GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: טלב, תסיים בבקשה את הדברים שלך.
מירי רגב: אנחנו כבר רגילים שהוא קורא ומסית לאינתיפאדה.
מירי רגב: פעם זה על הר-הבית ופעם זה על הבדואים.
טלב אבו עראר: מי שלא יודע מה מרקם היחסים בין הבדואים והיהודים שם, הם הכי טובים מכל יישוב אחר ומכל צד אחר.
טלב אבו עראר: ולכן החוק הזה בא ממש לפגוע במרקם היחסים, לפגוע בבדואים.
טלב אבו עראר: הרי כל הבדואים מיוצגים בוועדת המעקב של ערביי הארץ הזאת וגם ועדת ההיגוי של המגזר הבדואי בנגב.
טלב אבו עראר: אני לא דיברתי.
טלב אבו עראר: ריבונו של עולם, זה לא נכון.
טלב אבו עראר: את לא צודקת.
מירי רגב: תפנה ליפה אחר כך.
מירי רגב: טלב, דבר.
מוחמד ברכה: אני לא מסכים שתתקרב כהוא זה ליפה.
מירי רגב: יש לכם יחסים טובים אתם.
מוחמד ברכה: יחסים של המון שנים.
מוחמד ברכה: את חדשה פה.
מירי רגב: חיים טובים עם יפה יש לכם אתם.
מירי רגב: אני צריכה גם פרוטקציה אצלה קצת.
מירי רגב: טלב, דבר כבר.
טלב אבו עראר: ועדת ההיגוי כוללת ראשי רשויות, מפלגות.
טלב אבו עראר: כל הערבים בנגב כולם מיוצגים על-ידי ועדת ההיגוי לערביי הנגב.
טלב אבו עראר: אנחנו מתנגדים.
טלב אבו עראר: כנבחרי ציבור כולנו מתנגדים, בעלי הקרקעות מתנגדים.
טלב אבו עראר: אי אפשר, החוק הזה לא ישים.
טלב אבו עראר: אני חושב שישראל צריכה להיות ממש ממושמעת לביקורת הבינלאומית.
טלב אבו עראר: הרי כל העולם מתקומם נגד החוק הזה.
מירי רגב: משפט סיכום, טלב.
טלב אבו עראר: אני פונה לממשלה, שממילא גם היא שם מפוקפקת.
טלב אבו עראר: היא מגמגמת.
טלב אבו עראר: יש הרבה התנגדויות גם בתוך מרכיבי הממשלה.
טלב אבו עראר: אני חושב שצריך לבטל את החוק הזה ולבוא לפתוח ערוץ הידברות עם מנהיגי הבדואים, עם בעלי הקרקעות, עם המועצה האזורית של היישובים הבלתי-מוכרים.
טלב אבו עראר: לנהל דיאלוג.
טלב אבו עראר: אתם מתארים שאתם מחפשים את האינטרס של הפיתוח בנגב - - -
מירי רגב: חברים מהממשלה, ארז, בני או דורון.
מירי רגב: בשבוע הבא אתם תתייחסו לכל ההערות של חברי הכנסת, כולל הבקשה שלך מהיועץ המשפטי.
חנא סוייד: יש לי עוד 15 סעיפים.
מירי רגב: אנחנו נתנו זמן להעביר גם לחברי הכנסת.
מוחמד ברכה: אני מציע שבתחילת הישיבה תשמעו את שאר ההשגות הענייניות של חבר הכנסת חנא סוויד.
מירי רגב: תודה רבה לכולם, תם הדיון.
מירי רגב: בוקר טוב כולם.
מירי רגב: כל הכבוד לחרוצים שהגיעו למרות מזג האוויר, אבל תודו שזה פשוט תענוג לנסוע ככה בירושלים.
מירי רגב: לפני שנדון בחוק, אני רוצה להקריא את שם החוק – אנחנו דנים בהצעת חוק להסדרת התיישבות בדואים בנגב, התשע"ג-2013.
מירי רגב: אני רוצה להתייחס לסוגיה של בני בגין שהודיע על כך שהוא בעצם מסיים את הליווי של החוק מטעם ראש הממשלה.
מירי רגב: מבחינתנו, זה שבני בגין סיים את הליווי של החוק זה לא אומר שהחוק נמשך מהכנסת.
מירי רגב: זאת אומרת, הממשלה לא משכה את החוק מהכנסת.
מירי רגב: אני גם אחרי שיחות עם לשכת ראש הממשלה: עם המנכ"ל, מזכיר הממשלה, רל"ש ראש הממשלה.
מירי רגב: הייתי הבוקר גם אצל אורי אריאל בפגישה כדי להבין אם מסמך ההבנות עשה משהו לגבי החוק.
מירי רגב: כמו שאמרתי לכם בתחילת החוק ואני ואומרת אז גם היום: החוק, מהרגע שהוא נכנס לכנסת, זה לא אומר שככה הוא יוצא: לכנסת יש את האמירות שלה בשינוי החוק, לחברי הכנסת של הוועדה.
מירי רגב: ויש לנו כוונה שייצא חוק טוב שגם הבדואים יהיו מרוצים ממנו, גם ההתיישבות היהודית, וגם יפסיק את כל ההשתלטות ואת כל מה שקורה שם בנגב.
מירי רגב: יש לנו כוונה להעביר חוק.
