GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: ההערה זאת נכונה בעיני.
דב חנין: רק שיירשם בפרוטוקול שלא התייחסתי לאף אחד מהסעיפים – יש לי הרבה מה לומר על כל אחד.
מירי רגב: התייחסת לסעיפים בדיון הקודם.
דב חנין: לא, לא התייחסתי.
דב חנין: לסעיפים מ-11 ועד 19 לא התייחסתי.
<תומר רוזנר: הוא לא התייחס, לא התייחס.
מירי רגב: ארז, בבקשה.
<ארז קמיניץ: גברתי, כמה מילים על ועדת התמורה.
<ארז קמיניץ: ועדת התמורה, מבחינתנו, בהמשך להערות שנשמעו בעניין הזה - - -
מירי רגב: אתה מתייחס עד סעיף 19, כן?
מירי רגב: וגם להערות של חברי הכנסת.
<ארז קמיניץ: כן, תודה.
<ארז קמיניץ: ועדת התמורה היא גוף מנהלי מעין שיפוטי – יש לה סמכויות מעין שיפוטיות.
<ארז קמיניץ: כפי שאמרנו בדיון הקודם, עיקרו של החוק הוא קנייני: הסדרה של תביעות הבעלות.
<ארז קמיניץ: בהיותו חוק קנייני ובהיותו קובע קביעות קנייניות, אנחנו משעינים חלק מהעוגנים של החוק על החלטות של גוף מעין שיפוטי.
<ארז קמיניץ: זה קיים בשורה ארוכה של חוקים – אנחנו לא ממציאים את הגלגל בעניין הזה.
<ארז קמיניץ: יש פה גוף מנהלי שעובד אל מול תביעות של אנשים פרטיים.
<ארז קמיניץ: משמעות הדבר שאנחנו צריכים לייצר לו גם סמכויות וגם הרכב שיידע להתמודד עם שאלות קנייניות ועם טענות או טיעונים משפטיים, טיעונים לעניין זכאות של אנשים פרטיים.
<ארז קמיניץ: גברתי, מזה נגזרות התשובות לחלק מהשאלות שהועלו בפעם הקודמת.
<ארז קמיניץ: כן גברתי אנחנו מיחסים חשיבות מאוד גדולה ליושב-ראש הוועדה.
<ארז קמיניץ: ליושב-ראש הוועדה מבחינתי, גברתי מי כמוך יודע, יש משמעות אקוטית להתנהלותה של הוועדה, יש לו השפעה משמעותית על התנהלותה של הוועדה.
<ארז קמיניץ: אנחנו חושבים שבוועדה כזו קריטית למימוש חוק שבסופו של דבר הוא חוק קנייני, יש חשיבות לבחירה נכונה, אובייקטיבית, שתשקול את כל השיקולים הנדרשים.
<ארז קמיניץ: הדרך לעשות את זה היא באמצעות – בחוקים אחרים קיים וגם בחוק הזה חשבנו שצריך – באמצעות ועדה מייעצת.
<ארז קמיניץ: זה לעניין הטענות שהושמעו כאן לסרבול ביורוקרטי.
<ארז קמיניץ: יכול להיות שיש פה סרבול מסוים, אבל הסרבול הזה נועד לשרת מטרה שאנחנו רואים כחשובה מאוד.
<ארז קמיניץ: לשים בראש הוועדה הזאת פיגורה רצינית, משמעותית, כי ההחלטות של הוועדה הזאת הם חלק חשוב מאוד מיישום החוק הזה.
הוועדה: לכן גם ממלא המקום צריך למעשה לעבור את אותה המלצה של הוועדה המייעצת – האם לכך התייחסה ההערה, תומר?
<ארז קמיניץ: אנחנו נסדר ונבהיר את הדברים.
<ארז קמיניץ: אבל אפשר בהחלט לכתוב אותם כך.
<ארז קמיניץ: נשמעה פה טענה לעניין היותו של נציג שר המשפטים ממלא אקס אופיציו של ממלא המקום – אני חייב לציין שאני לא כל-כך הבנתי את ההערה הזאת.
<ארז קמיניץ: אני שאלתי את חברי מדוע דווקא יצא הקצף נגד נציג שר המשפטים בהקשר הזה?
<ארז קמיניץ: חשבתי שאולי זה נוגע לדרך ההתנהלות של משרד המשפטים באופן כללי, ופניתי ימין ושמאל כדי לבדוק האם שם טמונה הבעיה ואני לא מצאתי.
<ארז קמיניץ: אני חייב להגיד שאנחנו לא עומדים על העובדה שנציג שר המשפטים, אם זאת ההערה של הוועדה או של חברי הכנסת, אנחנו לא עומדים על העניין הזה.
<ארז קמיניץ: חשבנו שכדאי שיהיה ממלא מקום אקס אופיציו כדי לא לפגום בפעולה שוטפת של הוועדה.
<ארז קמיניץ: יש חשיבות לקביעה כאשר אנחנו רוצים עבודה רוטינית ושוטפת, יש חשיבות לקביעה של ממלא מקום.
<ארז קמיניץ: אפשר לדאוג לקביעה הזאת בצורה ביורוקרטית אחרת אבל יש חשיבות לקיומו של מנגנון שייקבע את ממלא המקום.
