GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ישראל עינב: למיטב ידיעתי, שר הפנים הנוכחי, בניגוד לשר הפנים הקודם שעשה את זה בסיטונות, שר הפנים הנוכחי לא פטר תאגידים.
<ישראל עינב: למיטב ידיעתי, יכול להיות שאני טועה אבל להערכתי אינני טועה.
מירי רגב: אנחנו נעביר מכתב לשר הפנים.
<ישראל עינב: לסיכום, אני לא חושב שהתושבים לא מרוצים, אני יכול להגיד - - -
<ישראל עינב: רגע, לא השלמתי את המשפט.
<ישראל עינב: לקחתי רק אוויר.
<קריאה: נעשה סקר.
פיני בדש: באר-שבע - - -
מירי רגב: פיני, אי-אפשר ככה.
מירי רגב: אתה לא מנהל כך דיונים אצלך בעיר.
פיני בדש: שיעזו לדבר אצלי.
מירי רגב: יפה, אז תשתוק כאן גם אתה.
<ישראל עינב: אין ספק שכתוצאה מעליית מחיר המים שהיא נובעת מהחלטה של הממשלה להפסיק לסבסד את המים, שום אזרח - לא אני, ולא אתה, ולא גברתי - לא אוהב לשלם יותר.
<ישראל עינב: אז ברור שאין שביעות רצון מזה.
<ישראל עינב: לא על זה מדובר.
<ישראל עינב: אנחנו לא עוסקים בפופוליזם זול, אני מקווה.
<ישראל עינב: לכן, בסופו של דבר, תאגידים אזוריים, אגב, חסכוניים הרבה יותר בכוח-אדם, למי שאמר כאן, מאשר תאגיד חד-רשותי.
פיני בדש: מאיפה קבעת את זה?
פיני בדש: מאיפה קבעת את זה בכלל?
פיני בדש: כל התאגיד שלי זה עובד אחד - - -
<אלון מסר: כבר השנה הצלחנו להוריד את תעריף המים.
<אלון מסר: - - -ב-2014 תעריף המים יורד ב-5%, הרבה מאוד בגלל ההתייעלות בתאגידים.
<אלי לוי: עזוב, ה-5% זה בלוף.
<אלון מסר: זה לא בלוף, ממש לא בלוף.
מירי רגב: חבר'ה, אתם לא נותנים לפקידים לענות.
מירי רגב: לכן, אני אשקול את המשך הדיונים עם כל ראשי הערים.
מירי רגב: לראשי ערים יש כוח.
מירי רגב: הפקידים לא מעניינים אותי.
מירי רגב: מי שמנהל את המערכות האלה הם אנשים פוליטיים.
מירי רגב: אם ראשי הערים רוצים להתחיל לעבוד אז זה הזמן.
מירי רגב: אם ראשי הערים רוצים להמשיך להתלונן אז תתלוננו על עינב.
מירי רגב: עינב הוא לא מעניין, מי שמעניין זה שר האוצר.
מירי רגב: שר האוצר יכול היום לקבל החלטה לדחות את התאגוד לעוד חצי שנה כדי שבחצי שנה הזו נעשה עבודה רצינית על תאגידי המים.
<אלון מסר: צריך להגיד, זה בניגוד להסכם שנחתם עם השלטון המקומי.
<אלון מסר: אני מקווה שאתם מכבדים הסכמים שנחתמו.
רחמים מלול: אתה מנהל את המדינה, אתה - - -
<אלון מסר: הסכמים אני אוהב לקיים ואני מצפה מהצד השני לקיים את ההסכם שנחתם.
<אלי לוי: בן כמה אתה?
<אלי לוי: הם לא רצו דירקטור בן 25.
<אלון מסר: הלוואי והייתי בן 25, הלוואי.
רחמים מלול: הוא פסל לי דירקטור בן 25 עורך-דין.
מירי רגב: גיל, אני מציעה שאנחנו נקים צוות של ארבעה ראשי ערים עם עוד שני חברי כנסת.
מירי רגב: אנחנו נקבע מדיניות שתהיה בארבעה היבטים: אחד, ציבורית.
מירי רגב: כמו שיעל גרמן השתתפה יחד איתי בהפגנה ברשות המים, בוודאי גם תבוא עכשיו ותסייע לנו.
מירי רגב: אנחנו נקיים את זה ציבורית וזה אומר, רחוב.
מירי רגב: שניים, בג"צ.
מירי רגב: נפנה לבג"צ, עותרים ציבוריים, נגד העניין של אי-עמידה בהסכמים שהיו.
מירי רגב: הדבר השלישי, חקיקה.
מירי רגב: שני חוקים שמובילים יעקב אשר ואנוכי, כולם יהיו יוזמים שלהם.
מירי רגב: החקיקה האחת מדברת על שינוי של המועדים והשנייה על ביטול תאגידי המים.
יעקב אשר: אני - - -
מירי רגב: אתה תיקח מה שאתה רוצה.
מירי רגב: מה שאתה לא רוצה אל תחתום.
מירי רגב: הדבר הרביעי, כדי שעינב לא יגיד לנו שבאים רק 15 איש נבקש מפגש של כל ראשי הערים, גם החזקים, עם שר האוצר ונמתין שיבוא.
מירי רגב: ואם לא, נבוא אליו לביתו.
מירי רגב: אלה ארבעת הצעדים שכל ראשי הערים ואנחנו נוביל.
