GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גלעד ארדן: דיברתי על כב"א, מד"א, דיברתי על גורמי החירום וההצלה.
גלעד ארדן: אם הובנתי שלא כהלכה, אני מתנצל.
<קריאה: כל אחד בוכה מאיפה שכואב לו.
גלעד ארדן: אמרתי בתחילת הסקירה שלי שהרשויות המקומיות מתקשות להתמודד גם עם השוטף, אז ודאי שאין להם תקציבים לכל תרחיש חירום.
גלעד ארדן: אני מסכים לחלוטין עם מה שאמרת.
גלעד ארדן: השאלה שאתם שואלים, ובצדק, היא שבהינתן מצב חירום ובהינתן מצב שבו לאף אחד לא יכול היה, או אין לו מספיק תקציב להתכונן אליו, כפי שציין כאן בצדק ראש המועצה, מי הגוף שיבוא ויחלק את מנות המזון, כפי שאת אמרת, באיזה סדר עדיפויות הוא יעשה את זה ומי ינהל אותו?
גלעד ארדן: אם כך, התשובה שלי היא ברורה: פיקוד העורף הוא הגוף שנבנה לשם כך.
גלעד ארדן: יש לו יכולת לגדול מהר מאוד על בסיס אלפי חיילי מילואים, וגם בשגרה ישלו את היכולת הזאת.
גלעד ארדן: אני חושב שמי שכל השנה עובד אתו ומקיים אתו ישיבות על מצב העיריות לחירום ועל התרגילים שלהם, הוא גם זה שצריך לנהל אותו בחירום.
גלעד ארדן: כפי שאמרתי, אני לא חושב ששר הביטחון, ומנכ"ל משרד הביטחון והרמטכ"ל צריכים להימצא בסיטואציה, שכאשר נופלים טילים וצריך להחליט איך תוקפים את בינת ג'בייל, הם יחליטו עבור פיקוד העורף או יחד אתו, לאיזה רשויות מקומית לשלוח עכשיו מילואימניקים לחלץ אנשים מהבתים.
גלעד ארדן: בשביל זה, מי שפועל כל השנה עם המערכות האזרחיות ומכיר אותן, הוא זה שצריך, כשר, לשאת באחריות.
גלעד ארדן: ראש הממשלה עוסק המון בנושא העורף ומקיים כל שבועיים-שלושה, יחד עם המל"ל – דרך אגב, מעולם לא היה דבר כזה, שבמל"ל יש אדם שעוסק בנושא הזה, ואני רוצה להגיד לשבחו של ווה שהיתה התקדמות אדירה בנושא המוכנות לעורף, וראש הממשלה מנהל על זה כל הזמן דיונים והוקצו תקציבים שלא היו מעולם, בין אם זה למיגון מבנים - - -
מירי רגב: שחלקם גם ירדו לטמיון.
גלעד ארדן: לא ירדו לטמיון.
גלעד ארדן: אני לא מסכים אתך.
גלעד ארדן: אם היום המדינה מתקצבת לחברת החשמל למגן מתקנים שלה ולבית-חולים רמב"ם למגן חדר-מיון, אלו תקציבים שלא קרו, לצערי, בזכות מערכת הביטחון, שהיא היום האחראית על המיגון מכוח חוק הג"א.
גלעד ארדן: תשאלו את עצמכם, כל אותם אנשים שמתסכלים על המצב היום, כשהתרחיש המרכזי הוא איום הטילים, ול-70% מאזרחי המדינה אין ממ"דים ותשתיות לאומיות לא ממוגנות, מי האחראי מכוח חוק הג"א עד היום על המיגון?
גלעד ארדן: למה הנושא הזה לא טופל?
גלעד ארדן: והאם רוצים להשאיר את זה בידיו?
גלעד ארדן: – זאת השאלה שאני שואל.
גלעד ארדן: זו השאלה שבעיני מחייבת שינוי דרמטי בסמכויות בחוק היום, ואני מקווה שהעיסוק שלכם בנושא יחייב ביצוע הרבה יותר מהיר ויישום של אותם שינויים בחוק שצריכים לקרות.
מירי רגב: נציג משרד הביטחון, אני רוצה רק תשובה אחת, אל תרחיב הרבה: מדוע הסמכות והאחריות לא נמצאות במשרד אחד, כפי שאתם אוהבים וכפי שאנחנו יודעים שכך צריך להיות?
מירי רגב: הרי גם בצבא, גם למפקדים יש סמכות ואחריות.
מירי רגב: לא תיתן למח"ט לנהל קרב בלי שתהיה לו גם הסמכות וגם האחריות.
מירי רגב: אני שואלת אותך שאלה פשוטה: מדוע פיקוד העורף לא יועבר להגנת העורף, משרד הביטחון יתעסק עם ההיבטים המבצעיים: בניין הכוח והפעלת הכוח, ונשאיר את הקטע האזרחי לפיקוד העורף ולהגנת העורף?
<שמואל לטקו: תגידי, את באמת שואלת אותו?
חמד עמאר: את שואלת אותו ברצינות?
חמד עמאר: הוא אמור להחליט?
מירי רגב: עוד מעט אתה הולך לדבר.
מירי רגב: הוא נציג משרד הביטחון.
<דודו חן: אני אענה, אני אענה.
<דודו חן: תנו לי רגע.
מירי רגב: מהי עמדת משרד הביטחון?