מירי רגב: אם החוק יהיה כמו החוק שהוגש והוקרא על שולחן הכנסת בלי שינויים?
מירי רגב: לחוק יהיו שינויים.
מירי רגב: איזה שינויים יהיו בחוק?
מירי רגב: כל אחד מביא אתו את השינויים: חנא הציע תכנית משלו, זבולון הציע, כל אחד מציע הצעות.
מירי רגב: כשנגיע למהות, נחזור להצעות שקשורות במפת ההתיישבות, בתמורות – מי מקבל מה – ונדון בזה, אלו יהיו הדיונים העקרוניים.
מירי רגב: במהלך המושב נעשה פגישה נוספת עם ראשי המנהיגות הבדואית.
מירי רגב: כבר מחר נסגור את הלו"ז ונעשה את זה בצורה מתואמת אתם, נשמע את מה שיש להם להגיד.
מירי רגב: ישבתי על זה עם חבר הכנסת טלב ושמעתי ממנו איזו הצעה.
מירי רגב: אם אני לא טועה, מחר אמורים לסגור איזשהו מתווה לסיור שבו נשב עם אנשים ונשמע את עמדותיהם.
מירי רגב: חלק מהאנשים רצו להגיב לטובת מה שקורה עם ההודעה של בגין – אין בעיה, אני אתן זמן להתייחס.
מירי רגב: הדיון היום הוא עד שעה 11:00, מה שנספיק – נספיק, ומה שלא, נמשיך הלאה.
מירי רגב: ברגע שנדע מי השר שילווה את הדיונים אנחנו כמובן נעדכן אתכם.
מירי רגב: כרגע אנחנו ממשיכים בחוק ונכניס את השינויים שאנחנו מאמינים בהם.
מירי רגב: ראשון הדוברים שביקש לדבר הוא דב חנין.
מירי רגב: לאחר מכן – טלב, דוד צור.
דב חנין: תודה רבה, גברתי יושבת-הראש, אני חושב שטוב שהתכנסנו היום כאן אבל נדמה לי שנעשה טעות אם נמשיך בתכנית הרגילה של הדיונים על החוק כאילו שלא קרה דבר.
דב חנין: השר לשעבר בני בגין הוא במובנים רבים מי שעמד מאחורי המהלך הזה והוביל אותו, לא רק ברמה של מהלך חקיקתי פורמלי, אלא במובן של מהלך כולל שהמטרה שלו הייתה לייצר סוג כזה או אחר של מענה לסוגיה שאנחנו עוסקים בה.
דב חנין: החוק הוא רק הקומה השנייה על קומה שהיא קומה של הסדר או הצעות להסדר או תפיסות מסוימות איך בסופו של דבר הדברים ייראו.
דב חנין: כפי שגברתי אמרה בישיבה הקודמת, אנחנו כחברי ועדה לא היינו מודעים עד הסוף לקומת הקרקע או לקומת הבסיס שעליה ישב החוק.
דב חנין: רק במהלך הזמן, בין היתר בהתערבות חבר הכנסת קלפה ובעזרתך גברתי יושבת-הראש, הגענו למצב שאנחנו אכן יודעים על מה מדובר ומה הרעיון שמאחורי החוק הזה.
דב חנין: אבל צריך לומר שמאז שהתחיל הדיון בחוק אנחנו נמצאים במצב לא טוב.
דב חנין: סביב החוק הזה נוצר מתח גדול מאוד, החוק עורר התנגדות רחבה מאוד בקרב הציבור הערבי-הבדואי בנגב הגענו להפגנות קשות מאוד, שאני מניח שגם נדבר בהן בישיבה הבאה.
דב חנין: יש אי אמון גדול מאוד של הציבור הערבי-הבדואי בנגב בממשלה, בכוונותיה, בחוק, ואנחנו נמצאים באיזשהו סוג של מסלול התנגשות שלדעתי יגרום לכל הצדדים המעורבים הרבה מאוד נזק ואני חושב שלא יגרום לאף אחד תועלת.
דב חנין: נדמה לי שבסיטואציה שבה אנחנו נמצאים כרגע יש צורך באיזושהי חשיבה מחודשת.
דב חנין: אני אומר לך, גברתי יושבת-הראש, נדמה לי שהפורום היחיד שבו יש הידברות – אמנם לפעמים הידברות בצעקות ובכעס, אבל עדיין הידברות – בין כל הצדדים המעורבים, זה הפורום של הוועדה הזאת.
דב חנין: בוועדה שלך, גברתי יושבת-הראש, נמצאים אנשים שמייצגים גם את הציבור, גם אנשי ציבור, גם גורמי ממשלה, גם גורמים מקצועיים מכל הצדדים המעורבים.
דב חנין: אם יש מקום שבו יכול להיווצר איזשהו דיאלוג שיכול לסמן לנו על מה אפשר להסכים ואיך ניתן להתקדם במסלול מוסכם יותר – אני חושב שזה המקום.
דב חנין: לכן, הפנייה שלי אלייך, גברתי יושבת-הראש, היא ללכת למהלך של פסק זמן.
דב חנין: המהלך הזה יאפשר גם לממשלה להעריך מחדש את כוונותיה, את החלטותיה, את מה שהיא רוצה לעשות עם החוק הזה, על מה היא רוצה לעמוד, על מה היא רוצה להתעקש ועל מה היא מוכנה לוותר.
