GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנא סוייד: הזכות הבסיסית של האוכלוסיה הבדואית לחיות על הקרקע שלה, ולא ליצור ניגודים מדומים בין ציונות, לאומנות, דמוקרטיה ומדינת ישראל.
מירי רגב: טוב, חנא, אני רואה שבאת לא מוכן.
מירי רגב: מה היה קורה אם היית בא מוכן?
דב חנין: רגע, גברתי היושבת-ראש, מותר למחוא כפיים בכנסת?
מירי רגב: רק לשמאל אתה - - -
באסל גטאס: אפשר ככה, בשפת הסימנים.
מירי רגב: אה, התחלת להביא לי את אלה.
מירי רגב: NGO Monitor, בבקשה.
מירי רגב: צר לי חברי הכנסת, אבל לא תוכלו להתייחס.
מירי רגב: אחריו מדבר טלב אבו-עראר שיושב ממש יפה – אמרתי לך שהכדור משפיע.
מירי רגב: ואחר-כך בני בגין נותן תשובה.
מירי רגב: ואנחנו נגיד מה סדר הישיבות הבאות.
<גרשון שטיינברג: מכיוון שאני גם פרופסור, ואורן יפתחאל דיבר, זו המומחיות שלו, אז אני מדבר רק על המומחיות שלי, ולא על משהו אחר.
<גרשון שטיינברג: אני נשיא הארגון שהקמתי, שנקרא: NGO Monitor, בעברית: העמותה לאחריות ארגונים לא ממשלתיים, ואנחנו מכון מחקר.
<גרשון שטיינברג: אנחנו לא חלק מהמחנה הלאומי ולא חלק מהמחנה האנטי-לאומי.
<גרשון שטיינברג: זה מכון מחקר.
מירי רגב: עוד פעם, דב חנין?
דב חנין: באיזו פינה של הימין הקיצוני אתה נמצא?
דב חנין: "מחנה אנטי-לאומי"?
מירי רגב: דב חנין, בדיוק מול הפינה שאתה נמצא, בקיצוני השמאלני.
תמר זנדברג: במחנה - - -
דב חנין: האדון בא לתת למישהו פה ציונים?
באסל גטאס: שיודה, שיודה.
דב חנין: שיודה שהוא שייך לשוליים הימניים הסהרוריים של הימין.
מירי רגב: דב, אני לא רוצה להוציא אותך.
דב חנין: "המחנה האנטי-לאומי"?
דב חנין: למי הוא רוצה פה להטיף מוסר?
באסל גטאס: אתה לא חושב איזה נזק אתה עושה?
דב חנין: "המחנה האנטי-לאומי" – באמת.
תמר זנדברג: הוא באמת מהמחנה האנטי-לאומי.
<גרשון שטיינברג: יש פה הרבה מהחברה האזרחית, מהארגונים הלא-ממשלתיים, באולם הזה.
<גרשון שטיינברג: שמענו את הנציג של "במקום", שמענו את הנציג של "רבנים לזכויות אדם" - - -
מירי רגב: דבר, למה אתה מתנצל?
מירי רגב: תסביר, בבקשה.
<גרשון שטיינברג: אני לא מתנצל בכלל.
<גרשון שטיינברג: אני ממשיך.
באסל גטאס: אבל הוא דיבר בפעם שעברה.
באסל גטאס: מה את נותנת לו עוד פעם?
באסל גטאס: לא מבין, דיברת שלוש דקות בפעם שעברה.
<גרשון שטיינברג: יש כאן זירה דמוקרטית, ואנחנו שומעים את הדעות השונות בתוך הדמוקרטיה הישראלית, אבל יש הרבה דברים שנאמרים באירופה, באו"ם, על-ידי אותם נציגים שלא באים לידי ביטוי - - -
תמר זנדברג: גברתי היושבת-ראש, הוא יציג תוכנית אלטרנטיבית?
תמר זנדברג: גברתי היושבת-ראש?
מירי רגב: לא, אין כאן תוכניות.
