GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: גם האוכלוסייה, דרך אגב, מפרידה.
מירי רגב: גם האוכלוסייה הבדואית מפרידה בינם לבינך, טלב, מה לעשות?
טלב אבו עראר: אנחנו חברי הכנסת מייצגים את הציבור שלנו - - -
מירי רגב: אתה בעיני לא מייצג את הציבור הבדואי.
טלב אבו עראר: קודם כל אני בדואי, גר שם.
טלב אבו עראר: אני חי את - - -
מירי רגב: תקשיב, טלב, אתה יודע שעלינו לשידור – נתתי כבר שמות של אנשים שחושבים אחרת ממך.
מירי רגב: יוני, תודה רבה.
מירי רגב: חבר הכנסת זבולון קלפה עכשיו.
מירי רגב: אחרון הדוברים בעניין הזה יהיה דורון אלמוג.
מירי רגב: אחריו אני אתייחס ונעבור להסתייגויות של הסבב הראשון.
<שמואל דוד: אני לא מקבל זכות דיבור?
מירי רגב: לא נתתי לך זכות דיבור על נושאים כלליים – רק על סעיפי החוק.
מירי רגב: סליחה, אתה עוד לא חבר כנסת.
מירי רגב: כרגע אנחנו מדברים רק על דברי בגין, אחר כך אנחנו נסיים את ההסתייגויות של הסבב הראשון של מה שהקראנו.
מירי רגב: חבר הכנסת חנא סוייד הוא היחידי שנשאר והובטח לו לסיים את זה פה.
מירי רגב: אחר כך ממשיכים עם הקטע הטכני, מה שנספיק עד שעה 11:00.
זבולון כלפה: תודה רבה לך.
זבולון כלפה: לגבי הדיון שהתפתח פה על מי ממייצג באמת את הבדואים, אני מעדיף להתלות בבני בגין עצמו, השר לשעבר, הוא אמר פה יותר מפעם אחת מפורשות שהאוכלוסייה הבדואית אומרת במפורש שרק הם מייצגים את עצמם – אף אחד אחר לא ייצג אותם.
זבולון כלפה: הוא אמר את זה יותר מפעם אחת, אפשר לראות את זה בהקלטות וזה לא בא חלילה להתריס כנגד אף אחד - - -
טלב אבו עראר: כל מה שהוא אמר זה אמת?
מירי רגב: אני רוצה שנאפשר לזבולון לדבר.
טלב אבו עראר: אולי באמת הגיע הזמן שאני אתגייר - - - כך אתם רוצים.
טלב אבו עראר: אני בדואי וחי שם – אתה תגיד לי שאני לא מייצג - - -
זבולון כלפה: אני אמרתי כזה דבר?
זבולון כלפה: אני אמרתי לך מה הוא אמר – לא מה שאני אומר.
מירי רגב: אני מבקשת - - -
זבולון כלפה: טלב, תאמין לי שהשקול שלי יותר חזק – אתה רוצה שאני אתחיל לצעוק?
מירי רגב: זבולון גם בלי גרביים.
זבולון כלפה: פשוט נולדה לי נכדה בלילה ועדיין לא מצאתי - - -
דוד צור: בשבוע שעבר - - - מי מייצג - - -
מירי רגב: רק הוא?
מירי רגב: היו פה חברי הכנסת מוחמד ובאסל והיו הרבה אחרים והם יבואו לעוד דיונים.
מירי רגב: דרך אגב, הם גם יהיו בדיון שהזמנו עם כל המנהיגים – אני מתאמת את זה גם עם טלב – ומחר ונסגור את הסיור סופית.
מירי רגב: בבקשה, חבר הכנסת זבולון.
טלב אבו עראר: הם השניים שמייצגים את הבדואים?
מירי רגב: עוד מעט, טלב.
זבולון כלפה: אני רוצה לחזק את ידייך.
זבולון כלפה: אני חושב שכמו שאמרו פה חלק מהחברים, בוועדה פה מתקיימים דיונים משמעותיים ומהותיים לגבי החוק.
זבולון כלפה: אני רוצה לחזק את ידייך, גברתי היושבת-ראש, להמשיך את הטיפול בהצעת החוק הזו ולהביא אותה לידי גמר בהקדם המרבי.
זבולון כלפה: אני מציע לכל חברי, במקום לעסוק בעבר – מה היה, איך היה, מה קרה – המגמה צריכה להיות איך משלבים ידיים כולם יחד.
זבולון כלפה: יש פה מהלך, אי אפשר להתעלם מהדבר הזה, מזה עשרות שנים ממשלת ישראל התעלמה מהבעיה הזו ובפעם הראשונה היא שמה אותה על השולחן והולכת להתמקד בה בצורה משמעותית מאוד.
זבולון כלפה: חובה על כולנו להתגייס כדי לפתור שם את הבעיות ולא להתעסק בכל מיני סיפורים כאלו ואחרים, מה גם שמצד העובדות, כמו שתיארה חברת הכנסת רגב, יושבת-ראש הוועדה, שמצד לשכת ראש הממשלה לא הייתה פניה לעצור את החוק.
זבולון כלפה: זה שהשר בגין החליט שהוא פורש מהטיפול בחוק – זכותו המלאה, הוא איש חופשי לגמרי, הוא כבר לא חבר כנסת ושר - - -
טלב אבו עראר: הוא מעצמו?
טלב אבו עראר: קיבל את - - -
מירי רגב: טלב, תן לו בבקשה לדבר.