דב חנין: אבל במקביל לזה, ואולי חשוב מזה, המהלך הזה יאפשר לבדוק מהם התחומים שבהם ניתן להתקדם בהסכמה.
דב חנין: אני חושב שבציבור הערבי-הבדואי בנגב יש הרבה רצון להגיע לפתרונות מעשיים של בעיות מעשיות.
דב חנין: גם בקרב הגורמים המקצועיים ברשויות המדינה השונות אני מבין שיש רצון לחשוב על פתרונות מעשיים.
דב חנין: גם פה בוועדה אנחנו שמענו לפחות שתיים או שלוש תכניות שמנסות להסתכל על כל הסוגיה שאנחנו עוסקים בה מזווית אחרת.
דב חנין: נקודת המוצא של החוק היא שכדי להתמודד עם הבעיות צריך להתעסק בשאלות של בעלות.
דב חנין: השאלות של הבעלות, אנחנו מבינים, הן השאלות הקשות ביותר, הרגישות ביותר.
דב חנין: יש לכל הצדדים המעורבים עמדות מגובשות מאוד ואף צד לא מוכן לוותר על העמדות שלו – לא תובעי הבעלות הבדואים, לא המדינה, לא מנהל מקרקעי ישראל, לא הקבוצות שמייצגות כל מיני מתיישבים יהודים במקום הזה.
דב חנין: לכל אחד יש עמדה מגובשת מאד, חזקה מאוד, ואף אחד לא מוכן לסגת מעמדתו.
דב חנין: לכן הכיוון המעשי שהסתמן גם פה בוועדה, גברתי יושבת-הראש, ונדמה לי שעליו יכולה להיות הסכמה הוא שאת כל הסוגיה הזאת של הבעלות אפשר כרגע להשאיר בצד.
דב חנין: זה לא אומר שמישהו מהצדדים יוותר על עמדותיו, אבל זה אומר שאנחנו נתחיל את ההתמודדות משאלות שהן יותר מעשיות ובהן ניתן להגיע להסכמה, שאלות שהן יותר תכנוניות: איפה מכירים ביישובים, באיזו צורה, באיזו מתכונת מכירים ובאיזו לא.
דב חנין: להגיע לפתרונות מעשיים שמחוברים לקרקע ונותנים תשובות לבעיות שקיימות בקרקע.
דב חנין: אם נצליח להתקדם להסכמות ולהבנות במישור הזה – לדעתי יהיה הרבה יותר קל אחר כך לייצר את החוק שייבנה מסביב לחבילת ההסכמות האלה איזשהו מנגנון שיהפוך אותן לאופרטיביות, יהפוך אותן ליישומיות וכדומה.
דב חנין: ככל שנמשיך בדיון בחוק בתנאים הנוכחיים, גברתי יושבת-הראש, אני מעריך שאנחנו רק נחמיר את משבר האמון שקיים בין הציבור הערבי-הבדואי לבין הממשלה.
דב חנין: אנחנו רק נגביר את המתח, רק נגביר את החששות והפחדים שיש לאנשים על הבית שלהם, על העתיד שלהם, על היישוב שלהם, על הכפר שלהם.
דב חנין: ככל שאנחנו נגביר את המתח הזה אני חושב שהסיכוי שלנו לייצר פתרונות ותשובות אמתיות יותר קטן.
דב חנין: לכן, בשורה התחתונה, הפנייה שלי היא שהוועדה תיתן גם לממשלה וגם לנו פרק זמן להתארגנות.
דב חנין: את פרק הזמן הזה אנחנו לא נבזבז אלא ננצל אותו לתהליך של בירור מתחמי ההסכמה הפוטנציאליים שקיימים בין הגורמים השונים שנמצאים מסביב לשולחן הזה.
דב חנין: ננסה לראות אם אנחנו יכולים להגיע להבנות ולהסכמות ובמקביל אני מקווה שגם הממשלה תעשה את שעורי הבית שלה ונוכל אולי כולנו להתכנס לאיזשהו משהו שיהיה הרבה יותר מוסכם מאשר המצב שבו אנחנו נמצאים כרגע.
מירי רגב: תודה רבה, דב.
מירי רגב: לאחר מכן – דוד צור, חנא, יוני וזבולון.
מירי רגב: אחר כך אני אבקש התייחסויות של דורון לעניין הזה, וגם אם מישהו מהאזרחים רוצה לדבר על העניין הזה.
מירי רגב: אני גם אגיד כמה מילים.
טלב אבו עראר: אני רואה בישיבה הזאת ישיבה לא חוקית.
טלב אבו עראר: זה ממש מיותר ואבסורד להמשיך בדיונים בוועדת הפנים על חוק שהתבשרנו ביום חמישי שעבר על ביטולו.
לטובת הפרוטוקול: ההפך הוא הנכון – דיברו אתי על כך שצריך להמשיך את החוק, להביא את התיקונים לתוך החוק ואפילו להביא את זה לאישור עוד במושב הזה כדי שהבדואים יראו שיש לנו כוונה ללכת לקראת הסדר אמתי ולא כדי למשוך את כל המהלך הזה.
לטובת הפרוטוקול: סליחה, טלב, שהפרעתי לך אבל זה רק כדי לשים דברים על דיוקם לטובת הפרוטוקול.
