GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יוסי כהן: אבל לכל אורך השנים משנות ה-50 האנשים נלחמו לקנות את האדמה מהמינהל ובמינהל סירבו לתת להם את זה.
<יוסי כהן: בקשר לפסקי-הדין שמדוברים - יש סך הכול פסק-דין חלוט אחד ולא יותר, אז תתייחסו בהתאם לעניין הזה, רק למשפחת ציון שלא הייתה לו גם את האפשרות להגן על עצמו, גם ככה לשאר התושבים –שאר השכונה נמצאים בתהליך של בית-המשפט.
<יוסי כהן: תושבי השכונה היו גרים במקום של שכונת צמרת ו"יו", אלו היו גם תושבי השכונה, הם עשו די והותר כסף עם כל המגדלים שבנו שם אלפי יחידות דיור.
<יוסי כהן: השטח של השכונה מתחיל - וגם השטח שהקבלן אברמוביץ מחזיק בו - עשו החלפת קרקעות, איחוד וחלוקה, אז אם אנחנו מתייחסים מקצה לקצה אין לנו חלקים של השכונה.
<יוסי כהן: ואני רוצה לשים את הדגש על זה שהמדינה לא נתנה לנו את האפשרות כמו שהייתה בתקנות לקנות את האדמה אף על-פי ניסיונות רבים שהלכנו לנסות לקנות את זה במינהל.
<יוסי כהן: זהו, תודה.
מירי רגב: ברור, למה שהיא תיתן לך?
מירי רגב: מה, אתה איל נדל"ן?
מירי רגב: תיתן למישהו רציני, מה, בחייך.
<ברוריה בן דוד: הוא יכול לבנות.
<ברוריה בן דוד: מה, נבנה בית, צריך להרוויח פה.
מירי רגב: מי עוד רוצה לדבר מהתושבים?
מירי רגב: רק לא לחזור על דברים, קצר.
<דן בן צבי: אני.
<דן בן צבי: א.
<דן בן צבי: אני מתנצל, לא נתנו לי את האישורים להיכנס כי לא - - -
מירי רגב: בבקשה, העיקר שאתה פה, ברוך הבא.
<דן בן צבי: לא הייתי בישיבות הקודמות, אני רוצה להגיד כמה דברים.
<דן בן צבי: אני נמצא על המתחם של אברמוביץ, דב חנין, אתה מכיר אותי, אני רוצה לענות על כמה דברים שאני לא יודע אם העלו אותם בצורה מפורשת, התחלתי להכין.
מירי רגב: תכף, הלכו לצלם את המסמך שנתת לנו, נצלם פה לחברים.
<דן בן צבי: הכנתי לכם גם פה תיק עם כמה מסמכים שאוכל למסור אותו.
<דן בן צבי: דבר ראשון, אין ספק שהמחדל הגדול שמתבטא בשכונה הזאת נוצר בימיו של מינהל מקרקעי ישראל.
<דן בן צבי: והדבר הנוסף - אחד האבסורדים היה שלא מספיק שמכרו מעל ראשי התושבים את הקרקע לחברת "דיור ב.פ." שהתחייבה, ואני לא רוצה להמשיך, - - -
זבולון כלפה: אפשרו לתושבים לרכוש את הקרקע?
<דן בן צבי: לא פנו אלינו.
<רבקה חיילובסקי: ביקשנו ולא אפשרו לנו.
זבולון כלפה: העלימו את המידע, את האפשרות לרכוש.
<דן בן צבי: העלימו את המידע.
<יוסי כהן: ביקשנו ולא נתנו לנו.
<הרצל ציון: יש לנו גם מכתבים של הוועד.
זבולון כלפה: מאיזו שנה?
<הרצל ציון: משנות ה-50.
<דן בן צבי: אפשר למצוא את הנהלים של רשות הפיתוח ב-1950, שיש זכות קדימה לתושבים שנמצאים בשטחי האפוטרופוס או בבתים שהאפוטרופוס של המדינה תפס אותם אחרי מלחמת השחרור, זכות קדימה לתושב, צריכים לשלוח לו מכתב ושהוא יגיד שהוא לא רוצה ורק לאחר מכן אפשר למכור את זה למישהו אחר.
<דן בן צבי: יש ניירות כאלה, ואפשר למצוא אותם גם בארכיון של המדינה וגם נמצאים אצלנו.
<דן בן צבי: המחדל הראשון היה שמכרו את זה ל"דיור", והמחדל השני היה שלא רק זה שמכרו ל"דיור", החליטו למכור את זה ל"דנקנר השקעות בע"מ" בשנת 1987.
<דן בן צבי: אני רוצה לציין שני דברים פה - אחד הדברים שאני רוצה לציין, יש חוות דעת של היועצות המשפטיות של מינהל מקרקעי ישראל בשנת 1984, והיועצות המשפטיות - -
<יוסי כהן: את הנאמר, מה התוכן.
<דן בן צבי: - - כותבות – שימו לב, המצב המשפטי בשנת '84, ב-61' מכרו את הקרקע, ב-84' הן נותנות חוות דעת והן אומרות ככה:
<דן בן צבי: הנכס נרשם בטאבו על ידינו תוך כדי הפרת החוזה "חוסר בנייה", אומרות היועצות המשפטיות של המינהל שהם הפרו את החוזה, יש חוסר בנייה, אותה בנייה שהייתה צריכה תוך חמש שנים לבנות 440 יחידות דיור.