זבולון כלפה: - - - אל תכניס לי מילים לפה.
טלב אבו עראר: אני שואל.
זבולון כלפה: אני אענה למה שאני רוצה לענות – אני לא נמצא פה בחקירה.
זבולון כלפה: אני שמח מאוד על הקיום של הדיון פה הבוקר, צר לי שהוא התחיל באיחור – אני לא יודע למה – אבל אני מקווה שנתגבר על זה בהמשך.
מירי רגב: לא יודע למה?
זבולון כלפה: לא, לא יודע.
זבולון כלפה: קצת שלג.
זבולון כלפה: בקיצור, אלו הדברים מבחינתי.
<דורון אלמוג: קודם כל אני מבקש לומר תודה לשר לשעבר בני בגין שהקדיש כשנתיים מחייו לעיסוק מעמיק בסוגיה והיה שותף מוביל לעיצוב החוק, רוח החוק.
<דורון אלמוג: צר לי על החלטתו לעזוב.
<דורון אלמוג: החלטתו נעשתה בעיקר עם עצמו – הוא לא שיתף את הצוות שעבד אתו.
<דורון אלמוג: הצוות שעבד אתו משוכנע שמסגרת החוק ורוח החוק הם הפלטפורמה הנכונה שצריכה ויכולה להמשיך ולהידון כאן בוועדה.
<דורון אלמוג: דיוני הוועדה הם המתכונת, הם המכניזם, בסופו של דבר, לשינוי.
<דורון אלמוג: יש לנו מספיק זמן במהלך דיוני הוועדה, במרווחים של שבוע בין דיון לדיון, כדי לעשות הכנות, כדי לעכל את המשמעות ולהיערך נכון, ובסופו של דבר להביא בשורה לנגב, להביא בשורה לבדואים.
<דורון אלמוג: אני מבקש להדגיש שהחלטת ראש הממשלה להמשיך - - -
טלב אבו עראר: איזו בשורה?
טלב אבו עראר: הריסת הבתים, או בניית הבתים שעפו עם הרוח?
מירי רגב: טלב, בבקשה תן לו לדבר.
מירי רגב: דורון לא מפריע לאף אחד, אז תנו לו לדבר בשקט.
טלב אבו עראר: הוא אומר בשורה – זה דבר טוב.
טלב אבו עראר: דבר טוב נשמע.
<דורון אלמוג: אפילו פעם אחת לא הפרעתי לך.
מירי רגב: טלב, מה קרה?
<דורון אלמוג: אני גם אתייחס לזה – תן לי לדבר בבקשה.
<דורון אלמוג: אמרתי שאני מבקש להדגיש שהחלטת ראש הממשלה להמשיך במתכונת הנוכחית של החוק, במסגרת הנוכחית של החוק, ולהביא במהלך הדיונים להתאמות שצריך לבצע.
<דורון אלמוג: אני מבקש להדגיש שביחס לאוכלוסייה הבדואית בדרום יש לנו שני מסלולים: יש לנו מסלול אחד שמיועד לטפל בתביעות הבעלות והחוק הוא המכניזם המרכזי לצורך דיון בסוגיה, כפי שהמליץ השופט גולדברג.
ערוץ נוסף: השקענו כבר בשנתיים האחרונות כ-500 מיליון שקל בתחבורה, בתשתיות, בתעסוקה.
ערוץ נוסף: אני כבר אומר לכם: זה מעט, צריך לעשות הרבה יותר.
ערוץ נוסף: אנחנו נחושים להמשיך ולהשקיע בבדואים בדרום, גם ביישובים הקיימים, גם בתשתיות הקיימות, התעסוקה, בחינוך.
ערוץ נוסף: במרכז התכנית הזאת עומד האזרח הבדואי שאנחנו רוצים לראות אותו, בסופו של דבר, מגיע לרמת חיים הרבה יותר גבוהה, לאיכות חיים יותר גבוהה: היום הוא בסוציואקונומי 1, אנחנו רוצים לראות אותו הולך ועולה - - -
טלב אבו עראר: מה שחשוב לך זה לשמור על מקום העבודה שלך, תגיד את האמת – לא האזרח הבדואי - - -
<דורון אלמוג: אין לי בעיה של מקום עבודה.
מירי רגב: טלב, זה לא מכובד.
מירי רגב: אל תדבר אליו ככה.
מירי רגב: אני לא מוכנה שתדבר אליו ככה, יש גבול לסגנון הדיבור שאני מוכנה שידברו פה.
מירי רגב: לא מוכנה לדבר אליו ככה.
מירי רגב: אתה לא חייב לקבל את מה שהוא אומר.
מירי רגב: אני לא מוכנה שתדבר אליו ככה.
טלב אבו עראר: מישהו דאג לבדואי - - -
יוני שטבון: עכשיו אנחנו מבינים למה החוק הזה לא מתקדם.
יוני שטבון: עכשיו זה מובן – אם אתה מדבר ככה, עכשיו זה ברור למה הגענו למצב הזה.
מירי רגב: טלב, אני לא רוצה להזהיר עם הערה ראשונה, הערה שנייה והערה שלישית.
מירי רגב: הכנת אותי שתתעצבן היום, קיבלתי את זה מראש שתתעצבן היום, סגרנו בינינו כמה דברים – אבל - - -
<דורון אלמוג: היות ואני מטפל בילדים - - -
טלב אבו עראר: מציגים את התמונה כאילו כל המדינה דואגת לבדואים.