טלב אבו עראר: הבנו ממה ששמענו וממה שקראנו שאחת הסיבות לגניזת החוק הזה היא התנגדותה הנחרצת של האוכלוסייה הערבית-בדואית בנגב שעד עכשיו הם מתנגדים וממשיכים להתנגד.
טלב אבו עראר: לכן אני רואה שזו הזדמנות אחרי גניזת החוק וביטולו – את מביאה לנו דברים חדשים, לא שמענו בכלי התקשורת בכלל, שמענו משהו אחר – לכן זו הזדמנות לפתוח בערוץ הידברות עם האוכלוסייה הערבית-בדואית על בסיס ההכרה ביישובים.
טלב אבו עראר: אני פונה אל גברתי יושבת-ראש הוועדה להפסיק עם המושג "השתלטות הבדואים".
טלב אבו עראר: מי שמשתלט על דבר הוא משתלט בצורה לא חוקית על מה שלא שלו, אבל זאת אדמה שלהם, של הערבים-בדואים בנגב.
טלב אבו עראר: הם לא משתלטים.
טלב אבו עראר: אז קמה המדינה ומצאו את הבדואים קיימים וחיים שם – לא השתלטו ולא פלשו ולא שדדו אדמה.
טלב אבו עראר: זו אדמה שלהם מלפני קום המדינה.
טלב אבו עראר: לכן, אנחנו כאן לא עובדים בכיפוף ידיים.
טלב אבו עראר: אנחנו אזרחים ומדינת ישראל היא מדינה.
טלב אבו עראר: ולכן בהידברות, בדיאלוג, אפשר להכיר ביישובים.
טלב אבו עראר: חברי חנין דיבר על האמון בין האוכלוסייה הערבית-בדואית לבין המדינה.
טלב אבו עראר: אני לא יודע אם יש מקום בכלל לאמון, אם נשאר אמון אחרי אפליה ממושכת כל-כך, ממש מאז קום המדינה.
טלב אבו עראר: גם בסופה האחרונה ירדו שם הרבה גשמים כמו שירד בירושלים שלג.
טלב אבו עראר: מיום או יומיים של ניתוק חשמל בירושלים או בתל אביב כל המדינה קמה על רגליה, לעומת יישובים ערביים-בדואים, מאז קום המדינה ועד היום הם בלי חשמל, בלי מים, מנותקים מהעולם הפנימי והחיצוני גם.
טלב אבו עראר: אפילו אישה הולכת ללדת לא הייתה דרך, לא הייתה גישה לצאת מהיישוב הזה.
טלב אבו עראר: אף אחד, אף גורם ממשלתי לא דאג לאזרחים התקועים שם, המנותקים – בתיהם נהרסו, עפו עם הרוח.
טלב אבו עראר: אני רוצה לקבל תשובה כאן:
טלב אבו עראר: מי מהממשלה או מהמדינה בכלל התקשר, שאל, מה קורה שם?
טלב אבו עראר: כאילו שהם חיים במדינה אחרת או בארץ אחרת.
טלב אבו עראר: אני ממש פונה דרך הוועדה הזו, קודם כל להפסיק את הדיונים בוועדה הזו על מה שמכונה חוק פרוור-בגין.
טלב אבו עראר: לעשות הפוגה של הישיבות ושהממשלה תפנה לאוכלוסייה הערבית-בדואית, לנציגים, לבעלי הקרקעות, לאנשים האחראיים שם, ותנהל איתם הידברות, דיאלוג.
טלב אבו עראר: אני יודע שאפשר על בסיס ההכרה לנהל משא ומתן, לנהל הידברות, במקום לכופף ידיים, במקום לכפות דבר.
טלב אבו עראר: אני מבטיח בשם כל הבדואים, אני מדבר כאן: בכפייה שום דבר לא יזוז.
טלב אבו עראר: לא ייושם שם דבר, שום חוק.
טלב אבו עראר: לכן זו הזדמנות ממש לנהל משא ומתן, הידברות, עם האוכלוסייה הערבית-בדואית.
טלב אבו עראר: בכך אנחנו נתקדם ונמשיך אבל לקדם חוקים במדינה דמוקרטית בניגוד מוחלט לרצונה של האוכלוסייה או בלי הדברות אתה – זה אי אפשר, לא ישים.
מירי רגב: לאחר מכן – חנא.
דוד צור: קודם כל, גברתי יושבת-הראש, טוב שאת ממשיכה לקיים את הדיונים.
דוד צור: אני חושב שאנחנו חייבים לעשות את זה – גם אני בדקתי אם הייתה פנייה רשמית של הממשלה להסיג את החוק אחור והבנתי שלא כך הדברים.
דוד צור: אני חושב שלוועדה חשוב לדעת למה השר לשעבר בגין - - -
מירי רגב: הוא אמר שהוא אמר את הדברים במסיבת העיתונאים אבל אתה בהחלט מוזמן לדבר אתו.
דוד צור: אני אדבר אתו.
דוד צור: אבל אני חושב שגם הוועדה צריכה לשמוע את עמדתו ודעתו ולמה זה קרה.
דוד צור: דעתו חשובה – הוא לא סתם אחד שעובד מדינה שרגע זז הצידה כי קרה משהו.
דוד צור: אני חושב שצריך לשמוע אותו.
דוד צור: אני חושב שאנחנו חייבים להמשיך ולנהל את הדיונים ולא לעשות כל הפוגה, כפי שהציעו שני חברי שדיברו קודם.