מירי רגב: יש כאן ארבעה גופים שביקשו להציג, בגלל שלא אפשרנו - - -
תמר זנדברג: רגע, רק הבנה של סדר-היום: בשני הדיונים הראשונים היו הרבה מאוד גופים וחברי כנסת שביקשו להתייחס ולהביע עמדות, ואז עלה על השולחן שיש כמה תוכניות אלטרנטיביות שביקשו להציג, ואת אמרת שהיום הדיון יוקדש לתוכניות האלטרנטיביות.
מירי רגב: היום הוא יוקדש למי שביקש להציג - - -
תמר זנדברג: שמעתי תוכנית אחת, שמעתי עוד איזה חצי תוכנית במסווה, נניח תוכנית.
תמר זנדברג: מה הקשר של החברים?
מירי רגב: וגם חנא הציג משהו כולל, והוא אותו דבר.
מירי רגב: הוא גם מציג תוכנית.
תמר זנדברג: חנא ביקש תוכנית, והוא התארגן עכשיו בגלל שהיתה אי הבנה, אבל זה - - -
מירי רגב: הוא מציג תוכנית בדיוק כמו שלושת הקודמים.
דב חנין: יש לך תוכנית, אדוני?
דב חנין: יש לך תוכנית?
באסל גטאס: מה אתה מציג?
באסל גטאס: אבל מה הוא מציג?
מירי רגב: דב חנין, מרגע זה, מרגע זה - - -
דב חנין: - - - הוא בא להסית, אין לו שום תוכנית.
דב חנין: יש לך תוכנית מה לעשות עם הבדואים?
מירי רגב: מרגע זה אנחנו נותנים לו לדבר רבע שעה, ואם לא - - -
תמר זנדברג: אני שואלת, מאיזה תוקף - - -
באסל גטאס: זה מוריד את הרמה של הדיונים בוועדה הזו.
מירי רגב: זה מתוקף זה שאני יושבת-ראש הוועדה.
מירי רגב: קיבלתי החלטה - - -
באסל גטאס: זה ממש מוריד את הרמה.
תמר זנדברג: אני רוצה להבין, מאיזה תוקף הוא מקבל רבע שעה, ולא שלוש דקות, כמו שאר הארגונים שהציגו עמדות?
באסל גטאס: על חשבון חברי כנסת.
באסל גטאס: למה הוא ידבר על חשבוננו?
תמר זנדברג: זו עמדה.
תמר זנדברג: זו לא תוכנית אלטרנטיבית.
באסל גטאס: גם על חשבון השר הוא ידבר.
מירי רגב: תוכנית אלטרנטיבית, בבקשה.
באסל גטאס: הוא לא מציג תוכנית אלטרנטיבית.
תמר זנדברג: למה הוא מקבל רבע שעה, ולא שלוש דקות כמו שאר הדוברים שהציגו עמדות?
באסל גטאס: והוא דיבר שלוש דקות בפעם שעברה.
<גרשון שטיינברג: חלק מהדברים שהם אמרו כאן גם הוצגו במסגרת אירופית, אותן מילים פוליטיות: אפרטהייד, הבעיה הגזענית - - -
מירי רגב: אני אוציא את שניכם.
תמר זנדברג: אפשר תשובה לשאלה?
מירי רגב: אני אוציא את שניכם, אני אוציא את שניכם.
משה זלמן פייגלין: אני לא יכול לשמוע.
משה זלמן פייגלין: חשוב לי לשמוע.
משה זלמן פייגלין: רגע, רגע, רגע, אני לא יכול לשמוע.
באסל גטאס: אני יוצא, לא ריטאלין ולא כלום.
מירי רגב: תלכי גם את החוצה קצת.
מירי רגב: תלכי החוצה ותחזרי.
באסל גטאס: זה ממש, ממש – את משתמשת בוועדה בצורה לא עניינית.
מירי רגב: אני מבקשת שיהיה פה שקט.
תמר זנדברג: הפעם אפילו סתמתי את הפה.