<דן בן צבי: המינהל לא התייחס לעובדה שהקרקע נשארה במצב כפי שנמכרה והחברה לא עשתה די כדי למלא המשימות שלמטרתן נמכרה לה הקרקע.
<דן בן צבי: לאור זאת אנחנו בכל זאת איננו צופים הצלחה בביטול החוזה, מה גם שהסכום שייתבע המינהל לשלמו לחברה – הכוונה ל"דיור" – עבור הוצאותיה - - -
מירי רגב: אל תקרא פרוטוקולים, בוא תגיד מה אתה רוצה, כי אנחנו צריכים לסיים, אני רוצה גם לסכם.
דוד צור: כל זה גם עמד בפני בית-המשפט, אני מניח.
<דן בן צבי: זה לא עמד בפני בית-המשפט.
<רבקה חיילובסקי: הם לא מוכנים בכלל.
<דן בן צבי: כי בית-המשפט שפט אדם-אדם, הוא לא שפט בצורה כוללת איזה קונספט, אז לקחו את הרצל ציון ניהלו אתו משפט ראשון, עם חלק מהתושבים חילקו את המשפט לשני חלקים, פעם אצל רובינשטיין וכעבור 13 שנה עם השופטת ניב ריבה, לכן לא היה מישהו – דרך אגב, גם את המסמכים האלה אישית גיליתי רק בהתכתבויות מעמיקות ובמריבות עם המינהל בסוף שנת 1990.
<דן בן צבי: כל הניירות האלה, המחדל שברור לעין וחוות הדעת הזאת שאומרת למעשה: בוא הנה, מבחינה כלכלית למינהל אולי לא כדאי לקחת את הקרקע כי "דיור" הוציאה כבר כסף אז עזוב את התושבים.
<דן בן צבי: וכותבים למנהל מחוז תל-אביב למר שקד אומרים: אל תעלה את העניין שאתה יכול לקבל את הקרקע בחזרה כיוון שזה לא יהיה טוב לנו - ככה אומרות היועצות המשפטיות למנהל מחוז תל-אביב במינהל מקרקעי ישראל.
<דן בן צבי: אני אומר דבר נוסף, לא רק זאת שהייתה זו חוות דעת של היועצות המשפטיות, אדון שקד בעצמו שואל בשנת 88', לאחר שנמכרה הקרקע, שואל אותם: אולי בכל זאת יש פה איזשהו משהו לא טוב, הוא די חשש - הבן-אדם, כותבים לו: תתקדם, תתקדם – הכול בכתב – תתקדם, אל תתייחס לתושבים, תמשיך קדימה.
<דן בן צבי: זו נקודה ראשונה.
<אפרת טולקובסקי: אני גם רציתי.
מירי רגב: אנחנו לא ניתן לכל אחד לדבר.
<אפרת טולקובסקי: חברת מועצת עיריית תל-אביב, באתי במיוחד, מאוד אודה לך.
דב חנין: ממועצת עיריית תל-אביב היא יכולה מאוד לתרום לדיון.
<דן בן צבי: אבל עוד נקודה אחת אני חייב להעלות.
מירי רגב: לא, אי-אפשר עכשיו.
<אריה ציון: סליחה, שאפרת ממועצת העיר תל-אביב, בבקשה, תגיד משהו.
<אפרת טולקובסקי: שלום, אני דוקטור אפרת טולקובסקי, אני מציינת דוקטור כי אני גם דוקטור בכלכלה, ואני חושבת שאני יכולה קצת להגיד פה איזה משהו גם בהקשר המקצועי שלי מעבר להיותי חברת עיריית מועצת תל-אביב יפו.
מירי רגב: מאיזו מפלגה?
<אפרת טולקובסקי: מרצ.
<אפרת טולקובסקי: כשקראתי גם את פסקי-הדין – הכול מתחיל שם – כאילו אפשר להסתכל על התיק הזה משני הצדדים: אחד מהצד של התושבים ומה הבעלות שלהם, ואחד מצד מה שאנחנו קוראים היום "בעל הקרקע", הזכויות שהוא מקבל וה-benefits הכלכליים שהוא מקבל לאורך השנים בזה שהוא לא מסיים את הנושא.
<אפרת טולקובסקי: ברור שבמסגרת הבעלות שלהם הייתה להם זכות שיסגרו את הנושא.
<אפרת טולקובסקי: הזכות הזו לסגור את הנושא אף פעם לא מומשה ובעל הקרקע למעשה נהנה ברמה הכלכלית יותר ויותר מעצם אי-מימוש הזכות שלהם לסגור את נושא הבעלות.
<אפרת טולקובסקי: בכלכלה אנחנו קוראים לזה real option, בעל הקרקע החזיק אופציה לממש את הקרקע והם היו בני ערובה שלו.
<אפרת טולקובסקי: אם הייתי יועצת בתשלום לאיזה בעל הון במשפט כזה או אחר בהקשר הזה, והם היו בעלי ההון, הייתי מתחילה לעשות לכם חישובים מה הם היו יכולים לעשות אם הזכות מומשה אז - היו יכולים לשעבד ולעזור לילדים לקנות דירות, אולי היו מוכרים וקונים מניות, אני יכולה ללכת על סצנריו שהייתי עושה והיו מתקבלים יפה וכבר הייתי בסיטואציות האלה בבית-משפט.
<אפרת טולקובסקי: כי אף לא התחיל מהזכות שלהם שהייתה, שיממשו את הזכות ההיא וילכו אתה עם התהליך הכלכלי הלאה ויחשבו איך זה הולך.