<ארז קמיניץ: לעניין סמכויות ועדת התמורה באופן כללי – התייחסות לשאלות שהשמיע חבר הכנסת סוייד ואחרים – כפי שנאמר על ידי הייעוץ המשפטי של הוועדה, המהות של הסמכויות נמצאת במקומות אחרים בחוק ושם צריך להתווכח של שאלות התמורה או מיקום התמורה או מה זה חלק מיוחס פרטני או מה זה חלק מיוחס כללי.
<ארז קמיניץ: באופן דידקטי אין לנו שום יכולת להתייחס לכל פרק ולענות כרגע לשאלות החשובות מאוד שנשמעו.
<ארז קמיניץ: יש פה הפניות פרטניות לסעיף או לפרק, השאלות האלה ראוי להן שתתבררנה במקומות ההם.
<ארז קמיניץ: אין לנו דרך אמתית להתקדם עם החוק אם אנחנו נפתח על כל סעיף בהסמכה את כל הסוגיות שקשורות לסעיף ההסמכה.
<ארז קמיניץ: כמובן, אחר כך, אם אחרי שיבינו מה אומרים הסעיפים הרלוונטיים בפרקים האחרים, מישהו יחשוב שזה לא עניינה של ועדת התמורה – אז אפשר לחזור לסעיף 13 ולמחוק ממנו סעיף כזה או סעיף אחר.
<ארז קמיניץ: היום אי אפשר לפתוח את הדיון, זה פשוט דידקטית יהיה בלתי אפשרי כי אנחנו פותחים פתח לעולם שלם שמופיע בפרקים שלמים בחוק בהמשך.
חנא סוייד: לרבות קביעת גבולות חלקה?
<ארז קמיניץ: לרבות קביעת גבולות חלקה.
חנא סוייד: אתה לא רואה את הבעייתיות בעניין?
<ארז קמיניץ: הבנתי את השאלה.
מירי רגב: אנחנו יכולים לדון בזה בפרק הרלוונטי.
חנא סוייד: זה ספירלי לחלוטין.
<ארז קמיניץ: זה לא ספירלי.
<ארז קמיניץ: אני רוצה להסביר ממש בשני משפטים: כשנגיע לפרק הרלוונטי נראה איך בוחנים את השאלה מהם גבולות החלקה.
<ארז קמיניץ: בסופו של דבר זה מונח על תביעת הבעלות.
<ארז קמיניץ: יש את תביעת הבעלות עם הגבולות שנקבעו בה וועדת התמרה מתייחסת למה שנאמר על תביעת הבעלות.
מירי רגב: אל תכנס לזה עכשיו.
מירי רגב: חבל, אנחנו הולכים לדבר על זה - - -
חנא סוייד: תאמיני לי, זה מאוד חשוב.
מירי רגב: אנחנו נדון בזה אבל כשנגיע לזה.
חנא סוייד: זה מאוד חשוב.
חנא סוייד: אתה לא חושב - - -
מירי רגב: אבל אנחנו נגיע לזה.
<אליעד ויינשל: אם יהיו הערות לוועדה שם – הוועדה תתקן את הסעיף המהותי.
חנא סוייד: לך יש את ההיגיון שלך, ואני מבטא את ההיגיון שלי, עם כל הכבוד.
חנא סוייד: אני מנסה להגיד לך שבמצב של חוסר אמון, אתה נותן לחתול לשמור על השמנת – זה מה שאנשים יבינו.
חנא סוייד: בעצם אתה נותן למישהו שבסופו של דבר יחליט לגבי התביעה שלך והוא יוכל לעשות מניפולציות להוציא אותך החוצה.
<ארז קמיניץ: אני מבקש שוב לקיים את הדיון הזה כשנגיע - - -
חנא סוייד: אינשאללה, אינשאללה.
מירי רגב: לכן לא היית צריך לפתוח את זה.
<ארז קמיניץ: אני רק אומר שבסופו של דבר זה רק מוכיח את החשיבות של הגוף הזה.
<ארז קמיניץ: הגוף הזה הוא גוף מנהלי והוא מעין שיפוטי.
חנא סוייד: ובגלל שהוא חשוב אז עוברים עליו ככה?
<ארז קמיניץ: לא, בגלל זה הוא מעין שיפוטי.
<ארז קמיניץ: אני ממשיך לעניין מינוי יועצים לוועדה – הועלו פה מספר טענות בהקשר הזה.
<ארז קמיניץ: אנחנו חושבים שכדי שהוועדה תפעל באופן שוטף ויעיל, היא תוכל למנות לעצמה יועצים חיצוניים ויכול להיות שוועדה כזאת או אחרת תתקשה בנושא כזה או אחר, מסוים, נקודתי, היא תוכל לבקש למנות לה יועץ – זה רלוונטי בכל גוף מנהל שקיים בחקיקה.
<ארז קמיניץ: גוף מנהלי חייב להתייעץ עם אנשים שהוא מוצא לנכון כדי להגיע לתוצאה המנהלית הנכונה.
<ארז קמיניץ: אנחנו לא רואים פסול בדבר הזה, אנחנו לא יודעים לסנן היום בדיוק באלו נושאים ועדת התמורה תיתקל בהם בקשיים ולכן כתבנו סעיף של סמכות כללית שקיימת בדין המנהלי בין כך ובין כך, לאפשר לוועדה להתייעץ עם יועצים כאלה ואחרים.
<ארז קמיניץ: אגב, לא מותב של הוועדה בהכרח יצטרך את הייעוץ הזה – יכול להיות שנציג רשות מקרקעי ישראל או נציג משרד המשפטים יהיה מומחה לעניין זה או אחר כמו מיפוי נקודתי - - -
מירי רגב: הבנו את העניין – תמשיך הלאה.