מירי רגב: אז כשדואגים להם, במקום שתגיד כל הכבוד – אתה מתנגד לזה.
טלב אבו עראר: על מה?
<דורון אלמוג: אני מטפל בילדים בדואים מפגרים – פגועי מוחין – כל שבוע אני מחזיק בידיים שלי ילדים בדואים.
<דורון אלמוג: אני מזמין אותך, בוא אלי לכפר.
<דורון אלמוג: אני מעסיק - - -
טלב אבו עראר: איזה כפר?
<דורון אלמוג: על"ה נגב-נחלת ערן.
<דורון אלמוג: אני מטפל במאות בדואים, אני רוצה שתדע, תבוא לראות.
<דורון אלמוג: ילדים בדואים שהחברה הבדואית זרקה אותם – אני האבא שלהם.
<דורון אלמוג: אני רוצה שתבוא ותראה את זה בעיניים שלך.
טלב אבו עראר: מה עם הילד הבדואי שנמצא במצור?
מירי רגב: קודם כל תבקש ממנו סליחה על מה שאמרת לו.
טלב אבו עראר: היה יכול לקבל טיפול, אתה מבין?
טלב אבו עראר: מה בסופו של דבר - - -
<דורון אלמוג: אני מבקש לסיים ולומר שהדיונים הבאים הם המתכונת הנכונה.
<דורון אלמוג: אנחנו צריכים להיערך.
<דורון אלמוג: אני מאוד מקווה שבימים הקרובים יוכרע מי יהיה השר שמלווה – חשוב מאוד שיהיה שר שמלווה ונותן את החסות הפוליטית והתמיכה של הקואליציה.
מירי רגב: לא חייב להיות שום שר מלווה – העברתי בכנסת הרבה מאוד חוקים, נכון ארז?
מירי רגב: לא צריך להיות שום שר מלווה.
מירי רגב: יש חוק, הממשלה אישרה את החוק בוועדת שרים לחקיקה, בממשלה, בפורום שרינו – לא צריך שום שר מלווה.
מירי רגב: זה שהממשלה רוצה לדחוף את הנושא הזה כי היא רוצה לתאם בין כל המשרדים, כי היא רוצה להכות בנבוט לדוגמה במשנה של היועץ המשפטי לממשלה, של ארז - -
<ארז קמיניץ: אני צריך נבוט?
<ארז קמיניץ: אני לא צריך נבוט – מספיק שאומרים לי - - -
מירי רגב: - - אז היא לקחה שר.
מירי רגב: אבל בגדול לא צריך שום שר מלווה - - -
טלב אבו עראר: החוק בכלל ממשיך רגיל?
מירי רגב: חברים, החוק ממשיך רגיל.
מירי רגב: זה שיש שר מלווה זה בגלל שהנושא הזה כפוף ללשכתו של ראש הממשלה ואז יגידו: ראש הממשלה עסוק עם איראן לכן הוא לא עוסק בבדואים.
מירי רגב: נכון טלב?
מירי רגב: ואז יגידו שהוא עסוק בזה, שהוא לא עוסק בבדואים, נכון דב חנין?
טלב אבו עראר: ראש הממשלה התחרט.
מירי רגב: אני הבטחתי לחבר הכנסת חנא – אני רוצה להגיע להסדרה של כלל הבדואים בנגב.
מירי רגב: אלי פנו אנשים בדואים שבכלל ההסדרים איתם היו עוד לפני יהודה בכר וחלק מהדברים לא מומשו.
מירי רגב: אמרתי לו שאם הם לא ימומשו, אני אעשה דיון בוועדה על מה שלא מומש.
<תומר רוזנר: הכול לא מומש, מסתבר.
מירי רגב: אז נקיים דיון למה.
מירי רגב: אני רוצה שתהיה הסדרה עם ה-3,000 וגם עם כלל הבדואים.
מירי רגב: איך אמרו לי חלק מהבדואים שלא רוצים להרים את הראש בגלל שהם פוחדים ממה שטלב והחברים שלו יעשו להם, אומרים: אנחנו רוצים הסדרה, אנחנו לא רוצים להמשיך לגור בפחונים - -
טלב אבו עראר: מי אלה שאמרו לך?
מירי רגב: - - אנחנו רוצים הסדרה אבל אנחנו רוצים לוודא שמה שאומרים לנו, נקבל.
מירי רגב: הם צודקים.
מירי רגב: כמו ההורים שלי וכמו כולם – לוקחים אותנו ממקום מסוים, אנחנו רוצים לקבל.
מירי רגב: אני אמרתי את זה לכל מי שרוצה לשמוע, כולל לדורון, ההסדרה תהיה הסדרה כוללת.
לגבי ה-3,000: ברגע שנפתור את הבעיה הזאת – נפתור את כל השאר.
לגבי ה-3,000: אני מבטיחה לך שההסדרה תהיה הסדרה כוללת, כי גם לי יש חברים בקרב הבדואים, לא רק לך - - -
טלב אבו עראר: אפשר לנהל דיון בצורה עניינית, לא בצורה שאת - - -
מירי רגב: אנחנו נדבר רק עניינית, תאמין לי.
חנא סוייד: בא לי להיות בדואי.
חנא סוייד: אם כולם כל-כך אוהבים את הבדואים וגם את – בא לי להיות בדואי.
מירי רגב: אני אוהבת את הבדואים וגם את הדרוזים.
