GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר זנדברג: - אני מקצרת - הלכתי אל מאחורי הקו הראשון והשני של השוטרים כדי להגן על נפשי ולברוח מהאמצעים לפיזור הפגנות והן מזריקת האבנים.
תמר זנדברג: במקרה הגעתי לאזור שאליו הובלו העצורים, כאשר הבחנתי בקרוב משפחה נסער, ניסיתי להרגיע את הרוחות ועמדתי בינו לבין קצין משטרה כשידי פרוסות לצדדים, לא הרמתי את קולי ולבטח לא את ידי.
מירי רגב: לאחר מכן דב חנין, שלוש דקות.
דוד צור: אני גם אביא קצת מניסיוני, כפי שאמרה חברת הכנסת תמר זנדברג, אבל אולי ניסיון קצת אחר.
דוד צור: יש פה איזו טענת הקוזק הנגזל, ההפגנה הזאת ברישיון, אבל בטח לא ברישיון להשתמש - - -
ג'מאל זחאלקה: מי הקוזק?
ג'מאל זחאלקה: מי הקוזק כאן?
תמר זנדברג: כן, מי הקוזק?
דוד צור: הטענות, אמרתי של - -
דוד צור: - - המפגינים כנגד המשטרה הם טענת הקוזק הנגזל, אז - - -
ג'מאל זחאלקה: זה משל לא נכון, תמשוך אותו, תוותר עליו.
מירי רגב: מותר לו להגיד מה שהוא רוצה.
מירי רגב: מה, התחלת עכשיו להגיד לכל אחד מה להגיד.
ג'מאל זחאלקה: מותר לי גם להעיר על דבריו, נו.
דוד צור: אז שמעתי, רק אני מבקש שזה לא יהיה על חשבון זמני.
דוד צור: טענת הקוזק הנגזל - כיוון שמי שמשתמש באלימות בהפגנות גם אם הן חוקיות, וההפגנה הזאת בסופו של דבר שמענו את סגן מפקד המרחב, למרות שהן לא הוגשו בזמן עדיין המשטרה – ואני לא מסכים עם יושבת-הראש, דרך אגב, בעניין הזה – המשטרה חייבת לאפשר להפגין, רק במקרים מאוד נדירים היא תאסור את זה.
דוד צור: כמפקד מחוז שאישר איזו הפגנה או שתיים, אני אומר לכם שלא היה כמעט מצב שלא אישרתי כל הפגנה, אבל בתנאים, אחד התנאים הברורים, חבל שחברת הכנסת עזבה, אין פה סימטריה - -
מוחמד ברכה: הצעיף שלה עדיין כאן, אז היא חוזרת.
דוד צור: כן, אז היא תחזור.
דוד צור: - - הסימטריה בהיבט של שימוש בכוח ניתנת אך ורק למדינה.
דוד צור: המשטרה, ולצורך העניין הזה יש לה היתר בחוק להשתמש בכוח, עוד פעם, בכוח על-פי אמות המידה שהחוק מתיר לה, ולכן בסופו של דבר אין מצב שהמפגינים יכולים להשתמש בכוח.
דוד צור: לכן, הא-סימטריה הזאת היא מובנית בעצם בתפקיד של כל אחד.
דוד צור: אני חושב שהניסיון להלך אימים בעניין של שימוש באלימות לגבי עצם התקדמות החוק, אנחנו רואים את זה לאורך כל הדרך, החוק - - -
מוחמד ברכה: זו באמת טענת הקוזק הנגזל.
דוד צור: אז אוקיי, עכשיו הקוזק הנגזל מהצד השני.
דוד צור: אז אני לא מתרשם גם מהאלימות הזאת, אני לא אוהב הרבה דברים שיש בחוק הזה מכל זווית, ולכן אני חושב שבסוף אבל - המצב שבו החוק לכאורה לא יתקיים, הכאוס שיש בנגב רק על חשבון דרך אגב הבדואים - בסופו של דבר הם יצאו שכרם בהפסדם.
דוד צור: ולכן העמדה שלי דרך אגב בעניין של העצורים והנחישות שהמשטרה צריכה להפגין לא באה מעמדה פוליטית, היא באה מעמדה עקרונית של שמירה על חוק.
דוד צור: הייתי בעמדה הזאת גם כשהיו מפגינים שיצאו לרחובות וחסמו את הצירים והתנהגו באלימות בהינתקות, ותבעתי גם בזמנו את מעצרם עד תום הליכים, והיו מעצרים עד תום הליכים גם מתוכם.
דוד צור: ולכן המשטרה היא משטרה א-פוליטית וזה לא קשור לאיזה צד של המפגינים בדרישתם לביצוע המעצרים.
דוד צור: אני חושב שהמשטרה טעתה, וטוב עשתה שחזרה בה בעניין הבקשה של הצו להעברת חומרים מהתקשורת, אסור שזה יקרה, רק במקרים נדירים של אירועי רצח או אירועים של פשע חמור ביותר - טוב עשתה המשטרה שבסופו של דבר גם נסוגה בה מהדרישה כשזה הגיע לערכאות ערעור.
מירי רגב: דב חנין, בבקשה, שלוש דקות.
דב חנין: תודה, גברתי יושבת-הראש, אני חושב שברור, אנחנו נמצאים פה מסביב לשולחן הרבה חברי כנסת ממפלגות שונות, אף אחד פה מחברי הכנסת - - -
מירי רגב: לא, בעיקר מהשמאל והערבים, אין פה כמעט ימין.