חנא סוייד: את מהירת הבנה, את מבינה מהר.
מירי רגב: הוא הסביר את העניין של היועץ.
<ארז קמיניץ: לעניין הפסקת כהונה של חבר ועדה במקרה של כתבי אישום – נטענה פה טענה שהדבר הזה בהקשר של החוק שעבר כבר – אני לא יודע אם עבר - - -
מירי רגב: לא עבר.
<ארז קמיניץ: אבל ועדת הפנים קידמה בדיוניה לקראת קריאה שנייה ושלישית ביעילות ובמהירות כרגיל, גברתי, ביחס לחוק הזה אני רוצה לומר שיש הבדל מהותי בין החוק שקודם ביעילות ובמהירות ובין החוק הזה שגם הוא יקודם ביעילות בהקשר של חברי ועדת התמורה.
<ארז קמיניץ: אנחנו עוסקים פה בעובדים שהם לא נבחרי ציבור.
<ארז קמיניץ: הם עובדי ציבור, רובם עובדי מדינה.
<ארז קמיניץ: בכלל, כשעובדי מדינה נמצאים בחקירה פלילית אפשר להשעותם, אז על אחת כמה וכמה במצב שבו מוגש נגדם כתב אישום.
<ארז קמיניץ: אין הנדון בהקשר ההערה שנשמעה פה, בהקשר כתב האישום, דומה לראיה.
<ארז קמיניץ: אנחנו חושבים שנוכח החשיבות הגבוהה שאנחנו מייחסים לוועדת התמורות כגוף מנהלי מעין שיפוטי, זו הערה טריוויאלית שצריכה להיקבע ואנחנו לא רואים בזה שום בעיה.
<ארז קמיניץ: לעניין מיקום הקרקע לתובע מאשר – הייתה טענה לעניין העובדה שמי שצריך לקבוע את מיקום הקרקע זה רשות מקרקעי ישראל.
<ארז קמיניץ: אני מזכיר ומבה
<ארז קמיניץ: יר כבר עכשיו: רשות מקרקעי ישראל היא חלק מוועדת התמורות, היא גם תעסוק בנושא הזה באופן שוטף ולכן ההצעה של רשות מקרקעי ישראל בוודאי תבוא לידי ביטוי בדיוני ועדת התמורות וגם לפני, בהצעה שתובא בפני ועדת התמורות, אין ספק שרשות מקרקעי ישראל הממונה על ניהול הקרקעות במדינת ישראל תהיה לה אמירה משמעותית בעניין.
<ארז קמיניץ: לעניין תקופת מינוי חברי הוועדה – אנחנו הסכמנו שתהיה תקופת קדנציה אחת של 7 שנים.
<ארז קמיניץ: הייתה הערה לעניין סיום עבודתו של חבר הוועדה – אנחנו לא ראינו שום בעיה עם הקביעה העקרונית שמי שמינה יכול גם להורות על הפסקה.
<תומר רוזנר: אנחנו עוד לא הערנו.
מירי רגב: עוד לא הגענו לזה.
<ארז קמיניץ: לא?
<ארז קמיניץ: הייתה הערה לדבר הזה – אנחנו כתבנו עדכון.
מירי רגב: זה בסעיף 20.
<ארז קמיניץ: לעניין מינוי נציג אוכלוסייה בדואית זה גם כאן?
מירי רגב: זה כאן.
<ארז קמיניץ: אז אין לנו דרך פרקטית אחרת שאנחנו מכירים למנות נציג של אוכלוסייה - - -
<שמואל דוד: אין לכם בכלל?
<ארז קמיניץ: אין לנו דרך פרקטית אחרת שאנחנו מכירים - - -
חנא סוייד: למשל, בחוק התכנון והבנייה - - -
<שמואל דוד: לא פרקטי להתייעץ עם מישהו?
<ארז קמיניץ: אני אפילו לא השלמתי את הדברים.
מירי רגב: פה החברה משתי"ל חושבים שהם יכולים להתפרץ.
<ארז קמיניץ: אני חושב שהדרך הפרקטית בהקשר הזה היא מינוי על ידי שר – במקרה הזה זה ראש הממשלה כי הוא אחראי על החוק – אבל מינוי על ידי שר בוודאי נעשה כפי שנעשית כל החלטה מנהלית: בצורה שקופה ובצורה שעל השר הממנה, על הרשות הממנה, להתייעץ עם מי שהיא מוצאת לנכון.
<ארז קמיניץ: אין ולא קיים ארגון מסוים שאנחנו יכולים להגיד עליו שהוא ארגון הגג, למשל - - -
חנא סוייד: ראשי רשויות, למשל.
<ארז קמיניץ: אפשר.
<ארז קמיניץ: אבל השאלה היא אם ברגע שהתייעצת עם ראשי הרשויות ואתה כותב ראשי רשויות – רק איתם אתה צריך להתייעץ?
מירי רגב: זה מחייב – אסור לנו לחייב אותו.
מירי רגב: הוא יכול להתייעץ איתם אבל הוא לא חייב.
<ארז קמיניץ: בסופו של דבר יתפרסם קול קורא כזה או אחר, אני מניח.
מירי רגב: אבל אפשר לכתוב שתהיה התייעצות, בין היתר, עם ראשי המועצות.
<ארז קמיניץ: אפשר לחשוב על זה, גברתי, אני רק לא רוצה לסמן - - -
<ארז קמיניץ: סיימנו.