גלעד ארדן: אבל יכול להיות שצריך לשלוח את מנכ"ל המשרד.
חמד עמאר: בסדר, אבל אין מקום לשאלה כזאת - - -
<דודו חן: אני מסכים אתו, ואני אענה.
מירי רגב: אל תדאג, עמאר, כנראה שבהצעת החוק הפרטית שאנחנו נביא כוועדה - - -
חמד עמאר: אין מקום לשאלה כזאת, כי הבן-אדם לא מחליט בנושא הזה.
חמד עמאר: מי שצריך לענות זה שר הביטחון וראש הממשלה.
מירי רגב: עמאר, אתה הדובר הבא.
מירי רגב: נא, בבקשה, עמדת משרד הביטחון בסוגיה הזאת.
<דודו חן: אני אעשה את זה בקצרה, 30 שניות.
<דודו חן: כפי שאת יודעת, אני מעדיף לעשות ולא לדבר, אבל היות שקיבלתי רשות לדבר, אני אגיד.
<דודו חן: אני לא קובע את המדיניות במשרד הביטחון וגם לא אחראי על זה במשרד הביטחון.
<דודו חן: כראש חטיבת המבצעים של משרד הביטחון, אני גוף ביצוע של משרד הביטחון.
<דודו חן: הטילו עלינו לסייע לעורף בסופה, עשינו את זה כפי שמשרד הביטחון יודע לעשות, בצורה מצוינת.
<דודו חן: החליטו שאני ת"פ משרד הבט"פ, יושבים פה אנשים - - -
מירי רגב: מי החליט את זה?
<דודו חן: לדעתי, בדרג המדיני.
<דודו חן: אני מקבל הנחיות מהממונים עלי.
מירי רגב: שר, אוקי.
מירי רגב: לא, אני לא רוצה שתמשיך.
מירי רגב: אתה לא באת עם עמדה ברורה של שר הביטחון לנושא הדיון של היום – אחריות וסמכות - - -
<קריאה: זה לא נושא הדיון היום.
מירי רגב: הדיון היום בוועדה בנושא:
מירי רגב: התייחסות שר הביטחון בנושא בחינת מוכנות העורף במצבי חירום.
<קריאה: כן, אבל לא על הסמכות.
<דודו חן: לא דובר על הסמכות, ואני חושב שאני לא הכתובת של הסמכות.
<דודו חן: אני יכול להסביר, אם תרצו, מה אנחנו עשינו, ומה אנחנו מסוגלים לעשות, כפי שכולם יודעים, ויעידו על כך גם משרד הבט"פ.
גלעד ארדן: שר הביטחון הוא בעל אחריות-העל למצבי חירום.
אליהו ישי: > אחריות, לא אחריות וסמכות.
אליהו ישי: אם ניכנס לאחריות וסמכות עכשיו, אנחנו נאבד את הכול.
מירי רגב: אבל זה חלק מהעניין.
מירי רגב: זה חייב להיות כאן.
גלעד ארדן: אחריות-העל במצבי חירום היא על שר הביטחון, מכוח החלטת ממשלה.
מירי רגב: בוודאי, אין שאלה בכלל.
גלעד ארדן: אם זה שלו, אז שיסביר.
גלעד ארדן: אם זה לא שלו, אז לא.
מירי רגב: בקיצור, אתה קיבלת הנחיה לעבוד תחת המשרד לביטחון פנים?
<דודו חן: אמרתי: תחת המשרד לביטחון פנים, ולעזור לכל הגופים האזרחיים במה שהם יבקשו.
מירי רגב: ואיפה הגנת העורף היו בתוך כל המערך הזה, כשיש לך אחריות-על על מצבי חירום בעורף?
<דודו חן: בשלב הראשוני עבדנו אתם בשיתוף פעולה מלא, יעיד על זה המנכ"ל שלהם.
<דודו חן: לאחר שקיבלנו הנחיות שאני עובר ת"פ – בלי משחקי כבוד, זה לא מעניין אותי בכלל, אני גוף ביצוע – עברנו למשרד לביטחון פנים, היינו צמודים אליהם לאורך כל השבוע, 24 שעות, נתנו להם את כל האמצעים ואת כל מה שהם היו צריכים.
מירי רגב: אני מבקשת לרשום לטובת הפרוטוקול, ולכתוב מכתב על זה גם לשר הביטחון – ביקשנו לשמוע פה גם על העבודה בחירום אבל גם על האחריות והסמכות של משרד הביטחון, איך היא באה לידי ביטוי בהפעלת כלל המערכות.
מירי רגב: ואם משרד הביטחון הפך להיות כפוף למשרד לביטחון פנים, מה היה פה הקשר - - -
<דודו חן: אנחנו לא כפופים - - -
מירי רגב: אתה הפכת, באירוע הזה - - -
<דודו חן: באירוע הזה - - -
מירי רגב: באירוע הזה, אמרתי.
מירי רגב: אני דיברתי על הסופה.
מירי רגב: כל האירועים פה הם בעניין הסופה.
<דודו חן: אני אומר, רגע - - -
מרדכי יוגב: לצורך זה את צריכה לזמן לדיון את שר הביטחון.
מירי רגב: אל תדאג, אנחנו נזמן.
מירי רגב: ועדת החוץ והביטחון שהייתי חברה בה ואני עדיין חברה בה, היא ועדה חשובה מאוד בעיני, ועדה שבאים אליה כוועדת לורדים.
מירי רגב: אני מקווה שזה ישתנה עם הזמן.