דב חנין: יש פה את יושבת-ראש הוועדה, כנראה שהימין סומך עליה.
טלב אבו עראר: סליחה, שטבון - - -
מירי רגב: כן, הוא הלך, אתה רואה, כולם הלכו, השאירו אותי לבד מול אחמד טיבי.
דב חנין: גברתי, אין פה מישהו מסביב לשולחן הזה שהוא בעד שימוש באלימות, אנחנו מתנגדים לאלימות, אנחנו לא רוצים אלימות של משטרה, לא רוצים אלימות של מפגינים, אנחנו רוצים מחאה ציבורית דמוקרטית, וזה מה שאנחנו תומכים בו.
דב חנין: אבל אני חושב שמה שקרה מחייב קודם כול את המשטרה להרבה מאוד מחשבה, וכדי לא להתחיל בביקורת אני רוצה להתחיל דווקא בצד החיובי.
דב חנין: התקיימה במוצאי שבת בתל-אביב הפגנה נגד חוק פראוור, היו מאות מפגינים ללא תיאום עם המשטרה, אני פשוט השתתפתי שם, לא הייתי ממארגני ההפגנה, הייתי אחד המפגינים, ללא תיאום עם המשטרה המפגינים גלשו אל הרחוב, התחילו בצעדה ועשו צעדה לאורך כמה רחובות בתל-אביב עד שסיימו את הצעדה שלהם בנקודה אחרת ממה שהתחילו.
דב חנין: ואנחנו מדברים על מוצאי שבת, על עומס תחבורה, על הרבה מאוד בעיות שהמשטרה מטפלת בהם, אבל אני אומר את זה באופן חיובי.
דב חנין: בתבונה רבה המשטרה ידעה להסתגל לסיטואציה, הבינה שיש פה דברים שיוצרים סערה, יוצרים מחאה, יוצרים התנגדות, אפשרה למפגינים להפגין, זה נכון שזה גרם אי-נוחות לאנשים שנניח היו ברכב שלהם בכל מיני כבישים בעיר, אבל האירוע הסתיים בצורה מכובדת, האנשים מחו, המשטרה התנהלה בתוך האירוע בצורה מאוד סבירה, ואני נותן את זה כדוגמה להתנהלות חיובית.
דב חנין: יוצא לי, גברתי יושבת-הראש, להשתתף למשל באירועים של יום האדמה שמתקיימים ביישובים ערביים, אירועים מאוד מאוד גדולים, גם הם אירועים מאוד טעונים, עם הרבה מאוד כעס, עם הרבה מאוד כאב, עם זיכרון של דברים שהיו מאוד מאוד קשים.
דב חנין: האירועים האלה מתחילים בצורה מסודרת ומסתיימים בצורה מסודרת - קודם כול כי המשטרה יודעת לא להגיע, לא תמיד צריך להגיע לכל מקום, האנשים מתנהלים, עושים את המחאה.
דב חנין: לא ראיתי, חבר הכנסת ברכה יתקן אותי, אני לא זוכר אף הפגנה של יום האדמה שאני זוכר אותה שהיו שם פרשים משטרתיים שמלווים את המפגינים, לא צריך את זה, זה לא דרוש, זה לא מועיל, זה רק מזיק.
דב חנין: לעומת זאת, מה שקרה בהפגנות במקומות אחרים, אני מתכוון קודם כול לשתי הדוגמאות גם של חורה וגם של חיפה, הייתה התנהלות אחרת לגמרי.
דב חנין: בחיפה, אני לא מבין איך זה קרה שהמשטרה נכנסה לדפוס התנהלות כל כך כוחני מול המפגינים.
דב חנין: המפגינים הלכו והפגינו ברחוב, נכון, סוגרים רחוב, זה לא קורה?
דב חנין: זה לא קרה בחיפה?
דב חנין: זה לא קורה כל שבוע כמעט בתל-אביב?
דב חנין: מה יש, בחיפה יש חוקים אחרים?
דב חנין: איך זה קרה בכלל?
דב חנין: איך בכלל הגענו למצב הזה שהמשטרה פתאום מפעילה תותחי מים וגז מדמיע ברחובות של עיר ראשית?
דב חנין: יש לי פה תלונה של מנכ"לית עמותת נשים נגד אלימות גב' עאידה תומא-סלימאן, אישה מאוד מאוד מכובדת עם מעמד ציבורי מאוד חשוב ופועלת לאורך שנים נגד אלימות - היא מספרת שהשתתפה בהפגנה והמשטרה השתמשה באלימות מופרזת נגד המפגינים והמפגינות, היא בעצמה הותקפה בברוטליות על-ידי ארבעה שוטרי יס"מ, הוכתה באלות על הפנים, הושלכה על הרצפה, היכו בה ברגליהם ובאלות.
דב חנין: היא הייתה בין רבים ורבות שסבלו מאלימות דומה, והמתקפה עליה התבצעה בדיוק אחרי שהיא הייתה עדה להטרדות מיניות ששוטרי יס"מ ביצעו נגד חלק מהמפגינות שעמדו לידה, כולל נגיעות - - -
מוחמד ברכה: מה, מה אמרת?
דב חנין: כולל נגיעות בחלקים מגופן והשמעת הערות - - -
מוחמד ברכה: מה המשפט בבקשה?
דב חנין: סליחה?
מוחמד ברכה: יש מי שלא מקשיב לך.