דוד צור: אני חושב שאנחנו צריכים לנצל את ההזדמנות לרדת שוב, גם אם זה בראשותו של טלב - - -
מירי רגב: לא, זה לא יהיה בראשותו של טלב.
מירי רגב: בגלל שטלב החרים, אני אמרתי לו את זה – אני מאוד מכבדת את טלב, אני גם נותנת לטלב לדבר יותר מכל חבר כנסת אחר בגלל שאני מבינה שהנושא הזה קרוב אל לבו ואני מעריכה ומכבדת את זה – בגלל שטלב החרים את הסיור של הממשלה שלא אני קבעתי אותו, יכול היות שאני הייתי עושה את זה אחרת - - -
דוד צור: לך יש יתרונות כיושבת-ראש ועדה ויש גם חסרונות.
מירי רגב: לכן הוא יהיה שותף.
דוד צור: אני אשמח להצטרף לסיור שטלב יארגן באופן אישי עבורי, אם צריך, או אחרים.
מירי רגב: בבקשה, בבקשה.
דוד צור: אני מסכים עם חבר הכנסת דב חנין בדבר אחד: המקום הזה הפך להיות המקום היחידי שמדברים בו, גם אם צועקים, גם אם לא מסכימים, אבל בסוף הבמה פה היא במה להחלפה של דעות ויכול להיות שנראה תכניות קצת יותר נכונות, אחרות, ויכול להיות שלא.
דוד צור: זאת הזדמנות לקדם את הבעיה – כי היא בעיה, טלב, איך שלא תסתכל על זה.
דוד צור: אפילו דרך האמירה שלך לגבי האירועים האחרונים של מזג האוויר.
דוד צור: ראיתי שם גם שוטרים, גם אנשי צה"ל וגם מתנדבים, מחרפים את נפשם ונכנסים להוציא ילדים קטנים ומשפחה בדואית - - -
טלב אבו עראר: לא קטנים אלא צעירים – בני 25-22.
<יהודה בכר: גם רשויות, גם רשויות.
דוד צור: בסופו של דבר אנחנו עם אחד - - -
טלב אבו עראר: ברשותך, אחרי מה?
טלב אבו עראר: אחרי שיש לנו יחידת חילוץ פרטית מחורה, בדואים שהתארגנו לפני כמה שנים, הם שמצאו את הגופות בין ערד לבין ים המלח והם הזעיקו את המשטרה שבאה אחר כך – זה בדיוק המצב.
דוד צור: אנחנו לא בתחקיר פה.
טלב אבו עראר: אני מדבר על הבתים – אתה מדבר על דבר אחר.
דוד צור: אני מדבר על האנשים.
טלב אבו עראר: אתה מדבר על האנשים שטבעו, בסדר.
טלב אבו עראר: אבל על הבתים שעפו, מישהו התקשר?
דוד צור: לכן בסופו של דבר, המצב הזה שבו – איך שלא תעשה את זה – אנשים פלשו לאדמות שהן לא שלהם - - -
טלב אבו עראר: פלשו?
דוד צור: פלשו.
דוד צור: גם בתל אביב, אגב, המונח "פלש" הוא מונח משפטי.
דוד צור: גם בתל אביב, כשאדם לוקח לעצמו מרפסת על שטח של 20 מטר שהוא לא שלו – הוא פלש לשם.
דוד צור: גם אלה שהיום מגיעים לפה מגבעת עמל לדון בפרויקט בבלי, לכאורה הם בסטטוס של פולשים.
טלב אבו עראר: כשהמדינה מפקיעה אדמה - - -
מירי רגב: טלב, לא הפריעו לך לדבר – תן לו בבקשה לדבר.
דוד צור: לעניין של הסמנטיקה, אם פלשו או לא? כן, זו פלישה.
דוד צור: לכן, בסופו של דבר צריך להסדיר - -
דב חנין: לא אלה ולא אלה פלשו.
דוד צור: - - את הדבר הזה.
דוד צור: בעניין הזה אני חושב שאנחנו היחידים שיכולים להתקדם ולהסדיר את הנושא ואני חושב שזאת הצעה מרחיקת לכת שמונחת על השולחן.
דוד צור: יש פה מנהלת וגוף שעושה עבודה יסודית באמת.
דוד צור: ראיתי את המפה הזאת אבל זאת הפעם הראשונה שמונחת מפה לפני הוועדה ואפשר לדבר עליה.
דוד צור: בסופו של דבר תעשו טעות גדולה מאוד אם תמשיכו, איך להגיד את זה בעדינות, עם ההסתה ועם גל האלימות הזה.
טלב אבו עראר: איזו הסתה?
טלב אבו עראר: על איזו הסתה אתה מדבר?
מירי רגב: חבר הכנסת צור, אני רוצה מאוד שתישאר פה לדיון בשעה 11:00.
דוד צור: אני לא רוצה שאנחנו נכנע לאלימות ואני חושב שזה רע מאוד אם על רקע האלימות הזאת - -
טלב אבו עראר: כולנו נגד אלימות.
דוד צור: - - חבר הכנסת בגין, זה גרם לו לעזוב – מהיכרותי אתו כנראה שזאת לא הסיבה.
דוד צור: בטח שאסור לנו כגוף שאמון על החוק להירתע מאלימות.
מירי רגב: לאחר מכן – חבר כנסת יוני שטבון.