יעקב אשר: מי בא לוועדה?
יעקב אשר: אין ועדה.
מירי רגב: זו ועדה שרק אליה מגיע שר הביטחון, הוא לא מגיע לאף ועדה אחרת.
מירי רגב: לכן, את הדיון עם שר הביטחון נקיים בוועדת החוץ והביטחון, ואני מבקשת ממנו תשובות הגיוניות לסוגיה הזאת.
מירי רגב: ואני אומרת לך שלא משנה מה יהיה, עד שהדברים האלה יקרו, תונח בעניין הזה הצעת חוק פרטית של הכנסת, שהיא מפקחת על הרשות המבצעית, כדי שהאזרח יקבל את מה שהמדינה החליטה.
גלעד ארדן: אני רק רוצה להציע הצעת ייעול לחבר הכנסת ישי, להזמין גם אותי.
גלעד ארדן: זאת אומרת, זה לא טוב לקיים דיון כל פעם עם שר אחר לחוד.
גלעד ארדן: יש מחלוקת, ואולי שווה שהכנסת תשמע את זה בעת ובעונה אחת.
אליהו ישי: את כל השרים?
מירי רגב: נזמן את כל השרים.
מירי רגב: גם את השר לביטחון פנים.
גלעד ארדן: כי אחרת נוצר רושם לא נכון.
דוד אזולאי: לא שמענו אם הסמכות עברה מהמשרד לביטחון פנים.
מירי רגב: לא, היא לא עברה.
אליהו ישי: חברים, בוועדת המשנה למוכנות העורף, אכן, השר ארדן, שר הביטחון, השר להגנת העורף, השר לביטחון פנים, באותו דיון נשמע את זה.
אליהו ישי: ואני מקווה שבסופו של דבר תתקבל החלטה על-ידי הממשלה והעומד בראשה, ושתהיה החלטה טובה.
אליהו ישי: זה גם הפחד, שתתקבל, חלילה וחס, החלטה לא נכונה, ואז הקטסטרופה הבאה כבר רשומה על הקיר.
מירי רגב: חבר הכנסת עמאר, בבקשה, שלוש דקות עומדות לרשותך.
חמד עמאר: בוקר טוב לכולם, גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, סגנית השר לביטחון פנים.
חמד עמאר: אני חושב שהדיון הזה מתפזר.
חמד עמאר: אנחנו מדברים כאן על הסמכויות ולמי לתת סמכויות, האם למשרד לביטחון הפנים, האם לפיקוד העורף, האם לצה"ל.
חמד עמאר: זה לא הדיון כאן.
חמד עמאר: הדיון הוא על הסופה.
חמד עמאר: אנחנו עדיין לא נכנסנו לנושא הסופה.
חמד עמאר: דיברנו אם להעביר את הסמכות לשר להגנת העורף, לפיקוד העורף, או להשאיר אותה אצל השר לביטחון פנים, כאשר הנושא לא אצל השר לביטחון פנים.
חמד עמאר: אבל אני רוצה להתחיל בכמה מילים טובות על האנשים שעשו את העבודה ביום הסופה, אנשים שיצאו ועבדו בשלג, בקור, מחברת החשמל, מצה"ל, מהמשטרה, מהרשויות המקומיות.
חמד עמאר: כל האנשים האלה, קודם כל, צריך להגיד להם תודה על העבודה שהם עשו, ומשם אנחנו נתחיל.
חמד עמאר: אני בעצמי ביקרתי בבית ג'אן וראיתי את ראש הרשות, בשלג, בקור, מנסה בעצמו לפלס דרכים.
חמד עמאר: לאלה אני צריך להגיד תודה, קודם כל, על העבודה שהם עשו.
חמד עמאר: רק התחלנו לדבר, וכבר אנחנו מזהים את הבעיה.
חמד עמאר: אין גוף המוסמך על הנושא הזה, כמו ב"אסון הכרמל".
חמד עמאר: ב"אסון הכרמל" ראש הממשלה הטיל את האחריות על השר לביטחון פנים שיטפל בנושא, ובאותו זמן, כיבוי-אש היה בסמכות משרד הפנים.
חמד עמאר: נכון או לא, אדוני השר לשעבר?
אליהו ישי: כן, זה נכון.
חמד עמאר: כיבוי-אש היה בסמכותו של משרד הפנים, וראינו שאחרי השריפה והסקת מסקנות, צריך להעביר את כיבוי-אש ממשרד הפנים למשרד לביטחון פנים, והוא עבר למשרד לביטחון פנים.
אליהו ישי: את זה ראינו לפני למעלה מ-10–12 שנים, והיו המלצות שלא מומשו.
אליהו ישי: אני בעצמי אמרתי עוד לפני האסון, ובמשך כמה שנים, שצריך להעביר את זה למשרד לביטחון פנים.
אליהו ישי: רק אחרי אסון כולם מתעוררים.
חמד עמאר: אם לא היתה השריפה, לא היינו מעבירים את זה.
<קריאה: אם לא היו הרוגים, לא אם לא היתה שריפה.
<קריאה: השריפה היתה כבר והיה דוח מבקר המדינה, ולא עשו כלום.
חמד עמאר: אני הולך אתך: אם לא היו הרוגים, אז לא היינו מעבירים את כיבוי-אש לסמכותו של השר לביטחון פנים.