דב חנין: גברתי יושבת-הראש, המתקפה על גב' תומא-סלימאן התבצעה בדיוק לאחר שהיא הייתה עדה, ואני מצטט מהמכתב שלה: "להטרדות מיניות שביצעו שוטרי היס"מ נגד חלק מהמפגינות שעמדו לידי, כולל נגיעות בחלקים מגופן, - -
אחמד טיבי: יש שמות של נשים.
דב חנין: - - והשמעת הערות מיניות בוטות.
דב חנין: אני נזפתי בשוטרים לאחר שהבנות צעקו וחשפו את העניין, והמתקפה התבצעה תוך דקות נגדי ונגד שתי הצעירות".
דב חנין: אז יש פה גם עניין של אלימות משטרתית, יש פה גם עניין של הטרדות מיניות על-ידי שוטרים בזמן פיזור ההפגנה, חמור ביותר.
מירי רגב: בלי שום קשר צריך לטפל בזה נקודתית, תשלח אלי את המכתב, אבדוק את זה.
דב חנין: אעביר את המכתב, אעביר בהחלט את המכתב.
מירי רגב: זה נושא שצריך לבדוק אותו, בוודאי.
מוחמד ברכה: את תבדקי את המכתב?
מירי רגב: לא, אתה תבדוק.
מירי רגב: אני אבדוק את זה בוודאי ובשמחה וברצון רב.
מוחמד ברכה: וואלה, תבדקי את המכתב אצלך.
מירי רגב: אבל מה זה קשור בין זה לבין אלימות נגד שוטרים?
מוחמד ברכה: אצלך הכול הפוך על הפוך.
דב חנין: קודם כול, הכול קרה באותם אירועים.
מירי רגב: הכול הפוך על הפוך.
מירי רגב: למדתי ממך.
דב חנין: בעניין האירוע בחורה - - -
מוחמד ברכה: לא הספקת ללמוד ממני שום דבר.
מירי רגב: תסיים רק.
דב חנין: בעניין האירוע בחורה, רבותי, נציגי המשטרה, אני רוצה להביא בפניכם טענות מאוד קשות שהגיעו לעיני, אני גם לא הייתי בהפגנה בחורה, אז אני לא יודע להעיד על שום דבר מראייה אישית, אבל אנשים שאני מאוד מכבד אותם ומעריך אותם אמרו לי שלפי הערכתם מי שהתחיל בכלל בזריקת אבן או בזריקת אבנים היו מסתערבים שהיו בתוך הקהל.
מירי רגב: תגיב אחר כך על כל הדברים, אתן לך לדבר על זה.
דב חנין: העליתי את זה גם במליאת הכנסת, ויושב-ראש הכנסת חבר הכנסת יולי אדלשטיין הזכיר בהקשר הזה את הצעתו מלפני שנים – אני חושב שזה היה בתחילת שנות ה-2000 – לחוקק חוק שיאסור על הפעלת provocateur agent, סוכן פרובוקטור בתוך מפגינים.
דב חנין: אם אתם שולחים אנשים לתוך מפגינים כדי לאסוף מידע זו כנראה דרך פעולה שלכם, אבל לשלוח אנשים לתוך מפגינים כדי לייצר פרובוקציה, ואולי אפילו במקרה הזה פרובוקציה אלימה, זה דבר פסול לחלוטין, איום ונורא, והוא בדיוק ההפך מתפקיד של משטרה במדינה שומרת חוק.
מירי רגב: זה גם נושא שנבדוק אותו.
דב חנין: ואנחנו בהחלט צריכים לבדוק את הנושא הזה.
דב חנין: אני רוצה - -
מירי רגב: זהו, משפט אחרון.
דב חנין: - - לסיים בשני משפטים קצרים.
דב חנין: המשפט הראשון שלי הוא: אם חוק פראוור יתקדם, אני מקווה מאוד שלא, אבל אם חוק פראוור יתקדם בהחלט תהיינה עוד הפגנות, וההפגנות האלה תהיינה סוערות מכיוון שאנשים נאבקים על הבית שלהם, על הקיום שלהם ועל החיים שלהם.
דב חנין: ההצעה שלי למשטרה במצבים האלה לעשות צעד אחורה, לא נורא אפילו אם כביש נסגר – זה קורה בתל-אביב, זה יכול לקרות גם בערד, זה יכול לקרות – להכיל את ההפגנות.
דב חנין: כי אתם צריכים להבין שהמחאה פה תהיה מאוד קשה, לא בגלל שאני רוצה, בגלל שאנשים נאבקים על הבית שלהם, הם הולכים להפסיד את הבית שלהם, ואף בן-אדם לא יסכים לדבר כזה בלי למחות בכל הכוח ובכל האנרגיה.
מירי רגב: תתחיל לסיים.
דב חנין: ונקודה אחרונה, אני מצטרף לחבר הכנסת צור, אני חושב שטעיתם כשביקשתם מהתקשורת את החומרים, אני שמח שחשבתם מחדש על העניין הזה, ואני מציע לכם גם לבחון מחדש את כל סוגיית העצורים, אני חושב שדיברה על זה חברת הכנסת זנדברג, אני חושב שאתם לגמרי לגמרי עברתם את הגבולות בנושא של מפגינים, אנשים שהשתתפו בהפגנות.
מירי רגב: בסוף אתן לך להגיב על כל הדברים.
מירי רגב: זחאלקה, שלוש דקות, בבקשה, ואחריו – אחמד טיבי.
