GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יגאל בוסקילה: מ-2005-2007 התחיל השיווק של כל המתחמים האלה פה, כפי שאתם רואים, בחלק מהם כבר בנוי, אבל גם במתחם 4, שהוא עדיין לא מפותח, המתחם שעברנו לידו, גם שם יש כבר תשלומים עבור - - -
מירי רגב: גם שם כבר יש שיווק של קרקעות וקנייה שלהם.
דוד צור: רק בדואים?
<יגאל בוסקילה: רק בדואים.
<יהודה בכר: חבריי המכובדים, אתם רואים פה ממש מעבר לגבעה, בכל הגבעה רואים בתים - - -
מירי רגב: כמה עולה כאן מגרש?
<יגאל בוסקילה: חצי מדו משפחתי מגיע למשהו בסביבות 130,000-140,000 שקל.
מירי רגב: המון כסף.
מירי רגב: .. רק בדואים יכולים לקנות פה?
<קריאה: כולל פיתוח?
<יגאל בוסקילה: כולל פיתוח, ככה כמו שאתה רואה, עם פילר.
<יגאל בוסקילה: הם משווקים בדרך כלל למשפחה אחת.
<יגאל בוסקילה: אנחנו מודעים למה קורה - - -
<קריאה: אתה יכול לתת דוגמה של מבנה כזה, מגרש כזה, איך הוא - - -?
מירי רגב: ואת המגרשים פה יכולים לקנות רק בדואים?
<יגאל בוסקילה: ההחלטה היא ייעודית למגזר.
<קריאה: אבל ראינו מה קרה בבג"צ בצפון.
<יגאל בוסקילה: ומה קרה בבג"צ פה, בג"צ אביטן?
<יגאל בוסקילה: בית המשפט דחה את אביטן - - -
<קריאה: בגלל שהיא קרקע ייעודית?
<יגאל בוסקילה: לא, זה סקטוריאלי.
מירי רגב: הם רוצים לעגן את זה.
<קריאה: אתה אומר שיש מגרשים לשמונה קומות, למשפחה אחת, כמה דירות בקומה?
<יגאל בוסקילה: איך שאתה תציג את זה בתכנית.
<יגאל בוסקילה: אם המגרש הוא בגודל 1.200 דונם, אז אתה יכול לעשות שתי יחידות דיור, כשכל אחת היא של שלוש או ארבע קומות, ובכל קומה לסדר שיהיו שם ארבע יחידות דיור.
<יגאל בוסקילה: אז אין לך בעיה בכלל.
<יגאל בוסקילה: אתה יושב עם מתכנן ומתכנן את זה.
<קריאה: ואיך זה הולך עם החניות במגרש כזה?
<יגאל בוסקילה: אתה יוצר פתרונות, החניה בתוך המגרש.
<קריאה: על הקרקע?
<קריאה: אין מצב של מרתפים או כאלה דבר?
<יגאל בוסקילה: לא, אתה יכול לייצר גם קומת מרתף למגורים, אבל - - -
<קריאה: יש צרכים כאלה?
<יגאל בוסקילה: בוודאי, קונים, רוכשים.
<יגאל בוסקילה: כל הרצועה שלאורך הנחל, אתם רואים את המגרשים הגדולים האלה?
<יגאל בוסקילה: שכרגע הם משמשים כאתרים למגורים זמניים?
<יגאל בוסקילה: כל אלה הם חומים.
<יגאל בוסקילה: גם בתוך המתחמים יש מתן מענה לבתי ספר יסודיים.
<יגאל בוסקילה: כאן, לאורך הנחל, יש פה שיתוף של כמה גורמים - - -
<קריאה: טיפת חלב וכל ה - - -?
<יגאל בוסקילה: טיפות חלב יש דווקא בתוך המתחמים.
<יגאל בוסקילה: המבנים הגדולים, הציבורים הגדולים, קרי בתי ספר תיכוניים, קרי מוסדות גדולים בהיקפים גדולים, שאמורים לתת פתרון לכל המתחם הזה, הם נמצאים לאורך הנחל.
<יגאל בוסקילה: הקטנים יותר, בתי ספר יסודיים - - -
מירי רגב: מה הדד ליין לסיום פה של העבודות?
מירי רגב: אמר קודם נחמן שאמר שלא רואים פה עבודה, הכול פה תקוע.
<יגאל בוסקילה: לא, פה זה כבר למסירה.
<יגאל בוסקילה: איפה שאנחנו עומדים כבר מוסרים לאנשים, אם שמתם לב, יש פילרים בקצוות.
<יגאל בוסקילה: פה סיימנו.
<יגאל בוסקילה: במתחם 4 אמורים לסיים בטווח של השנה הקרובה.
<יגאל בוסקילה: השאיפה, בסוף 2014, לסיים ולמסור גם למתחם 4.
מירי רגב: אבל אם אתם לא כותבים דד ליין, מתחילה בנייה, אז הם לא יפנו לכם פה את המקומות האלה, שהם נמצאים כרגע בפזורה כדי בעצם להתחיל לבנות את מבני הציבור.
<יגאל בוסקילה: לכל מי שנמצא פה יש חוזה פיתוח, כמו חוזה פיתוח רגיל שכל אחד מקבל פה מהמינהל, יש לו 36 חודשים על מנת להתחיל ולסיים את הבנייה בתוך המגרש.
<יגאל בוסקילה: אלא מאי?
