזרחיים והפיצויים לרשויות החלשות.
<שוקי אמרני: אני אתייחס לשני נושאים שהם בתחום הטיפול של משרד הפנים במצבים כאלה.
<שוקי אמרני: נושא אחד הוא הנושא התקציבי, נושא שני הוא סיוע בקליטת המפונים על ידי הרשויות המקומיות.
<שוקי אמרני: בכל מה שנוגע לנושא התקציבי נעשתה על ידנו עבודה מאוד מקיפה בתיאום עם משרד האוצר.
<שוקי אמרני: פנינו לרשויות המקומיות, בדקנו.
<שוקי אמרני: מדובר ב-42 רשויות מקומיות שהוציאו כספים נקודתיים לנושא הזה, בהתאם לקריטריונים שקבענו, על פי נהלים שאנחנו פועלים לפיהם.
<שוקי אמרני: הנהלים האלה מסודרים, מאורגנים יחד עם משרד האוצר.
<שוקי אמרני: במסגרת הזאת אנחנו מדברים כרגע על סדר גודל של 73 מיליון שקלים שצריך לסייע לרשויות המקומיות.
<שוקי אמרני: זה על פי הבקשה, הדרישה ועל פי הפנייה שלהן, בהתאם לקריטריונים שקבענו.
<שוקי אמרני: הדרישה הזאת הועברה למשרד האוצר.
<שוקי אמרני: לא מדובר כאן בכספים עבור תשתיות ופעולות אחרות, מדובר בנושאים שקשורים בכוח אדם, בנושאים שקשורים לפינוי השלג.
מירי רגב: אתה אומר שלמשרד הפנים אין אחריות בזמן חירום על העיריות, זה המשרד להגנת העורף.
<שוקי אמרני: בוודאי.
מירי רגב: מה עם הסוגיה הזאת של עזרה של עיריות חזקות לחלשות?
<שוקי אמרני: הוועדה הזאת אישרה בחקיקה שרשות מקומית יכולה לסייע לרשות מקומית אחרת במצבי חירום.
מירי רגב: צריך לעשות פה שינוי חקיקה.
<שוקי אמרני: אין לנו שום התנגדות שיהיה סיוע כזה במצבים מהסוג הזה.
<שוקי אמרני: אולי משפט אחד לגבי הלקחים.
<שוקי אמרני: זאת סוגיה שחשוב לציין אותה.
<שוקי אמרני: צריכה לצאת מפה קריאה למשרד האוצר לארגן את הכסף הזה, מאחר והרשויות המקומיות נמצאות בסוף שנה והן זקוקות לכסף הזה.
<שוקי אמרני: אנחנו לא הגבלנו אותן בהוצאות האלו.
<שוקי אמרני: ההנחיה של שר הפנים הייתה לתת את כל הסיוע והתמיכה לרשויות המקומיות כדי שיתמודדו עם המצבים.
<שוקי אמרני: העבודה שלנו נכנסת עכשיו לפעילות מאוד מאסיבית כדי שהרשויות המקומיות יוכלו לחזור לחיי שגרה במהירות המקסימאלית שניתן.
<שוקי אמרני: צריך הרבה מאוד תקציבים כדי שהפעילות הזאת תתבצע.
אליהו ישי: תמליצו לשר לתת תעדוף לאותן רשויות.
אליהו ישי: תבקשו מהאוצר תוספת לרזרבה לרשויות שנקלעו לקשיים כלכליים קשים בעקבות הסופה.
<שוקי אמרני: מניסיונך כשר הפנים אתה יודע שזה צריך להיות תקציב תוספתי ייעודי, נקודתי לנושא הזה, לא תקציב - -
אליהו ישי: במסגרת הרזרבה הדלה.
אליהו ישי: במקביל לבקש מהאוצר תקציב תוספתי על מנת לסייע לאותן רשויות שנקלעו לקשיים גדולים מאוד.
אורי מקלב: בתחילת דבריי אני רוצה להגיד תודות לכל אלה שפעלו ולכל הגופים שהתעסקו בנושא של מזג האוויר.
אורי מקלב: כולם עבדו במסירות, אם זה העובדים והמנהלים.