מירי רגב: חברים, קודם כל אני רושמת לעצמי שדב חנין לא היית בפעם שעברה ולא התייחסת - - -
דב חנין: לא היה לי סיכוי לדבר - - -
מירי רגב: בשבוע הבא נדון בסעיפים שהקראנו עכשיו.
מירי רגב: היחידי שהגיש התייחסות זה בני תפילין.
מירי רגב: שני הגורמים האחרים לא הגישו.
<תומר רוזנר: גם האגודה לזכויות האזרח - - -
מירי רגב: לא, מי שנרשם לדבר – אמנסטי ושתי"ל, שניהם לא הגישו.
מירי רגב: אם בדיון הבא יגיעו האנשים שהגישו, הם בעדיפות עליכם.
מירי רגב: אם הם לא יגיעו – אני אתן לכם להתייחס.
מירי רגב: מבחינתי רשמתי שאם אנחנו מסיימים בשבוע הבא את הדיון בזמן, אני אתן לך להתייחס עוד 5 דקות על ההערות של הסבב הקודם, על מה שחברי הכנסת דברו עד עכשיו.
דב חנין: אני רק אומר למען הפרוטוקול, גברתי, את מנהלת את הדיון בוועדה – אני לא חולק על זה – זו סמכותך, אבל חובתך לנהל את הדיון כך שכל חבר כנסת יוכל להביע את עמדותיו - - -
מירי רגב: כל חבר כנסת יכול להביע, אבל אני לא יכולה לתת לך להרצות שעה.
מירי רגב: אתה לא בהסתייגויות ואתה יצאת.
מירי רגב: היית רשום ויצאת – כאן היועץ המשפטי אומר את זה.
מירי רגב: אתה היית רשום, הגענו אליך ויצאת – אני לא יכולה לכל אחד שיוצא, לתת לו לדבר בדיון שאחרי.
דב חנין: אני אומר את הדברים לגופו של עניין - - -
מירי רגב: רשמתי אותם.
דב חנין: יש לי הערות לכל אחד מהסעיפים שנדונו אבל לא השמעתי אותם - - -
מירי רגב: אתה גם יכול להגיש הסתייגויות.
דב חנין: לא, אני לא מגיש הסתייגויות – אני רוצה להשתתף בדיון.
דב חנין: אני חושב שהדיון צריך לכלול את חברי הכנסת שרוצים להשתתף בו.
מירי רגב: תאמין לי, הוא כולל.
דב חנין: מכיוון שעדיין לא סיימנו את הדיון בנקודה הזאת - - -
מירי רגב: אני מקווה שאני אוכל לתת לך בשבוע הבא לדבר.
מירי רגב: אני כבר אומרת לכם שבשבוע הבא נתחיל עם הסעיפים הרלוונטיים.
מירי רגב: לפחות חברי הוועדה יידעו ואני מבקשת לשלוח את זה לכולם: 20, 22, 23, 18 ו-21 – אלו הסעיפים האחרונים שנשארו לגבי - - -
<תומר רוזנר: יש עוד 5 אחרים.
מירי רגב: בסדר, אבל אלה הסעיפים שאמרנו שנדון בהם אם יישאר זמן.
חנא סוייד: יש לי הרגשה שזה הדיון האחרון על החוק.
משה זלמן פייגלין: אני מצטרף לדרישה של דב חנין – אני רוצה לשמוע את כל ההסתייגויות שלו.
מירי רגב: כשהוא יגיע בזמן ואתה תגיע בזמן שהוא מגיע – אז תשמע.
מירי רגב: אבל אתה לא מתאר לעצמך שכל פעם שאתה תגיע נשמיע לך את ההסתייגויות של כולם.
מירי רגב: אם תגיעו בזמן - - -
דב חנין: בדיון שעבר לא היה שום סיכוי לדבר בגלל הדוברים הרבים, שאגב, אמרו כל אחד את דעתו – אני לא - - -
מירי רגב: אני מקווה שבשבוע הבא אני אתן לדבר אבל אני אומרת שוב: אי אפשר שכל אחד ינאם פה שעה.
דב חנין: לא שעה – כמה זמן שצריך.
מירי רגב: זה דיון שצריך להתקדם וחברי כנסת מדברים בדיון הזה ובוועדה הזאת הרבה מאוד.
מירי רגב: חברים, אני פותחת את הדיון בעניין הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 134) (מועד ההחלטה בדבר הטלת ארנונה כללית בשנת בחירות), התשע"ד-2013 – מ/818.
מירי רגב: זה דיון רביזיה.
<תומר רוזנר: צריכים להצביע על - -
מירי רגב: צריך להצביע על?
<תומר רוזנר: - - אם מסכימים לרביזיה.
מירי רגב: אם מסכימים לרביזיה.
מירי רגב: זאת אומרת, אם זה בעד – זה בעד.
<תומר רוזנר: בעד רביזיה, ואז מתחילים את הדיון.
מירי רגב: מחדש את הדיון?
מירי רגב: אנחנו בעד הרביזיה.
משה זלמן פייגלין: מה שאת אומרת, גברתי.
משה זלמן פייגלין: הצבעה בעד הרביזיה – 2 נגד – אין נמנעים – אין הרביזיה נתקבלה.
מירי רגב: ואנחנו מתחילים מחדש את הדיון.
מירי רגב: בעצם הדיון הזה, אנחנו כבר מכירים, דיברנו על הדיון, דנו בעניין הזה.