מירי רגב: אנא תרתמו את ועדת הכלכלה לעניין.
מירי רגב: חלקכם השקעתם גם בברוורמן.
<קריאה: הוא גם תומך בזה.
מירי רגב: הוא לא תומך בזה ולא כלום.
<קריאה: אגב, ודיון על ה- - - שלא קשורות לתאגיד בכלל.
<קריאה: הם מונעים ממני לגבות מיסים וזה חוק לגבות מיסים.
מירי רגב: לכן, הסיכום שלי הוא כזה.
מירי רגב: מחיר המים הוא לא מחיר המים אלא מחיר תאגידי המים.
מירי רגב: הכיוון הוא ללכת לכיוון ברוני מים.
מירי רגב: צריך ללכת לכיוון של תפירת חליפה אישית לכל ראש עיר ולכל ראש רשות.
מירי רגב: מי שצריך לקבוע את זה זה לא הפקידים אלא זה מדיניות של ממשלה נבחרת.
מירי רגב: מי שצריך להוביל את זה כרגע זה שר האוצר.
מירי רגב: כל הכוח צריך להיות על יאיר לפיד.
מירי רגב: אנחנו ביחד נוביל מהלך.
מירי רגב: גיל, בוא אליי לראות איך אנחנו מקדמים את זה.
מירי רגב: שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה, בהמשך דיונים בעניין הצעת חוק להסדרת ההתיישבות הבדואית בנגב, התשע"ג-2013.
מירי רגב: אנחנו בהכנה לקריאה שניה ושלישית.
מירי רגב: בשבוע שעבר סיימנו להקריא את כל פרק ועדת התמורות.
מירי רגב: דנו על חמשת הסעיפים הראשונים, היו התייחסויות והסתייגויות לחמשת הסעיפים הראשונים.
מירי רגב: היום אנחנו אמורים לעבור לסעיפים 16-20 בנוסח, שאלה בעצם סעיפים: 20, 18, 23, 22, 20 ו-21 לנוסח המקורי.
מירי רגב: נשמע את הערות היועץ המשפטי לוועדה, לאחר מכן של חברי הכנסת.
<תומר רוזנר: אני אסביר שוב לחברי הכנסת ולנוכחים.
<תומר רוזנר: לבקשת הוועדה, לצורך הכנת הדיון, מספרנו את הסעיפים במספור רץ, כדי שיהיה קל להתמצא.
<תומר רוזנר: בסוגריים יופיעו לכם המספרים שהיו בנוסח המקורי של הצעת החוק הכחולה, כך שמי שרוצה להשוות, יכול להשוות.
<תומר רוזנר: בנוסף לזה, יש שינויים, שהממשלה מבקשת להכניס להצעה, בין השאר בעקבות ההערות שהתקבלו, מהציבור, מאתנו, מיושבת ראש הוועדה ומחברי הכנסת.
<תומר רוזנר: הממשלה, לאחר ששקלה בעניין, הסכימה לקבל אותם.
<תומר רוזנר: הם כבר הוקראו, רק שהם מופיעים כאן, בעקוב אחר השינויים, לעומת הנוסח הכחול.
טלב אבו עראר: אם כל זה תיקונים, אז שינו את החוק.
טלב אבו עראר: מה נשאר מהחוק?
מירי רגב: נשאר מה שאתה רוצה שיישאר ממנו, הסדרה של ההתיישבות הבדואית, האמיתית, בדרום, כמו שצריך, עם התיישבות יהודית, עם בדואים, עם האדמות שצריכות לחזור למדינה, עם הסדרה של כל העניין הזה.
מירי רגב: אתה הרי התנגדת לחוק של המדינה, אז אנחנו משנים אותו.
<תומר רוזנר: אני אדגיש שוב, הנוסח שמדובר פה היום, הוא אותו נוסח שחולק גם בשבוע שעבר ולפני שבועיים.
<תומר רוזנר: השינוי הוא לפי בקשת חברי הוועדה, שיהיה להם נוח לעקוב, הוא שינוי המספור בלבד.
<תומר רוזנר: לגבי סעיף 16 בנוסח המוצע, ההערה שלנו מתייחסת להפסקת כהונתם של חברי ועדת התמורה.
<תומר רוזנר: יש כאן הוראות, המתייחסות להפסקת הכהונה.
<תומר רוזנר: כפי שאתם זוכרים, ועדת התמורה היא ועדה, שאמורה להיות, כפי שהמשנה ליועץ המשפטי לממשלה, שהופיע כאן בשבוע שעבר אמר, ועדה מנהלית מעין שיפוטית.
<תומר רוזנר: לכן חשוב מאד לשמור על עצמאותה.
<תומר רוזנר: אנחנו סבורים, שהאפשרות שניתנת כאן, למי שמינה את חברי הוועדה, לבטל את המינוי, באותה דרך שבה הוא מינה אותם, זאת אומרת, די בקלות, עלולה לפגוע בעצמאות שיקול הדעת של חברי הוועדה הזו.
<תומר רוזנר: אנחנו סבורים, שבמצב הזה, אין מקום להרשות הפסקת כהונה של חבר ועדה רק בשל כך שהוא לא נושא חן בעיני הממנה, או שההחלטות שהוא מקבל לא נראות לממנה.
<תומר רוזנר: כדי להבטיח את עצמאות שיקול הדעת של ועדת התמורה, ראוי למנוע את האפשרות הזו.