חמד עמאר: אנחנו לא יכולים להגיע בדיון הזה למי צריך להעביר את הסמכות, ואני לא יודע אם זה בסמכותם של חברי הכנסת להגיד: הסמכות במשרד להגנת העורף או הסמכות במשרד לביטחון פנים.
חמד עמאר: אבל מעשית, מי שתפקד בסופה, היה המשרד לביטחון פנים.
חמד עמאר: שמעו את ראש הממשלה מטיל את האחריות על השר לביטחון פנים, ראינו את המשטרה בפעולה ומתפקדת, וראינו שהשר לביטחון פנים תפעל את כל הנושא במקרה הזה.
חמד עמאר: במקרה הבא, אני מקווה שלא נצטרך לשמוע שראש הממשלה מטיל את זה על השר לביטחון פנים או על שר אחר.
חמד עמאר: צריך להיות ידוע מראש איזה שר אחראי ומי מתפעל את כל הכוחות באותו יום.
חמד עמאר: אני עדיין לא מצליח להבין איך המשרד להגנת העורף אמור לתפעל את כל הכוחות האלה, כאשר כוחות המשטרה בסמכותו של השר לביטחון פנים, כוחות כיבוי-אש בסמכותו של המשרד לביטחון פנים, מד"א עדיין לא עבר.
חמד עמאר: את אמרת שמד"א עבר, מד"א עדיין לא עבר לסמכותו של זה, אבל זה בתהליך להעביר גם אותו לסמכות המשרד לביטחון פנים.
חמד עמאר: אני ביקרתי בבית ג'אן ואני יודע שהיו צריכים נגמ"שים, ומי שהיה צריך להעביר הוא לא המשרד להגנת העורף, אלא צה"ל, ואז צה"ל העביר.
חמד עמאר: לכן הנושא הזה לא כל-כך פשוט.
חמד עמאר: זה נושא מורכב מאוד.
גלעד ארדן: רגע, אז מה אם צה"ל העביר?
גלעד ארדן: חברת החשמל העבירה חשמל, אז אולי היא תנהל את האירוע?
גלעד ארדן: מה זה קשור, מי מעביר ציוד מסוים?
גלעד ארדן: העבירו מים, אז אולי "מקורות" תנהל את האירוע כי רק לה יש מים לתת?
גלעד ארדן: זה ההיגיון?
חמד עמאר: לכן אני לא יודע איזה משרד אמור להפעיל את הכוחות בשעת הצורך.
גלעד ארדן: המשרד שכל השנה מתעסק בעורף מול העיריות ומול האזרחים.
חמד עמאר: אני מדבר על סופה.
חמד עמאר: אני לא מדבר על רעידת אדמה.
חמד עמאר: אני לא מדבר על אלפי טילים.
חמד עמאר: אני מדבר על סופה שלא פקדה את כל הארץ.
חמד עמאר: נקודה אחרונה, אני חושב שהוועדה צריכה להיכנס לנושא החקלאים והפגיעות שהיו לחקלאים.
מירי רגב: חניכי מב"ל, להתראות ובהצלחה.
אליהו ישי: נגיד שלום לחניכי מב"ל.
אליהו ישי: מקווה שלא התבלבלתם מהדיון של הבוקר.
אליהו ישי: זה לא קבוע ככה בכנסת.
אליהו ישי: זו סופה בכנסת, בעקבות הסופה.
אליהו ישי: שיהיה לכם בהצלחה.
מרדכי יוגב: אבל הם גם יכולים להיות שותפים בדיון, ולהציע המלצה על הסמכויות והאחריות.
מרדכי יוגב: הנושא הזה פתוח, ולא סגור.
חמד עמאר: הנקודה האחרונה שאני רוצה להדגיש היא נקודת הנזקים בתשתיות בתוך היישובים.
חמד עמאר: אני חושב שצריך להקצות תקציבים מיוחדים לטיפול כל הנזקים האלה בתוך הרשויות שנפגעו, במיוחד רשויות חלשות שאני מכיר, כמו: בית ג'אן, חורפיש ופקיעין.
מירי רגב: זה הדיון בשבוע הבא.
מירי רגב: בשבוע הבא אנחנו דנים רק על העיריות ועל המועצות.
מירי רגב: תודה רבה, עמאר.
מירי רגב: נציג המשרד לביטחון פנים, בבקשה, שלוש דקות.
חיים כהן: אני אנסה לעשות את זה ממש בתמצות.
חיים כהן: באופן כללי, אני חושב שהשר לביטחון פנים, מטה המשרד, יחד עם הגופים שלו, גם נערכו מבעוד מועד, יצאו הנחיות מפורטות של השר לביטחון פנים לגופים, ומהרגע שהדברים קרו היתה היערכות מתואמת משולבת בראשות משטרת ישראל עם כל גופי ההצלה, וגם של המשרד עם כל משרדי הממשלה.
חיים כהן: אני רוצה להדגיש שהתפתח פה מודל ייחודי שנופל על תבנית של מצב שגרה.
חיים כהן: זה לא הוגדר כאחד ממצבי החירום, ומצב שגרה הוא מצב שבאחריות המשרד לביטחון פנים.
חיים כהן: ומכאן הבלבול שקצת נוצר בהקשר של ההפעלה הכוללת של המערכה הזאת.