<אפרת טולקובסקי: ומהצד השני כמובן יש את בעל הקרקע שמקבל שוב ושוב זכויות כדי לפנות אותם.
זבולון כלפה: הגדלת זכויות.
<אפרת טולקובסקי: הגדלת זכויות כדי לפנות אותם.
<אפרת טולקובסקי: אמרתי לדב חנין, הטעות הגדולה הייתה שכל הגדלת זכויות כזו לא נרשמה בטאבו.
<אפרת טולקובסקי: אם הגדלת הזכויות הייתה כפי שצריך לפי הצדק, ניתנו זכויות כדי לתת אותם לדיירים, שיכתבו את זה בטאבו כדי לוודא שזה ימומש.
<אפרת טולקובסקי: אם זה היה בטאבו אז לא היינו בכלל בדיון.
דוד צור: אבל זה נכתב באיזה פרוטוקול אפילו?
<דן בן צבי: של מה?
דוד צור: הגדלת זכויות הבנייה.
<אפרת טולקובסקי: כן, בעירייה - אתה רואה את זה.
<דן בן צבי: בתיק.
<אפרת טולקובסקי: אתה רואה את זה גם בהתחלה במינהל מקרקעי ישראל שנותנים להם זכויות וגם - - -
דוד צור: אבל העירייה לא אומרת את זה.
דוד צור: העירייה אומרת אחרת, לכן אני שואל.
<אפרת טולקובסקי: יש שם משהו שההיתר יינתן רק בתנאי שיקבלו את - - -
<דן בן צבי: אני רוצה לומר משהו.
<דן בן צבי: בתיק של העירייה, בתיק התב"ע בעירייה מי שמדפדף שם רואה איך בעלי הקרקע בוכים שהם צריכים לפנות תושבים וקשה להם ולא כדאי להם, וכתוב:
<דן בן צבי: מאגר פינויים של 200 יחידות דיור כדי לתת לבעלים, למעשה כדי שהם יוכלו לפנות את התושבים.
<דן בן צבי: מה העירייה מתחכמת?
<דן בן צבי: והעירייה היא בעלת עניין בשטח, היא גם בעלים בשטח, מסיבה את 200 יחידות פינויים, במקום לפנות הם אומרים: כדי שבעלי הקרקע יעשו פעולות תשתית, מין דבר כזה, והם אומרים: ה-200 זה לא לפינויים.
<דן בן צבי: בשביל מה נתנו 200?
דוד צור: לפי מה שדב אומר זה קפץ מ-450 ל-1,000 ומשהו.
<אפרת טולקובסקי: ועוד בבנייה מסחרית.
דוד צור: גם לשיטתך, גם עם ה-200 האלה עדיין היה מקום לפצות את התושבים בדירה תמורת דירה.
<הרצל ציון: נכון.
<דן בן צבי: כדי לדייק, נתנו להם מ-440, נתנו להם 960 ועוד 200 יחידות מאגר פינויים.
<יוסי כהן: פלוס 15,000 מטר מרובע מסחרי.
<דן בן צבי: לא, 7,500 מסחרי, 2,500 - - -
מירי רגב: רגע, אבל אנחנו יכולים להתדיין בינינו, אבל מה שאמר העורך-דין של החברה שזה בא לידי בית-המשפט ובית-המשפט קבע שאין להם, הם לא צריכים לקבל תמורה בקרקע.
מירי רגב: חבר'ה, - - -
<ברוריה בן דוד: אבל דב חנין הסביר את זה מאוד מאוד מאוד יפה - הוא אמר שבית-המשפט פועל לפי חוק.
<אריה ציון: הוא לא דן בזה - בית-המשפט.
<ברוריה בן דוד: על-פי חוק כשאני באה לבית-המשפט הוא שואל אותי: יש לך טאבו?
<ברוריה בן דוד: יש לך אישור?
<ברוריה בן דוד: אין.
<ברוריה בן דוד: ככה כל ה-150 משפחות, אז לא ייתכן שלי משפטית חוקית אין לי איך להתמודד, לא יכולה גם להתמודד מול סוללת עורכי-הדין של תשובה, גם בכלים שיש לי.
<רבקה חיילובסקי: לקחו לנו את הזכויות שלנו מההתחלה.
<הרצל ציון: מראש אנחנו מפסידים, מראש.
<אפרת טולקובסקי: הוא לא נתן להם בשביל זה, הוא אמר - - -
<ברוריה בן דוד: אז אנחנו מראש אבודים.
<ברוריה בן דוד: עם כל הכבוד לעיריית תל-אביב, הם ידעו יופי לבוא יחד עם תשובה בפעם הקודמת באותו רכב, הם יד ביד, הם עושים את הכול ביחד, אנחנו אבודים.
<הרצל ציון: במקום לעזור לתושבים שלהם.
<רבקה חיילובסקי: צילמנו אתכם.
<ברוריה בן דוד: ראינו אתכם, צילמתי אתכם יחד ברכב נוסעים, אז עם כל הכבוד.
<ברוריה בן דוד: פשוט יותר נוח לכם להתעסק עם הבניינים ועם כל הטייקונים.
מירי רגב: חבר'ה, נסכם את הדיון, את מה שצריך לעשות.
<דן בן צבי: הייתי רוצה להגיד משפט אחד מאוד חשוב.