<יגאל בוסקילה: שאצל האוכלוסייה הבדואית, מי שעבר לכאן הוא חתם על הסכם שהוא קצר מועד יותר.
<יגאל בוסקילה: הוא שנה ואפשר להאריך אותו בעוד כמה חודשים כדי שהוא ישלים את הבנייה שלו גם אם היא בנייה ארעית בתוך המגרש - - -
מירי רגב: ואז שהוא ישחרר את המגורים האלה לבנייה מבני ציבור.
<יהודה בכר: נכון.
<יהודה בכר: זו שאלה מאוד טובה.
<יהודה בכר: המדינה פה משקיעה, זה פרויקט הנדל"ן הגדול ביותר במדינה, המדינה משקיעה פה כ-700 מיליון שקל, פיתוח ותשתיות.
<קריאה: לכמה יחידות?
<יגאל בוסקילה: יש פה 5,300 בערך.
<קריאה: 700 מיליון ל-5,000?
<קריאה: זאת אומרת היא מפלה את הישראלים.
<יהודה בכר: כמו שראיתם פה, יש פה את שני הגשרים האלה, למעשה בין גשר אחד לגשר השני פה, אתם רואים אותם פה, זה למעשה מחבר בין העיר הוותיקה, כדי לשמור על האופי של החיים, אורחות החיים שלהם, לעיר החדשה.
<יהודה בכר: תראו בהמשך את החיבור עם אזור התעשייה.
נחמן שי: אתה מדבר על 2006-2007, למה זה לוקח קרוב לשבע-שמונה שנים, העבודות?
<יהודה בכר: הרוב מסרנו.
<יגאל בוסקילה: כבר מסרנו את מתחם 2, מתחם 3, לבנייה כבר.
נחמן שי: לבנייה כבר?
<יגאל בוסקילה: הם כבר בונים.
<יגאל בוסקילה: כל מה שאתה רואה בנוי פה, מתחם 2, מתחם 3 ומתחם 5 כבר נמסרו.
<יגאל בוסקילה: במתחם 4 אנחנו עסוקים בפינוי של האחרונים.
<יגאל בוסקילה: יש פה עבודות.
<יגאל בוסקילה: אתם לא רואים אותן, אבל יש כאן עבודות פיתוח מתקדמות, בשאיפה בסוף שנת 2014 לסיים פה את הפיתוח.
<יגאל בוסקילה: עוד משהו, החלקים האלה שאתם רואים פה, כל החלק הזה שנראה לא מפותח ואין בו כלום, אלה קרקעות תמורה שניתנו לפשרות בקרקע משנים עברו.
<יגאל בוסקילה: גם פה המדינה כמדינה לקחה על עצמה את הפרויקט הזה והיא מסייעת בידיהם של אותם אנשים שקיבלו מתנה, מה שנקרא, ויש להם קרקע שהיא קרקע פרטית, להשביח את הקרקע שלהם ולעשות עליה תכנון מפורט.
<יגאל בוסקילה: אנחנו נותנים סיוע באמצעות הרשות המקומית, כי אסור לנו לתכנן באופן ישיר קרקע פרטית ובאמצעות חברות אחרות אנחנו נותנים סיוע כדי לעשות פה תכנון מפורט ולתת גם להם את האפשרות, מי שקיבל את הקרקע כקרקע פרטית, למנף אותה ולייצר ממנה - - -
מירי רגב: על הקרקע הפרטית?
מירי רגב: אתה שומע מה הוא אומר כאן, נחמן?
מירי רגב: פה יש לך קרקע פרטית שהמדינה עוזרת להם לשבח אותה, מה שאסור לנו לעשות באופן עקרוני, אז עושה את זה המועצה, כדי בעצם לזרז אותם לעשות גם בקרקע פרטית.
<קריאה: באמצעות החטיבה להתיישבות.
מירי רגב: זה לא מדהים?
<יהודה בכר: אנחנו ממשיכים הלאה.
<יהודה בכר: אני רק רוצה שתראו כרגע, ממבט שלנו, נראה את זה בהמשך, אנחנו נמצאים במקום הזה פה, צומת להבים, אנחנו רואים אותו פה מאחורינו, תראו את החיבור של אזור התעשייה עם המתחם הזה.
<יהודה בכר: תראו את זה גם בהמשך.
<יהודה בכר: הקרבה יוצרת הרבה הרבה יכולת ואופטימיות להצלחה של כל העניין הזה, כמו שאמרתי, עם שילוב של התעסוקה.
<יהודה בכר: תודה.
<יהודה בכר: אנחנו עולים לאוטובוס ונוסעים לכיוון ההרחבה.
<יגאל בוסקילה: כמו שציינתי, מתחמים נוספים שאנחנו מסייעים בתכנון המפורט שלהם זה בעצם למנף את ההפשרות בקרקע משנים עברו.
<יגאל בוסקילה: אגב, חלק מפשרות הקרקע שנעשו קיבלו תמורות לא רק בחלקים של המגורים, אלא גם בחלקים של עידן הנגב, כשתמורות בעידן הנגב, כולנו יודעים אחרי טבלאות איזון מה ערכה של הקרקע שם.
<יגאל בוסקילה: זאת קרקע שהיא קרקע לתעשייה.
<יגאל בוסקילה: בדרך כלל כשעושים טבלאות איזון אז מתחשבים גם בחלקים שהם קשורים לפיתוח ולתכנון המפורט שיש, כולל חלק ניכר מפטור מהיטלים, מאגרות שיש על שטח שהוא תעשייה וכולם יכולים לשער מה הערך של קרקע שנמצאת בתוך אזור תעשייה שהיא קרקע פרטית.