מירי רגב: אנחנו דוחים בשלושה חודשים, עם השינויים שהעברנו אליכם, ועורך-הדין תומר רוזנר תיכף יקריא.
מירי רגב: אתם רוצים להוסיף?
<נועה בן אריה: אנחנו מבקשים להוסיף סעיף תחילה, וזה למען הזהירות.
<נועה בן אריה: אני אסביר: אנחנו חוששים מהמצב שבו מועד צו המיסים צריך להיות מאושר במועצות עד ה-30 בנובמבר, נכון להיום לפני השינוי.
<נועה בן אריה: בטווח הזמנים שבין ה-30 בנובמבר ועד המועד שבו החוק יעבור במליאה ויפורסם, יכול לעבור פרק זמן שבינו לבינו יהיו ימים שבהם לכאורה אין לנו הסדר.
<נועה בן אריה: במצב הזה יש לנו ניסיון קודם עם אשרור הוראת שעה - - - השמירה, שבדיוק בפרק זמן של שמונה ימים, שבהם היה פער בין מועד האשרור לבין מועד התחילה לבין המועד שזה עבר במליאה, על פרק הזמן הזה הוגשו לנו תובענות בגין הטלה של ההיטל שלא באופן חוקי.
<נועה בן אריה: מהטעם הזה ולמען הזהירות אנחנו נבקש להוסיף סעיף תחילה, שהוראות השינוי יחולו החל מה-30 בנובמבר או ה-1 בדצמבר.
<נועה בן אריה: 30 בנובמבר.
<מרדכי כהן: 30 בנובמבר.
מירי רגב: עמדת משרד המשפטים.
<אריאל צבי: כשהתנהלו דיונים על החוק הזה אצלנו, גם אנחנו תהינו האם צריך להוסיף לו סעיף תחולה או לא.
<אריאל צבי: בסופו של דבר חשבנו שלא, בגלל שאפשר להגיד שהחוק הזה חל אמנם מיום פרסומו, אבל בוודאי שהוא מאריך את המועדים מה-1 בדצמבר, ואפשר בהחלט לפרש אותו כאילו הוא בא לתת תוקף גם להחלטות שהתקבלו בפרק הזמן הזה שעורכת-הדין נועה בן אריה ציינה.
<אריאל צבי: יחד עם זה, למען הזהירות ולמען הסר ספק, אנחנו לא רואים מניעה לתוספת הזאת בהקשר הזה.
מירי רגב: היועץ המשפטי של משרד המשפטים.
<קריאה: כן, זה צפוי להיות.
<קריאה: בהנחה שאפשר לקרוא לתחולה רטרואקטיבית.
<קריאה: גם אני חושב שזה למען הזהירות בלבד.
<קריאה: זה עניין של מספר ימים.
<קריאה: ובכל מקרה הרשויות היו יכולות לעשות לזה סוג של אשרור.
<קריאה: במידה והיו מקבלים החלטה ב-2 לדצמבר והחוק היה נכנס ב-5 לדצמבר, היה אפשר לקבל אשרור להחלטה הקודמת.
מירי רגב: בעצם הזהירות הזאת היא רק מהיום עד יום שני?
<נועה בן אריה: היא בעצם מה-30 בנובמבר ועד היום שבו תהיה לנו מליאה או מועד פרסום.
<נועה בן אריה: זאת אומרת, תלוי מה תחילה.
מירי רגב: רגע, מליאה – מתי?
מירי רגב: ביום שני.
מירי רגב: ביום שני הקרוב יש מליאה.
מירי רגב: התאריך של המליאה ביום שני הקרוב הוא - - -
<נועה בן אריה: שניים בדצמבר.
<נועה בן אריה: אם זה מליאה אז זה שניים בדצמבר.
<נועה בן אריה: זה אמנם פרק זמן, אבל בפרק הזמן הזה יכולה להיות הקלה.
<נועה בן אריה: וגם אנחנו מדברים על מצב שבו פרסום הוא מועד מליאה.
<נועה בן אריה: האם מועד התחילה הוא מועד המליאה או מועד הפרסום.
<נועה בן אריה: אני מניחה שהוא מועד המליאה, ואז באמת מדובר בפרק זמן מאוד קצר.
<נועה בן אריה: שוב אני אומרת: זה למען הזהירות.
<נועה בן אריה: אנחנו נתקלנו בתופעות כאלה בעבר.
<נועה בן אריה: זאת תופעה שיכולה לתפוס את הרשות בתובענה על כל הצו שלה וחבל.
מירי רגב: מה הבעיה, עורך-הדין תומר רוזנר?
<תומר רוזנר: אין צורך בהוראה זו, מכיוון שאין הנידון דומה לראייה.
<תומר רוזנר: אין שום קשר בין גבייה שלא כדין בזמן שאין הוראה שמסמיכה לגבות, לבין – כמו שמדובר כאן – על אגרת השמירה שנגבתה אכן שלא כדין בתקופה שלא הייתה הוראה מסמיכה.
<תומר רוזנר: כאן אנחנו מדברים על גביית צו ארנונה לתקופה של השנה הבאה, ואנחנו לא מדברים על גביית ארנונה בחודש דצמבר.
<תומר רוזנר: הארנונה שתיגבה היא תיגבה מחודש ינואר.