<תומר רוזנר: יושבת ראש הוועדה הציעה והממשלה קבלה את ההצעה, לקבוע תקופת כהונה אחת של חברי הוועדה, כך שבמובן הזה, זה המשך של אותה מגמה, שמנסה להבטיח את עצמאות שיקול הדעת של חברי הוועדה בהקשר הזה.
<תומר רוזנר: לגבי סעיף 18, שעוסק בעיסוק נוסף, הממשלה מבקשת להגביל את האפשרות של חברי ועדת התמורה לעסוק בעיסוקים נוספים וזה מובן מאליו, כדי להבטיח את עצמאותם ואת מניעת ניגוד העניינים.
<תומר רוזנר: אנחנו סבורים, שאת אותן מגבלות צריך להטיל גם על מיש עוסק בכל התהליך, שהוא לאו דווקא חבר בוועדת התמורה, למשל יועצים שמשמשים את הוועדה, גם מכוח החוק וגם מכוח מינוי שהוועדה תיתן להם, גם אותם לדעתנו ראוי להגביל באותה מידה.
<תומר רוזנר: הערה נוספת שהערנו והממשלה, בין לבין הדיונים הסכימה לקבל והיא עדיין לא מופיעה כאן, זה הנושא של מי יכול לתת היתר לעיסוק נוסף.
<תומר רוזנר: בהצעה שמופיעה בפניכם כתוב שזה יהיה היועץ המשפטי של הרשות.
<תומר רוזנר: הצבענו על הבעייתיות שעלולה להיות בכך והממשלה הסכימה לתקן את זה כך שזה יהיה, במקרה של חבר ועדת תמורה, זה יהיה יושב ראש ועדת התמורה ובמקרה של יושב ראש ועדת התמורה זה יהיה יושב ראש הוועדה המייעצת.
<תומר רוזנר: אלה ההערות שלנו לגבי הסעיפים.
מירי רגב: אנחנו עוברים להתייחסות הגורמים.
מירי רגב: ראשון הדוברים חבר הכנסת אברהים צרצור.
מירי רגב: לחברי הכנסת 5 דקות דיבור ולכל שאר הדוברים 3 דקות דיבור, בבקשה.
אברהים צרצור: אתחיל בהצגת עמדתי לגבי הסעיפים ואתחיל בסעיף 16, המציע לאסור את תחילת עבודת ועדת התמורה לפני שימונו כל חבריה.
אברהים צרצור: אנחנו מציעים נוסח מוצע לתיקון סעיף 16.
אברהים צרצור: סעיף 16ב בטל.
<תומר רוזנר: אתה מתייחס לסעיף 16 המקורי, זה לא הסעיף שאנחנו מדברים עליו.
מירי רגב: אתה צריך להתייחס לסעיף 20, 22, 23, 18 ו-21.
מירי רגב: כל השאר יבוא בהמשך, הם שינו את הסדר לפי הנושאים.
אברהים צרצור: לגבי סעיף 20, אנחנו מציעים: א.
אברהים צרצור: קביעת תקופת כהונה אחת בחוק, שלא מוגבלת בזמן.
אברהים צרצור: כלומר, חבר הוועדה יכהן בוועדה עד לסיום עבודתה, או אם החלה לגביו עילת פסלות מהמפורטות בחוק.
אברהים צרצור: ב.
אברהים צרצור: לבטל את אפשרות הפסקת הכהונה לפני תום התקופה, לחילופין לקבוע את העילות למצבים כאלה בחוק.
אברהים צרצור: על כן אנחנו מציעים את הנוסח לגבי סעיף 20 כדלקמן: סעיפים 20(א) ו-20(ב) יבוטלו ובמקומם יבוא: 20.
אברהים צרצור: כהונתו של חבר ועדת תמורה לא תפסק, אלא בהתקיים אחת מהעילות הבאות: א.
אברהים צרצור: תפקידה של ועדת תמורה הסתיים ואין עוד צורך בהמשך קיום הוועדה.
אברהים צרצור: חדל להתקיים לגביו תנאי מהתנאים למינויו, לפי סעיף 11, או שהחלה להתקיים לגביו עילת פסלות לפי סעיף 19.
אברהים צרצור: ג.
אברהים צרצור: הוא התפטר במסירת הודעה למי שמינה אותו ולמנהל הרשות.
אברהים צרצור: לגבי סעיף 21, אנחנו מציעים: א.
אברהים צרצור: לקבוע את המצבים של ניגוד עניינים בחוק ולא להותיר את הדברים להחלטת היועץ המשפטי, כך נהוג גם בתחומים דומים, ראה לדוגמה סעיף 47(א) לחוק התכנון והבנייה התשכ"ה-1965, אשר מסדיר את מצבי ניגוד העניינים, שחבר מוסד תכנון יכול להימצא בהם.
אברהים צרצור: לקבוע הוראות עונשים כלפי חבר ועדה שיימצא בניגוד עניינים, כלומר, את העונש הפלילי שיוטל על חבר ועדה, שיימצא במצב של ניגוד עניינים.
אברהים צרצור: על כן, הנוסח שאנחנו מציעים לתיקון סעיף 21: בסעיף 21, אחרי המילים "ניגוד עניינים" ועד למילים "יפעל כמפורט להלן", יבוא: מחמת שיש לו, במישרין או בעקיפין, בעצמו או על ידי קרובו, סוכנו, או שותפו, או על ידי קרוביהם, כל חלק או טובת הנאה, בכל עניין העומד לדיון.