מירי רגב: אני רוצה להגיד לך שאני לא נגד המוסלמים.
מירי רגב: אני לא נגד המוסלמים ולא נגד הנוצרים.
חנא סוייד: כולם נהיו כאן אוהבי בדואים, כולם קובעים מי מייצג אותם ומי לא מייצג אותם.
חנא סוייד: בא לי להיות בדואי – תרשמו את זה בפרוטוקול.
מירי רגב: סיימנו להוציא את האוויר שהיה לנו בעניינים האלה.
חנא סוייד: גברתי, ציפיתי שתעני לי לגבי הפרוצדורה של ההקראה.
מירי רגב: אחרי הדברים של ארז קמיניץ אני אדבר על הפרוצדורה.
<ארז קמיניץ: גברתי, אנחנו עוד חייבים תשובות לשאלות שנשאלו פה בפעם הקודמת.
<ארז קמיניץ: אם רוצים להשלים את השאלות, בבקשה – אנחנו ערוכים לתשובות.
מירי רגב: ישלימו.
<ארז קמיניץ: מבחינתנו, גברתי, ממשלת ישראל ממשיכה בדיונים בהצעת החוק – זאת ההחלטה שהתקבלה על-ידי הממשלה.
<ארז קמיניץ: כרגע מונחת לפתחכם הצעת הממשלה.
<ארז קמיניץ: זאת ההצעה שלנו, אנחנו מאמינים בה.
<ארז קמיניץ: כמובן הכנסת מבחינתה יכולה להציע הצעות אחרות, בוודאי במהלך הדיונים בכנסת יהיו דיונים על ההצעות האלה והממשלה תחשוב אם היא יכולה לקבל את ההצעות או לא, זו דרכו של עולם וזו דרכו של הבית הזה.
מירי רגב: זו לא פעם ראשונה שהביאו חוק.
מירי רגב: אם הכנסת התנגדה – לא הבאנו אותו להצבעה.
<ארז קמיניץ: השיח מקובל, השיח ידוע.
<ארז קמיניץ: יהיו דיונים שנעשה אותם בצורה מסודרת, כפי שהוועדה הזאת יודעת לעבוד.
<ארז קמיניץ: נקודה אחרונה בהקשר של מה שנשמע פה קודם, שאלת השר – קיומו או אי קיומו של שר מלווה – היא שאלה פנים ממשלתית.
<ארז קמיניץ: גברתי, זאת הייתה ההחלטה, זו החלטה פנים ממשלתית, זאת החלטה של ראש הממשלה להוביל את זה בדרך הזו.
<ארז קמיניץ: אין לזה שום קשר לשאלת הדיון הכנסת.
<ארז קמיניץ: זו הדרך שבה הממשלה עובדת.
מירי רגב: עוד מעט אתן לענות על ההסתייגויות – תכף ידבר גם תומר.
מירי רגב: הקראנו את כל פרק ועדת התמורה ואמרנו שחברי הכנסת יתייחסו, גם בעקבות ההערות שנאמרו פה, לקבוצות של 5 סעיפים.
מירי רגב: כל סעיף כזה, אם יש לו הסתייגויות או הערות, 5 דקות של דיבור לכל חבר כנסת.
מירי רגב: אני אוסיף – 5 דקות לכל 5 סעיפים, בסדר, חנא?
דוד צור: תהיה הצבעה בסוף היום?
מירי רגב: לא, היום לא מצביעים.
מירי רגב: נצביע בדיוק כמו בפורום הרפורמה בתכנון והבנייה – על חוקים גדולים אנחנו מצביעים רק בסוף.
מירי רגב: דנים בכל החוק ומצביעים רק בסוף.
מירי רגב: הממשלה צריכה להשיב לנו על הפרק של ועדת התמורה.
מירי רגב: אני מציעה, ארז, שבגלל שלא סיימנו לדון בכל נושא ועדת התמורה, אנחנו נסיים – אני אתן לחנא ממש עוד 3-2 דקות להתייחסות.
מירי רגב: הגענו עד סעיף 20 - - -
<תומר רוזנר: בפעם הקודמת יושבת-ראש הוועדה ביקשה שיהיו התייחסויות ל-5 הסעיפים הראשונים: 11, 12, 13, 14 ו-19.
<תומר רוזנר: דילגנו על סעיפים שלא היו במקומם ולכן ל-5 הסעיפים האלה שציינתי כבר נשמעו הסתייגויות והיושבת-ראש אמרה שהיא תיתן לחבר הכנסת חנא סוייד להשלים את ההסתייגויות.
מירי רגב: יש לך הסתייגויות על הסעיפים האלה?
חנא סוייד: אני חושב.
חנא סוייד: אני מדבר על הסעיפים האלה.
מירי רגב: על אילו סעיפים?
חנא סוייד: 11, 12, 13, 14 ו-19 – אתם מבלבלים את האויב.
מירי רגב: נכון, תומר עשה לנו בלגן, תומר מבלבל אתנו.
מירי רגב: באמת, תומר.
<ארז קמיניץ: בסדר, אבל החלטנו כבר שאנחנו כותבים - - -
מירי רגב: אז תשנו את זה מהפעם הבאה.
חנא סוייד: אני כתבתי הערות על פי הסדר שהיה אז, כשהיה זיגזג כזה – אתה מתקדם וחוזר.
מירי רגב: בסדר, הם הסבירו את זה.
חנא סוייד: אם אני יכול לסבול ולדבר על החוק הזה, אני יכול לסבול גם את הבלבולים האלה.