חיים כהן: המוטו, הרעיון המרכזי שלנו מבחינת הפעלת המערכת, היה לייצר מנגנון שיודע לתמוך את המאמץ העיקרי של המגיבים הראשונים בראשות משטרת ישראל להצלת חיים וסיוע לאוכלוסיה, וכן כמובן לרכז את המאמץ הממשלתי בחמ"ל נוסף, בסיוע גם לרשויות המקומיות, גם למוסדות הייחודיים של משרד הבריאות ומשרד הרווחה.
חיים כהן: התמקדנו באוכלוסיות חלשות, באוכלוסיות במצוקה.
מירי רגב: אבל אני שואלת אותך אם זה תפקיד המשרד לביטחון פנים.
מירי רגב: לגבי הסופה, אנחנו עוד נדון על כל משרד בנפרד.
מירי רגב: הקמנו צוותים ואנחנו נקיים דיוני המשך, בכוונה החלטנו, אלי ישי ואני, כדי לתת לצוותים להמשיך לעבוד ולהציג את המצגות שלהם.
מירי רגב: היום אנחנו עושים דיון במספר סדרות, ואת הדיון הבא נקיים בוועדת החוץ והביטחון בעניין הסמכות והאחריות.
מירי רגב: כתוצאה מהסופה, המשרד לביטחון פנים לקח את האחריות להצלת חיים בשלב הראשון עם כל הגורמים שהוא עובד אתם בשגרה וגם בחירום.
מירי רגב: הרי אנחנו לומדים לקחים ומסתכלים קדימה, מה הולך להיות ואיך ניערך טוב יותר כמדינה באירוע הבא.
מירי רגב: אני שואלת אותך שאלה פשוטה מאוד: במהלך הזה, שאתה מכיר מצוין, האם נכון לוודא שיש שני צירים, ציר מבצעי מיידי וציר אזרחי?
מירי רגב: את הציר המבצעי מוביל המשרד לביטחון פנים ב-24 השעות הראשונות, עד שמחליטים אם להעביר אחריות לצבא או לא להעביר, ואת הציר האזרחי מוביל המשרד להגנת העורף עם פיקוד העורף מול הרשויות המקומיות והמועצות האזוריות?
מירי רגב: תענה לי על השאלה הזאת.
מירי רגב: אני יודעת מה עשיתם.
מירי רגב: דנו בזה רבות בדיון שעבר, ואנחנו עוד נדון בעניינים האלה כשכל צוות ידבר על הנושא שלו.
חמד עמאר: האנשים האלה לא יכולים לתת תשובות כאלה.
מירי רגב: סליחה, לא, עמאר, אני תוהה - - -
חמד עמאר: - - - המשרד לביטחון פנים, שר הביטחון, ואז נקיים את הדיון.
מירי רגב: סליחה רגע, הוא נציג המשרד.
חמד עמאר: הם לא צריכים לתת את התשובות האלה.
מירי רגב: עמאר, אתה טועה.
חמד עמאר: אבל הם לא צריכים לתת את התשובה הזאת.
חיים כהן: אני מביא לפה את עמדת המשרד.
מירי רגב: בוודאי שהוא צריך.
חיים כהן: אני אתן תשובה, אני אתן את עמדת המשרד.
מירי רגב: הוא צריך לתת את חוות דעת משרדו.
מירי רגב: הוא לא בא לפה כעציץ.
חמד עמאר: אתה לא צריך לתת את עמדת המשרד.
חמד עמאר: מי שצריך לתת את העמדה הזו הוא השר לביטחון פנים.
מירי רגב: אבל הוא נציגו.
חיים כהן: אני מייצג את השר לביטחון פנים פה עכשיו.
מירי רגב: הוא נציגו.
מירי רגב: כמו שאתה נציג המפלגה שלך, הוא נציג המשרד.
חיים כהן: אני אייצג פה את השר לביטחון פנים.
חמד עמאר: אני נציג האזרחים.
מירי רגב: כן, הבנתי, עמאר.
חיים כהן: עמדת השר לביטחון פנים היא שכל המגיבים הראשונים שעוסקים במאמץ המבצעי, מאמץ הצלת החיים, צריכים להיות תחת קורת גג אחת, כאורגן אחד שלם שיודע לתת את המענה בשלמותו, גם במצב שגרה, גם במצב חירום, ולתת מענה לכל התרחישים האפשריים בנושא ביטחון פנים.
חיים כהן: אנחנו רואים את זה הלכה למעשה בצורה בלתי רגילה בשילוב של כב"א, התיאום הרבה יותר טוב, היכולת להכין את הכוח הרבה יותר טובה, ובוודאי גם הפעלת הכוח בזמן חירום כזה או אחר.
חיים כהן: הבעיה שזיהינו עכשיו, והיא בעיה לפתחנו ושל כולנו, היא המצבים שלא מוגדרים מצבי חירום בהחלטת ממשלה ב/43.
חיים כהן: אלה מצבי ביניים שבהם המשרד לביטחון פנים אחראי אבל יש מצב של אי בהירות.
חיים כהן: את זה אנחנו צריכים להסדיר.
מירי רגב: היועץ המשפטי, נא לרשום את הסוגיה הזאת.
חיים כהן: אני אומר שיש מצבים מוגדרים מאוד, והאירוע הזה לא נכנס לתוך המצבים האלה.
חיים כהן: זה לא הוכרז כאסון המוני, זה לא הוכרז כאסון טבע.
מירי רגב: אבל זה לא הוכרז בגלל טעמים אחרים שאנחנו מכירים, טעמי תקציב.
חיים כהן: לא בהכרח.