אברהים צרצור: סעיף 21 (1) – למחוק את המשפט "עד שיקבל את הנחיית היועץ המשפטי של הרשות בעניין ויפעל לפיה".
מירי רגב: הוועדה מחקה את זה, והם קבלו את זה.
אברהים צרצור: להוסיף לסעיף 21 סעיף קטן (3) שלפיו: העובר על הוראות סעיף זה, דינו מאסר שנה אחת והוראה זו אינה גורעת מאחריותו הפלילית או האזרחית של אדם, על פי כל דין.
אברהים צרצור: לגבי סעיף 22, אנחנו מציעים לקבוע את כלי השכר כבר בחוק.
אברהים צרצור: להכפיף את סמכות ראש הממשלה בקביעת הכללים, להוראת כל דין, לרבות חוק חובת מכרזים ותקניו וחקיקת שירות המדינה.
אברהים צרצור: בסעיף 23 אנחנו מציעים כדלקמן:
אברהים צרצור: להגדיר בחוק את מצבי ניגוד העניינים בין העיסוק כחבר ועדה לבין העיסוק הנוסף.
אברהים צרצור: לקבוע את הכללים להתרת עיסוק אחר בנוסף לחברות בוועדה.
אברהים צרצור: גם אם תאושר סמכות היועץ המשפטי של הרשות להתיר עיסוק אחר כאמור, יש להגדיר בחוק את מצבי ניגוד העניינים, בין העיסוק כחבר ועדה לבין העיסוק הנוסף ולקבוע את הכללים להתרת עיסוק אחר, בנוסף לחברות בוועדה.
אברהים צרצור: לגבי סעיף 23 אנחנו מציעים את הנוסח הבא: 23.
אברהים צרצור: לא יעסוק חבר ועדת תמורה, שאינו עובד מדינה, בכל עיסוק אחר, אלא בהיתר מאת שר המשפטים ובלבד שאין העיסוק האחר עלול לגרום לניגוד עניינים עם תפקידו בוועדת התמורה, מחמת שעלול להיות לו, בשל העיסוק האחר, במישרין או בעקיפין, בעצמו או על ידי קרובו, סוכנו, או שותפו, או על ידי קרוביהם, כל חלק או טובת הנאה, בעניין העומד לדיון בוועדת התמורה.
מירי רגב: מה עם סעיף 18?
אברהים צרצור: לגבי סעיף 18 אנחנו מציעים לחייב את שר המשפטים בפרסום תקנות בעניין סדרי הדין והדיונים לפני ועדת התמורה, ובכלל זה דרכי קבלת החלטות ותנאי פרסומן.
אברהים צרצור: אנחנו מציעים לבטל את סעיפים 18 (ב)-(ד).
אברהים צרצור: במקום סעיף 18(ה) יבוא סעיף 180ב'.
אברהים צרצור: 18(ב) – תוך שלושה חודשים מיום תחילת חוק זה, יתקין שר המשפטים תקנות לעניין סדרי הדין בהליכים לפני ועדת התמורה ובכלל זה לעניין דרכי קבלת החלטות לעניין מסירה והמצאה של החלטות, לעניין פרסום ההחלטות ולגבי כל עניין אחר הדרוש לביצוע החוק.
מירי רגב: תודה רבה על ההערות הענייניות.
בצלאל סמוטריץ': שתי הערות קטנות.
בצלאל סמוטריץ': בסעיף 16, בנוסח שבפנינו, אנחנו כמובן מצטרפים להערה של הוועדה, לא נכון שמי שמינה, חבר ועדת תמורות, יכול להחליט על סיום כהונתו.
בצלאל סמוטריץ': צריך לשמור על עצמאותם.
בצלאל סמוטריץ': ועדת תמורה מתפקדת כגוף, מעין שיפוטי.
בצלאל סמוטריץ': לסעיף 19(ה) בנוסח הנוכחי, זה תיקון שאנחנו מבקשים, בהמשך לתיקון קודם שבקשתנו, בסעיף 14(א).
בצלאל סמוטריץ': סעיף 14 מונה רשימה של יועצים, שוועדת התמורות יכולה להעסיק.
בצלאל סמוטריץ': הוא קבע שני יועצים קבועים, שכל הוועדות יעסיקו ואפשר לכל ועדה למנות לעצמה את היועצים.
בצלאל סמוטריץ': בקשנו כבר אז, שלא כל ועדה תוכל להחליט לעצמה איזה יועצים היא מעסיקה, אלא ששר המשפטים יקבע בתקנות סוג מסוים או שורה מסוימת של יועצים, שיועסקו באופן שווה אצל כל הוועדות.
בצלאל סמוטריץ': בהמשך לזה, אנחנו מבקשים פה, ב-19(ה), כשמדובר על התקנות ששר המשפטים מתקין בהקשר הזה, להוסיף את המשפט: "ובכלל זה לעניין מינוי מומחים והגשת חוות דעת.
מירי רגב: חבר הכנסת חנא סוייד.
חנא סוייד: תודה גברתי היושבת ראש.
חנא סוייד: יש לי הערה כללית, ראיתי שהאלוף במילואים אלמוג עבר לשבת לידך, שזה בדרך כלל מקום השמור לשר האחראי.