מירי רגב: אז על מה אתה מדבר פה עכשיו, על איזה סעיף?
חנא סוייד: אני רוצה לדבר על סעיף 13(7) - - -
טלב אבו עראר: אני יוצא, בסדר?
טלב אבו עראר: בגלל שהחוק הזה מבוטל – אני לא מוכן לדון.
מירי רגב: להתראות.
מירי רגב: סעיף 13(7), בבקשה.
מירי רגב: חבר הכנסת זבולון, תחליף אותי עד שאחזור.
מירי רגב: תרשמו את ההסתייגויות ואחר כך היועץ המשפטי יביא את ההסתייגויות של הוועדה לגבי חמשת הסעיפים האלה וזה נעבור לסעיפים הבאים.
מירי רגב: הממשלה תיתן תשובה על חמשת הסעיפים שדנו בהם ואחר כך נמשיך לסעיפים הבאים.
זבולון כלפה: אני אתך, נמשיך.
חנא סוייד: תודה, אדוני היושב-ראש, אולי אני אזכיר לך את ההערה שראוי שלפני שנכנסים לעומק בסעיפים ספציפיים ובפרקים ספציפיים, לגעת גם בהגדרות הרלוונטיות לאותם סעיפים ולאותו פרק.
זבולון כלפה: הסיכום היה מלכתחילה - - -
<תומר רוזנר: בפרק הזה אין הגדרות רלוונטיות שמהותיות לפרק.
חנא סוייד: "שטח מיוחס" – תגדיר לי מה זה.
<תומר רוזנר: כבר הסברנו שהסעיף הזה הוא בסך הכול סעיף מפנה - - -
חנא סוייד: כשאני רוצה להקנות לוועדת תמורה סמכות להחליט לגבי שטח מיוחס ושטח מיוחס פרטני, אני לא צריך לדעת מה זה שטח מיוחס?
חנא סוייד: מה זה שטח מיוחס פרטני?
<תומר רוזנר: כפי שאתה רואה, בסעיף 13 מופיעות כל הסמכויות של ועדת התמורה שמרכזות את כל הסמכויות מכל פרקי החוק, סעיפים רבים מאוד.
<תומר רוזנר: מה לעשות?
<תומר רוזנר: מתי שהוא צריך לקבוע מתי דנים במה.
<תומר רוזנר: מכיוון שהסעיף הזה הוא סעיף מפנה לסעיפים רבים בחוק, הדיון בשאלה אם זה נכון שוועדת התמורה תחליט בנושא הזה או לא, יגיע כשנדון בסעיף שמדובר בו כאן – במקרה הזה: סעיפים 41 ו-42.
חנא סוייד: יש לך התנגדות עקרונית, אדוני היועץ המשפטי, לכך שבאמת ההגדרות הרלוונטיות יידונו באותה הזדמנות שבה דנים בסעיפים?
חנא סוייד: יש התנגדות עקרונית?
<תומר רוזנר: אנחנו ממליצים לוועדה איך - - -
חנא סוייד: סליחה, תומר.
חנא סוייד: סליחה אדוני היועץ המשפטי, אני רגיל לחוקים אחרים שבהם עושים את הדברים האלו.
חנא סוייד: אני לא ממציא כאן שיטה.
חנא סוייד: תסכים אתי שאני לא ממציא שיטה – להפך, אני עובד לפי מיטב השיטה שפותחה כאן בוועדה הזו בחוק התכנון והבנייה ובחוק הווד"לים ובעוד חוקים רבים אחרים שבהם, כשנכנסים לפרק מסוים ולסעיפים מסוימים, אז מדברים על ההגדרות.
<תומר רוזנר: נכון מאוד.
<תומר רוזנר: הדרך שבא אנחנו ממליצים לוועדה לדון היא, כמובן, המלצה בלבד והוועדה יכולה להחליט שהיא רוצה לדון בדרך אחרת - - -
חנא סוייד: תודה רבה, תודה.
<תומר רוזנר: אנחנו רק ממליצים - - -
חנא סוייד: לא רציתי שהחלטה פוליטית תעוגן בחוות דעת משפטית שונה.
חנא סוייד: אני בטוח - - -
דוד צור: אתה מסלף את הדברים שלו – אתה לא נותן לו להשלים משפט.
דוד צור: תן לו רגע להסביר, תן לו לדבר.
חנא סוייד: אדוני, עם כל הכבוד – טוב, תודה רבה, תודה על ההערה.
דוד צור: תן לו לדבר.
דוד צור: אתה מכניס עניין פוליטי ליועץ משפטי של הוועדה - - -
חנא סוייד: אני אמרתי ככה?
חנא סוייד: אז אתה לא מבין מה שאני אומר.
דוד צור: יכול להיות שאני לא מבין, אבל אני רוצה לשמוע אותו בעיקר.
דוד צור: תן לי לשמוע אותו.
זבולון כלפה: חבר הכנסת צור, בא נתקדם.
זבולון כלפה: חבר הכנסת חנא, אתה רוצה להתייחס לסעיפים הרלוונטיים 13-12 או שאתה רוצה להישאר בפרק של ההגדרות?
חנא סוייד: רציתי להעיר עוד פעם את ההערה שהערתי מספר פעמים - -
זבולון כלפה: שחסר - - -
חנא סוייד: - - הבנתי עכשיו שההחלטה המקצועית היא שאין מניעה ודווקא זה רצוי, אבל ההחלטה הפוליטית – לא.