ג'מאל זחאלקה: תודה, גברתי, הייתי בהפגנה בחורה, אני רוצה שגם המשטרה וגם הוועדה וגם הציבור ידעו שמדובר בתוכנית אלימה.
ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר ליישם את תוכנית פראוור שהיא תוכנית של נישול, של עקירה של אנשים מבתיהם בדרכי נועם, אנשים לא יקבלו את המנשלים ואת העוקרים בפרחים, ברור שאנשים יביעו התנגדות.
ג'מאל זחאלקה: החלטנו החלטה אסטרטגית שהמאבק שלנו יהיה ציבורי, המאבק שלנו יהיה מאבק לא אלים, אנחנו לא נוקטים באלימות, אנחנו קורבנות האלימות, והאלימות הגדולה ביותר, מה שהיה בחורה, נזרקה אבן פה ושם.
ג'מאל זחאלקה: זה שום דבר לעומת האלימות הענקית של נישול עשרות אלפי אנשים, של עקירת עשרות אלפי אנשים מבתיהם וזריקתם לשום מקום, של נישול מאות אלפי דונמים מאנשים - זו הבעיה העיקרית, בזה צריך להתמקד.
ג'מאל זחאלקה: ואני חושב שצריך לגלות הבנה לכעס הרב שיש אצל הציבור כאשר אתה בא לאדם, אתה אומר לו: אני לוקח לך את הקרקע, אקח לך את הבית, אהרוס לך את הכפר - ואנשים ראו במו עיניהם כיצד הורסים את אום אל-חירן ובאים לבנות יישוב יהודי במקומו.
ג'מאל זחאלקה: אז כמובן, אנחנו ננקוט במאבק חריף, אנחנו נמשיך במאבק החריף, יש לי חדשות בשבילכם, כי אני שומע שיש רצון להמשיך בחוק פראוור, וזה לא יתקבל בלי מאבק חריף וחריף מאוד - זה אחד.
ג'מאל זחאלקה: שניים, לעניין ההפגנה יש לי מספר הערות.
ג'מאל זחאלקה: אני הייתי, לא הייתה - - -
מירי רגב: כולנו נורא פוחדים, נורא נורא פוחדים "חריף מאוד".
ג'מאל זחאלקה: חריף מאוד, כן, כן.
מסעוד גנאים: אבל לא אלים, הוא אמר את זה.
ג'מאל זחאלקה: את תראי עוד דברים, מדובר בנפשנו.
מירי רגב: אין לי בעיה עם חריף, אבל כל עוד הוא לא אלים הכול בסדר.
ג'מאל זחאלקה: אל תנקטו באלימות, שהמשטרה לא תנקוט באלימות, שתכריזו שאתם לא עוקרים מישהו מהבית שלו - זו לא אלימות.
ג'מאל זחאלקה: לא שמעתי את המשטרה מכריזה על ההפגנה כהפגנה לא חוקית, לא שמעתי הכרזה כזאת, שאלתי כמה אנשים שנכחו בהפגנה, אף אחד לא שמע, כך שהטענה שההפגנה באיזשהו מקום הפכה ללא חוקית היא טענה אפילו לא חוקית.
ג'מאל זחאלקה: הדבר השני, השימוש במסתערבים.
ג'מאל זחאלקה: ישנן עדויות לכך שמי שהתחיל בזריקת האבנים היו מסתערבים, והמשטרה הגיבה באלימות רבה, כמובן העניינים התגלגלו לאן שהתגלגלו.
ג'מאל זחאלקה: שמעתי מהמשטרה שהיא עוקבת אחרי פעילים פוליטיים בפייסבוק, אני רוצה פרטים בנושא הזה - כיצד נעשה המעקב, לאיזה מטרה ומי הם הפעילים?
ג'מאל זחאלקה: נגד איזה פרופיל של פעילים המשטרה מנהלת בפייסבוק?
ג'מאל זחאלקה: זו הייתה אמירתו של סגן מפקד המחוז.
ג'מאל זחאלקה: ואם יש דרכים אחרות שאתם מנהלים מעקב אחרי פעילים פוליטיים לגיטימיים שהם לא חשודים בשום דבר.
ג'מאל זחאלקה: המשטרה השתמשה גם בחורה וגם בחיפה בזרנוקי מים מסוכנים מאוד.
ג'מאל זחאלקה: אני מכיר לפחות שני מקרים, אחד שנפגע פגיעה קשה ואושפז בבית-חולים עם פגיעה בעין ועל מישהו אחר שכמעט מת בגלל פגיעה קשה בטחול.
ג'מאל זחאלקה: בבית-החולים אמרו לו: אם היית מגיע עוד חצי שעה, היית מתעכב בחצי שעה, אתה היית בין המתים, אז אני קורא למשטרה להפסיק את השימוש בכלים מסוכנים כאלה.
ג'מאל זחאלקה: הפגנות יהיו עוד.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו, כפי שאמרתי, ננקוט במאבק לא אלים, אבל המשטרה צריכה להבין, אנחנו גם נחסום רחובות, איך אומרים, הכעס יצא, אי-אפשר לחנוק, אתה דוחף מישהו לפינה, חונק אותו, חונק אותו, הוא מתחיל לבעוט.