<תומר רוזנר: בהצעת החוק נאמר במפורש, כבר בנוסח הקיים נאמר שהחלטה שמתקבלת תחול מה-1 בינואר של שנת הכספים הרלוונטית, כאשר ברור שרצוי שלא לכלול בחקיקה הוראה שהיא הוראה חריגה ועלולה לפגום בחוק יותר מאשר להועיל לו, שבה אנחנו קובעים הוראה שמנוגדת לכלל היסודי שבו חוק מתחיל ביום פרסומו ולא לפני כן.
<תומר רוזנר: לכן, כפי שאמרו נציגי הממשלה, הדברים הם, לדעתנו, ברורים, ואין צורך בהוראה הזאת.
<תומר רוזנר: היא עלולה אפילו להזיק.
<נועה בן אריה: ההבדל היחיד הוא שלא מדובר במועד הטלה, אלא מדובר במועד קבלת החלטת המועצה לגבי צו המיסים שלה וזה הבדל.
<נועה בן אריה: זה לא מועד הטלה.
<קריאה: זה ההבדל.
<נועה בן אריה: ואז התקיפה היא לגבי החלטת המועצה, ולא לגבי ההטלה כשלעצמה.
<נועה בן אריה: זה החשש שלי.
<נועה בן אריה: לא מועד ההטלה.
<דוד אריאלי: נכון.
מירי רגב: אז איך אפשר לנסח את זה כך שזה יהיה לגבי מועד ההטלה?
<מרדכי כהן: כפי שהיא ניסחה.
<נועה בן אריה: שוב, אמרתי.
<נועה בן אריה: לכן אני מדברת על מועד תחילה ה-30 בנובמבר.
<נועה בן אריה: ברגע שאנחנו מדברים על מועד תחילה ה-30 בנובמבר אז זה תופס את החלטת המועצה, לא את ההטלה.
<נועה בן אריה: את ההחלטה.
<דוד אריאלי: למה ליצור פולמוס - - -
<תומר רוזנר: שוב, אני אזהיר שוב: הכלל החוקתי שחוק מתחיל ביום פרסומו ולא לפני כן.
<תומר רוזנר: לקבוע הוראה מאוד-מאוד-מאוד חריגה בחוק מיסוי שעניינה תחולה רטרואקטיבית, זו עילה - - -
<איתי חוטר: היא לא תחולה - - -
<מרדכי כהן: זאת לא תחולה.
מירי רגב: אבל זה לא תחולה.
<נועה בן אריה: היא רטרואקטיבית.
<נועה בן אריה: היא מייצרת ברצף.
<איתי חוטר: - - - בינואר של ההטלה.
<נועה בן אריה: פשוט מייצרת את הרצף.
<איתי חוטר: זאת לא התחולה.
<תומר רוזנר: לכן אני אומר, זה בדיוק העניין: כיוון שאנחנו לא מדברים כאן בתחולה של צו המיסים ולכן אין בעיה, - -
<מרדכי כהן: נכון.
<מרדכי כהן: יש פה רק זהירות יתר.
<תומר רוזנר: - - הזהירות עלולה להתפרש כפוגמת בחוק.
<תומר רוזנר: הזהירות במירכאות שמתבקשת כאן עלולה להתפרש כפוגמת דווקא בחוק ולא כמסייעת לו.
<דבורה הררי: ממש לא.
<תומר רוזנר: אני מציע להסתפק בפרשנות כפי שניתנה הן על ידי משרד המשפטים והן על ידי משרד הפנים.
<תומר רוזנר: היא מקובלת גם עלינו.
<תומר רוזנר: אני חושב שלא תהיה שום בעיה בעניין הזה.
<תומר רוזנר: התוספת עלולה רק להזיק ולא להועיל.
<איתיאל מלאכי: בואו נאמר כך: כמו שאמרתי, זה למען הסר ספק, אבל יש פה איזשהו מקום להיכנס לגדר הספק הזה.
<איתיאל מלאכי: וזה נכון מה שנאמר שיש הבדל בין מועד החלטת המועצה לבין מועד הוצאת השומות והטלת הארנונה בפועל ב-1 לינואר.
<איתיאל מלאכי: יכולה לעלות פה טענה כזאת.
<איתיאל מלאכי: עורך-הדין תומר רוזנר, לא הצלחתי להבין מה יכול להיות הפגם בהוראה כזאת.
<איתיאל מלאכי: זאת אומרת, מה יכולה להיות הבעיה שיכולה להיווצר.
<איתיאל מלאכי: אני לא רואה.
<איתיאל מלאכי: אני מסכים להוסיף את העניין הזה כדי לצאת ב-safe side.
מירי רגב: מה יכולה להיות הבעיה אם - - -
<תומר רוזנר: שוב, אני - - -.
<תומר רוזנר: אני אסביר שנית.
מירי רגב: - - - אולי אתם תצליחו להסביר לי, כי אני לא - - -
מירי רגב: בוא, תנסה רגע להסביר לי, אם אנחנו מאשרים את זה – מה הבעיה.
<קריאה: מה הבעיה - - -
יעקב אשר: הבעיה שלו זה חקיקה רטרואקטיבית.
יעקב אשר: זו הבעיה שלו.
יעקב אשר: - - - דבר אחר.
<מרדכי כהן: אבל אין פה - - -
<תומר רוזנר: מר מרדכי כהן, הוראת חוק מתחילה ביום פרסומה.
<תומר רוזנר: מבקשים כאן לקבוע הוראה שהיא מאוד-מאוד-מאוד חריגה בחקיקה, שקובעת שחוק יתחיל לפני היום שבו הוא פורסם.