מירי רגב: אחרון הח"כים הדוברים – זבולון קלפה.
חנא סוייד: תודה, גברתי היושבת-ראש, אני באמת תוהה למה צריך לקיים את הישיבה הזו היום בבוקר.
חנא סוייד: עד כמה שהבנתי, היא הייתה מתוכננת לשעה 08:30 בבוקר.
חנא סוייד: בשביל להגיע לכאן קמתי בשעה 04:00 כמעט.
מירי רגב: אני קמתי שעה אחריך.
חנא סוייד: אני חושב שזה קצת לא רציני, כי בכל זאת, לא להתייחס למה שהיה בשבוע שעבר, כשראש ממשלה מדבר על חוק מסוים, כשהגורו - -
מירי רגב: ראש הממשלה לא דיבר על החוק – בני בגין דיבר על החוק.
חנא סוייד: - - כשהגורו של החוק – בני בגין דיבר מה שראש הממשלה אמר וגם הוציא הודעה – הגורו של החוק שהוא בני בגין, הארכיטקט שלו, המקדם שלו, כמעט הסמכות הממשלתית היחידה שבאה במגע עם התושבים, שלא קבלו אותו בזרועות פתוחות – אולי אותו אישית אבל לא את החוק – וזה מה שהוא אמר כאן, שבעצם כל מסע השכנועים שלו והביקורים אצל השיח'ים והמנהיגים, אף אחד לא נתן את הסכמתו לחוק הזה.
חנא סוייד: לבוא, גברתי, וכאילו להתעלם מהאמירות הקשות ביותר שהשר בגין אמר, שיש כאן השתלטות עוינת על החוק - - -
מירי רגב: של ימין ושל שמאל.
חנא סוייד: הוא דיבר בביטויים קשים מאוד על ההתפתחות כאן, לא חשוב ממי, אני לא שופט עכשיו, אבל אם יש לך את הסמכות הגבוהה ביותר שמדברת על העניין הזה בביטויים האלו ובדרמטיות הזאת – בשבילך זה היה צריך להגיד בואו נחשוב, בואו נדבר על העניין הזה, בואו נבדוק בדיוק מה המניעים, מה קרה ומה יקרה, לכן אני מאוד מתפלא על קיום הדיון הזה.
חנא סוייד: דבר שני, גברתי, יש כאן מפה – מרוב שדיברנו על מפה אז אני כבר מאמין שנוצר מצב כאן שכל מפה שזורקים כאן - - -
מירי רגב: אני מבקשת להגיד משהו לגבי המפה – אני הבטחתי לדב חנין שמאחר שהמפה שהוצמדה למפת ההבנות בפעם שעברה הייתה ללא צבע, אנחנו נעביר מפה עם צבע.
מירי רגב: אני לא מתכוונת לדון במפה – כל מה שקשור במפה - - -
<דבי גילד-חיו: זאת לא המפה - - -
חנא סוייד: סליחה, אבל זו מפה אחרת.
חנא סוייד: זה משהו אחר לחלוטין, גברתי, את מתייחסת לעניין הזה כל-כך בשטחיות שאני מאוד מתפלא על מה שאת עושה כאן.
מירי רגב: אני ממש לא מתייחסת בשטחיות.
חנא סוייד: בשטחיות רבה, בשטחיות ראויה לשבח.
חנא סוייד: מה זה המפה הזו?
חנא סוייד: כל מפה - - -
מירי רגב: קודם כל, לא דנים על מפה - - -
<דבי גילד-חיו: לא, בסדר, אני רק אומרת שזאת טעות טכנית – המפה הזאת היא לא המפה שצורפה - - -
מירי רגב: אז הייתה טעות כנראה.
מירי רגב: מנהלת הוועדה – לא קרה כלום – חילקה מפה אחרת.
מירי רגב: זה יתוקן.
מירי רגב: אנחנו הבטחנו לחלק מפה.
מירי רגב: יש לך מפה אחרת כי חילקנו אותה אבל לא בצבע ונבקש אותה מאורי אריאל.
מירי רגב: התכוונו לחלק בצבע והייתה טעות – חילקנו בפעם שעברה מפה ללא צבע שהוצמדה למפת ההבנות.
מירי רגב: ביקשו מאינו להעביר בצבע מפת הבנות – יש כאן טעות, זאת לא המפה.
מירי רגב: להחזיר אותה בבקשה.
מירי רגב: נא לאסוף את המפות מכולם עכשיו, סדרנים.
מירי רגב: נביא לכם את המפה עם צבע וסליחה על הטעות.
מירי רגב: לא קרה כלום.
מירי רגב: תודה על שהערתם הערה.
חנא סוייד: טוב, מצוין.
חנא סוייד: אני שמח - - -
מירי רגב: להבא נא לבדוק איזו מפה אנחנו – אני אגיד לך איזו מפה, את המפה של אורי אריאל צריך להעביר.
חנא סוייד: אני שמח, גברתי היושבת-ראש, שאת אומרת שזו טעות.
חנא סוייד: אני חושב שקיום הדיון הזה בכלל הוא טעות ובזה הייתי צריך להודות בהתחלה.
חנא סוייד: מעבר לזה, גברתי, אני רוצה להגיד לחברים שנמצאים כאן שמהמפה הזו – מכל מפה – אפשר ללמוד משהו: בכל המפה הזו אפשר לראות שני יישובים בדואים שכאילו מדברים עליהם שהם ישובים עתידיים ועוד שניים בבדיקה.