ג'מאל זחאלקה: אז, בבקשה, הפתרון הוא לא למצוא פתרון להפגנות אלא לטפל בסיבת ההפגנות.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו כאן בוועדה בכנסת, הדיון שלנו הוא דיון פוליטי, הפתרון הפוליטי הוא לא לדבר על ההפגנות, אנחנו לא רוצים להפגין, לא רוצים עימותים, לא רוצים אלימות, אנחנו רוצים - -
מירי רגב: תפעלו לפי החוק.
ג'מאל זחאלקה: - - רוצים משא-ומתן, - -
מירי רגב: תפעלו לפי החוק, אל תאיים.
ג'מאל זחאלקה: - - אנחנו רוצים לפתור את הבעיה.
מירי רגב: אל תאיים, אל תאיים ותפעלו לפי החוק.
ג'מאל זחאלקה: אני אאיים.
מירי רגב: תאיים, תאיים.
ג'מאל זחאלקה: אני אאיים, בטח שאני אאיים, מה, את רוצה להוציא מישהו מהבית שלו, הוא יגיד לך: תודה, גברתי, תודה, גברתי.
מירי רגב: אנחנו נעשה את מה שצריך.
ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לדעת מה היית עושה אם מישהו היה אומר: מירי רגב, אני אזרוק אותה מהבית שלה.
מירי רגב: אני הייתי פועלת על-פי החוק ולא באה ומפגינה - - -
ג'מאל זחאלקה: צריך לשנות את החוק.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו בכנסת משנים את החוק.
מירי רגב: מאה אחוז, יש לכם הרבה כוח, אתם סיעה גדולה.
ג'מאל זחאלקה: אני מודיע לך, אנחנו לא נכבד חוק שלא מכבד אותנו.
מירי רגב: אחמד טיבי, בבקשה, שלוש דקות, אחרי כן – טלב אבו עראר.
מירי רגב: איזה כבוד נותנים לך, טלב.
אחמד טיבי: תוכנית פראוור היא תוכנית עקירה, תוכנית שמטרתה לנשל אנשים מבתיהם, ולכן אנשים כועסים, זועמים, ואחד מאמצעי הבעת הכעס והזעם הוא הפגנה.
אחמד טיבי: אחת מהשיטות הנהוגות בכל מקום בעולם - - – אתחיל מהתחלה כי חשוב שגם סגן המפקד ישמע.
מירי רגב: כן, כי אני פשוט מסתכלת על התמונות האלימות של הבדואים, חשבתי לרגע שזה השוטרים, אבל תכף נעביר את התמונות שתראו את זה.
אחמד טיבי: כן, אוקיי, גם לנו יש תמונות.
מירי רגב: תעביר.
אחמד טיבי: - - הוא הפגנה, אסיפה, חסימת כביש, חסימת צומת, חסימת ציר, חסימת ציר משני, חסימת ציר ראשי.
אחמד טיבי: נשאלת השאלה, ואני רוצה להציג את השאלה, ברשותך, גברתי היושבת-ראש, לפיקוד המשטרה: מתי מותר לסגור ציר?
אחמד טיבי: מתי אסור?
אחמד טיבי: למי מותר לסגור ציר?
אחמד טיבי: למי אסור?
אחמד טיבי: למי המשטרה, משטרת ישראל עוזרת לסגור ציר ואת מי היא אוסרת או עוצרת או תוקפת כדי למנוע סגירת ציר?
אחמד טיבי: למה אני שואל את השאלה?
אחמד טיבי: כי אני רוצה לדבר על ניסיון אישי של השבוע האחרון.
אחמד טיבי: השתתפתי בהפגנה בחורה ועמדתי ליד חבר הכנסת טלב אבו עראר ומייד כשהגעתי ראיתי את הכוננות שלכם, את סוג הכוח המסיבי, אמרתי לטלב: הם באים כדי שיהיה עימות, וכך קרה גם בסוף.
אחמד טיבי: שאלתי: למה הכוחות האלה?
אחמד טיבי: אמרו: כי הם מתכננים לסגור ציר.
אחמד טיבי: מותר לסגור ציר, מותר לתכנן גם לסגור ציר.
אחמד טיבי: השאלה: למה לפני כמה ימים כאן - ציר הכי רגיש במדינת ישראל, משרד ראש הממשלה, הכניסה לכנסת, משרד האוצר - השתתפתי בהפגנה של אנשים עם מוגבלויות, סגרו ציר בעזרת המשטרה, באה המשטרה, לקחה אותנו, פתחה לנו את הכביש כדי להשתתף בהפגנה ולסגור את הכביש, עזרה לנו לסגור את הכביש.
מירי רגב: ולא היו תמונות כאלה של אש, תראה מה זה, איזה תמונות של צמיגים מלאים באש, זה לא היה עם המוגבלים.
מירי רגב: זה לא היה עם המוגבלים.
אחמד טיבי: זה פופוליסטי.
אחמד טיבי: מה שאת עושה פופוליסטי, כי אגיד לך איך אפשר - -
מירי רגב: פופוליסטי, נכון.
מירי רגב: כשזה עובדתי זה פופוליסטי, נכון.
אחמד טיבי: - - היה למנוע את התמונות האלה.
מירי רגב: נכון, גם את זה הממשלה - - -
אחמד טיבי: נשאלת השאלה – תני לי, אני רוצה להגיד לך איך אפשר היה למנוע את התמונות האלה.