מירי רגב: בתכל'ס, אזרחי המדינה הזאת היו תחת בעיה רצינית מאוד שמדינה הגיונית היתה מציגה מיד כמצב חירום בנושא כך וכך.
מירי רגב: זאת לא הבעיה, ההצגה של הדברים.
מירי רגב: תעזוב את זה כרגע.
חיים כהן: גברתי, זה לא נכנס ההגדרה.
חיים כהן: לפי פקודת המשטרה יש הגדרה מדויקת מה זה אסון המוני.
חיים כהן: זה לא נכנס לתבנית הזאת, זה לא נכנס להגדרה הזאת, ולכן לא הוכרז אסון המוני.
חיים כהן: ולכן, מתוקף העניין הזה אנחנו מבינים שוב שבמצבי ביניים, כשאין הכרזה כזו או אחרת על מצב חירום, יש לנו בעיה להגדיר לכל אחד - - -
מירי רגב: מי אמור להכריז על מצב חירום?
מירי רגב: מי אמור להכריז על מצבי חירום מרגע שרח"ל עברה להגנת העורף?
חיים כהן: אני אומר שוב, תלוי איזה מצב חירום: לגבי אסון המוני זה השר לביטחון פנים, לגבי השטחים שבאחריות צה"ל זה שר הביטחון.
מירי רגב: ולגבי אסון טבע?
<זאב צוק-רם: שר החקלאות.
מירי רגב: רח"ל, רח"ל.
מירי רגב: הקריא את זה לטקו, והביא לנו את ההנחיה - - -
<קריאות: לא נכון, לא נכון.
<זאב צוק-רם: לא נכון.
<זאב צוק-רם: על-פי החוק במדינת ישראל, אסון טבע זה שר החקלאות.
אליהו ישי: בוקר טוב, רק תראה את הקטסטרופה – גם הממשלה עצמה, גם חברי כנסת וגם פקידים בכירים לא יודעים מה יהיה במצב כזה או אחר.
אליהו ישי: אז מה נצפה מאזרחי מדינת ישראל?
אליהו ישי: עוד טלאי, ועוד טלאי על טלאי.
<זאב צוק-רם: לא אני כתבתי את החוקים במדינת ישראל, אבל אלה החוקים.
מירי רגב: נכון, לכן אנחנו נשנה אותם.
מירי רגב: עם המבולקה הזאת, אנחנו נשנה אותם.
מירי רגב: בבקשה, היועץ המשפטי של הוועדה, תעשה לנו סדר.
<עידו בן יצחק: אירוע אסון המוני מוגדר בפקודת המשטרה, וברמה העקרונית סמכות ההכרזה היא של השר לביטחון פנים.
<עידו בן יצחק: יש נסיבות מסוימות בהן לשר לביטחון יש סמכות על מקרים כאלה, אבל ברמה העקרונית זה בסמכות של השר לביטחון פנים.
<עידו בן יצחק: אירוע אסון המוני כולל מגוון רחב של אירועים: זה יכול להיות אירוע שהוא כתוצאה מאסון טבע, כתוצאה מרעידת אדמה, כתוצאה ממשהו מלחמתי.
<עידו בן יצחק: יכולים להיות כל מיני סוגים של אירוע אסון המוני.
<עידו בן יצחק: העניין הוא שאירוע אסון המוני, מעצם טבעו, הוא אירוע שבו יש הרבה נפגעים.
<עידו בן יצחק: זה לא המקרה שהיה פה, של הסופה.
<עידו בן יצחק: לגבי מקרים מתונים יותר, אכן אין הסדרה.
<עידו בן יצחק: סמכות שר החקלאות נוגעת יותר לסמכות הפיצויים לחקלאים.
<עידו בן יצחק: היא לא נוגעת להיערכות הגורמים.
מרדכי יוגב: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לומר דבר קונקרטי מאוד.
מרדכי יוגב: יש לאקונה במדינת ישראל, והיא לאקונה של הגדרת מצבי חירום במספר דרגות.
מרדכי יוגב: לא צריך עשר, מספיק שלוש.
מרדכי יוגב: יש למצב חירום השלכות כלכליות אדירות, והשלכות של השבתת המדינה, ובהגדרה של מצבי חירום חלקיים, צריך לגזור בכל משרדי הממשלה ובכל הסמכויות והמשאבים, מה ייגזר מהם.
מרדכי יוגב: אז ניתן יהיה, במצב חירום חלקי, להגדיר מצב חירום חלקי.
מרדכי יוגב: הוא יכול להיות חלקי גם ביחס לגיאוגרפיה, הוא יכול להיות חלקי ביחס למציאות שלו והפעלת הכוחות שבו, באיזו דרגת כוננות מד"א, באיזו דרגת כוננות צה"ל מגייס או לא מגייס, באיזו דרגת כוננות כל משרד ומשרד מפעיל כל משאב ומשאב.
מרדכי יוגב: האם בשבת הזאת היה צריך לגייס את כל קציני הקישור לרשויות לחמ"ל אחד ברמלה?
מרדכי יוגב: – אני חושב שכן.
מירי רגב: מוטי, הבנתי.
מירי רגב: אנחנו נתייחס לזה בסוף.
מירי רגב: בן-מובחר, בבקשה, שלוש דקות.
<בני בן-מובחר: בוקר טוב, גברתי היושבת-ראש, שרים, חברי כנסת, חברַי ראשי הערים, אני מתנצל, אני לא רוצה לחלק פה ציון לאף אחד, מי טוב, מי עשה ומי לא.