<דן בן צבי: בבתי-המשפט כרגע יש היום אסכולה על-ידי השופט שנלר מבית-המשפט המחוזי - -
מירי רגב: אני לא יכולה ללכת נגד החלטה של בית-משפט.
<דן בן צבי: - - שהוא מפריד בין פינוי ובין פיצוי.
<דן בן צבי: הוא אומר: קודם תפנו, אחרי זה תילחמו על הפיצוי.
מירי רגב: אבל אני לא יכולה ללכת נגד החלטה של בית-משפט.
<הרצל ציון: לאן נלך?
<דן בן צבי: לנו יש דיור אקוויוולנטי - לפי ההסכם אנחנו לא מפנים כל זמן שלא מקבלים דיור אקוויוולנטי - -
<הרצל ציון: שהמינהל יכפה עליהם את זה.
<דן בן צבי: - - ובתי-המשפט מנסים להפריד.
מירי רגב: אני לא יכולה ללכת נגד בית-משפט.
<רבקה חיילובסקי: לא נגד בית-משפט, הזכויות שלנו מהמינהל.
<הרצל ציון: שהמינהל יעמוד על הזכויות שלנו.
<ברוריה בן דוד: לעכב - - -
<יוסי כהן: לעכב את זה עד שהצדק יבוא.
<אריה ציון: שהמינהל יכנס לזה.
<רבקה חיילובסקי: הוא גם דורש עכשיו עוד 300 יחידות דיור, הוא מבקש הגדלה לעוד 300, אז שלפחות את ה-300 האלה יתנו לו בפינויים שלנו.
זבולון כלפה: כיזם זה משתלם לו.
מירי רגב: בטח, כיזם זה מאוד משתלם לו.
דב חנין: זה הניתוח הכלכלי.
דב חנין: גברתי יושבת-הראש, יש לי הצעה מעשית.
מירי רגב: נו, כי יש לי גם הצעה.
דב חנין: כמו שאמרנו, עדיין לא סיימנו את העבודה שלנו בצוות, ואני חושב שהדבר הראשון שאנחנו צריכים לעשות זה לפנות ליזמים כמו שפנינו בישיבה הקודמת, ולהגיד להם שיאפשרו לנו להמשיך את התהליך הזה.
דב חנין: הרי בסופו של דבר - - -
מירי רגב: לא, הם לא יאפשרו לך.
מירי רגב: עזוב, היזמים לא יאפשרו לך.
<רבקה חיילובסקי: הם לא רוצים, אין להם עניין.
מירי רגב: סליחה, עכשיו אתם מתכוונים להפריע לי?
דוד צור: מירי, אני לא בטוח שאין להם עניין.
מירי רגב: אין להם עניין.
מירי רגב: דיברתי אתם - - -
דוד צור: העיכובים האלה עולים להם בכסף.
מירי רגב: תקשיב, אין להם עניין, אני אומרת לך, דוד, זבולון ניסה לתאם אתם מספר פעמים והם לא הגיעו לישיבות.
דוד צור: זבולון, עם מי אתה מדבר?
זבולון כלפה: עם עורכי-הדין של החברה.
מירי רגב: עם עורכי-הדין של החברה.
דב חנין: עורכי-דין שהיו גם פה.
דוד צור: צריך ללכת למעלה.
מירי רגב: לא, זה לא – אני דיברתי גם למעלה, תאמין לי שדיברתי למעלה.
דוד צור: עם תשובה?
מירי רגב: והם אמרו לנו: כן, הם יאשרו ויבואו ופגישה, והם לא באו.
מירי רגב: תראו, אני מציעה שנעשה את הדבר הבא, אנחנו צריכים לכתוב מכתב מפורט של הוועדה למינהל מקרקעי ישראל, לוועדה המחוזית בתל-אביב ולוועדה המקומית של תל-אביב.
מירי רגב: שלוש הוועדות האלה, שלושת הגורמים האלה התעסקו עם גבעת עמל - האם הם אכן באמת עם ההוספה של ה-1,000 ומשהו דירות, עכשיו אתה צריך לגלגל בפניהם את כל הסיפור - - -
<יוסי כהן: גילוי מסמכים.
מירי רגב: לגלגל בפניהם את כל הסיפור, כולל המסמכים הרלוונטיים.
מירי רגב: המסמך הזה של רשימת הדיירים שחויבו בעיני מאוד מאוד רלוונטי.
דב חנין: רשימת הדיירים, כן.
<הרצל ציון: בדיוק.
<אריה ציון: זה השופטת - מה שעשתה פה.
<קריאה: רגע, אריה.
מירי רגב: רגע, זה אחד.
מירי רגב: הדבר השני, צריך לכתוב מכתב לבתי-המשפט, למנהל בתי-המשפט, ולהגיד שבתאריך כך וכך התקיים משפט, שאנחנו כמובן בעד בתי-המשפט, אנחנו לא הולכים נגד, אבל נראה לנו שבית-המשפט פה פסק החלטה בלי שכל המסמכים הובאו לידיעתו, לא מבחינת עיריית תל-אביב, כי לא היה לעיריית תל-אביב את האינטרס כמובן ולא מבחינת היזם.
מירי רגב: ואנחנו רוצים להעביר אליהם שאנחנו: א.
מירי רגב: מקיימים דיונים בעניין הזה בגלל שיש כאן מצוקה אמיתית טה-טה-טה-טה-טה-טה, מעבירים לעיונם את המכתב הזה, בוא נשלח את זה למנהל בתי-המשפט שפיצר - נראה מה הוא יגיד.