אחמד טיבי: אם המשטרה הייתה מאפשרת לסגור את הציר, כמו שעמיתי דב אמר, הייתם מתנהגים כפי שאתם מתנהגים בשנים האחרונות בהפגנות יום האדמה - אתם נשארים רחוק מאוד מהמפגינים, לא מביאים כוחות והכל מסתיים למרות שאנחנו מציינים הרג בירי של שישה אנשים יקרים שלנו שאתם יריתם בהם, ובכל זאת ימי האדמה והזעם מסתיימים כמעט ללא עימות בגלל שאין עם מי להתעמת, וסוגרים כבישים.
אחמד טיבי: הנקודה השנייה, מספר ימים לאחר ההפגנה בחיפה הפגינו אנשי ימין, גם סגרו כבישים, המשטרה כמעט לקחה אותם טרמפים הביתה בסופו של דבר מרוב נימוס.
אחמד טיבי: כלומר, יש הבדל בהכרעה מראש, בהתייחסות האסטרטגית של המשטרה למי עומד מאחורי ההפגנה, מי סוגר את הציר.
אחמד טיבי: נכון, אתם אומרים שאתם משטרה א-פוליטית, אבל אתם מתנהגים כמו משטרה יהודית.
אחמד טיבי: כלומר, רק ליהודים מותר - - -
מירי רגב: משטרה יהודית גאה.
אחמד טיבי: הנה, זה מה שאני אומר.
מירי רגב: מה הבעיה בלהיות יהודים?
אחמד טיבי: או, תודה.
מירי רגב: מה רע להיות יהודי?
אחמד טיבי: דחפתי אותך ואת נפלת.
מירי רגב: מה רע בלהיות יהודי?
אחמד טיבי: משטרה יהודית שבמהותה - -
מירי רגב: אני עוד לא הבנתי מה רע להיות יהודי.
אחמד טיבי: - - מתייחסת יפה, בצורה אנושית, תרבותית, למפגינים יהודים שחוסמים כבישים, ובצורה ברוטלית, אגרסיבית, תוקפנית – הצגת תמונות, אז אגיד לך מניסיוני האישי, אתם מכירים את המקרה.
מירי רגב: יש לך עוד דקה דיבור אחרי שהארכתי לך.
אחמד טיבי: תודה, כי סגן המפקד לא הקשיב בהתחלה.
אחמד טיבי: באמצע ההפגנה אני עומד בציר ואז אני רואה שאנשים מסתערבים מתנפלים על ילד, ראאד א-סייד בן 13, 14 עם אקדח לרקה, ילד, המסתערב מוריד את הכובע, שם את הכובע, מזדהה כמסתערב ואז אקדח לראש של ילד.
מירי רגב: וזה - - -, זה אסור שיקרה.
אחמד טיבי: תקשיבי.
מירי רגב: זה אסור שיקרה.
אחמד טיבי: תראה לה את התמונה.
אחמד טיבי: ואז הוא חונק אותו, רץ אתו, מוסר אותו לקצין, חברת הכנסת רגב, מוסר אותו לקצין שלבש חולצה כתומה ומתחיל לרוץ אתו יחד עם עוד כמה אנשים כדי להכניס אותו לטנדר.
אחמד טיבי: אני מודה, ניסיתי למנוע זאת, ניגשתי לשוטר באמצע, רצתי אחריו, ניסית לקחת את הילד, אני אומר לו: זה רק ילד, תתבייש לך.
מירי רגב: גם א-דורה זה היה רק ילד, זו הייתה גם כן המצאה.
מירי רגב: א-דורה.
טלב אבו עראר: מה יש לך?
<קריאה: מה המצאה?
אחמד טיבי: מה הקשר?
מירי רגב: לא, אני אומרת, גם אז הוא היה רק ילד ומישהו המציא את זה.
אחמד טיבי: לא אמרתי לך לקחת את התרופות בזמן?
מירי רגב: לקחתי אותן ותאמין לי אני אוכלת את ה"רגליס" כדי שזה יעבור לי.
מירי רגב: אני מנסה שיעבור לי.
מירי רגב: אני מנסה שיעבור לי מה - - -
אחמד טיבי: מירי, מה הקשר?
אחמד טיבי: תגלי אמפטיה לפחות, הצגנו תמונות, לא אהבת את התמונות, תגלי אמפטיה למה שאני מספר על מסתערבים שהפנו אקדח.
מירי רגב: אני אומרת, נתונה אמפטיה, רק שזה לא יהיה מבוים.
אחמד טיבי: חברת הכנסת רגב, יושבת-ראש ועדת הפנים, אקדח לראש של ילד, מה שהראה לך טלב עכשיו - - -
מירי רגב: תביא לי את שם המסתערב ואני מטפלת בזה.
אחמד טיבי: יש תמונות שלו, יש תמונות שלו בדף - -
מירי רגב: לא ראיתי תמונה, ראיתי רק את דף הפייסבוק.
אחמד טיבי: - - פייסבוק שלי יש תמונות שלו, של מי שחנק אותו, של מי שדיברתי אתו, של מי שניסיתי למנוע את המעצר הזה, של סטודנטית יהודייה - -
מירי רגב: ניקח דרך הניטור של הפייסבוק להעביר אותם.
אחמד טיבי: - - שעמדה לידי וניסתה למנוע - -
מירי רגב: סטודנטית יהודייה גאה.
אחמד טיבי: - - כיסחו לה את הצורה, כיסחו לה את הצורה.
אחמד טיבי: זה נקרא "משטרה אלימה שלא לצורך".
מירי רגב: תבדוק את התמונות האלה דרך הניטור של הפייסבוק.