חנא סוייד: אני רוצה לברר, שמעתי לאחרונה שמדברים על השר יאיר שמיר שיחליף את השר בגין, רציתי לדעת האם אחד הקריטריונים לתפקיד השר המוביל חוק זה, הוא שיהיה בן של ראש ממשלה לשעבר?
מירי רגב: אני רואה שאתם בקיאים בהיסטוריה של הליכוד.
חנא סוייד: בדרך כלל, הובלה של חוק, כשמדובר בחוק כמו החוק הזה, שיש לו השלכות רבות, יש לזה אחריות מיניסטריאלית.
חנא סוייד: נכון שזה משרד ראש הממשלה, אבל היה רגיל ששר אחד יוביל את העניין, אז שווה שתתייחסי לעניין ברשותך.
מירי רגב: אני אחזור על דברים, שאמרתי גם בפעם הקודמת.
מירי רגב: ראש ממשלה ממנה שר אחראי.
מירי רגב: לנו אין נגיעה באיזה שר ממונה ואין לנו מושג מי זה יהיה.
מירי רגב: ברגע שיהיה שר אחראי, כמובן שנקבל אותו בברכה.
מירי רגב: כפי שאמרתי, הכנסת ממשיכה לעסוק בהצעת החוק, כל עוד הממשלה לא משכה את הצעת החוק.
מירי רגב: אמרתי בתחילת הדיונים ואמרתי גם לראש הממשלה, גם למנכ"ל משרדו וגם למי, שמבחינת ראש הממשלה אמון על החוק הזה, שזה המטה והרשות ברשותו של דורון ויהודה, דורון מונה לטובת העניין הזה.
מירי רגב: אנחנו נכניס שינויים בחוק.
מירי רגב: אתה מכיר את זה, אף חוק לא מגיע לכנסת ויוצא מהכנסת כפי שהוא.
מירי רגב: עובדה שכבר עכשיו אמר חבר הכנסת צרצור כמה דברים, שבעיני גם היו נכונים וכבר הורדנו אותם מהצעת החוק המקורית.
מירי רגב: מראש אמרנו לממשלה, אם אתם רוצים לדון בזה, בבקשה, אבל אנחנו לא מקבלים את זה.
מירי רגב: עוד לא הגענו לקטע המהותי של החוק.
מירי רגב: אז, כמוש אתה יודע, הייתם שותפים כולכם, הביאו את מסמך ההבנות ואני שמחה על כך.
מירי רגב: כתוצאה מזה, גרמנו לדיון גם בממשלה.
מירי רגב: אנחנו נשב על המהות, אני מתארת לעצמי שעוד שבועיים נסיים את הקטע הבירוקרטי של איך תראה הוועדה, מי ישב בוועדה, כן יועץ משפטי או לא יועץ משפטי, אלה דברים קלים.
מירי רגב: הדברים הקלים יהיו מאחורינו ואז נגיע לליבה, שהליבה מדברת מהם התמורות, מי מקבל את התמורות והאם החוק הזה בא לטפל רק ב-3,000 איש או בכלל ההתיישבות הבדואית.
מירי רגב: אמרתי לך בתחילת דרכי, אני רוצה שהחוק הזה ייתן מענה לכלל ההתיישבות הבדואית בנגב.
מירי רגב: בין היתר כמובן, גם לאותם 3,000 אנשים, שהם בעלי התביעות.
מירי רגב: ברגע שיחליטו מי השר, הוא יצטרף לדיונים פה.
מירי רגב: כל עוד לא החליטו מי השר, דורון מבחינתי, על פי מה שקבלתי, גם ממנכ"ל משרד ראש הממשלה, גם מגיל שפר רל"ש ראש הממשלה, כרגע דורון ממשיך והם ממשיכים עם החוק כרגיל.
מירי רגב: אני אמורה להיפגש היום עם ראש הממשלה.
מירי רגב: אני אשמע ממנו אם יש שינוי ומי השר האחראי.
מירי רגב: ברגע שיהיה שר והממשלה תאשר אותו, הוא בוודאי יבוא לכאן.
מירי רגב: לכן מבחינתנו, אנחנו מתנהלים בחוק הזה כרגיל, עם ההערות שלנו, עם ההסתייגויות שלנו.
מירי רגב: אני בכוונה מחכה שלמהות נגיע כשיהיה כבר שר, שיוכל לתת לנו תשובות, לא שאני חושבת שהתשובות של דורון לא חשובות, אבל בסוף, החוק הזה הוא מדיניות של ממשלה, מדיניות של הסדרת ההתיישבות הבדואית בנגב והמטה והמנהלת אמורים ליישם את ההחלטות האלה.
באסל גטאס: האם היום, בישיבתך עם ראש הממשלה, יהיה לך יסוד סביר להניח, שהממשלה עומדת, או לשנות מהותית את החוק או למשוך אותו?
באסל גטאס: האם לא חבל להמשיך בדיונים בוועדה, כאשר זה מסתמן כאופציה ריאלית?
מירי רגב: אם הם מתכוונים לשנות את החוק, בהתאם גם לתפיסות של רוב חברי הוועדה, גם של הימין וגם של השמאל, שמתנגדים לעשות שינוי, לא בישובים עצמם, אלא אומרים, בואו לא ניקח להם את האדמות שלהם, שישבו במקומות שלהם ונרחיב את הישובים.
מירי רגב: אם השינוי של הממשלה הוא לשמוע את כיווני הוועדה, גם ימין וגם שמאל, זה מצוין.