<יגאל בוסקילה: זאת המטרה, למנף את התמורות בקרקע, זאת אומרת שלא רק יקבלו קרקע חקלאית ויעשו ממנה גידול חיטה, שזה לא כל כך מניב באזור שלנו, כפי שאתם מבינים.
<יגאל בוסקילה: קו הגשם עולה כל כמה שנים צפונה יותר, ובשטחים האלה אנחנו מסייעים למנף את התמורות בקרקע, לא רק כאן, גם באתרים אחרים.
<יגאל בוסקילה: בדרך כלל מינוף התמורות הוא כזה שגם מאפשר להם לעשות בשטחים חקלאיים תכנון של קרקע לחקלאות, זאת אומרת שטחים שאפשר לבנות בהם חממות ולגדל גידולים בצורה מסודרת.
<יגאל בוסקילה: מעבר לזה גם יש פה כניסה של כל מיני גופים שמרימים פה כל מיני פרויקטים של סולריים וכיוצא באלה ואפשר להשביח ולייצר מקרקע התמורה משהו.
<יגאל בוסקילה: אנחנו נכנסים לעידן הנגב.
<יגאל בוסקילה: בכל מקרה אנחנו נכנסים ויוצאים.
<יגאל בוסקילה: כולם בעיקרון כאלה שלפחות שתי קומות ניתן להרים.
<יגאל בוסקילה: התמהיל הוא תמהיל כזה שיוצר ארבע יחידות לדונם מינימום.
<יגאל בוסקילה: יש רק ארבע בינתיים, יכול להיות שנראה אולי, אבל אני אראה לכם גם טורי שהוא ממש על הכביש, טורי של חמש יחידות דיור, כשכל יחידת דיור היא 250 מטר רבוע, שזה סביר לחלוטין.
<יגאל בוסקילה: אנחנו עומדים כאן בסטנדרטים כמעט זהים למה שיש במגזר היהודי פה במרחב הנגב.
<יגאל בוסקילה: קודם ניתן מענה לריבוי הטבעי.
<יגאל בוסקילה: לצד הריבוי הטבעי, אם היו להם משפחות שנמצאות פה בפזורה, לאותו פלג, לאותה משפחה, לאותה חמולה, אז קלטנו גם חלק מהפזורה שנמצאת באותו מתחם.
<יגאל בוסקילה: הסדר הוא כזה שאנחנו שומרים על שבטיות חמולתיות.
<יגאל בוסקילה: זאת אומרת לא נכניס את משה בוכוולץ לגור לידם.
<יגאל בוסקילה: הפטור ממכרז במגזר הבדואי הוא כזה שמחייב אותנו לעמוד בסטנדרטים האלה.
<יגאל בוסקילה: זאת אומרת אנחנו נעתרים לבקשה - - - בין המשפחות עצמן, כשיש מתיחות לא מכניסים משפחה אחרת.
<יגאל בוסקילה: לכן גם תבנית הבנייה היא כזו ששומרת על מבננים.
<יגאל בוסקילה: מבננים, זה אומר 10-15 יחידות דיור במבנן, שנותן שירות לאותו מתחם.
<יגאל בוסקילה: התכנון הוא כזה שנותן מענה לזה.
<יגאל בוסקילה: אם צריך יותר, אז לוקחים שני מבננים, שלושה מבננים, ביחד.
<יגאל בוסקילה: אבל יש רגישות, בוודאי שיש רגישות.
נחמן שי: מה מבטיח לך - - -?
<יגאל בוסקילה: כי אנחנו עושים את הפיתוח של המתחמים הציבוריים.
<יגאל בוסקילה: אנחנו, זה אומר רשות הבדואים ביחד עם קק"ל וביחד עם גופים נוספים, עושים את הפיתוח של כל השטחים הציבוריים, שהם שטחים ציבוריים פתוחים, RC, שבילי רכיבה לאופניים, כל מיני מיזמים שהם לשטחים ציבוריים פתוחים, עושים אותם כבר.
<יגאל בוסקילה: התחלנו כבר בשנה הזו, בשנת 2013.
<יגאל בוסקילה: בשנת 2014 מעמיקים ועושים לאורך הנחל בכל השטחים הפתוחים את כל הפיתוח הזה.
<יגאל בוסקילה: אלה בתים שבהרחבה, אלה בתים חדשים.
<יגאל בוסקילה: שימו לב, פה עכשיו, הבית החום הזה כאן מצד שמאל שלנו, זה חמש יחידות.
<יגאל בוסקילה: אתם רואים בהפרדה אפילו בצבעים, עם הפס באמצע?
<יגאל בוסקילה: זה חמש יחידות דיור.
<יגאל בוסקילה: בדרך כלל זה אבא אחד עם עוד שני ילדים בוגרים שלו והצעירים יותר.
<יגאל בוסקילה: כל אחד לקח לעצמו יחידה, בנה לעצמו את היחידה, אבל הם בונים אותה בצורה אחידה.
<יגאל בוסקילה: אז יש כזה, יש גם בנייה רוויה, שבינתיים יש ארבע קומות בתוך המתחם, אבל ארבע קומות שמייצרות 12 יחידות דיור והוא כבר בנוי.
<יגאל בוסקילה: הנה, שימו לב שם מאחור, אתם רואים את הבניין הזה?