אורי מקלב: זה החלק של הצל"ש.
אורי מקלב: יש את החלק השני של הפקת הלקחים.
אורי מקלב: 3 גופים מרכזיים היו קשורים לטיפול במזג האוויר: המשטרה, כוחות הביטחון, שזה הצבא ופיקוד העורף, חברת החשמל והרשויות והמועצות המקומיות.
אורי מקלב: לפעמים המינהל האזרחי.
אורי מקלב: המשטרה כשלה לגמרי בחלק הראשון של האירוע.
אורי מקלב: ב-9 השעות הראשונות או ב-12 השעות הראשונות ראינו משטרה – אולי היו מפקדים שרצו לעשות משהו – שלא נתנה מענה לתרחיש כזה.
אורי מקלב: נכון, הכבישים היו סגורים, אי אפשר היה לעבור בהם, אבל מה עושים, איך פועלים בקצה הרצף?
אורי מקלב: איך משחררים את הפקק?
אורי מקלב: לא יכול להיות ש-12 שעות אנשים לא יכולים לרדת מירושלים.
אורי מקלב: הם כבר נמצאים בקצה אבל אין מישהו בקצה שמתחיל להזיז בצורה מסודרת.
אורי מקלב: אנשים היו בתוך טנדר במשך 12 שעות בסיבוב מוצא.
אורי מקלב: היו נשים בהריון, ילדים.
אורי מקלב: אני לא מדבר על מה שהם עברו, שזה סיוט.
אורי מקלב: הם בטראומה עד עכשיו.
אורי מקלב: איך שורדים את זה?
אורי מקלב: רכב דומם שאין לו דלק, או אוטובוסים שלפי התקנון הורו להם לדומם מנוע השאירו דלת פתוחה.
אורי מקלב: ככה עומדים אוטובוסים שלמים בהראל ובמקומות כאלה.
אורי מקלב: ב-03:00 לפנות בוקר כשמגיעה המשטרה ורואה שיש נשים בהריון, שיש ילדים היא אומרת שתיכף יגיעו הג'יפים שלה לפנות את האנשים לאיזה מרכז קליטה במבשרת ציון ושם יביאו להם תה חם.
אורי מקלב: מ-03:00 לפנות בוקר עד 09:00 בבוקר הם היו עדיין באותו כביש ואף אחד לא הגיע.
אורי מקלב: אני לא מדבר על המקרים הבודדים.
אורי מקלב: לא היה מענה של המשטרה לחלק הזה בתוך הסערה בשעות הראשונות, דהיינו ב-9 וב-12 השעות.
אורי מקלב: בסוף שחררתם אנשים שעמדו בכביש בגין או בהר חוצבים.
אורי מקלב: במשך 9 שעות הרכבים לא זזו.
אורי מקלב: למה זה לא קרה 9 שעות קודם?
אורי מקלב: היו פתרונות במחסום עופר, במחסום מכבים.
אורי מקלב: היה צריך לתת את האפשרות לאנשים לחזור.
אורי מקלב: גם את זה לא נתתם.
אורי מקלב: אנשים ביקשו את האפשרות לחזור לגוש דן.
אורי מקלב: גם את זה לא נתנו.
אורי מקלב: לא היה מענה לאנשים שהיו בתוך הרכב ב-443.
אורי מקלב: בלי מנוע היה רכב משפחתי עם 4 ילדים קטנים שצועקים ובוכים ואין מי שייתן מענה.
אורי מקלב: אני חושב שאחרי זה המשטרה נתנה מענה ופעלה יפה.
אורי מקלב: יש את החלק של הצבא ופיקוד העורף.
אורי מקלב: אני מכיר שלג בירושלים כבר 42 שנים.
אורי מקלב: היה מענה למקרי חירום.
אורי מקלב: לא נתתם לרכבי חירום של הצלה, של זק"א, של מתנדבים שרצו לתת מענה להגיש עזרה, להביא שמיכות, להביא אוכל לתינוקות, לפנות.
אורי מקלב: לא נתתם להם להתקרב.
אורי מקלב: סגרתם באופן שרירותי מקומות שבהם תמיד היה מענה.
אורי מקלב: תמיד הם פעלו בתבונה.