<בני בן-מובחר: כשאני מסתכל כאן על הדיון, אני אומר, רב הנסתר על הגלוי, או שפשוט אנשים כאן לא יודעים.
אליהו ישי: רב הבלגן על הסדר.
<בני בן-מובחר: רב הבלגן, כן.
<בני בן-מובחר: אבל אני, אסור לי לחלק ציונים.
<בני בן-מובחר: אני הגעתי לכאן ביוזמתי.
<בני בן-מובחר: התקשרתי ליושבת-ראש אתמול, וביקשתי להגיע היום.
<בני בן-מובחר: אני נמצא במועצה משנת 1997, יש לי קצת ניסיון.
<קריאה: איזו מועצה?
<בני בן-מובחר: מועצה אזורית מבואות החרמון.
<בני בן-מובחר: היה שלג, והיינו בבית ג'אן, והיינו במג'דל שאמס.
אליהו ישי: בני, אתה צנוע וזה טוב, טוב שכך.
אליהו ישי: כתוב: "ואת צנועים חכמה".
אליהו ישי: יש לך ניסיון, יש לך יותר מקצת ניסיון, ואתה עושה עבודה מצוינת.
אליהו ישי: תמשיך לדבר.
<בני בן-מובחר: משרד הפנים, משטרת ישראל והמשרד להגנת העורף הם המשרדים שהיו מאחורינו, הם המשרדים שדיברו אתנו, הם המשרדים שתמכו בנו, בכולם.
<בני בן-מובחר: עברנו את מלחמת לבנון השנייה, עברנו כל מיני אירועים, ומי שעוזר לנו לשמור על מוכנות אמיתית ממש זה המשרד להגנת העורף.
<בני בן-מובחר: אבל מהדיון שהתקיים פה כרגע, אני ממליץ לכולם לחזק את ראשי הרשויות ושלא יבוא ראש המועצה, חבר שלי מסאג'ור, ויצטרך להתפרץ ולהגיד לכם: אפס תקציב.
<בני בן-מובחר: והוא צודק, הוא בוכה מאיפה שכואב לו.
<קריאה: שייתנו לו להיכנס קודם.
מירי רגב: צביקה, פה נותנים להיכנס לכל ראשי המועצות.
מירי רגב: אל תתערב ואל תסכסך ביני ובין סאג'ור.
<קריאה: חצי שעה חיכינו בחוץ.
<בני בן-מובחר: אני ממליץ לגורמים שידאגו לחזק את הרשויות ולהכין אותן מראש, ואז יקרה, וסליחה, עם כל הצניעות, מה שקרה במבואות החרמון.
<בני בן-מובחר: ביום שלישי הטרקטורים היו מרותקים, וביום חמישי בלילה וביום שישי בבוקר הצירים למרגליות, לאיזור ספסופה, הכול היה מוכן.
<בני בן-מובחר: ואפשר להפסיק להגיד לנו, אין, ואין ואין.
<בני בן-מובחר: אני הייתי בקשר עם קבלאן, ראש מועצת בית ג'אן, שנמצא פה.
<בני בן-מובחר: אתם יודעים איך הגעתי אליו עם חליפות סערה מהמשרד להגנת העורף?
<בני בן-מובחר: המשרד להגנת העורף הפעיל אותי כמתכלל אזורי לשבע רשויות, כי ראה שאני מוכן.
מירי רגב: משרד הביטחון היו מולך?
<בני בן-מובחר: לא.
<קריאה: אנחנו עבדנו מול גופי המשטרה - - -
מירי רגב: הבנתי, ואני מתארת לעצמי מה יקרה ברעידת אדמה, הכיסאות של כולכם יירעדו - - - של רעידת אדמה.
מירי רגב: אני אומרת לכם.
מירי רגב: את זה אלוהים שלח לנו לפני רעידת אדמה.
מירי רגב: כדאי שתזכרו את זה טוב.
<קריאה: ומי שהביא את כל הטרקטורים ואמצעי הצמ"ה זה משרד - - -
מירי רגב: כן, כולם היו מצוינים.
<בני בן-מובחר: אני לא יודע איזה טרקטורים אצל מי, אני לא נכנס לוויכוח עם משרד הביטחון.
דוד אזולאי: - - - חלק משרד הביטחון, חלק המשרד להגנת העורף.
דוד אזולאי: תראי איפה אנחנו חיים.
<בני בן-מובחר: אני לא נכנס לוויכוח איפה היו הטרקטורים.
<בני בן-מובחר: אני יכול לומר לכם שכל המוכנות וטרקטורים עד מוצאי-שבת עלו בסך-הכול 20,000 שקל.
<בני בן-מובחר: ולא משרד הביטחון שילם אותם, אני שילמתי את זה מתקציב המועצה.
אליהו ישי: לא הבנתי.
אליהו ישי: אתה שילמת מתקציב המועצה?
<בני בן-מובחר: התשובה היא כן.
מירי רגב: אנחנו נדבר על זה בדיון הבא, על העיריות ועל המועצות, ועל השיפויים שצריך לקבל.
אליהו ישי: אני לא סתם שואל את השאלה הזאת.
חמד עמאר: יש לו תקציב, אבל - - -
אליהו ישי: יש רשויות שאין להן ויש רשויות שיש להן.
מירי רגב: רגע, עמאר, אנחנו צריכים לסיים את הדיון בעוד חצי שעה.