מירי רגב: אם הכיוון שלה שונה, אנחנו נדון בחוק הזה, כמו שאנחנו דנים בחוק התכנון והבניה, שגם שם יש לי הרבה מאד שינויים, ויהיה שר אחראי ואנחנו נכניס את השינויים.
מירי רגב: כמו בווד"לים, שהכנסנו שינויים וכמו בכל חוק שמגיע לוועדה בכנסת.
מירי רגב: זה לא חוק שונה בעיני, אלא אם הממשלה תחליט שהיא מושכת אותו.
מירי רגב: אם הממשלה מושכת אותו, אז שתמשוך את החוק ואנחנו כמובן לא נדון בחוק, שהממשלה יזמה והממשלה יכולה גם למשוך אותו.
מירי רגב: אני מציעה שתתייחס בזמן שלך, לסעיפים שדברנו עליהם בדיון הזה.
חנא סוייד: אני רוצה להעלות שלוש נקודות נוספות סביב העניין של תפקוד ועדת הערר.
חנא סוייד: סעיפי על, אני לא רוצה לשייך אותם לאחד מהסעיפים הספציפיים, אבל אעלה את העניין של אפשרות של אינסטנציית ערעור על החלטות ועדת הערר.
חנא סוייד: כפי שמוסבר בחוק, אין אפשרות לערער על החלטות של ועדת הערר.
<תומר רוזנר: בסוף החוק יש סעיף, שכרגע הממשלה מציעה, שאפשר יהיה להגיש עתירה מנהלית.
חנא סוייד: אני יודע ואני לא מסתפק בזה.
מירי רגב: נגיע לסעיף, זה לא בסעיף הזה.
חנא סוייד: כל ועדה שהיא ועדה מנהלית, מעין שיפוטית, מאפשרים, לפחות בנושאים מקבילים, אנחנו לא רחוקים מנושאי התכנון והבניה, כפי שאת יודעת כמובילת חוק הווד"לים, שבאותו מסלול מנהלי, יהיה אפשר לערער על החלטה של ועדה מקומית באינסטנציה גבוהה יותר, עד המועצה הלאומית לתכנון ובניה.
חנא סוייד: כאן החלטת הוועדה היא סופית אין אפשרות לערער עליה במסגרת המנהלית המקצועית.
חנא סוייד: יש לך את האפשרות, שקיימת בעצם לגבי כל דבר במדינת ישראל, ללכת לבית משפט.
חנא סוייד: לדעתי זה טעם לפגם, צריך לאפשר באותו מסלול, אפשרות של ערר מנהלי לוועדת הערר.
חנא סוייד: זה מתווה ועדה, שהיא שונה ומשונה בהווי המנהלי בוועדות, מעין שיפוטיות, במדינת ישראל.
חנא סוייד: כמעט בכל תחום שאני מכיר, יש את האפשרות לערער באותו מסלול.
חנא סוייד: ההבדל הוא ניכר, היועץ המשפטי יכול להסביר את זה.
<תומר רוזנר: תציע את ההרכב שאתה מבקש.
חנא סוייד: אני לא רוצה להיכנס לזה.
חנא סוייד: אני מכוון לעיקרון שתהיה אינסטנציית ערעור.
חנא סוייד: דבר שני שאני רוצה להדגיש ואני רוצה שהוא יהיה ברור ומוטמע, הוא האפשרות שתובעים, להיעזר במומחים, כאשר הם מתייצבים בפני ועדת הערר.
חנא סוייד: מדובר כאן, שוועדת הערר יכולה להיעזר ב-1001 יועצים, מכל מיני תחומים והתמחויות.
חנא סוייד: לא מזכירים בכלל את האפשרות שתובע הבעלות יכול להצטייד ולבוא עם עורך דין, עם מומחה בפיענוח תצלומי אוויר, שנעשו ונמצאים אך ורק בידי הממשלה והם לדעתי יהיו ההוכחה היחידה לכך, שהקרקע הייתה מוחזקת לפני 40 שנה.
חנא סוייד: אני לא שקט.
חנא סוייד: אם יבוא מומחה רק מצד הממשלה ויגיד שתצלום האוויר הזה מוכיח כך וכך, אני רוצה, שלתובע תהיה אפשרות, שהוא יביא מומחה מחוץ לארץ או מהארץ, שיגיד, שהפרשנות של תצלום האוויר לא נכונה והוא מעמיד דעה אחרת מול הדעה של המומחה שוועדה מצטיידת בו.
חנא סוייד: האפשרות של תובעים להיעזר במומחים, מכל הסוגים, אדריכלים, מהנדסים , עורכי דין, שתהיה כתובה ותהיה ברורה.
חנא סוייד: לגבי פרסום החלטות לציבור.
חנא סוייד: העליתי את העניין ואני מבקש להעלות אותו שוב.
חנא סוייד: ראיתי בצורה כזו או אחרת, אני חי בוורסיה המסורבלת של הצעת החוק, שאני מבין שהוסדרה, שבפרסום החלטות ועדת התמורה, אפשר למחוק דברים ואפשר להסתיר, זאת אומרת לא לפרסם את כל תוכן ההחלטה למי זה שייך וכו'.
חנא סוייד: אני חושב שזה סידור לא טוב, כי יש קשר לזכות שלי בעמדה של אנשים אחרים.