מירי רגב: ומנהלת הוועדה, בבקשה, אנחנו נקיים דיון בעוד שבועיים עם ועדה מקומית עיריית תל-אביב, עם מינהל מקרקעי ישראל, ואנחנו נפסיק את כל הבניות בעיריית תל-אביב, אני אדבר עם שר הפנים.
מירי רגב: כל הדברים יופסקו, הרי במילא אצלכם רק בונים לעשירים, במילא אין דיור בר-השגה, במילא אין דירות - - - (מחיאות כפיים)
מירי רגב: לא, לא, אין מחיאות כפיים, במילא - - -
<ברוריה בן דוד: זה המשפט פשוט החותך של תל-אביב.
מירי רגב: אז אני רוצה, תקשיבי, גם לכם יש אינטרס לפתור את בעיית 190 או 120 התיירים האלה המסכנים האלה שתשובה וכולם ירוויחו מהם, די, מספיק עם זה.
<רבקה חיילובסקי: לעיריית תל-אביב יש 150 דירות שם.
מירי רגב: אז אני מבקשת, יהיה דיון עם ועדה מקומית תל-אביב, ועדה מחוזית שאישרה את העניין הזה, מינהל מקרקעי ישראל, משרד המשפטים, שנודיע מראש למנהל בתי-המשפט, שלא יגיד שהודענו לו יום לפני כמו העניינים של המתקן, והיועץ המשפטי לממשלה שיגיע גם.
מירי רגב: מי עוד צריך להיות בדיון הזה, זבולון?
<דן בן צבי: נציגי התושבים.
ניצן הורוביץ: מירי, אבל צריך לבקש מהוועדה בעיריית תל-אביב להתלות בינתיים את היתר הביצוע לפחות עד קיום הדיון.
ניצן הורוביץ: כי אחרת – זה בסמכות עיריית תל-אביב.
מירי רגב: אלה הגורמים.
מירי רגב: דבר שני, אני מבקשת להעביר בקשה, ואולי גם את זה נעביר בכתב, שעד שלא נסיים את הבדיקה בנושא אנחנו מבקשים לא לפנות אותם.
מירי רגב: אנחנו מבקשים כרגע לא לפנות אותם, אני יודעת שזאת החלטת בית-המשפט.
<אפרת טולקובסקי: שלא יבנו.
מירי רגב: אני יודעת שצריך לקבל על זה אישור של היועץ המשפטי לממשלה, כי גם היועץ המשפטי לממשלה התערב בסוגיה אחרת בפינוי אולמות, גם הייתה לנו אותה בעיה עם אולמות, נכון, תמר?
מירי רגב: ועמדנו על זה שיפנו את האולמות כי זה החוק, אז מה אנחנו רוצים מהיועץ המשפטי?
מירי רגב: שכשיש פסק בית-דין כן לקיים את פסק-הדין וכשאין פסק בית-דין לא לקיים?
מירי רגב: כשיש צדק הוא צריך ללכת רוחבית עם כולם.
תמר זנדברג: אבל הוצאת היתר זה בסמכות הוועדה - -
תמר זנדברג: - - עכשיו בלי קשר לבית-משפט, - -
מירי רגב: לא, אבל זה בעניין הזה.
תמר זנדברג: - - כי הוועדה המקומית לא תנפיק היתר בנייה עד שלא יסתיים העניין, זו סמכותה.
תמר זנדברג: זה לא קשור, זה לא נגד בית-משפט, זה - - -
<הרצל ציון: ושלא יפנו אף אחד.
<יוסי כהן: הם התחילו לבנות עכשיו ללא היתר.
<קריאה: התחילו לבנות.
תמר זנדברג: והתחילו לבנות ללא היתר אז על אחת כמה וכמה, אבל - - -
מירי רגב: התחילו לבנות גם ללא היתר.
מירי רגב: לא, שנייה, באתם ואנחנו כבר אחרי כל הדיונים.
תמר זנדברג: שוועדת הפנים תבקש מהוועדה המקומית לא להוציא היתר עד אשר הוועדה הזאת תדון בעניין.
מירי רגב: אבל אני מסבירה לך - - -
<דן בן צבי: אבל זה לא מפריע להם לפינוי.
מירי רגב: זה לא מפריע להם לפינוי.
<הרצל ציון: זהו, את הפינוי שיעצרו.
תמר זנדברג: לא יהיה היתר בנייה.
מירי רגב: תמר, הפינוי הוא כתוצאה מהחלטת בית-המשפט, ויבוא היועץ המשפטי ויגיד: מה את מבקשת ממני?
תמר זנדברג: אני אומרת בנוסף.
מירי רגב: בסדר, בנוסף אין בעיה, אבל לכן אני אומרת: אנחנו יכולים רק לפעול בעניינים האלה, אנחנו לא יכולים לבקש מבית-המשפט להורות לא לקיים את פסק-הדין שלו, אני לא יכולה לעשות את זה.
<קריאה: לא אמרנו דבר כזה.
<מלכה אלפסי: משהו קטן אני רוצה להגיד.
<הרצל ציון: אבל המינהל יכול ללחוץ שיעצרו את זה, והוועדה גם יכולה.
מירי רגב: לא, אנחנו לא יכולים, כבר ניסיתי את זה בעניין האולמות וזה לא הלך - פינו אולמות וסגרו אולמות אחרי שהייתה החלטה.
<הרצל ציון: כן, אבל פה זה בית עם אנשים וילדים.