<יגאל בוסקילה: הבניין הזה הוא בן שלוש קומות, אבל יש בפנים גם של ארבע קומות, בנוי וכבר מאוכלס.
<יגאל בוסקילה: גם כאן, כל הבנייה הזו, ממש עד לאן שאנחנו נצא לכביש הראשי, כביש 1, אם תשימו לב, גם בכביש הראשי, בכביש 1, הפיתוח הוא פיתוח מתקדם הרבה יותר מתוך העיר רהט הוותיקה, למרות שגם שם אנחנו עושים את כל השינויים הנדרשים ועושים השלמות פיתוח.
<יגאל בוסקילה: העיר הוותיקה לא מוזנחת, היא גם מקבלת את המענה.
<יגאל בוסקילה: ערך קרקע.
<יגאל בוסקילה: שתבינו, חברים, אתם אומרים כמה עולה מגרש, או כמה עולה יחידת דיור לצורך העניין.
<יגאל בוסקילה: אמרתי, בסביבות 130,000, 135,000 שקלים.
<יגאל בוסקילה: ערך הקרקע כאן לסקטור הבדואי, מחיר המגרש, בעצם הרכיב העיקרי שלו זה פיתוח, ערך הקרקע הוא 10 שקלים למטר.
<יגאל בוסקילה: ממש זול.
<יגאל בוסקילה: אתם רואים את הפיתוח שיש לאורך כביש 1?
<יגאל בוסקילה: התקנה של תאורה.
<יגאל בוסקילה: שימו לב, ישר וקצת שמאלה, המפעל הגדול שאתם רואים מצד שמאל שלכם, פנימה, רחוק קצת, זה המבנה הגדול שנבנה כבר, של סודה סטרים.
<יגאל בוסקילה: כל מה שהיה במישור אדומים מועתק לכאן, במקום לסינגפור.
<יגאל בוסקילה: קק"ל אמור להיות כאן, תיכף נגיע אליו, בפינה הדרום מערבית של המתחם הזה.
<יהודה בכר: נחמן, שאלת שאלה מאוד טובה.
<יהודה בכר: בחברה הבדואית יש חשיבות רבה לנושא של הפרנסה.
<יהודה בכר: ברגע שבתוך התא המשפחתי יש לאישה מקור פרנסה כל החיים משתנים.
<יהודה בכר: אנחנו רואים את זה בשגב שלום.
<יהודה בכר: בשגב שלום יש את המפעל 'עוף עוז', המפעל כרגע מעסיק 1,200 עובדים בדואים.
<יהודה בכר: תראו את זה בהמשך.
<יהודה בכר: מה שיפה בעניין הזה, שהמפעל הזה, של יזם יהודי בשם עוזי מחלב, שמייסד כל יום 70 טון שחיטה כל בוקר ומשווק לכל הארץ, אבל הדבר היפה ביותר שבבוקר מגיעה אישה לעבודה ויש תעסוקה.
<יהודה בכר: היא מביאה את הילדים שלה לפעוטון או למשפחתון, משאירה אותם בכניסה למפעל, המפעל דואג למה שנקרא רווחת הסביבה ואיכות החיים.
<יהודה בכר: זה שינה מאוד את היישוב.
<יהודה בכר: תשאלו את ראש מועצת שגב שלום, הוא מספר מה היה לפני המפעל ואחרי המפעל.
<יהודה בכר: המפעל נותן לו קודם כל ארנונה, יש לו תקציב לעשות שיפור לאיכות החיים וכל אורח החיים שם השתנה.
<יהודה בכר: האישה מגיעה הביתה חזרה ממקום עבודתה, בחמש אחר הצהריים, עם הילדים שאכלו צהריים, היא מגיעה והיא מביאה פרנסה.
<יהודה בכר: בתוך התא המשפחתי הבדואי זה מעצים את האישה.
<יהודה בכר: ברגע שזה מעצים את האישה, היא מקור פרנסה, היא נראית אחרת בחברה.
<יהודה בכר: זה מה שאנחנו נעשה גם פה.
<יגאל בוסקילה: מה שראיתם עבודות בצד שמאל של האוטובוס, בפינה הקצת יותר רחוקה מאיתנו, זה מפעל קלגל.
<יגאל בוסקילה: שם הוא אמור לקום.
<יגאל בוסקילה: השטח כאן עדיין של אזור התעשייה עובר פיתוח בחלק שמצפונה לנו.
<יגאל בוסקילה: גם מדרומה לנו, בצד ימין של האוטובוס, יש פלח נוסף של אזור התעשייה וגם בו יש שטחים לתעשייה ולמסחר.
<יגאל בוסקילה: מעבר למה שציינתי לפני כמה דקות, וגם מה שיהודה אמר, יש שטח ציבורי נוסף שאמור לקום, אמורה לקום עליו שלוחה של מכללה מארצות הברית, שהיא ת"פ אוניברסיטת בן גוריון, של MIT כנראה, בהתערבות של נשיא המדינה והם גם ישתתפו כאן בטקס חנוכה של אזור המסחר והתעשייה, התעסוקה של עידן הנגב, והם אמורים להקים כאן את השלוחה שלהם.
<יגאל בוסקילה: בתוך המתחמים עצמם, 2, 3, 4 ו-5, ניתן גם מענה מבחינה תכנונית לתעסוקת נשים.
<יגאל בוסקילה: בגלל הרגישות למעמד האישה הבדואית בתוך החברה הבדואית אז ייצרנו גם מגרשים שהם מגרשים מסחריים וסמי מסחריים לתעסוקת נשים.