אורי מקלב: עובדה שאחרי שאפשרתם הם ידעו לתת מענה לאנשים.
אורי מקלב: פיקוד העורף שאלו אותי מה קרה, מה השתנה.
אורי מקלב: היו שלגים בירושלים.
אורי מקלב: פיקוד העורף תמיד הביא לחם, הביא מצרכי מזון לתושבים, היה מפנה חולים.
אורי מקלב: כאן היו יולדות שילדו באמצע הכביש.
אורי מקלב: זה לא היה מקרה אחד, שני מקרים או שלושה.
אורי מקלב: חברת החשמל זה סיפור בפני עצמו.
אורי מקלב: אני חושב שצריך למדוד את זה בשוך הסערה.
אורי מקלב: מה שהיה בתוך הסערה היה בתוך סערה, לא יכולתם לזוז ולנוע.
אורי מקלב: ממוצאי שבת אין כבר סערה.
אורי מקלב: לא כל המקרים זה עצים שנפלו על עמודים.
אורי מקלב: איפה המוקד של 103 שקרס לגמרי?
אורי מקלב: אנשים חיכו שעות כדי להודיע שאין להם חשמל.
אורי מקלב: לא אמרתם לאנשים שהצפי לתיקון הוא 12 שעות, 24 שעות, 48 שעות.
אורי מקלב: אנשים חושבים 4,5 שעות.
אורי מקלב: הם לא ידעו.
אורי מקלב: את אותה משפחה, את אותו זקן היו מפנים לשכנים, לבית אחר, לשכונה אחרת.
אורי מקלב: היו מוצאים פתרון.
אורי מקלב: המתמשך הזה היה דבר גרוע מאוד מאוד.
אורי מקלב: הנושא האחרון הוא הרשויות המקומיות.
אורי מקלב: אני אקח לדוגמה את עיריית ירושלים עיר הבירה.
אורי מקלב: אני לא רוצה לדבר על מועצות שבכלל לא פינו, שהשאירו שכונות שלמות שהיו מנותקות לגמרי.
אורי מקלב: בסוף דבריך אמרת שבגוש עציון היה מענה תוך כמה שעות.
אורי מקלב: היה מקרה שפינו אנשים אחרי 3 ימים של ניתוק בתוך משאית פתוחה.
אורי מקלב: אתה אומר שנתת מענה נכון?
אורי מקלב: בתוך משאית פתוחה פיניתם אנשים.
אורי מקלב: אני חושב שצריך למדוד את העיריות בשוך הסערה.
אורי מקלב: אנחנו נמצאים היום ביום שלישי.
אורי מקלב: לא ניתן מענה מינימאלי בהרבה מקומות לשכונות, למכוניות, לכבישים.
אורי מקלב: בעניין הזה היה חוסר איזון.
נחמן שי: באופן טבעי חלק גדול מהדברים נאמרו ואני לא אחזור עליהם.
נחמן שי: אנחנו כמובן גם לא עוסקים בבעיות האישיות של כל אחד מאיתנו, כי זה לא במה אישית שלנו.
נחמן שי: כל אחד מאיתנו שחווה את זה מבין יותר טוב מה משמעות המצור שהוטל עלינו.
נחמן שי: אני אתחיל בסוף דבריו של אורי.
נחמן שי: מה עם פיצוי לאזרחים שאמרו להם לא לצאת מהבית אבל מענישים אותם בהורדת ימי עבודה?
נחמן שי: אם זה תלוי באזרח הוא רוצה להגיע לעבודה כי הוא מפסיד כסף.
נחמן שי: אומרים לו לא לצאת מהבית כי אסור.
נחמן שי: משרד האוצר אמר שהוא דחה את הגשת המע"מ.
נחמן שי: יש ידיעות שהן לפעמים גובלות כבר באבסורד.
נחמן שי: את המע"מ דחו מה-15 ל-19.
נחמן שי: זאת הייתה הבשורה של משרד האוצר לאזרחים במדינת ישראל.
נחמן שי: היו מיליון ו-200 אלף אזרחים במצוקה הזאת.