<ברוריה בן דוד: אבל זה לא אולמות, זה אנשים שגרים פה.
<אריה ציון: משפחות.
<ברוריה בן דוד: מירי, זה לא אולמות, אנחנו מדברים על 150 משפחות על כל בני ביתם.
<אריה ציון: עם ילדים ונכדים ויזרקו לרחוב, אין לאן ללכת.
<רבקה חיילובסקי: כולנו נתאבד עליהם, אנחנו לא ניזרק לרחוב.
מירי רגב: ברור לחלוטין, אף אחד לא רוצה שאתם - - -
<רבקה חיילובסקי: אבל אין לנו ברירה כי הם זורקים אותנו לרחוב ואין לנו בית אחר ואין לנו כסף לקחת משכנתה ואף אחד לא רואה אותנו מסנטימטר.
<מלכה אלפסי: הם לא ייזרקו כי זה לא יקרה.
מירי רגב: בקיצור, אני מבקשת מעיריית תל-אביב לנסות להקפיא רגע את ההליכים עד שאנחנו פה נבדוק את העניין הזה, מה שאתם יכולים.
מירי רגב: אני מבקשת מזבולון, תפנה בבקשה לאורי אריאל, תבקש ממנו שהמינהל - -
מירי רגב: - - בעניין גבעת עמל שייתנו לנו שבועיים.
מירי רגב: אנחנו נתכנס לשבועיים האלה, תוך שבועיים נביא לפה את כל גורמי המקצוע, ירצו נציגי החברה יבואו, לא ירצו לא יבואו, אנחנו לא רודפים אחריהם יותר, מצאתי את עצמי רודפת יום אחרי יום אחרי החברה כדי שיגיעו לדיונים האלה.
ניצן הורוביץ: תארי לך מה הם עוברים.
מירי רגב: הם פשוט לא רצו לבוא לדיונים האלה.
<אריה ציון: תארי לך מה אנחנו סובלים.
מירי רגב: הדבר הנוסף, אנחנו כמובן לא יכולים לקבל החלטה נגד החלטת בית-המשפט, ננסה לעשות את מה שניתן בעניין הזה.
מירי רגב: אם הם יחליטו - - -
<אליהו לוי: אבל אולי לתת כלים לבית-המשפט?
מירי רגב: אנחנו מעבירים את מה שאנחנו יכולים, לא מעבר לזה.
מירי רגב: אם בית-המשפט והמשטרה יחליטו שהם בכל זאת מגיעים עכשיו ואוכפים את המשפחה הזאת, אנחנו לא יכולים להגיד להם לא, - -
<מלכה אלפסי: אולי - - -
מירי רגב: - - אבל אנחנו יכולים לפחות כרגע להתעסק עם ה-100 ואחרים שעליהם אין כרגע צו פינוי, שהם לא יגיעו למצב הזה.
<רבקה חיילובסקי: אז שהמשטרה לא תיתן לו גיבוי.
<מלכה אלפסי: אז קודם כול, רגע, ברשותך, אולי כדאי לצרף את השר אהרונוביץ.
<קריאה: שהם לא יגיעו למצב הזה.
<הרצל ציון: שהמשטרה לא תיתן גיבוי לזה ואז הם לא יפנו.
<מלכה אלפסי: אולי כדאי לצרף את השר אהרונוביץ, כי יש מישהו שחייב בכל זאת לשים את ידו, כי אם היו חלילה בשבוע שעבר - - -
מירי רגב: תקשיבי, השר לא ילך נגד פינוי.
מירי רגב: תקשיבו רגע, אף איש חוק במדינת ישראל לא ילך נגד החלטת בית-משפט - - -
<מלכה אלפסי: לא נגד.
<הרצל ציון: זה לא נגד.
<הרצל ציון: זה רק לעכב את זה עד שיהיו פה ההחלטות.
מירי רגב: אבל הוא לא יבקש לא לפנות.
<יוסי כהן: יש לו שיקול דעת - - -
<הרצל ציון: יש להם שיקול דעת.
<ברוריה בן דוד: מירי, 70 שנה הבן-אדם חי שם, אי-אפשר לחכות כמה שבועות?
<ברוריה בן דוד: הוא נולד שם, אז כאילו אי-אפשר לחכות עוד כמה שבועות?
<הרצל ציון: נולדתי שם, אז מה?
<הרצל ציון: מה יקרה עוד אם יחכו כמה זמן?
<ברוריה בן דוד: למה להגיע למצב כזה שהוא צריך לתחום את כל הבית שלו בבלוני גז שאף אחד לא יפנה אותו בכוח?
<ברוריה בן דוד: למה המדינה צריכה בכלל לדעת שיש כזאת אופציה?
<מלכה אלפסי: שנים אמרו שמוכנים להתאבד בשבילו, הוא אפילו לא יודע.
<מלכה אלפסי: כאילו זה לא הגיוני, אנשים משם יוצאים לרחוב, לרחוב, ביום של גשם ומבול אנחנו יושבים שם וחושבים שאולי - קיבלנו אס.
<מלכה אלפסי: אם.
<מלכה אלפסי: אסים שאולי מישהו יבוא אליו באמצע הלילה, זה לא הגיוני.
<מלכה אלפסי: הילדה שלי בת עשר יושבת ובוכה: אימא, באמת יכולים לבוא ולפנות בן-אדם לרחוב?
<מלכה אלפסי: זה לא הגיוני, לא הגיוני מה שקורה פה.