<יגאל בוסקילה: אנחנו אמורים בסיוע של ארגונים וכל מיני כאלה להקים עליהם את כל המיזמים האלה לתעסוקת נשים, שיהיה בתוך המתחם, מה שנקרא לשמור פחות או יותר על - - - אנחנו נחצה עכשיו את להבים, מזרחה לכיוון לקייה, על כביש 31.
<יגאל בוסקילה: מצפון לכביש 31, כמעט לכל אורכו, מתבצעת עכשיו סלילה של כביש 6, שלוחה של כביש 6, שאמורה להוביל בסופו של יום לעיר הבה"דים, לקריית ההדרכה.
<יגאל בוסקילה: כרגע מה שמתבצע מתוך כביש 6 זה חלק שמסתיים בכביש 60, ליד שוקת, פחות או יותר.
<יגאל בוסקילה: תראו את היקפי העבודה שיש כאן.
<יגאל בוסקילה: מעבר לזה נעמוד קצת על סוגיות אחרות שנמצאות בתוך המרחב שלנו.
<יגאל בוסקילה: בצד ימין שלכם זה דווקא החלק המסודר, מגרשי מגורים שההתיישבות בהם מוסדרת, והחלקים של מה שראיתם עד שהגענו לכאן הם תביעות בעלות.
<יגאל בוסקילה: אם תסתכלו טוב, אתם רואים שבין הבתים יש הרבה קרחות, שהם שטחים סגורים.
<יגאל בוסקילה: אלה תביעות הבעלות שלא מאפשרות לאף אחד לפעול בתוכם, למרות שיש תכניות סטטוטוריות של מגרשים בתוך היישוב עצמו שמאפשרות פיתוח ובנייה ושיווק של המגרשים, בין אם זה לקליטת פזורה, בין אם זה לאנשים שמתגוררים כאן.
<יגאל בוסקילה: עצם זה שיש את תביעות הבעלות בתוך היישוב, אי אפשר לפתח, אי אפשר לשווק, כי תובעי הבעלות ממשיכים להחזיק.
<יהודה בכר: הצטרפו אלינו שני חברי כנסת חשובים, זבולון קלפה וחבר הכנסת פייגלין, והם מעיינים כרגע במפות.
<יהודה בכר: אני רוצה כרגע, בדרך לאל סייד, לעשות שני דברים.
<יהודה בכר: אל"ף, נמצא פה איתנו הממונה על המחוז, מר אבי הלר, הוא ייתן כמה מילים, בהמשך אני רוצה שכאמל אבו נאדי, שהוא תושב לקייה, יגיד לכם כמה מילים תוך כדי נסיעה.
<יהודה בכר: זה מופע ראשון.
<יהודה בכר: בהמשך אנחנו ניתן לו גם לדבר במסגרת הפגישה בוועדה בקרית הממשלה.
<יהודה בכר: אבי, בבקשה.
<אבי הלר: בוקר טוב לכולם.
<אבי הלר: אני אנסה בכמה דקות שעומדות לרשותי להתייחס קצת לצד המוניציפאלי של המענה להסדרה וקידום המערכת ההתיישבות של הבדואים וכמובן גם לפן התכנוני.
<אבי הלר: ייתכן מאוד שהנתונים שאני אמסור כרגע ידועים ומוכרים ממסמכים כאלה ואחרים, כיום על פי מרשם האוכלוסין של משרד הפנים חיים בנגב כ-215,000 תושבים בדואים שכמחציתם רשומים עם מען קבוע באחד מיישובי הקבע המוכרים והמוסדרים במערכת המוניציפאלית שאנחנו מכירים בה.
<אבי הלר: אם תשימו לב והסתכלתם בטיוטה או בהצעת החוק, באחד מן העמודים האחרונים יש רשימה של כל שמות היישובים המוכרים ומאושרים מהפן המוניציפאלי וכמובן גם מהפן התכנוני כאחד, שבתוכם מתגוררים חלק מהאוכלוסייה, החל מהעיר רהט, שסיירנו מקודם, דרך לקייה מהצד השני, בצומת שוקת כאן היישוב הוא אל-סייד, בהמשך המועצה המקומית ח'ורה, מועצה מקומית ערערה ונגב, כספייה בדרך לערד ויתר היישובים.
<אבי הלר: אם זכור לכם, ב-2004 הקימונו מועצה אזורית שתשמש כפלטפורמה להכרה וקידום של התיישבות הבדואים בנגב מהפן המוניציפאלי וגם התכנוני.
<אבי הלר: היום אנחנו נמצאים בתוך מסגרת של שתי מועצות אזוריות, עם 11 יישובים מוכרים בעלי תכניות מתאר בעלות תוקף שמכוחן ניתן לפתח ולהמשיך את הכנת התכניות המפורטות שמכוחן ניתן להוציא את היתר הבנייה לכל בית ולכל שימוש אחר.
<אבי הלר: מהפן התכנוני משפט אחד.
<אבי הלר: מחוז הדרום מתפקד מהפן התכנוני מתכנית מתאר בעלת תוקף מאז ראשית שנות ה-2000.
<אבי הלר: רק להמחיש את הדינמיקה של המציאות שמתרחשת בשטח, מאז שנות 2000 ועד היום אנחנו עברנו מעל 75 עדכונים ושינויים בתכנית המתאר, שחלק מתוכם הם חלק קטן תכנוני או מענה להתיישבות הבדואים בנגב.