מירי רגב: בן-מובחר, משפט סיכום.
מירי רגב: אתה מדבר בשבוע הבא גם.
<בני בן-מובחר: אני מדבר על זה שיכינו אותנו.
<בני בן-מובחר: תקשיבו טוב, במועצה אזורית מבואות החרמון לפני שלוש שנים הוקמה יחידת חילוץ והצלה.
<בני בן-מובחר: פיקוד העורף נמצאים פה.
<בני בן-מובחר: הכשירו אותם, שמו עליהם חותמת של מצטיינים.
<בני בן-מובחר: אתם יודעים ממי כל הציוד שלהם?
<בני בן-מובחר: – מהמשרד להגנת העורף.
<בני בן-מובחר: כל משרד שאנחנו פונים אליו – משרד הביטחון קשה לו, פיקוד העורף לא מסוגל לתמוך כספית ברשויות על הרבה מאוד סעיפים שאנחנו מבקשים ושאנחנו חושבים שהם חיוניים לשעת חירום.
<בני בן-מובחר: אם אנחנו נהיה מוכנים בשעת חירום, יציידו אותנו, יכשירו אותנו, אנחנו ניתן שהצבא והמשטרה יעסקו בשלהם.
<בני בן-מובחר: הם לא יצטרכו להתעסק אתנו.
<בני בן-מובחר: אנחנו יודעים לחלק שקיות חמות לבד.
<בני בן-מובחר: תביאו לנו את זה, אנחנו נצא לדרך.
מירי רגב: בן-מובחר, תודה רבה.
מירי רגב: חבר הכנסת טלב, בבקשה, שלוש דקות.
טלב אבו עראר: מכובדי השר, גברתי סגנית השר, התכנסנו היום לדבר על הסופה ועל הנזקים שגרמה.
טלב אבו עראר: לא התכוונו בכלל לדבר על ההתכוננות למלחמות.
טלב אבו עראר: יש אזרחים במדינת ישראל, באיזור הנגב, שמחזיקים בתעודות זהות כחולות, 90,000 במספר.
טלב אבו עראר: ולצערי, היישובים האלה, כולנו יודעים שהם לא מחוברים לחשמל, לא מוגנים בפני שום דבר, לא סערה, לא מלחמה ולא כלום.
טלב אבו עראר: הסערה שפקדה את האיזור גרמה להרבה נזקים.
טלב אבו עראר: הרסה בתים, העיפה את הפחונים שגרים בהם הערבים הבדואים שם, חסמה כניסות ויציאות ליישובים האלו, פשוט ניתקה את היישובים האלה מהעולם.
טלב אבו עראר: אפילו נודע לי על שתי נשים שילדו בבתיהן, ושלא יכלו להגיע לבית-החולים "סורוקה".
טלב אבו עראר: לא ראינו ולא שמענו שום גורם ממשלתי שדיבר או התקשר, או אפילו בתקשורת, על מצב האזרחים הבדואים בנגב.
טלב אבו עראר: בירושלים כאן, ואני מאחל להם ולכל אזרחי מדינת ישראל כל טוב, כשהתנתק החשמל ליום-יומיים, 24 שעות, 48 שעות, אפילו ראש הממשלה התערב, וכל הגורמים הממשלתיים התערבו.
דוד אזולאי: ראש הממשלה לא התערב, רק הופיע בטלוויזיה.
מירי רגב: יושב-ראש ועדת הפנים לשעבר, ידידי דוד אזולאי.
דוד אזולאי: לא, אני רק הערתי לו הערה.
מירי רגב: לך יש אחריות גדולה לקראת השבוע הבא, עם הצוות שלך בנושא העיריות.
אורי מקלב: - - - לא 24 שעות, אלא ארבע יממות רצופות בלי חשמל.
טלב אבו עראר: שבוע, שבוע, בסדר?
טלב אבו עראר: היישובים של הבדואים, אדוני, מכובדי חבר הכנסת, 65 שנים לא מחוברים לחשמל, לא 65 ימים, 65 שנים בלי חשמל, וזה בצורה מכוונת.
טלב אבו עראר: יש הבדל בין אי מוכנות לבין אי נכונות.
טלב אבו עראר: בירושלים כאן אין מוכנות, לא היתה מוכנות, אבל באיזור הנגב אין נכונות לטפל באנשים, לדאוג לאנשים, להוציא אותם מהמצב הגרוע הזה.
טלב אבו עראר: ולכן אני מברך על הקמת הוועדה שאמרה יושבת-ראש הוועדה - - -
מירי רגב: אתה חבר בה, אתה, דוד אזולאי ועמאר.
טלב אבו עראר: מי היושב-ראש?
מירי רגב: דוד אזולאי הוא יושב-ראש הוועדה בנושא סוגיית העיריות והמועצות, במגזר הלא-יהודי וגם במגזר החרדי.
מירי רגב: אתם תכינו יחד את דוח צוות הוועדה, והוא יוצג פה על-ידי שלושתכם בדיון בינואר.
מירי רגב: ראש מועצת בית ג'אן, בבקשה, שלוש דקות לפניך.
<ביאן קבלאן: בוקר טוב לכולם, אדוני השר, יושבת-ראש הוועדה, סגנית השר, חברי כנסת, עמיתַי ראשי הרשויות, מנכ"ל המשרד שמלווה אותי כבר שלושה שבועות, בני בן-מובחר.