חנא סוייד: כלומר, אם אנשים שתובעים בעלות על קרקע בחלקה שלי, אם הם נמנעים או תובעים, אם הם מאשרים את התביעה או לא מאשרים את התביעה, זה משפיע על התוצאה שאני יכול לקבל.
חנא סוייד: לכן, לא יכול להיות מצב, בו מסתירים מי תובע מאשר, מי לא תובע מאשר, או לקבל החלטות על סמך עדות של אנשים נסתרים, סמויים, שאי אפשר להביא אותם ולחקור אותם.
חנא סוייד: אני חושב שזה טעם לפגם שאי אפשר לסמוך עליו.
חנא סוייד: הערה אחרונה, אני חוזר לנקודת המוצא.
חנא סוייד: למה שוועדת התמורה לא יעבדו לפי הכללים של ועדות הסדר, על פי חוק פקודת הסדר מקרקעין?
חנא סוייד: אני לא מבין למה צריך להמציא את הגלגל.
חנא סוייד: כל התחלת התהליך הייתה לפי חוק הסדר מקרקעין, למה צריך להמציא עכשיו את הגלגל ולהמציא כללים חדשים?
חנא סוייד: הרי יש פקודה, שכבר חיה 60, 70, 80 שנה, היא נוסתה בכל מיני קונסטלציות ובכל מיני מקומות ואפשר לסמוך עליה.
חנא סוייד: למה צריך להמציא את הגלגל.
חנא סוייד: אני חושב שהעיגון של ועדות התמורה, הסמכויות שלהן צריכות להיות מוקנות, או שאובות מחוק הסדר מקרקעין.
מירי רגב: תודה רבה, עורכת דין דבי גילד-חיו.
<דבי גילד-חיו: דבי גילד-חיו, מהאגודה לזכויות האזרח וגם בשם ארגון "במקום".
<דבי גילד-חיו: לגבי ועדת התמורות, התיקונים וההוספות של הסעיפים הפרטניים לא משנה את הקונספט של איך עובדת הוועדה הזו.
<דבי גילד-חיו: לדעתנו לא צריך בכלל להקים את הוועדה אלא ללכת לפתרונות מסוג אחר.
<דבי גילד-חיו: אני רוצה להביא כדוגמה את מה שנעשה במחוז צפון, במסגרת תמ"מ 2, שזו תכנית דומה, מקבילה לתכנית מטרופולין באר-שבע, שאנחנו מדברים עליה כל הזמן.
<דבי גילד-חיו: במסגרת תמ"מ 2 עשו את ההכרה בכל המקבצים, אני קוראת לזה מקבצים, כי זו הייתה המילה שהמדינה השתמשה בה, עשו הכרה והסדרה של כל הישובים האלה במסגרת אותו תמ"מ, במסגרת הליכי תכנון.
<דבי גילד-חיו: גם שם, בצפון, יש בעיות של סכסוכי קרקע, אני משתמשת במילים של המדינה, וסכסוכי הקרקע האלה לא נפתרו בתוך הליכי התכנון, למרות שעשו הכרה והסדירו את הישובים.
<דבי גילד-חיו: את סכסוכי הקרקע פתרו במקביל, בדרך של הידברות פרטנית עם בעלי הסכסוכים.
<דבי גילד-חיו: אגב, חלק מהסכסוכים נפתרו בפתרונות נדיבים הרבה יותר ממה שמוצע פה בחוק - - -
מירי רגב: חכי, עוד לא שמעת את השינויים שלנו.
מירי רגב: נראה מה תגידי עליהם אחר כך.
<דבי גילד-חיו: וחלק מסכסוכי הקרקע נשארו עדיין פתוחים, אבל בלי שום קשר, התכנון התקדם והכירו בישובים האלה בצפון.
<דבי גילד-חיו: אני חושבת שבמקום להקים את ועדת התמורות הזו, שלפי קריטריונים שהחוק הזה קובע היא תשב ותכריע בתביעות האלה, צריך ללכת בדרך הזו של קידום התכנון ובמקביל פתרון פרטני מתובעי בעלויות על הקרקע.
מירי רגב: חבר הכנסת גטאס בבקשה ולאחריו בני תפילין.
באסל גטאס: כל פעם שאני משתתף בדיון על הסעיפים הפרטניים של החוק, אני מרגיש כמישהו שיצא כבר גזר הדין נגדו וגבולות המשא ומתן בינו לבין המוציא לפועל של גזר הדין, זה על תנאי הכלא.
באסל גטאס: כל אימת שאני קורא סעיף מסוים בחוק, קשה לי להציע או לחשוב על תיקונים באותם סעיפים, כי כל סך כל התיקונים בסעיפים הפרטניים לא יובילו לשינוי מהותי בכוונת המחוקק או במטרת החוק.
באסל גטאס: זה אולי ישפר, כפי שאמרתי את תנאי ה"הוצאה להורג", או תנאי הנישול או תנאי ההדרה, או תנאי הגירוש, מה שאתם רוצים.
באסל גטאס: איך משפרים תנאים של גירוש?
באסל גטאס: איך משפרים תנאים של נישול?
באסל גטאס: בדיון הראשון של הוועדה הרשיתי לעצמי להשוות בין מה שקורה היום לבין מה שקרה בשנות ה-70, בגליל, הפקעת הקרקעות של בקעת סכנין ומה שהיה ב-15 השנים שאחרי יום האדמה.
באסל גטאס: אמרתי, אז היו שאהידים ושביתות על 20,000 דונם.