<תומר רוזנר: זו הוראה שהיא מאוד נדירה בחקיקה.
<תומר רוזנר: היא לא הוראה שגרתית.
<תומר רוזנר: והיא לא כל כך פשוטה כמו שאדוני חושב.
<איתי חוטר: אנחנו לא במצב שגרתי.
<תומר רוזנר: אני במצב שגרתי.
<תומר רוזנר: אני לא רואה פה שום בעיה.
<תומר רוזנר: אבל אם הוועדה רוצה, שתחליט מה שהיא רוצה.
מירי רגב: מה אתה אומר, נשאיר - - -
יעקב אשר: - - - היועץ המשפטי, אולי אם אנחנו בעצם, אותן ועדות, אותן מועצות שכבר אישרו את זה, נגיד – הספיקו?
יעקב אשר: הספיקו.
יעקב אשר: יופי, הכול בסדר.
יעקב אשר: אלה שלא - - -
<נועה בן אריה: פה אין בעיה.
יעקב אשר: יש לי יומיים בתפקיד של ראש מועצה, ככה.
יעקב אשר: אלה שלא הספיקו, בעצם נלכדו.
יעקב אשר: הרי כבר אנחנו כבר בסוף, נכון?
<קריאה: לא, כאן אנחנו בסוף - - -
<תומר רוזנר: לא, לא תהיה בעיה - - -
יעקב אשר: הם מולכדו בעצם בקודם, בזה הקודם.
יעקב אשר: אם נשנה בהצעת החוק ונאמר שבמקרה כזה של בחירות וכולי וכולי, המועד לשינוי, זאת אומרת, אתה מתייחס רק לשינוי שיהיה.
<תומר רוזנר: זה בדיוק מה שההצעה אומרת.
יעקב אשר: לא, אבל אתה לא מחיל אותה רטרואקטיבית.
יעקב אשר: אתה בעצם לא נוגע ברטרואקטיבית.
יעקב אשר: איפה הבעיה שלך?
יעקב אשר: הבעיה שלך זה בהחלה הרטרואקטיבית.
יעקב אשר: אין פה החלה.
יעקב אשר: אם זו הפרשנות - - -
<איתי חוטר: הבעיה היא בהחלטה אם תתקבל בתקופת הביניים.
<איתי חוטר: פה הבעיה.
<קריאה: זאת אומרת, - - -
<קריאה: אז ההקלה מכוח אותה החלטה היא הטלה שנוצלה בקושי.
מירי רגב: מה, מה יהיה?
<תומר רוזנר: סליחה, הבעיה היא בתקופת הביניים?
<תומר רוזנר: אז יחכו המועצות שבוע עד שהחוק יתפרסם ולא יתכנסו בשבוע הזה.
<נועה בן אריה: הקושי שלנו - - -
<קריאה: אתה יכול להוציא - - -
<תומר רוזנר: בשביל זה לעשות הוראת תחולה תחילה רטרואקטיבית?
<תומר רוזנר: אני מבקש לא לקבל את ההצעה.
<קריאה: אתה יכול להוציא הנחייה לא להתייחס?
<קריאה: - - - בשבוע הבא.
יעקב אשר: לא, השאלה אם זה - - -
<נועה בן אריה: עורך-הדין תומר רוזנר, אני אומרת שוב: הקושי שלנו הוא לוודא שלא תהיה לנו אף מועצה כזו.
<נועה בן אריה: החומרים פורסמו עשרה ימים מראש.
<נועה בן אריה: יש לנו זימונים.
<נועה בן אריה: יש מועצות שמתכנסות.
<נועה בן אריה: אין לנו שליטה.
<נועה בן אריה: אין לנו דרך לוודא - - -
<תומר רוזנר: - - - שלא יתכנסו בשבוע הזה.
<תומר רוזנר: נו, באמת.
<קריאה: - - - יכולה לקרות תקלה.
<קריאה: יכולה לקרות תקלה.
<נועה בן אריה: זה יכול לייצר תקלה.
<נועה בן אריה: אני לא מצליחה להבין את העניין.
<קריאה: בשביל מה ההתעקשות?
<תומר רוזנר: הערב אין שום בעיה.
<תומר רוזנר: אני לא מבין את ההתעקשות הזאת.
<מרדכי כהן: קצת אחריות.
<תומר רוזנר: אין שום בעיה שיתכנסו עד ה-1 בדצמבר.
<תומר רוזנר: לא תהיה שום בעיה.
<איתי חוטר: זה פשוט מיותר.
<נועה בן אריה: עד ה-30.
<תומר רוזנר: מה לעשות שהחוק מדבר על ה-1 בדצמבר.
<תומר רוזנר: אני מקווה שעורכת הדין נועה בן אריה מכירה את החוק.
<קריאה: אבל מה הנזק בזה?
<איתי חוטר: יש נזק - - -
<קריאה: עורך-הדין תומר רוזנר, מה הנזק בזה?
יעקב אשר: - - - הוא מפחד מהרטרו.
יעקב אשר: כי זה לא רטרו.
<קריאה: אבל הרטרו - - - חדשה.
<נועה בן אריה: - - - חקיקת מס רטרו.
<נועה בן אריה: זה מתייחס למועד קבלת החלטת המועצה, זה לא - - - הטלת המס.
<נועה בן אריה: הטלת המס היא פועל יוצא של ההחלטה, ולכן זו לא חקיקת מס רטרו.
<אריאל צבי: אני רוצה רגע להתייחס למה שנאמר פה על חקיקה רטרואקטיבית.