<רבקה חיילובסקי: כולם חברו נגדנו בשביל להרוג אותנו, אבל אנחנו נמות יחד אתם, זה לא יעזור לאף אחד שום דבר.
<מלכה אלפסי: חוץ מזה עשינו לפני כמה חודשים הפגנה, הלכתי ביקשתי רישיון מהמשטרה, והכל רק בשביל לשנות תדמית, קראו לנו "פולשים".
<מלכה אלפסי: לא רציתי להתראיין.
<מלכה אלפסי: אני באה ממקום משפטי שלא רציתי להתראיין, אבל למה לקרוא "פולשים"?
<מלכה אלפסי: האם פולש זה אדם שנולד?
<מלכה אלפסי: או פולש זה אדם שבא מבחוץ והתיישב?
<מלכה אלפסי: אין משפחה אחת בשכונה הזאת שבאה מבחוץ והתיישבה.
<רבקה חיילובסקי: הנה, תעודת פליט אני הבאתי לו, לדב חנין עכשיו.
<מלכה אלפסי: ואני רוצה להגיד עוד משהו אחד לגברת.
מירי רגב: אני מבינה את כל הכאב שלכם, אני רוצה להגיד לכם משהו.
<מלכה אלפסי: משהו קטנצ'יק לגברת מהעירייה, וזה לא אישי אלייך, אולי היא לא יודעת, בזמן שהוא התחיל שם לעשות את הבנייה שלו הלכנו לבדוק אם יש לו היתרים, כי אנחנו כן אנשי חוק, - -
<קריאה: אין לו היתרים.
<מלכה אלפסי: - - בשכונה הזאת זה אנשים עם תינוקות, בשכונה הזאת אין עבריינים ואין פשע, הלכתי לעירייה עם יוסי שהוא מהוועד, ואמרו לנו שאין שם שום היתרים.
<מלכה אלפסי: אותו מהנדס בעירייה שמע את זה, אמר לי: אין דבר כזה.
<מלכה אלפסי: היה קצין - גבריאל מהמשטרה היה בשטח, אמר לי: מלי, תביא לי עיכוב מבית-המשפט הם לא יעשו כלום.
מירי רגב: חבר'ה, תקשיבו רגע.
<מלכה אלפסי: רק משהו קטן רגע, המהנדס הזה רץ לעשות הפסקת עבודה לתשובה, מישהו עצר אותו בדרך, גבריאל הקצין היה ארבע שעות בשטח, ואחרי שבועיים הם התחילו לבנות ולעשות שם את העניינים, - -
<רבקה חיילובסקי: - - -
<מלכה אלפסי: - - ומי בא לבקר?
<מלכה אלפסי: זה מה שכאב לי, אדון חולדאי בא לבקר.
<מלכה אלפסי: אם הם בלי היתר, איך יכול להיות שהוא בא?
<מלכה אלפסי: איך יכול להיות?
<רבקה חיילובסקי: הנה, תשאלי את הגברת מהעירייה אם יש להם היתרים.
מירי רגב: תושבים, תקשיבו - - -
<מלכה אלפסי: אולי את פשוט לא יודעת - - -
מירי רגב: קודם כול, אנחנו מבינים לחלוטין, אני מבינה לחלוטין את הכאב שלכם, מבינה את זה לחלוטין.
<מלכה אלפסי: לא הגיוני.
מירי רגב: לכן אני ממשיכה לקיים את הדיונים פה למרות שנציגי החברה לא משתפים פעולה.
מירי רגב: אנחנו נקדם את העניין, ננסה לעשות את כל מה שניתן כדי לקדם את העניין הזה.
מירי רגב: אני גם אנסה לדבר עם המשטרה ועם היועץ המשפטי לממשלה לראות אם אפשר לחכות עם זה איזה שבועיים למרות שכאילו אסור לי לבקש – אם לא היה פינוי של בית-המשפט – כדי להראות מה העניין.
<מלכה אלפסי: שאנחנו נפנה אליו?
<מלכה אלפסי: שאנחנו נפנה לשר אהרונוביץ?
מירי רגב: אתם יכולים לפנות למי שאתם רוצים.
<אפרת טולקובסקי: העובדה שיש ילדים - - -
<אריה ציון: מירי, הבאתי חומר חקירה למטה הארצי - -
מירי רגב: חבר'ה, אני לא יכולה ככה לעבוד.
<אריה ציון: - - שאת יכולה לעזור לנו בזה, יש חומר פה על הונאה ומרמה.
מירי רגב: אני לא יכולה לעזור לכם בכלום, אתם רוצים, תיקחו עורך-דין.
מירי רגב: חברים, כל אחד שייקח עורך-דין, בלי עורך-דין אתם לא תתקדמו, הכנסת לא יכולה לשמש לכם עורך-דין.
מירי רגב: תבינו את זה, במקביל למה שאנחנו עושים אתם צריכים לקחת עורך-דין.
<ברוריה בן דוד: אנחנו עם עורך-דין.
מירי רגב: אנחנו לא יכולים שתישענו עלינו, על הדיונים האלה.
<ברוריה בן דוד: אנחנו לוקחים עורך-דין ואנחנו ממשיכים להתמודד - - -
<דן בן צבי: אתמול היה דיון משפטי למשפחה, השופט קורן מחלק, אומר: קודם כול נדבר על הפינוי, אני אשפוט אם אתם מפנים או לא, והוא ישפוט כשהוא מפנה, כי הוא גם פינה משפחה אחרת בשם דורני, ובנושא הכספי תלכו אחרי זה תגישו תביעות.