<תומר רוזנר: זה לא מה שאני אמרתי.
חנא סוייד: ככה אני הבנתי.
חנא סוייד: תבהיר.
אני אבהיר שוב: לכן המלצתנו המקצועית, שהתקבלה על ידי יושבת-ראש הוועדה, הייתה לדון בכל אחת מההגדרות הרלוונטיות בסעיף הרלוונטי לאותה הגדרה.
אני אבהיר שוב: כפי שאתה תראה בדיון בפרק ד' שבו נדון אחרי שנסיים את הדיון בפרק הזה, שאכן יוצמדו לאותו פרק ההגדרות שלדעתנו הן רלוונטיות לאותו פרק.
אני אבהיר שוב: כשנגיע לסעיף 41 ו-42 שבהם נדונים המונחים של שטח מיוחס ושטחה מיוחס פרטני – זאת הייתה המלצתנו: לדון בנושא הזה שם.
אני אבהיר שוב: כמובן שאם לאחר הדיון שם יתברר שהוועדה לא מקבלת את ההצעה של הממשלה שוועדת התמורה היא זו שתדון בשטח המיוחס והפרטני, נצטרך לחזור ולתקן גם את ההפניה כאן בסעיף 13.
אני אבהיר שוב: אבל כאן זה בסך הכול סעיף מפנה שאין בו תוכן כשלעצמו.
אני אבהיר שוב: זאת הייתה המלצתנו המקצועית.
אני אבהיר שוב: הוועדה כמובן יכולה להחליט אחרת.
זבולון כלפה: אתה רוצה להמשיך?
חנא סוייד: אני לא השתכנעתי, אבל בסופו של דבר אין לי ברירה.
חנא סוייד: אני לא השתכנעתי בכלל.
חנא סוייד: אם אני מדבר על מבנה של ועדה וסמכויותיה - - -
זבולון כלפה: אתה מדבר על סעיף 11?
חנא סוייד: אני מדבר על סעיף 13(7).
חנא סוייד: לקבוע מקום התמורה – זאת אחת הסמכויות של ועדת התמורה.
חנא סוייד: אני לא רואה שום הפנייה או שום עיגון או שום בסיס לקריטריונים ולפרמטרים שהוועדה תקבע על-פיהם את מקום קרקע התמורה.
חנא סוייד: כלומר, אם מישהו תובע קרקע מסוימת, אני יודע שבחוק הסדר מקרקעין כשהוא תובע אותה קרקע ספציפית, ההחלטה היא לתת לו את אותה הקרקע או לא לתת לו את אותה הקרקע.
חנא סוייד: כאן נותנים סמכות לוועדת התמורה לתת לו קרקע תמורה במקום אחר כלשהו, לא קבוע, לא יודעים איפה.
חנא סוייד: יכול להיות בכל שטח ההסדרה שתוחם – 1,600 קילומטר מרובע.
חנא סוייד: אני חושב שהסמכויות האלו של ועדת התמורה גורפות.
חנא סוייד: צריך להיות איזשהו עיגון מסוים.
חנא סוייד: לפחות להגיד הפלייה על המפה שהבאת לכאן.
חנא סוייד: צריך להגיד שקרקע התמורה שנותנים צריכה להיות קרובה ככל האפשר לקרקע הספציפית שהוא תבע, וכל אינפורמציה נוספת שמגבילה במידה זו או אחרת את הסמכויות של ועדת התמורה ולא לתת לה סמכות גורת כך שהיא יכולה לעשות עם קרקע התמורה מה שהיא יכולה ובכל מקום שהיא יכולה.
<ארז קמיניץ: סעיף 55(ג) זה בדיוק הסעיף - - -
<תומר רוזנר: יש פרק שלם שדן בשאלה איך קובעים את התמורה ומה הסמכויות של ועדת התמורה, איך היא קובעת, מי ממליץ לה, האם היא מדברת עם התובע או לא מדברת, מה הפרוצדורה, מה צריך לעשות.
<תומר רוזנר: יש פרק שלם, פרק ו' לחוק, שעוסק בנושא הזה – דוגמה למה שאני אמרתי קודם: בסך הכול פה מדובר בהפניה.
<תומר רוזנר: אתה צודק שבהחלט יכול להיות שהוועדה לא תקבל את ההצעה של הממשלה בהקשר של איך קובעים את התמורה ואת הפרטים.
<תומר רוזנר: אבל הנושא הזה מוסדר בפרק שלם, שאם היינו מקבלים את הצעתך, היינו צריכים לדון בכל הפרק הזה במסגרת סעיף קטן שבסך הכול מפנה אליו.
חנא סוייד: גמרת?
חנא סוייד: כדי שלא יטענו נגדי שאני קוטע אותך, יש אנשים כאן עם סטופר ומאוד אלגנטיים בגישה שלהם, יותר ממני.
חנא סוייד: גמרת את התייחסותך, תומר?
<תומר רוזנר: כן, סיימתי.
חנא סוייד: כמי שקרא את סעיף 53, אני אומר לך שהתשובה הזאת לא מספקת אותי.
חנא סוייד: גם שם ההפניה היא לכולי עלמא – אתה יכול לקבל תמורה של הקרקע שלך בכל מקום שאפשר בנגב, ללא כל פרמטרים.
<תומר רוזנר: אבל המקום לבדוק את זה הוא - - -
חנא סוייד: תראה, אני ככה הראש שלי, אני חושב ככה.