<אבי הלר: תיקון 23 הוא התיקון המרכזי מתוך סדרת התיקונים הזו בתכנית המתאר.
<אבי הלר: אנחנו קוראים את תכנית המתאר למטרופולין באר שבע, כאשר מתוך תכנית של מטרופולין באר שבע מרב השטח שטעון הסדרה כלולה בתוך תכנית למטרופולין באר שבע, וזה מבחינתנו משמש כפלטפורמה תכנונית לכל אותן חלופות או יוזמות שתגענה מתוך הרשות להסדרת התיישבות הבדואים במערכת המשאים ומתנים עם האוכלוסיות השונות הטעונות הסדרה.
<אבי הלר: אני רוצה להוסיף משפט נוסף פה.
<אבי הלר: דבר אחד חשוב בעיניי שחשוב גם לחברי הכנסת וגם לכל המשתתפים בסיור לגבי החשיבות של קידום ואישור החוק.
<אבי הלר: אני חושב שמאז היותנו בוועדת היישום, כשכתבנו את המלצות ועדת היישום לעצם הסדרת התיישבות הבדואים, באנו והנחנו את הבסיס שהדבר יכול להתממש ויוכל לקבל ביטוי וכיסוי בחוזקה לביצוע בשטח רק באמצעות חקיקה.
<אבי הלר: לטעמי ללא חקיקה כל גורם מקצועי אשר יופקד על נושא זה או אחר, המשא ומתן על התמורות, על התכנון, או כל דבר אחר, ללא הגיבוי והפלטפורמה החוקית של החוק, יהיה לנו מאוד מאוד קשה ליישם את החלופות, את היוזמות, של הסדרת השטח.
<אבי הלר: אני חושב שהאישור של החוק ישמש ויסייע לנו בקידום הפרויקט הלאומי הענק הזה.
<אבי הלר: תודה רבה.
<אבי הלר: עד כאן.
<יהודה בכר: אנחנו כאן רואים משמאלנו את היישוב ח'ורה.
<יהודה בכר: יגאל הוא מנהל המרחב.
<יהודה בכר: יש פה את היישוב ח'ורה, הוא יגיד לכם כמה מילים על היישוב ח'ורה, אנחנו בתנועה לכיוון אל סייד, אבל יגאל יגיד כמה מילים על היישוב ח'ורה.
<יגאל בוסקילה: היישוב ח'ורה, כפי שיהודה ציין, הוא דווקא אחד מהמודלים המוצלחים של היישובים הבדואים.
<יגאל בוסקילה: יש פה 11,000 תושבים, מרביתו דווקא ללא תביעות בעלות, אבל יש גם חלק מהשכונה שהיא תביעות בעלות.
<יגאל בוסקילה: יש לו ראש מועצה בשם מוחמד אל נברי, שזכה גם הפעם בבחירות האלה.
<יגאל בוסקילה: יש פה אזור תעשייה די מצליח, יש פה גם תעסוקת נשים בתוך אזור התעשייה, שהיא פרי של הרשות המקומית דווקא, מינוף של הרשות המקומית.
<יגאל בוסקילה: יש פה אוכלוסיות מגוונות בתוך היישוב, החל במשפחות אל עתאונה וכלה באבו אל גיאת שנמצאים בחלק המזרחי של היישוב.
<יגאל בוסקילה: קוניאן, חלק מהם נמצאים בתוך יתיר, אבל זה החלק הקטן יחסית מקרב כלל האוכלוסייה, כ-1,000, קצת פחות, נמצאים בתוך היישוב וגם האחרים אמורים להיות מוסדרים בתוך היישוב עצמו.
<יגאל בוסקילה: היישוב הזה כולל גם הסדרת התיישבות שתהיה במתכונת של אל סייד, לפחות בשכונות המערביות שלו.
<יגאל בוסקילה: אמרתי, בתוך אזור התעשייה יש תעסוקת נשים, אני קצת אפתח בעניין.
<יגאל בוסקילה: כיישוב או כאזור תעשייה חיפשו מתן מענה לנושא של הזנה לבתי ספר.
<יגאל בוסקילה: הקימו שם מפעל שבעצם מושתת על תעסוקה של נשים והוא מספק את הקייטרינג לבתי הספר במגזר הבדואי, בהתחלה לח'ורה וקצת בסביבה, ועכשיו כמעט לכל בתי הספר בכל האזור.
<יגאל בוסקילה: כי יש פה שילוב של תביעות בעלות, או רובו תביעות בעלות, והסדרת התיישבות.
<יגאל בוסקילה: הם תבעו את הבעלות מ-70' עד 75' בערך.
נחמן שי: העובדה שהם - - -
<יגאל בוסקילה: כתוצאה מהעובדה שהם נאחזו בקרקע.
<יגאל בוסקילה: אנחנו נותנים להם זכויות קנייניות על המקרקעין שהם גרים בו.
<יגאל בוסקילה: אגב, המדינה גם משתתפת ב-90% מעלויות ה - - - חלק מהם הצטרפו כבר, חלקם בשלבים של הצטרפות, יש לנו כבר בסביבות 150-200 מצטרפים להליך הסדרת ההתיישבות.
<יגאל בוסקילה: הם משלמים את ה-10% שהם נדרשים לשלם כהשתתפות.
<יגאל בוסקילה: ערך הקרקע, אנחנו עושים איתם פשרה על הקרקע שהם צורכים ונותנים להם אותה בעצם 100%, לא 50% ולא 75%.