תמר זנדברג: על מה ולמה?
מירי רגב: שמעתי, אני "משתמשת בוועדה".
מירי רגב: אתם יכולים לפנות - - -
באסל גטאס: מה הוא תורם לדיון?
מירי רגב: אתה יכול לפנות לוועדת האתיקה.
באסל גטאס: אבל מה הוא תורם לדיון?
מירי רגב: בבקשה, NGO Monitor.
תמר זנדברג: אפשר רק תשובה לשאלה?
תמר זנדברג: מאיזה תוקף הוא - - -
מירי רגב: תוציא אותו וגם את תמר זנדברג החוצה.
באסל גטאס: אנשים עשו תוכנית, השקיעו - - - ובאו והציגו אותה.
תמר זנדברג: אני יוצאת, אני יוצאת.
מירי רגב: תעבירי אותה בכתב, אני אענה לך.
תמר זנדברג: רק תשובה לשאלה?
מירי רגב: לא, אני כבר עניתי, אבל אני לא יכולה יותר להתמודד עם השאלות הקנטרניות האלה.
תמר זנדברג: זאת שאלה ממש לא קנטרנית.
מירי רגב: תעבירי אותה דרך התקשורת, כמו שאת רגילה לעשות בכל מה שקשור לוועדת הפנים, ולוועדת האתיקה.
<גרשון שטיינברג: - - -
תמר זנדברג: סליחה רגע, רק שיהיה ברור: כל דבר שאני עושה בתור נציגת ציבור הוא ציבורי.
תמר זנדברג: וגם את, אותו דבר.
<גרשון שטיינברג: כפי שאמרתי, יש פה הרבה ארגונים.
<גרשון שטיינברג: הארגונים האלה פועלים הרבה בחוץ-לארץ, ושם הם לא מייצגים בדיוק, לא מביעים את אותם דברים שנאמרים כאן, בתוך התוכניות שראינו לפני כן, אלא הם מדברים בעיקר במונחים פוליטיים.
<גרשון שטיינברג: וכיוון שיש להם לפחות עשרה מיליון שקל, לפחות, שמקבלים בעיקר במדינות זרות, בעיקר מאירופה, הם מביאים לובי בדיונים, ומשתדלים לכפות על הכנסת בישראל את הדעות הפוליטיות והאג'נדות שלהם.
<גרשון שטיינברג: יש בתוך התוכניות, ותיכף אני הולך להציג את חלק ממה ששומעים באירופה, בפרלמנט האירופי, באו"ם, בוועדות האלה, הדרת נציגים ישראלים, נציגים רשמיים.
<גרשון שטיינברג: וגם החברה האזרחית, כמו "רגבים", כמו NGO Monitor, כמו כל מיני ארגונים אחרים, אפילו לא מקבלים את הרשות לדבר.
<גרשון שטיינברג: כאן בכנסת, יש ויכוח, זו דמוקרטיה.
<גרשון שטיינברג: אבל באירופה זה רק קול אחד ששומעים, וזה מעוות את הדיונים.
<גרשון שטיינברג: ממשלות באירופה ובכירים באו"ם לכן מגנים וממחזרים את אותם דברים שהם שומעים, הדברים החלקיים, גם שומעים וגם קוראים בדוחות של: "במקום", "פורום דו קיום", "עדאלה" ועוד ארגונים אחרים.
<גרשון שטיינברג: שלוש דוגמאות, ויש הרבה, מהאו"ם ומהפרלמנט האירופי: אחת, בדיון שקרה באו"ם, בפורום של המומחים של האו"ם לזכויות עמים וילדים, ביולי 2013, לפני מספר חודשים, שם "פורום דו קיום" קרא למעורבות דחופה של חברי הקהילה הבין-לאומית בנושא הנגב והבדואים.
<גרשון שטיינברג: לפני שנה, באפריל 2012, וכפי שאמרתי, הכול מפורט והרבה יותר רחב בדוח שכתבנו ופרסמנו, נציג סניף "עדאלה" בנגב, בתוך המסגרת של האיחוד האירופי, ביקש או דרש לעודד מעצבי מדיניות באירופה להגביר את הלחץ הדיפלומטי המופעל על ישראל.