<הרצל ציון: מאיפה ללכת?
<רבקה חיילובסקי: קודם תיזרקו לרחוב.
<יוסי כהן: זה לא משפט.
<רבקה חיילובסקי: זה לא משפט, זה - - -
<דן בן צבי: הוא לא רצה לשמוע שום נימוקים ממינהל מקרקעי ישראל, זה לא מעניין את השופט.
מירי רגב: חברים, הבנו את העניין, זבולון ודב, אתם תמשיכו את עבודת המטה כמו שביקשתי מכם.
דב חנין: כן, בסדר גמור.
מירי רגב: אנחנו היום נשלח את שלושת המכתבים שביקשתי: אחד ליועץ המשפטי לממשלה ולבתי-משפט, שתיים לוועדה המקומית ולוועדה המחוזית והמכתב השלישי למינהל מקרקעי ישראל.
מירי רגב: אנחנו היום חייבים להוציא את המכתבים האלה.
מירי רגב: אדבר גם עם המשטרה לראות אם אפשר לעשות משהו בעניין הזה, ובעוד שבועיים נקיים כאן דיון עם כל הגורמים הרלוונטיים כדי לראות איך אנחנו מקדמים את העניין.
מירי רגב: כדי באמת שאם מפנים אנשים שייתנו להם את הפיצוי ההולם, ואנשים לא צריכים להעמיד את עצמם, חס וחלילה, לא מול בלוני גז, - -
<הרצל ציון: לא הייתה לנו ברירה.
מירי רגב: - - חס וחלילה, שאף שערה מראשו של אף אחד לא תיפול, זו לא הכוונה.
<מלכה אלפסי: השוטרים בוכים עלינו, השוטרים.
<רבקה חיילובסקי: אני ישנה עם בלון גז ליד המיטה שלי.
זבולון כלפה: אני מתכבד לפתוח את הישיבה של ועדת הפנים לפי בקשה להצעה לסדר של חברי הכנסת דוד אזולאי, ראובן ריבלין ואורי מקלב בנושא של תפילות במניין לאסירים בחופשה.
זבולון כלפה: דוד, אנחנו ניתן לכם להציג את העניין.
דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות על זימון הישיבה.
דוד אזולאי: חבל שזה מהיום למחר.
דוד אזולאי: אני בטוח שהנושא הזה חשוב והיינו רואים פה יותר חברים, אבל נקבעה השעה ולא יכולתי לסרב בגלל דחיפות הנושא.
דוד אזולאי: בדרך כלל מה שמקובל הוא שלכל אסיר שיוצא לחופשה נקבעו כל ההגדרות וכל הקטגוריות מבחינת השב"ס.
דוד אזולאי: כשמגיע זמנו הוא יוצא לחופשה.
דוד אזולאי: המשטרה קובעת איזו שהיא קטגוריה.
דוד אזולאי: הקטגוריה הזאת היא המגבלה.
דוד אזולאי: בנוסף לאותה קטגוריה יש מקרים שאותו אסיר גם נמצא במעצר בית.
זבולון כלפה: מה זאת אומרת קטגוריה?
דוד אזולאי: ישנה קטגוריה.
דוד אזולאי: לכל אסיר קובעים קטגוריה א' או ב'.
<שי סבג: כן, אבל היא לא מגבלה.
<שי סבג: היא לא קשורה למגבלה.
<שי סבג: היא לא נקבעת - -
דוד אזולאי: הם בוודאי יודעים לעשות את זה יותר טוב ממני.
דוד אזולאי: אני לא רוצה להיכנס כרגע להגדרות של הקטגוריה, מה היא אומרת.
דוד אזולאי: הדבר שקורה פה הוא שאותו אסיר, לאחר שעבר את כל ההליכים של השב"ס, נמצא גם במעצר בית.
זבולון כלפה: ביציאתו לחופשה.
דוד אזולאי: ביציאתו לחופשה הוא במעצר בית, פרט לכך שהוא צריך לחתום במשטרה בבוקר או בערב או מה שקובעים לו.
דוד אזולאי: כשאותו אסיר נמצא בבית הסוהר הוא מתפלל במניין, הוא יכול ללכת לבית הכנסת בתוך בית הסוהר.
דוד אזולאי: כשהוא נמצא בחופשה הוא לא יכול ללכת.
דוד אזולאי: הדברים הגיעו לידי כך - -
זבולון כלפה: זה נכון לגבי יהודים ולגבי מוסלמים?
<שימרית רייס: כן, גם לגבי מוסלמים וגם לגבי נוצרים.
<שי סבג: רק שהחלק הראשון לא מופיע.
אורי מקלב: למוסלמים יש מניין?
אורי מקלב: לא ידעתי שלמוסלמים יש מניין.
דוד אזולאי: יש מסגד.
זבולון כלפה: היציאות לחופשה הם של יום , יומיים, שבוע?
דוד אזולאי: גם של יומיים, גם של יום, גם של 3 ימים.
דוד אזולאי: היה מקרה, שהייתי מעורב בו באופן אישי, של אסיר שריצה עונש של 8 חודשים על עבירות מס.
דוד אזולאי: אין פה איזו סכנה שמישהו עלול לחסל אותו או שהוא עלול לחסל אחרים.
דוד אזולאי: זה היה בדיוק בתקופת החגים.