מירי רגב: נבדוק - - -
אחמד טיבי: זה ביוטיוב, בהכול, - -
תמר זנדברג: זו תמונה מפורסמת, יש לה מאות שיתופים, לא קשה למצוא.
מירי רגב: תלוי אצל מי השיתופים.
אחמד טיבי: - - מאות שיתופים וזה פורסם ב"אחנא TV".
ג'מאל זחאלקה: יש לך יחידת ניטור פייסבוק?
תמר זנדברג: - - - בפייבוק שהם עוקבים.
אחמד טיבי: הם רואים הכול, הם רואים הכול, מה, הם לא רואים?
מירי רגב: יאללה, אחמד, נתתי לך מה זה מלא זמן דיבור.
אחמד טיבי: אני רואה שאת ממשיכה בדיונים בהצעת החוק, ולכן טבעי הדבר שיהיו עוד הפגנות.
אחמד טיבי: לכן אני פונה אליכם, תתייחסו - - -
מירי רגב: וטבעי הדבר שאם הם ירביצו, ישבו במעצר.
אחמד טיבי: אני אומר לך מה שאמרו עמיתי לפני - אנחנו מעוניינים בהתנגדות לא אלימה, תקיפה, - -
מירי רגב: מאה אחוז, מעולה.
אחמד טיבי: - - זועמת, כועסת בגלל שהחוק נורא, הוא עוקר אנשים מבתיהם.
אחמד טיבי: תאפשרו לנו להפגין גם אם אנחנו חוסמים כבישים, בלי לשלוח אנשים לבתי-חולים בשימוש יתר בכוח.
מירי רגב: אחמד, תודה רבה.
מירי רגב: טלב, בבקשה, שלוש דקות.
מירי רגב: מסעוד, אתה אחריו.
טלב אבו עראר: מדובר כאן באירועים שהיו בהפגנה.
טלב אבו עראר: קודם כול ההפגנה, מר פרץ, חוקית לחלוטין, אני אישית ביקשתי את האישור להפגנה, אני ועוד שני חבר'ה נוספים.
טלב אבו עראר: תדע, תשמע, כולכם תשמעו ותדעו שהמאבק שלנו לא נגד המשטרה ולא נגד החיילים, המאבק שלנו הוא נגד מדיניות הממשלה הגרועה הזו, האטומה.
טלב אבו עראר: לכן, אם שמנו לב לכל המשתתפים בהפגנה, או רובם לפחות, הם צעירים שידעו בוודאות אחרי הריסת הבית, אחרי הפקעת האדמה שאין להם עתיד במדינה הזו, בארץ הזו, זכותם למחות, להביע התנגדות לחוק שמנשל אותם מקרקעותיהם והריסת הבתים.
טלב אבו עראר: כל יום אפשר לראות בנגב במגזר הערבי - - -
מירי רגב: יש אנשים פה בוועדה הזאת שמפריעים לי - תצאו החוצה, מאיר.
מירי רגב: כן, טלב, סליחה.
טלב אבו עראר: ולכן כשהגענו למקום ההפגנה שם ראיתי שכל הכוחות - האמת שכמות השוטרים שהיו שם בטוח היו יותר מהמפגינים, אני בטוח בזה, כמו במלחמה ממש, עם כל אמצעי הנשק: מסוק, סוסים, זרנוקי מים, ממש זה מראה שלא יודע, מפחיד מאוד.
טלב אבו עראר: חוץ מזה גם שהם נצמדים למפגינים, באתי, שאלתי מי מפקד הכוחות, לא אמרו לי פרץ, לא ידעתי שאילן פרץ, אמרו שיש מפקדת שם, עמדה שם, אמרתי: גברתי, אם אפשר רק להרחיק את השוטרים מהמפגינים כדי שנמנע מעימותים מיותרים.
טלב אבו עראר: אמרה: זה בסדר, זה בסדר.
טלב אבו עראר: ואז לא ידעתי באמת אלא אחרי האירוע, ואפשר להביא תמונות של מסתערבים מסומנים, מר פרץ, מסומנים, ומי שגילה את זה באמת זה כתבים יהודים, דרך אגב, לא ערבים.
טלב אבו עראר: לא הבאתי אתי, הייתי יכול, אפשר בדיון הבא אם זה ימשיך אני יכול להציג את זה ולהביא את זה.
טלב אבו עראר: דומני שהם ניצלו את המצב כדי לחמם את – אני רוצה בוודאות להגיד כאן שהמשתתפים שם או רוב הצעירים שם הם בדואים, אולי קבוצה קטנה מהצפון, גם היו יהודים צעירים וצעירות, ולא ציפינו באמת שהמצב - שהמשטרה התקרבה יותר מדי, נצמדה למפגינים, ואנחנו כמארגנים, כסדרנים עמדנו באמצע כל חברי הכנסת, אתה זוכר, מוחמד ברכה.
מירי רגב: עברו לך שלוש הדקות, אני נותנת לך עוד דקה.
מוחמד ברכה: כמובן שאני זוכר.
טלב אבו עראר: עוד דקה, דקה וחצי.
מירי רגב: נו, אז יאללה, טלב.
טלב אבו עראר: עמדנו באמצע בין השוטרים למפגינים - - -
מירי רגב: אתה ביקשת שנעשה את הדיון מוקדם היום, נכון?
מירי רגב: אתה ביקשת.
אחמד טיבי: אני נותן לו שתי דקות ממני בדיעבד.
מירי רגב: אה, בדיעבד אחרי שעברת את השלוש דקות.