<גרשון שטיינברג: ראינו במקרים רבים אחרים, פה זה ציטוט, שאם הקהילה הבין-לאומית פועלת נגד מדיניות הממשלה, זאת אומרת, שהם רוצים להכתיב לכנסת ישראל איזה חוקים להעביר, אז ממשלת ישראל מהססת – זה מ"עדאלה".
<גרשון שטיינברג: עוד ארגון שהשתתף בדיון באו"ם, של אקוסוק, הוועדה לזכויות כלכליות, חברתיות ותרבותיות – מדינת ישראל מתייחסת באפליה ובמדיניות של נישול.
<גרשון שטיינברג: זו בוודאי תמונה חד-צדדית.
<גרשון שטיינברג: אין כאן דיון רחב.
<גרשון שטיינברג: לא מדברים שהנגב מהווה 55% מכל שטח ישראל ועל ההיבטים השונים, אלא רק ממש צר ועל בסיס אג'נדה אידאולוגית.
<גרשון שטיינברג: הנה דיון שהתקיים לפני חודש בפרלמנט האירופי, השתתפו שם "פורום דו קיום" ו"המרכז לאינפורמציה אלטרנטיבית" ושם דיברו על טיהור אתני.
<גרשון שטיינברג: אולי קשה לקרוא את מה שכתוב בפלקט שם, אבל מדובר על טיהור אתני.
<גרשון שטיינברג: משתמשים ב"פראוור-בגין", ומדברים על פלסטינאים.
<גרשון שטיינברג: הבלבול המכוון בין הנושא המאוד-מורכב שבתוך ריבונות מדינת ישראל, הנגב, והנושא של יהודה ושומרון והפלסטינאים, מתערבבים ביחד על-ידי הארגונים האלה.
<גרשון שטיינברג: וזה בתוך הפרלמנט האירופי, ולא נותנים לנציגים עם דעות שונות להופיע שם.
<גרשון שטיינברג: עוד דוגמה: בפרלמנט האירופי, בוועדה אחרת, "פורום דו קיום", "עדאלה", ו"הרשת האירופאית המזרח-תיכונית לזכויות אדם", שם אחד החברים בתוך הוועדה, חבר אנגלי של הפרלמנט האירופי יצא מזה, ואמר, הם מתארים את זה כאפרטהייד.
<גרשון שטיינברג: בדיוק אותם מילים ששמענו אבל בלי תגובות נגד.
<גרשון שטיינברג: "אני לא משתמש - - - בקלות, אבל אני חושב שמה שאנחנו רואים הוא טיהור אתני.
<גרשון שטיינברג: " – זה חבר פרלמנט אירופי באנגליה ששמע את אותן שלוש הצגות של הארגונים האלה, לכאורה, חברה אזרחית ישראלית.
<גרשון שטיינברג: יש גם התייחסות לנושא הילידים.
<גרשון שטיינברג: הטענה של הילידים, לצערי הרב, כן דורש סוג של אוטונומיה, אפילו ריבונות.
<גרשון שטיינברג: ובמאמר שפרסמה פרופסור רות קלארק מהאוניברסיטה העברית, ועוד שותפים, - - - וחבצלת יהל, ואי אפשר להאשים את פרופסור קלארק כאיזושהי דמות ימנית קיצונית, היא מתעדת את התהליך של שימוש ציני בביטוי "ילידים" כדי לטעון בעלות על השטח, בעלות מדינית.
<נורי אלעוקבי: היא ביטלה את - - - שלה, בבית-המשפט המחוזי.
מירי רגב: אני מכבדת אותך, כבודו.
משה זלמן פייגלין: אני לא הבנתי, בגלל הצעקה.
משה זלמן פייגלין: אתה מוכן לחזור?
<גרשון שטיינברג: אני מדבר על הנושא של ילידים.