נחמן שי: תגידו שתפצו את כל מי שלא יכול היה להגיע לעבודה, או לפחות לא להוריד לו יום חופשה.
נחמן שי: אני יודע שזה מסובך.
נחמן שי: במשרדי הממשלה אין שום בעיה לעשות את זה.
נחמן שי: גם במגזר הפרטי.
נחמן שי: אם צריך פותחים את הקופה.
נחמן שי: בשביל מה הקופה קיימת אם לא בשביל מצבים כאלה?
נחמן שי: באותו הקשר זה הרשויות, כי הרשות שלי אומרת שאין לה כסף כדי למלא סולר במכשירים ההנדסיים שלה.
נחמן שי: אם אין לה כסף זה התפקיד שלכם לסייע לה באותה נקודה.
נחמן שי: היא לא היחידה.
נחמן שי: אני בטוח שתוך כדי הפעילות גם עשו חישובים כספיים מה יקרה ביום מין הימים.
<שוקי אמרני: בכסף אנחנו יכולים לסייע כשנותנים לנו אותו.
נחמן שי: אתה צודק.
<שוקי אמרני: מיד פניתי בטלפון למשרד האוצר.
נחמן שי: אנחנו נזרקים פה מרשות לרשות.
נחמן שי: כשאנחנו בודקים אצלנו למה לא הגיע טכנאי מסוים, אומרים שהמשטרה עוצרת את הטכנאים כשהם מגיעים עם רכב 4 על 4.
נחמן שי: הם מחכים ביציאה מירושלים, הם לא יכולים להגיע אלינו כי המשטרה עוצרת אותם.
נחמן שי: למה יד אחת לא יודעת מיד שנייה?
נחמן שי: כאן אני רוצה להגיע לבעיה הכוללת שלא נוגעת לאף אחד מהגורמים שהיו פה ובאמת השתדלו מאוד.
נחמן שי: גם חברת חשמל, גם המים, גם בזק, גם הוט וכל אחד שהיה צריך לשרת אותנו, כולם השתדלו, אין לי ספק.
נחמן שי: ברגע המכריע - אני מכיר את זה - כולם מתאבדים כדי לסייע, כולם מתאבדים כדי שיהיה בסדר.
נחמן שי: הבעיה היא הארגון מראש, איך אנחנו נערכים.
נחמן שי: יודע את זה אלי, יודעת את זה מירי.
נחמן שי: אומר המנכ"ל למשרד להגנת העורף שהם לא במשחק.
נחמן שי: אולי הוא לא אמר, אבל אני אומר שהם לא במשחק.
<דן רונן: לא מדויק.
<דן רונן: אנחנו במשחק לפני, תוך כדי ועד הרגע הזה.
נחמן שי: אני אומר שהם לא היו.
מירי רגב: דן, הם לא היו במשחק.
נחמן שי: יש לנו במדינת ישראל גוף אחד שההתמחות שלו היא בעורף.
נחמן שי: קוראים לו פיקוד העורף.
נחמן שי: באיזה משחקי כבוד שיחק מישהו, ואנחנו עוד נלמד את זה בסוף, כדי לא לומר לאלוף פיקוד העורף ביום חמישי בצהריים להתחיל לעבוד?
נחמן שי: תאמינו לי, מאותו רגע זה היה עובד כמו שמן.
נחמן שי: יש להם את הרכבים, יש להם את היחידות, יש להם את הידע ויש להם את הניסיון.
מירי רגב: יחידות ההצלה.
נחמן שי: הם יודעים להצמיד כבר את הגדודים ואת הפלוגות שלהם לרשויות.
נחמן שי: הרשויות מדברות איתם באותה שפה.
נחמן שי: למה לא להפעיל אותם?
נחמן שי: למה צריך לחכות לשיחת טלפון של ראש עיריית ירושלים עם הרמטכ"ל ביום שישי בבוקר שאומר לו לזוז?
נחמן שי: כמובן שהרמטכ"ל התניע את מי שצריך.
נחמן שי: אם הוא היה עושה את זה 12 שעות קודם הכל היה נראה אחרת.
<נצ"מ יוסי בכר: פיקוד העורף הוא למצב חירום, הוא לא למצב שגרה.