חנא סוייד: אני חושב שהיה ראוי שלפחות בהקניית הסמכות הזו לוועדה - - -
מירי רגב: תעבירי לי את זה עוד פעם עכשיו – שידפיסו ויביאו לי את זה עכשיו.
חנא סוייד: זו ההערה שלי.
חנא סוייד: אני הייתי מצפה שבהגדרת הפעולות והסמכויות של ועדת התמורה תהיינה הכוונות לוועדה ומסמרות שיכוונו את הוועדה וייתחמו את גבולות הסמכות שלה, כי אחרת הגולם יקום על יוצרו והיא תוכל לעשות מה שהיא רוצה.
חנא סוייד: אני חושב שאלו סמכויות מוגזמות של ועדת התמורה.
חנא סוייד: אני מוסיף את זה, כמובן, להערות שאמרתי בפעם שעברה, שוועדת תמורה יכולה לשרטט חלקה וגבולות של חלקה, כאשר אנחנו יודעים שלאותה קביעה של גבולות החלקה יש השלכות על תובע מאשר ועל תובע לא מאשר ועל הגודל של התמורה שכל אחד מקבל.
חנא סוייד: הערה נוספת על סעיף 13(ב) – יש סמכות לראש הממשלה לקבוע את סוגי העניינים שהוועדה תדון בהם.
חנא סוייד: שם נכתב: "קביעה כאמור תפורסם באתר באינטרנט של משרד ראש הממשלה".
חנא סוייד: אם אנחנו מדברים על סמכויות של זכות קניין וזכות בעלות – אני חושב שזה מחייב שינוי חקיקה ולא פרסום באתר אינטרנט – אתר אינטרנט הוא בא במקום הכנסת?
חנא סוייד: אם יש שינוי ואם יש סוגי עניינים שהוועדה תעסוק בהם, אז צריך להגדיר אותם.
חנא סוייד: אי אפשר אחר-כך לפרסם אותם באינטרנט – לא ליזום איזה מהלך.
<תומר רוזנר: - - - מתוך העניינים - - -
מירי רגב: אחר כך תענו לו – נשמע נכון.
מירי רגב: יש לך עוד לגבי העניין הזה?
חנא סוייד: אני רוצה להדגיש בסעיף 14 עניין חשוב – הוועדה כנראה תצטרך לעבוד עם הרבה יועצים חיצוניים – ועדות התמורה – לא תהיה ועדה אחת, כנאה, יהיו יותר מוועדה אחת.
חנא סוייד: היא תעבוד עם הרבה יועצים חיצוניים.
חנא סוייד: אני חושב שצריך להציב או להטיל מגבלות על יועצים חיצוניים שתהיה להם דעה קובעת לגבי הוועדה.
חנא סוייד: אני חושש מאוד ממצב של ניגוד עניינים רבתי של היועצים האלה.
חנא סוייד: לא ייתכן מצב שבו עתיד של מאות אלפי דונמים, העתיד של יישובים שלמים, יהיה בידי יועצים חיצונים.
חנא סוייד: לפחות אתה לא יכול לצפות לתקינות המעשה המנהלי שהם עושים כי הוא יועץ חיצוני – הוא יעשה מה שהוא רוצה – לך תדע, אולי יתברר אחרי 10 שנים שהיו לו קשרים - - -
מירי רגב: כן, אבל זה מוסדר בסעיף 19.
מירי רגב: אתה צודק במה שאתה אומר, אבל זה מוסדר בסעיף 19: "לא ימונה אדם לבעל תפקיד בוועדת תמורה ולא ישמש כבעל תפקיד כאמור אם מתקיים בו אחד מכל אלה".
מירי רגב: ניגוד עניינים.
מירי רגב: "הוא עלול להימצא במישרין או בעקיפין, במצב תדיר של ניגוד עניינים, בין תפקידו בוועדת התמורה לבין עניין אישי או תפקיד אחר שלו או של קרובו.
חנא סוייד: יכול להיות שבגלל הסדר - - -
מירי רגב: לא ראית את זה.
מירי רגב: באמת, אני מבקשת משבוע הבא לסדר את הסדר.
חנא סוייד: לפעמים סדר בעניינים יכול לחסוך הרבה זמן והרבה התייחסויות.
חנא סוייד: יחד עם זה, אני מדגיש את החשיבות של העניין הזה כי אנחנו דנים.
חנא סוייד: עד איזה סעיף אנחנו נדבר?
<תומר רוזנר: עד סעיף 19.
חנא סוייד: אז סעיף 18 יבוא אחר כך?
חנא סוייד: אתם מבלבלים אותי.
חנא סוייד: זה חוסר רצינות – אני אתחיל לחפש עכשיו - - -
מירי רגב: זה לא חוסר רצינות.
מירי רגב: תגיד לי, היועץ המשפטי הוא חסר רצינות?
מירי רגב: אני לא מוכנה שתגיד שהיועץ המשפטי הוא חסר רצינות.
מירי רגב: חברים, יש לנו עוד 20 דקות ואנחנו עולים מפה לוועדה משודרת ב-11:00, חברי הכנסת, בנושא פינוי גבעת עמל – זה מאוד חשוב שתגיעו.
מירי רגב: בשעה 12:00 דיון בעניין אלימות של הבדואים כלפי השוטרים במהלך ההפגנות והיערכות המשטרה לקראת יום הזעם שהבדואים הולכים לעשות ב-19 בדצמבר.