תמר זנדברג: את השתי דקות שהוא חרג הוא מעביר אליו.
אחמד טיבי: אני מעביר לטלב.
טלב אבו עראר: גב' מירי רגב, לא כיבדו אותנו השוטרים למרות שאנחנו באמצע, השוטרים עשו חומה סביב למפגינים, ואני לא ידוע באיזה בית-ספר למדו השוטרים האלו כדי, בנוסף למה שאמר חברי אחמד, שאחד השוטרים בא, ויש תמונות גם, שמשתין על-פניו של טאלב, יא דוקטור אילן, חסב אללה על השוטר הדה, - -
<אילן פרץ: - - -
טלב אבו עראר: - - והוא ייענש בבית-המשפט, לא יודע איפה הוא ייענש.
מירי רגב: אילן, מה היה שוטר שהשתין על מישהו?
טלב אבו עראר: כן, כן, בטוח, על טאלב, - -
<אילן פרץ: אני יכול לבדוק אם היה דבר כזה.
טלב אבו עראר: - - אני מבקש להזמין אותו, לחקור אותו, ויש לו עדים, הוא ושלושת בניו, לא רצו - - -
מירי רגב: זה עוד לא שמעתי.
מירי רגב: הרבה דברים שמעתי, זה עוד לא שמעתי.
טלב אבו עראר: זה דבר, באמת דבר מדאיג.
מירי רגב: את זה אני מבקשת - - -
טלב אבו עראר: אל תהפכי את הישיבה לצחוק, אני לא בדרן.
מירי רגב: יש לך את תמונה שלו?
טלב אבו עראר: אני לא בדרן, באמת, אנחנו רציניים ואת צוחקת כל הזמן, זה לא בסדר, זה בכלל לא מכובד.
טלב אבו עראר: בן-אדם בשם טאלב אבו פריח עם שלושת בניו לא רצה להיכנס לזה בכלל, עמד בצד, הלך לבית-הקפה בתחנת הדלק, שתו קפה וחזרו, בדרך לרכב תפסו אותם השוטרים – מה את צוחקת?
טלב אבו עראר: יא חביבי?
מוחמד ברכה: (אומר דברים בשפה הערבית.
אחמד טיבי: אני חושב שאת האבחנה כבר קבעתי לפני - - -
טלב אבו עראר: ואז מה עשו, תקשיבי, מה עשו השוטרים?
טלב אבו עראר: היה חושך איפה שתפסו אותם, לא היה אור, לא היו מצלמות, תפסו אותם נתנו להם מכות מוות, אתה מבין?
טלב אבו עראר: ואז בא אחד מהם – שני שוטרים או שלושה – בא אחד מהשוטרים, אומר: תשמע, אף אחד לא רואה אותנו, אפשר לתת לו כדור בראש, חשבו שהוא מת.
טלב אבו עראר: אנחנו יכולים כמובן תמיד לבקר אצלנו בבית את הבן-אדם הזה.
מירי רגב: בסדר, אבקש בדיקה של זה.
טלב אבו עראר: כשהוא אומר אין נפגעים, יש חמישה נפגעים בדואים שביקרתי אותם בבית-החולים "סורוקה".
אחמד טיבי: יש ילד, כל הפנים שלו דם.
מירי רגב: אתה מכיר את זה?
טלב אבו עראר: הוא אומר רק – אני יודע, אני יותר צודק מכל שוטר בעולם, אני ביקרתי אותם.
מירי רגב: טלב, אני מתכוונת לסכם גם את העניין הזה.
טלב אבו עראר: עכשיו אני מבקש לשחרר את כל העצורים לאלתר.
טלב אבו עראר: בטוח במאה אחוז.
מירי רגב: בסדר, מאה אחוז, תודה.
מירי רגב: מסעוד, בבקשה.
מירי רגב: ואחר כך – מוחמד.
מסעוד גנאים: גברתי היושבת-ראש, אני חושב מתוך כל מה שקרה אם זה בהפגנת חורה, אני רוצה להדגיש שני דברים.
מסעוד גנאים: אחד, אם באמת הצעת החוק הזאת תימשך והממשלה רוצה להמשיך בחקיקה או ביישום, אנחנו נתנגד בתוקף, אבל בדרכים לא אלימות, לא אלימות, במסגרת החוק.
מסעוד גנאים: אבל בסוף אני רוצה לשאול - אם אזרח היום רוצה להתנגד להחלטות ממשלה ולחוקים שהממשלה מחוקקת, איך הוא יביע את התנגדותו?
מסעוד גנאים: הוא לא יכריז על מאבק מזוין או יביא איזה אקדח, לא.
מסעוד גנאים: הוא ישתמש בכלים האזרחיים שבמדינה דמוקרטית, אם זו הפגנה, אם זו עצירה, אם זו חסימת כביש, אבל לצערי הרב, בתת-מודע או בהנחה היסודית בישראל – של כל הגורמים, לא רק של המשטרה – הפגנות של יהודים הן הפגנות של אזרחים לגיטימיים שיחסמו ציר, שיעשו מה שהם רוצים, הם בסוף הפגנות של אזרחים, מביעים את ההתנגדות, את הדעה שלהם; הפגנות של ערבים זה איום ביטחוני, זה דבר לאומי ממדרגה ראשונה שמחייב תגובה תקיפה וכוחנית כדי ללמד אותם לקח, זה בתת-מודע, זו ההנחה העיקרית.