באסל גטאס: היום המדינה מתכוונת להפקיע כחצי מיליון דונם לפחות מידי התובעים, בעלי הקרקע האמיתיים, הילידים של האזור והערבים בארץ היום לפחות פי 3 ממה שהיה מספרם בשנת 76.
באסל גטאס: המדינה התנגדה באופן הרבה יותר קשוח ממה שהיא מדברת היום על נושא הבדואים בנגב, לכל הכרה של כפרים בלתי מוכרים בצפון.
באסל גטאס: הייתי, בתפקידי מנכ"ל אגודת הגליל, מעורב בחיי התושבים במתן שירותים, בניהול המאבק ויודע כמה המדינה התנגדה.
באסל גטאס: התנגדו מכל סיבה שרק אפשר לחשוב עליה.
באסל גטאס: עד שבשלב מסוים, הממשלה, בהחלטה פוליטית מדינית, החליטה כן להכיר בישובים.
באסל גטאס: אתם יודעים מה?
באסל גטאס: לא נפל שום דבר מהשמיים.
באסל גטאס: היום, ישובים כמו כמאנה, על הר כמון, גדלים ומתפתחים, אלא אם מישהו נפגע ממראה של מסגד על הר.
באסל גטאס: אנשים מקבלים מגרשים ובונים ולידם מכמנים ואנשים גרים בשכנות טובה, ככל שידוע לי.
באסל גטאס: אפילו פילנטרופים ממכמנים מממנים תכניות לימוד בתוך כמאנה, לא קרה כלום.
באסל גטאס: אותם ישובים, שהיו בתוך אזור אש, אזור 9 המפורסם, היום מתפתחים.
באסל גטאס: כל הטיעונים הקודמים של הממשלות שהיו לפני 93 הלכו.
באסל גטאס: כשיש כוונה פוליטית אמיתית להידבר, לבוא לקראת האנשים, לבוא לחלוק באופן, לא רוצה להגיד שוויוני, אבל של צדק יחסי, את המרחב הציבורי, אז כן מוצאים דרכים.
באסל גטאס: אני שוב חוזר ואומר, לא צריך ועדות תמורות, אני מצטרף לדברי דבי ודברי חבר הכנסת חנא סוייד, בכלל לדון על נושא הקמת מנגנון חדש, שיאפשר, בצורה מנהלית את ההפקעות ואת הגירוש ואת אי ההכרה בתביעות, ללא כמעט אפשרות של ערר, זה מראה שהמדינה והכוונות שלה זה לא הידברות.
באסל גטאס: שהמדינה והרשות ילמדו מהניסיון שהיה בצפון, איך הוכרו 9 כפרים חדשים ולא קרה כלום, היום הם מתפתחים ומקבלים מגרשים ותשתיות ויש להם בתי ספר.
<בני תפילין: נוטים להתבלבל פה, ועדת התמורות לא תדון בנושא תביעות הבעלות.
<בני תפילין: מרגע שהגעת לוועדת התמורות ויתרת על הזכויות שלך לדון בבית משפט.
<בני תפילין: היא בעצם תדון מה יציעו ברשות לקבל, תרצה תקבל, לא תרצה לא תקבל.
<בני תפילין: הוועדה הזו לא אמורה להתקיים.
<בני תפילין: בדואי אמור לשבת מול הרשות, לסכם מה מגיע לו.
<בני תפילין: במידה ולא סכמו, אז לבוא לוועדה והיא תדון כמה כסף מגיע לו, זה תפקידה.
<בני תפילין: מרגע שהגעת לוועדת תמורות, אין לך זכויות בקרקע, ביטלת את הזכות שלך לדון בבית משפט.
<בני תפילין: תוכל לערער על הסכום שמציעים לך.
<בני תפילין: לדעתי ואני אגיד בזהירות, בעולם התחתון הבוררות יותר ברורה.
מירי רגב: חבר הכנסת טלב אבו עראר ולאחר מכן יריב מוהר.
ג'מאל זחאלקה: אני מציע לדון באמירתו על העולם התחתון.
ג'מאל זחאלקה: נבקש מהמ.מ.מ שיכתבו איך עושים בוררות בעולם התחתון ונראה מה יותר טוב, זה או ועדת התמורות שלכם.
ג'מאל זחאלקה: זו הצעה רצינית.
מירי רגב: יהיה לך זמן לדבר ואז נקשיב בקשב רב להצעה הרצינית שלך.
מירי רגב: יריב, לא הגשת את התיקון בזמן, תפנה למזכירות הוועדה.
מירי רגב: בבקשה חבר הכנסת אבו עראר.
ג'מאל זחאלקה: לאור מה שאני שומע, יש אנשים שיכולים להתקבל בעולם התחתון.
ג'מאל זחאלקה: הם גנבים עם עניבה.
ג'מאל זחאלקה: שודדי קרקע עם עניבה.
טלב אבו עראר: האמת היא, שאנחנו יושבים בוועדה לצורך בזבוז זמן, כאילו שאין לנו מה לעשות חוץ מלנהל דיון מיותר מאד.
טלב אבו עראר: יושבת ראש הוועדה מתעקשת, למרותש כל העולם יודע על גניזת החוק.
טלב אבו עראר: היא נזכרת לשבת עם ראש הממשלה מחר או היום ואז לעדכן.
טלב אבו עראר: ראש הממשלה כבר הודיע שהחוק נגנז.