חנא סוייד: גברתי, יש לי הערה רלוונטית לסעיף 11.
חנא סוייד: לגבי פרסום החלטות ועדת התמורה לציבור: אני זוכר שקראתי שם שאפשר להשמיט שמות, נכון?
חנא סוייד: אני אומר את זה מהזיכרון.
זבולון כלפה: הפרוטוקול צריך להתפרסם בלי השמות, בלי מי אמר - - -
חנא סוייד: בלי השמות – למה?
חנא סוייד: מה העניין?
מירי רגב: תרשמו את זה בבקשה ותגיבו על זה – מדוע פרוטוקול - - -
חנא סוייד: אם מדברים על זכויות קניין, ובמיוחד אם הזכות שלי יכולה להיות תלויה בזכות של זבולון ואני רוצה לדעת אם הוא מטרפד את הזכויות שלי או לא מטרפד אותן.
מירי רגב: אני מבקשת את ההתייחסות של היועץ המשפטי והתייחסות הממשלה.
מירי רגב: לא נספיק היום לסעיף 20 – אנחנו רק נסגור את הסעיפים האחרונים.
מירי רגב: אני כבר מבקשת ממי שמגיב ובעיקר מחבר הכנסת חנא, כי אתה עושה עבודה רצינית, בדיון הבא נדון בחמשת הסעיפים הבאים של ועדת התמורה, אז בבקשה לעבור לפי הסעיפים ואנחנו לא מחלקים עוד פעם את זה.
<שמואל דוד: מהם הסעיפים הבאים?
מירי רגב: אמרנו את זה אבל אני אגיד שוב, הסעיפים הבאים הם: 20, 22, 23, 18 ו-21.
<שמואל דוד: לעניין הוועדה.
מירי רגב: אני אמרתי שאנחנו ממשיכים את עניין הוועדה.
מירי רגב: כרגע היועץ המשפטי התייחס לחמשת הסעיפים הראשונים וגם המשנה.
מירי רגב: בשבוע הבא נתייחס ל-5 וניתן לדבר למי שנרשם: תפילין, שמואל ועמי, אמנסטי ושתי"ל.
מירי רגב: מי משתי"ל?
מירי רגב: אתה?
<שמואל דוד: כן.
מירי רגב: כל פעם אתם מתחלפים.
מירי רגב: לא הגשת התייחסויות, אומר היועץ המשפטי.
<שמואל דוד: נכון.
מירי רגב: אז אתה לא יכול להתייחס.
מירי רגב: תומר, אבל אם לשבוע הבא הוא צריך להתייחס?
<תומר רוזנר: נתנו מועדים – אנשים שהגישו בזמן, הגישו בזמן.
<תומר רוזנר: את יכולה להאריך את המועדים, אם את רוצה.
מירי רגב: בבקשה, תומר.
מירי רגב: אני אתן לו להתייחס בשבוע הבא.
<תומר רוזנר: נעיר לפי סדר הסעיפים שמופיע.
<תומר רוזנר: בסעיף 11(א)(1) – בעקבות ההערות שנשמעו פה ואנחנו חושבים שהן מוצדקות, אנחנו ממליצים לוועדה לשקול לקבוע תקופת כהונה אחת של ועדת התמורה.
<תומר רוזנר: להבהיר שזאת תקופה אחת של 7 שנים.
<תומר רוזנר: הייתה הסכמה של הממשלה לעניין הזה כדי שזה יהיה ברור שזאת תקופת כהונה אחת של 7 שנים ולא יותר.
<תומר רוזנר: ההערה השנייה לגבי סעיף קטן (ג) – בעניין ממלא מקום של יושב-ראש הוועדה: גם בעקבות הערה שנאמרה פה ונשמעת לנו מוצדקת, אנחנו ממליצים לוועדה לקבוע שממלא המקום, אם הוא יהיה נציג שר המשפטים, הוא יהיה גם כפוף להמלצת הוועדה המייעצת שתאשר אותו כממלא מקום.
<תומר רוזנר: בהנחה שיהיו יותר מוועדת תמורה אחת, יש סיכוי שהדבר הזה יהיה תופעה נפוצה שממלא המקום יישב בראש הוועדה באופן תדיר, לכן אנחנו ממליצים לקבל את ההערה שנשמעה כאן, שגם אותו ממלא מקום יקבל את המלצת הוועדה המייעצת לפני שהוא מתמנה לתפקיד הזה של ממלא מקום.
<תומר רוזנר: אלו ההערות שלנו.
מירי רגב: בבקשה, נציג הממשלה - - -
<תומר רוזנר: סליחה, לגבי ההערה של חבר הכנסת חנא סוייד - - -
דב חנין: לא התייחסתי - - -
מירי רגב: למה לא התייחסת?
דב חנין: לסעיפים.
מירי רגב: התייחסנו לסעיפים בפעם הקודמת.
מירי רגב: רק לחנא סוייד הבטחתי לדבר.
<תומר רוזנר: הערה נוספת של חבר הכנסת חנא סוייד שאני ממליץ לקבל היא ההערה שמתייחסת להבהרה שקביעה של ראש הממשלה לגבי העניינים בסעיף 13(ב), העניינים שוועדת התמורה תעסוק בהם, היא תהיה מתוך אותם עניינים שמפורטים בסעיף קטן (א).
מירי רגב: זאת אומרת שלא יהיו הפתעות, שראש הממשלה פתאום יחליט להוסיף עניינים חדשים.