<אריאל צבי: אנחנו מכירים את הכלל שאנחנו לא אוהבים חקיקה רטרואקטיבית, שאנחנו בדרך כלל לא עושים את זה.
<אריאל צבי: יחד עם זה, זה דבר שהוא מתקיים.
<אריאל צבי: גם אתה, אני חושב, מסכים שמבחינה מהותית במקרה הזה אין שום שינוי - - -
מירי רגב: אני רגע עם השר גדעון סער.
מירי רגב: טוב, אני מפזרת את הדיון.
<קריאה: אני חושב שאת צריכה להצביע עוד פעם בגלל הרביזיה, לא?
מירי רגב: רגע, צריך להצביע על זה עוד פעם בגלל הרביזיה?
<קריאה: כן, כן, - - -
מירי רגב: זה מה שקורה, תלמדו כולם, כשלא מביאים חוקים בזמן.
מירי רגב: כשלא מביאים חוקים בזמן – הדרך הקצרה תמיד, תמיד-תמיד-תמיד היא ארוכה יותר.
<קריאה: מסכימים איתך.
<קריאה: אנחנו איתך.
מירי רגב: השר צריך לעבוד כמו עכבר מורעל מאחד לשני, ואני מאחד לשני.
מירי רגב: שני נבחרי ציבור צריכים לעבוד בגלל שהפקידות לא עבדה בזמן.
מירי רגב: טוב, בוא נביא את זה להצבעה.
<תומר רוזנר: אנחנו נקרא את הנוסח שוב לצורך - - -
מירי רגב: תקרא את הנוסח שוב, כן.
<ורד קירו-זילברמן: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' שיינתן בהמשך) התשע"ד-2013.
<ורד קירו-זילברמן: "בפקודת העיריות (להלן – הפקודה), בסעיף 276, האמור בו יסומן "(א)" ואחריו יבוא: (ב) על אף האמור בסעיף קטן (א), התקיימו בחירות לראש העירייה בתקופה שמיום ה-1 באוקטובר עד יום ה-31 בדצמבר שלפני שנת הכספים שלגביה מוטלת הארנונה, תתקבל החלטת המועצה בדבר הטלת ארנונה כללית לא יאוחר משלושה חודשים מיום תחילת הכהונה של ראש העירייה.
<ורד קירו-זילברמן: תחילת תוקפה של החלטה בדבר הטלת ארנונה כללית שהתקבלה כאמור, תהיה ביום 1 בינואר של שנת הכספים שלגביה התקבלה".
<ורד קירו-זילברמן: (ג) "על אף האמור בסעיף קטן (א), הכריז השר מכוח סעיף 3 כי תושבי אזור פלוני יהיו עירייה, וערב תחילת ההכרזה לא הייתה קיימת באותו אזור, כולו או מקצתו, רשות מקומית אחרת, תתקבל החלטת המועצה בדבר הטלת ארנונה כללית לעניין שנת הכספים בה הוכרזה העירייה, לא יאוחר מ-60 ימים ממועד כינון המועצה של אותה עירייה".
מירי רגב: אנחנו מצביעים על הצעת החוק הזאת.
מירי רגב: שוב, מי בעד?
מירי רגב: החוק אושר.
מירי רגב: שלושה חברי כנסת – תכתוב בבקשה, תמלילן: משה פייגלין, יעקב אשר ומירי רגב.
יעקב אשר: במקום חבר הכנסת ישראל אייכלר.
מירי רגב: וחבר הכנסת יעקב אשר במקום חבר הכנסת ישראל אייכלר.
מירי רגב: שלום לכולם, אני מצטערת על האיחור, היינו בדיון על לקחים מן הסופה, דיון ממושך.
מירי רגב: אני פותחת את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הצעת החוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 102), התשע"ג-2013, סעיפים 18-26, ו-58(ד) ו-(ה).
מירי רגב: אנחנו ממשיכים בדיונים.
מירי רגב: אני שמחה שבינת שוורץ הגיעה.
מירי רגב: חסרת לנו בדיון הקודם, אני צריכה אותך בכל הדיונים.
מירי רגב: אנחנו רוצים לקדם את הצעת החוק הזאת.
מירי רגב: אתמול ישבתי עם תומר רוזנר, ממש לפי לוח זמנים מסודר, ואמרנו שעוד יש לנו שבועיים לפני ההצבעה של ריבים אתכם.
מירי רגב: אחרי שסיימנו את כל הדיונים יש לנו עוד שבועיים שבהם נשב ונריב אתך ועם השר גדעון סער עד שנגיע לסיכום מה נביא להצבעה.
מירי רגב: אנחנו רוצים להביא את זה להצבעה כמובן עוד במושב הזה.
מירי רגב: לדעתי משבוע הבא נתחיל להתכנס ללוח זמנים הרבה יותר צפוף.
מירי רגב: תומר רוזנר אמור להגיד לי בערך בשבוע הבא לעוד כמה דיונים נזדקק לפי ההערכה שלנו כרגע.
מירי רגב: אם נראה שימי שלישי לא מספיקים נוסיף עוד יום בשבוע כדי לזרז את הדיונים.
מירי רגב: זה יהיה כנראה יום ראשון או חמישי, נראה.
מירי רגב: נעדכן אתכם בצורה מסודרת אחרי שאני אשב עם תומר רוזנר.
מירי רגב: היום אנחנו דנים בסעיפים 18-24, ולאחר מכן נגיע לסעיפים 25-26.