חנא סוייד: הדיבור כאן על עשרות יישובים או על 10 או על 15 או 20 יישובים – הכול דיבורים בעלמא, הכול מצוץ מן האצבע.
חנא סוייד: בסך הכול שניים ועוד שניים, זה כל מה שנמצא כאן.
מירי רגב: אני לא רוצה להתייחס למפה הזאת – המפה הזאת עברה בטעות אליכם.
מירי רגב: המפה שהייתה צריכה להיות מועברת היא אחרת.
מירי רגב: אנחנו נבדוק למה הועברה אלינו מפה אחרת ונעביר את המפה המתוקנת.
חנא סוייד: אבל גברתי, לא רק העניין הפורמלי – גם העניין המהותי.
חנא סוייד: אני עברתי מהעניין הפורמלי לעניין המהותי - - -
מירי רגב: אבל אני בכוונה לא רוצה להתייחס לעניין המהותי עד שלא תשמע את ההצעה של הממשלה.
חנא סוייד: מהותי זה יישובים.
מירי רגב: אני יודעת, אבל אני לא רוצה לעסוק בזה.
<יהודה בכר: גברתי, יושבת-הראש, אפשר להגיד מילה בעניין?
מירי רגב: עוד רגע יהודה.
מירי רגב: אני לא רוצה להתייחס למפה.
<יהודה בכר: זו מפה שחולקה לסיור של הוועדה – מפה של כל הנגב – לקראת הסיור.
<יהודה בכר: כתוב למעלה - - -
מירי רגב: זו המפה שחולקה בסיור – זו לא המפה שהתכוונו אליה.
מירי רגב: הייתה כאן טעות.
מירי רגב: אנחנו התכוונו להעביר פה מפה אחרת, מפה של אורי אריאל, שהייתה חלק ממסמך ההבנות, וזה כנראה לא עבר אלינו.
מירי רגב: זה הכול, לא קרה כלום.
מירי רגב: חבר הכנסת חנא, עוד משהו?
חנא סוייד: גברתי, בכל זאת אני מדגיש את העובדה שגם מהמפה הפשוטה הזו יש אינדיקציה לגבי היישובים העתידיים - - -
מירי רגב: די, תנו לו להביע את עמדתו.
מירי רגב: זה לא נכון אבל יש - - -
חנא סוייד: מה זה לא נכון?
מירי רגב: יש הרבה דברים שנאמרים פה והם לא נכונים.
חנא סוייד: אני קורה מפות, בדרך כלל, ויודע לקרוא מפה.
חנא סוייד: אני רואה את היישובים המוכרים, אני רואה עוד שני יישובים עתידיים שמדברים עליהם בבטחה ואני רואה שני יישובים בבדיקה.
חנא סוייד: זה מה שאני רואה כן וזה מה שאני מבטא.
חנא סוייד: אתה לא יכול, עם כל הכבוד לך, להגיד לי שאני טועה.
<ארז קמיניץ: זה מצב קיים.
חנא סוייד: על מצב קיים אתה רוצה להגיד לי שאני לא צודק?
חנא סוייד: אתם ירדתם מהירח?
מירי רגב: הוא מנסה להשיב לך שזה מצב קיים, לא מצב עתידי.
חנא סוייד: בסדר, מה זה מצב קיים?
חנא סוייד: מדברים על יישובים עתידיים – זה מצב קיים?
<ארז קמיניץ: אלו סימבולים של יישובים - - -
חנא סוייד: בסדר, אני יודע, סימבולים.
חנא סוייד: אני אומר שאילו היו 20 יישובים בבדיקה – הייתם מסמנים אותם שהם בבדיקה.
<ארז קמיניץ: לא נכון, לא נכון.
מירי רגב: אני מבקשת לא להתייחס למפה כרגע, ארז, זה פותח לנו דיון שאנחנו לא רוצים להיכנס אליו כרגע.
מירי רגב: על סוגיית המפה יהיו לנו הרבה מאוד דיונים, מן הסתם, כי זו מהות החוק.
מירי רגב: אני לא מתכוונת להתעסק רק ב-3,000 איש שצריך לקבל את התביעות שלהם.
מירי רגב: אני רוצה לעסוק באלו שאין להם תביעות ורוצים להסדיר את ההתיישבות שלהם.
חנא סוייד: בהחלט, בהחלט.
מירי רגב: איתם צריך להתעסק – לא עם ה-3,000.
מירי רגב: שילכו ה-3,000 לבית המשפט.
מירי רגב: אבל בגלל שלא נפתור את הבעיה - - -
חנא סוייד: רגע, את אומרת דבר והיפוכו, גברתי.
מירי רגב: אני לא אומרת דבר והיפוכו.
חנא סוייד: אם את אומרת ש-3,000 צריכים ללכת לבית משפט – את צריכה לזרוק את החוק הזה מכל המדרגות כי הוא מיותר.
מירי רגב: לא לזרוק את החוק.
מירי רגב: כי בית המשפט - - -
חנא סוייד: מיותר.
חנא סוייד: תשאלי אותם.
מירי רגב: אחר כך נתייחס לזה.
מירי רגב: חנא, תסיים את דבריך.
חנא סוייד: גברתי, ככל שאני מדבר דברים לעניין, את מפסיקה אותי.