מירי רגב: כשאנשים הולכים למות זה חירום.
מירי רגב: יש דרגות של חירום.
<נצ"מ יוסי בכר: לפיקוד העורף במצב חירום שבשגרה לוקח זמן לגייס את כוחותיו.
מירי רגב: יש לו גם סדירים, זה בסדר.
נחמן שי: הדבר האחרון זה באמת לקבוע את ההיררכיה – את אמרת את זה יפה - בין הסמכות לאחריות, כי בסוף כולם רוצים סמכות ונאבקים כדי לקבל אותה אבל כשמגיע הרגע אנחנו שואלים מי אחראי.
נחמן שי: אני שאלתי 3 ימים מי מנהל את ההצגה הזאת, מי אחראי, מי באמת מתאם בין כל הגורמים ויוצר את אותה הרמוניה שמחייבת לעבוד.
יעקב אשר: בהצגה היו מנהלים.
נחמן שי: אם לא נצא מהמשבר הזה עם החלטות ברורות מי אחראי, בזבזנו עוד משבר אחד.
<אבי רוזן: בדרך כלל אנחנו מהצד השני של המתרס בתור כאלה שמסקרים את האירועים.
<אבי רוזן: הסיבה שביקשתי לדבר היא בגלל ההיבט הנוסף שמלמד על החריגות של האירוע הזה.
<אבי רוזן: אנחנו פתחנו גל שידורים מיוחד מ-23:00 בלילה ביום חמישי.
<אבי רוזן: הוא הסתיים שעתיים לפני שבת.
<אבי רוזן: זה לא בגלל שאנחנו עם איזה שהן אינטואיציות או שאנחנו נבואיים, פשוט בגלל שקיבלנו פניות של מאזינים החל מ-18:00,19:00,20:00 בערב שהתקשרו למערכת, לאולפן בכל האמצעים שעומדים לרשותם ואמרו שהם תקועים בפקקים.
<אבי רוזן: התחלנו להבין שמשהו גדול ונורא קורה פה.
<אבי רוזן: מדובר בהודעות אס-אם-אס, ווטס-אפ למערכת.
<אבי רוזן: מרגע שהתחיל השידור הזה ונכנסנו ל-24:00 ו-01:00 בלילה, הבנו שמשהו גדול ונורא קורה כאן.
<אבי רוזן: אני נדה
<אבי רוזן: מתי לשמוע – זפזפתי בין התחנות תוך כדי שאני מנהל את השידור אצלנו - שהפכנו להיות מוקד בשידור חי.
יעקב אשר: הם הפכו להיות הנחמן שי של המפרץ.
<אבי רוזן: חבל מאוד שבאותם רגעים לא היו לנו את הכלים.
<אבי רוזן: זאת הנקודה המרכזית שרציתי להגיד כאן.
<אבי רוזן: מומלץ מאוד למי שרוצה ללמוד מה היה מבחינת השטח, להקשיב לשידורים.
<אבי רוזן: זה נמצא באתר שלנו כשידור חוזר.
<אבי רוזן: אנחנו עברנו ממאזין למאזין, פשוט קולות של זעקה ושל שבר במשך שעות רבות.
<אבי רוזן: בעמוד ענן לפני שנה תפקד מאוד יפה כל הנושא מול פיקוד העורף.
<אבי רוזן: נתנו את השירות לציבור.
<אבי רוזן: פנינו בשידור חי לפיקוד העורף.
<אבי רוזן: התשובה שקיבלנו היא שהם עוסקים ברעידת אדמה ולא בזה.
<אבי רוזן: פנינו לגורמים שונים במשטרה ממערכת ההפקה שלנו.
<אבי רוזן: פה זה היה נראה אירוע של המגזר החרדי.
<אבי רוזן: עלה חבר הכנסת אייכלר בשעה 3:30 בלילה, עלה יהודה משי זהב.
מירי רגב: מה שאתה אומר זה שלא היה לך למי לפנות.
<אבי רוזן: הרדיו תפעל את האירוע, העצים את הזעקה שלו החוצה.
יעקב אשר: אין מערכת של המדינה שנותנת הנחיות.
<אבי רוזן: עלו אנשים כדי לספר על מקרים.