<יגאל בוסקילה: חלק מהם עדיין חשדנים.
<יגאל בוסקילה: לא כולם תובעים בדיוק את הדונם שהם מתגוררים עליו, הם תובעים קצת יותר.
<יגאל בוסקילה: הם תובעים, כמו שאתה מבין, 7 דונם, 10 דונם, 70 דונם גם, כמו זה, למשל, שאתה נמצא פה לידו, והחשש שלו שבעצם הסדרת התיישבותו הוא יצטרך גם לתת לאחרים להתגורר על תביעת הבעלות שלו, שזו המטרה שלנו, להותיר בידו כזה מענה שייתן גם לו, גם למשפחה, לדור הבא, אבל שיאפשר גם לבדואים אחרים מחוסרי קרקע, ולא משבט אחר.
נחמן שי: הוא רוצה שבוא נחתום מחר, אבל הוא לא יקבל את - - -
<יגאל בוסקילה: לא, את המגרש של הבית.
נחמן שי: אתם רוצים את כל ה - - -
<יגאל בוסקילה: לא, אני לא רוצה את כל השטח, ממש לא.
<יגאל בוסקילה: בשלב הזה אני רוצה רק להסדיר את התיישבותו.
<יגאל בוסקילה: יתרת השטח, כשניכנס להליך של החקיקה, אנחנו רוצים ליצור מצב שבו - - -
נחמן שי: הכול יישאר שלו?
<יגאל בוסקילה: חלק ממנה יישאר שלו, כי יש לו עדיין ילדים שהם - - -
<יהודה בכר: אני עונה, גם לנחמן וגם לך, המדינה באה לחלק מהבדואים, בין 1970 ל-79' והיא אמרה להם, 'בואו תרשמו תביעות', היו פה עשרות צוותי מודדים שלנו, של המדינה, של משרד המשפטים, מינהל מקרקעי ישראל, אמרו מבדואי לבדואי ורשמו את התביעות.
<יהודה בכר: כשאתה אמרת שהוא מפר חוק, זה לא מדויק, יכול להיות שהוא מפר חוק, אבל לא בהקשר הזה.
<יהודה בכר: המדינה באה ואמרה 'בואו נרשום תביעה'.
<יהודה בכר: יש, אגב, שני סוגי סטטוס לגבי אדמה במדינת ישראל.
<יהודה בכר: לאומי, 93%, ופרטי 7%.
<יהודה בכר: יש עוד סטטוס אחד שהמדינה יצרה, זה הסטטוס של אדמות התביעה.
<יהודה בכר: זאת אומרת מי שנרשם בתקופה הזאת של בין 70' ל-79' ויש תיק מופקד במשרד המשפטים, פקיד ההסדר בבאר שבע, אצל רמי דמרי, וכאלה נרשמו יותר מ-3,200, הוא פעל לפי החלטות מדינת ישראל.
<יהודה בכר: עכשיו, בהקשר למה ששאל נחמן, אותו בדואי שיושב כאן, שרשם את הבית שלו, את התביעה שלו אז בתקופה ההיא והתיק שלו הופקד אז אצל פקיד ההסדר, הוא מחכה להסדר.
<יהודה בכר: פה נכנסת סוגיית המחיר - - -
נחמן שי: על איזה גודל שטח?
<יהודה בכר: אני לא יודע, מה שהוא נרשם אז.
<יהודה בכר: יכול להיות שמאז היו פלישות מעבר למה שנרשם.
<יהודה בכר: בהחלט יכול להיות שהיו הפרות חוק מעבר, אבל מה שנרשם נרשם על פי החלטות המדינה.
<יהודה בכר: מה עושה החוק?
<יהודה בכר: מה מתכוון לעשות החוק?
<יהודה בכר: נמשיך אחר כך, יש תשובות לכול.
<יהודה בכר: אני מבקש מהח"כים לבוא לפה לקדמת המקום.
משה זלמן פייגלין: אני פה מייצג את הערבים, אני מתנגד לחוק.
מירי רגב: אתה רואה שיש לפעמים זהות אינטרסים בין הערבים ל - - -
דוד צור: עד עכשיו היה לנו רגוע.
<יהודה בכר: אנחנו נמצאים פה כרגע בתצפית על היישוב אל-סייד.
<יהודה בכר: מי שיציג את הנושא הזה הוא המנהל שמנהל משא ומתן, איש שחי בשטח 24 שעות, זמין כל השנה, הוא קיבל שטח, גזרה, והוא אחראי למשא ומתן והידברות עם השכונה.
<יהודה בכר: אורי גנן הוא בחור רציני מאוד, שהגיע מתפקידים בכירים מאוד בצה"ל, ברשות הוא שנתיים וחצי ועושה עבודה מאוד מאוד טובה, שהיא לא פשוטה.
<יהודה בכר: היא לא פשוטה, המשימה הזאת, נשמע את אורי, שיציג את האתגרים.
<אורי גנן: ברוכים הבאים לאל-סייד.
<אורי גנן: קודם כל להתאפס, אנחנו נמצאים מערבית ליישוב ח'ורה.
<אורי גנן: אם נסתכל, אנחנו רואים פה את כביש 31 באופק, עם המשאיות, מאחוריו היישוב ח'ורה ובצד הזה זה היישוב אל-סייד, אנחנו רואים עכשיו את הפאתים הדרום מזרחיים של היישוב.
<אורי גנן: אנחנו נמצאים בנקודה הזאת במפה ומסתכלים לעבר האזור הזה.