מירי רגב: אז בבקשה – סליחה, לא נפסיק אותו עכשיו.
מירי רגב: אני מבקשת לא להפסיק את חבר הכנסת חנא, גם גורמי הממשלה.
חנא סוייד: אם יש ויכוח אמתי, אז בסדר.
חנא סוייד: אבל אם את אומרת, גברתי, שאת לא חושבת רק על ה-3,000 ושהם ילכו לבית המשפט ואת מאמינה בזה, אני אומר לך – אני עוזר לך כחבר שלך – המסקנה מהאמירה הזו היא לקחת את החוק הזה ולזרוק אותו כי בעצם אפשר אכן לפתור את הבעיה או להחליט על התביעות של ה-3,000 לא על-ידי החוק הזה.
חנא סוייד: אם זה מה שאת אומרת – תזרקי את החוק.
חנא סוייד: למה את צריכה אותו?
מירי רגב: אני אענה לך אחר כך.
חנא סוייד: נקוד נוספת – אני חוזר, גברתי, לדרך ההתנהלות של הדיון וההערות וההסתייגויות על החוק.
חנא סוייד: בפעם שעברה העליתי את זה ואמרתי שלא ייתכן מצב שבו את מקריאה פרק שלם של התייחסויות בעשרות שיש לי לעניין ובסוף את אומרת לי: קח 3 דקות.
חנא סוייד: את יכולה גם לעשות אותו דבר – את יכולה להקריא את כל החוק ולתת 3 דקות להתייחסויות.
חנא סוייד: הדיון כאן לא יהיה ממצא, לא יהיה רציני.
חנא סוייד: אני השארתי מהשבוע שעבר, אז אפשרת לי לדבר 3 דקות פלוס, אני מודה, עוד 30-20 הסתייגויות על הסעיפים הספציפיים שיש כאן.
מירי רגב: ביקשתי שתעביר לי.
חנא סוייד: אני מבקש שתשני את האסטרטגיה ושאנחנו באמת נדון בחוק הזה, לא רק במעטפת של יהודים נגד ערבים, התיישבות יהודית והתיישבות בדואית, משתלטים או לא.
מירי רגב: חבר הכנסת חנא, אנחנו ניתן לך להתייחס.
חנא סוייד: אני מבקש שנקיים דיון שייגע בנקודות האדמיניסטרטיביות, החוקתיות, של העניין הזה.
מירי רגב: חבר הכנסת יוני שטבון, בבקשה.
יוני שטבון: תודה, גבתי היושבת-בראש, קודם כל אני שמח על המשך הדיון בחוק החשוב הזה.
יוני שטבון: אני אומר חוק חשוב כי באמת הוא צריך לעבור שינויים כי המטרה של כולנו פה צריכה להיות להסדיר פעם אחת ולתמיד את המציאות בנגב.
יוני שטבון: אם זו השותפות, פה אני מסכים עם חבר הכנסת חנא סוייד, אם רוצים לפתור את הבעיה – צריך להסתכל עליה בצורה כוללנית ולא רק בצורה פרטנית.
יוני שטבון: זו הייתה הבעיה המרכזית של החוק.
יוני שטבון: בשבוע שעבר קיימתי סיור בשטח, גם מהאוויר וגם רגלי ורכוב, אחד הדברים שאנחנו גילינו יותר ויותר – אני אומר את זה בצורה נקודתית, לא צריך להגיד דברים בצורה כוללנית מדי – שיש פער גדול בין היושבים כאן, חברי הכנסת שאמורים לייצג את אותו ציבור בדואי, לבין מה שקורה בשטח.
יוני שטבון: זה דבר קריטי ביותר.
יוני שטבון: לצערי אני אומר את זה כי חבל, אם המטרה המרכזית של כולנו פה היא לעשות סדר לטובת העניין של כל האוכלוסיות השונות, יש פער גדול בין מה שקורה בשטח, האוכלוסייה שאנחנו מדברים אִתָּהּ, לבין איך שחברי הכנסת מייצגים אותם פה בוועדה.
יוני שטבון: הפער הזה גורם, פעם אחת, למה שראינו במוצאי שבת לפני כשבועיים, הוא מביא גורמים חיצוניים להתערב במציאות הזאת.
יוני שטבון: הוועדה תדון - - -
טלב אבו עראר: כל ערבי ישראלי – לא רק הבדואים.
יוני שטבון: המטרה של החוק הזה – פה אני שמח על העקביות של יושבת-ראש הוועדה ושל המנהלת שתצטרף אלינו – היא להסדיר את המציאות בנגב, לא לפתור בעיה נקודתית - - -
מירי רגב: גם וגם – לתת מענה כולל.
יוני שטבון: להסתכל על כל המענה הכולל שמצד אחד ייטיב עם מי שנמצא בשטח, אותם בדואים שנמצאים וצריך להסדיר אותם ומצד שני לא להפקיר את הנגב לידיים אחרות.
יוני שטבון: החלה עליו ריבונות של מדינת ישראל ואנחנו גאים על כך.
טלב אבו עראר: יש נקודה שאני רוצה להתייחס אליה.
מירי רגב: אתה דיברת - - -
טלב אבו עראר: חברי הכנסת מדברים עכשיו כאילו מנסים להפריד בין חברי הכנסת הערביים לבין האוכלוסייה.
טלב אבו עראר: זה ממש דבר שהוא - - -