<אורי גנן: אנחנו רואים את הבתים בצד הדרומי של היישוב ואת הפזורה מאחורי היישוב.
<אורי גנן: מה שחשוב להבין לגבי אל-סייד, אל-סייד זה אחד מהיישובים שנקראים יישובי אבו בסמה, הוקמו במהלך שנות ה-2000.
מירי רגב: כמה יישובים יש לאבו בסמה?
<אורי גנן: 11 יישובים.
<אורי גנן: מה שמיוחד ביישוב אל-סייד ועוד יישובים כמו דריג'את, הוא הרעיון של הסדרה במקום.
<אורי גנן: מה שאתם רואים, אתם רואים תכנית מפורטת של מגרשים, שככל הניתן שמו את המגרשים שמו את הבתים מסביב למגרשים שכבר קיימים בשטח.
<אורי גנן: המטרה היא ליצור - - -
נחמן שי: לצופף.
<אורי גנן: כבר יש מציאות צפופה וככל הניתן בעצם - - -
<יהודה בכר: זו מילה לא נכונה, אני קורא להסדיר.
מירי רגב: ליצור קרבה בין המקום הנוכחי למקום שיהיה.
נחמן שי: הסדרה משמעותה שבשטחים הפתוחים שאנחנו רואים יהיו בתים.
<יהודה בכר: פה אפילו לא הייתה כוונה לצופף, הייתה זכות בחירה - - -
משה זלמן פייגלין: - - - לא ייתנו.
משה זלמן פייגלין: מה שהם לא נתנו עד היום הם גם לא ייתנו מחר.
<יהודה בכר: לא, הרעיון פה זה לא לצופף, הרעיון זה להסדיר.
<יהודה בכר: הסדרה במקום, זה נקרא.
<אורי גנן: בעצם הכול מוכן ביישוב הזה.
<אורי גנן: יש תכנית.
<אורי גנן: חוץ ממגרשי מגורים שאתם רואים, 1,400 מגרשי מגורים, יש פה תכנון של אזור תעשייה, לפנינו רואים את בית הספר, מאחוריו אמור להיות שטח לאזור תעסוקה ומלאכה, שטחים משרדיים, שטחי ציבור.
<אורי גנן: יש פה ארבעה בתי ספר היום.
<אורי גנן: לכאורה הכול מוכן, רק בעצם מה קורה?
<אורי גנן: כשאנחנו רוצים להסדיר את היישוב אנחנו מבקשים מהאנשים לשייך בין הבן אדם למגרש.
<אורי גנן: כמו בכל מקום במדינת ישראל כשרוצים להוציא היתר בנייה צריך גם תכנית מאושרת על ידי מהנדס, אבל גם שהמגרש יהיה רשום על שם הבן אדם.
<אורי גנן: פה אנחנו נתקלים בבעיה של שכבת הקרקע.
<אורי גנן: הקרקע, בעצם ב-90% מהיישוב, אתם רואים את הפסים האדומים, רצוף בתביעות בעלות, רק חלק קטן הוא אדמת מדינה ובעצם אנחנו צריכים להגיע למצב שכל אחד שרוצה מגרש, נגיע למצב שרק על המגרש הספציפי הזה נוכל ליצור את המצב שהוא רשום בצורה מסודרת על הבעלות.
<אורי גנן: אני אומר תמיד שאל-סייד, הבעיה שלהם בעיקר היא בינם לבין עצמם.
<אורי גנן: זאת אומרת הם צריכים את החוק ואת הפתרון כדי לפתור הרבה פעמים סכסוכים בתוך המשפחה.
<אורי גנן: יש פה תביעות עם 10, 11 יורשים, יש פה תביעה אחת של 124 יורשים, יש פה הרבה בלגן בתוך היישוב.
נחמן שי: ההתייחסות שלהם אחורה, לכמה שנים?
נחמן שי: לאותה תקופה של 70'-79' או עוד קודם?
<אורי גנן: הם מתייחסים היום לתקופה - - - אני לא יודע אם פקיד ההסדר נמצא איתנו היום, אבל יום יום, כל שבוע, אנשים מגיעים אליו בשביל לנסות להסדיר - - -
נחמן שי: אבל יש מישהו שאומר שלפני 200 שנה הם היו פה?
נחמן שי: או 100 שנה הם היו פה?
<יהודה בכר: אבל זה לא משנה.
מירי רגב: הם טוענים שהם כאן מדורי דורות.
נחמן שי: זה לא משנה, זה מי שרשם בין 70' ל-79'.
<יהודה בכר: בדיוק.
נחמן שי: זאת נקודת ההתחלה שממנה הייתה ספירה?
<אורי גנן: נכון.
<אורי גנן: מעבר לנושא של היתרי הבנייה אנחנו רוצים לפתח פה יישוב.
<אורי גנן: אושרו 220 מיליון שקל לפיתוח של היישוב.
<יהודה בכר: לא הקשבת למספר הזה.
<יהודה בכר: המדינה אישרה פה 220 מיליון שקל לפיתוח היישוב.
<יהודה בכר: כרגע אנחנו מושקעים ב-19 מיליון שקל להרחיב תשתיות.
<יהודה בכר: הצירים האלה היו פעם כמו - - -
<קריאה: וזה מתעכב בגלל התביעות?
מירי רגב: והחוק שיהיה בעצם יסדיר את התביעות, מרגע שהחוק יעבור?
מירי רגב: מרגע זה בית משפט כבר לא מתעסק עם זה?