<גרשון שטיינברג: הטענה באו"ם, בתוך הוועדה שעוסקת בנושא הילידים, שיכול להיות שלילידים יש זכויות מסוימות יותר מכל דבר אחר.
<גרשון שטיינברג: אז אם בנגב הבדואים נחשבים כילידים, זאת אומרת, שלישראל אין, בבחינת הטענות הבין-לאומיות לכאורה האלה, ריבונות על הנגב.
טלב אבו עראר: כולם ילידי הארץ - - -
משה זלמן פייגלין: תן לשמוע.
משה זלמן פייגלין: אני רוצה להבין מה הוא אומר.
טלב אבו עראר: הם לא עלו מרוסיה.
משה זלמן פייגלין: אני יכול להבין מה הבן-אדם אומר?
<גרשון שטיינברג: התהליך הזה התחיל לפני הרבה שנים.
טלב אבו עראר: הוא אומר - - -
משה זלמן פייגלין: יא חביבי.
<גרשון שטיינברג: אני מצטט מאמר אקדמי, מחקר אקדמי, של פרופסור רות קלארק ואחרים, ופרופסור יפתחאל מככב שם, כי הוא לא השתמש בביטויים האלה כאן, אבל שם בהרבה פורומים בין-לאומיים הוא כן משתמש בביטויים האלה.
<גרשון שטיינברג: יש עוד הרבה הטעיות אחרות שמופיעות במאמרים ודברים אחרים - - -
דב חנין: רגע, מה, הם לא ילידים מהנגב?
דב חנין: מאיפה הם?
דב חנין: הם הגיעו ממקום אחר?
טלב אבו עראר: הגיעו מרוסיה, עלו מרוסיה.
מירי רגב: סליחה, סליחה, מה קרה?
מירי רגב: תן לו לדבר, תנו לו בבקשה לדבר, דב חנין.
דב חנין: לא, אני רוצה להבין מה הוא אומר.
דב חנין: הם לא ילידים בנגב?
מירי רגב: אז תן לו לדבר.
מירי רגב: תנו לו לדבר, בבקשה.
מירי רגב: דב חנין, דב חנין.
דב חנין: הם עלו לארץ?
משה זלמן פייגלין: כיוון ששאלת, התשובה היא: נכון, הם לא ילידים בנגב.
משה זלמן פייגלין: הם עולים חדשים לנגב.
משה זלמן פייגלין: נכון, נכון, הם עולים חדשים לנגב.
דב חנין: הם לא ילידים.
דב חנין: רק אתה יליד.
משה זלמן פייגלין: נכון, נכון.
מירי רגב: - - - מזמן לא רבו פה.
<גרשון שטיינברג: הנושא הזה, לכאורה, הטענות של אפרטהייד, של טיהור אתני, כל הטענות הקיצוניות האלה, משמשות לקמפיין החרם נגד ישראל, מה שנקרא, ה-BDS, ויש לנו מספר דוגמאות, שמדברים על תוכנית פראוור-בגין ביחד עם הדרישות להחרים את מדינת ישראל כולה כמדינת אפרטהייד, כמדינה שמשקפת גזענות בנושא תוכנית פראוור-בגין.
<גרשון שטיינברג: לא כל מיני נושאים אחרים.
דב חנין: יכול להיות שלא כדאי לאמץ את התוכנית הזאת.
מירי רגב: דב, מה קרה?
מירי רגב: דב, אתה רוצה תמונה שמוציאים אותך?
<גרשון שטיינברג: הכסף שמאפשר את כל התהליכים האלה בא ממדינות שונות באירופה.
<גרשון שטיינברג: והביטויים האלה נמצאים בתוך העברת הכספים, ההסכמים.
<גרשון שטיינברג: הביטוי "ילידים" נמצא בכספים שקיבל ארגון "עדאלה".
דב חנין: מה זה רלוונטי לדיון?
דב חנין: זה בזבוז זמן של הדיון.
מירי רגב: דב, די.
מירי רגב: דב.
<גרשון שטיינברג: הביטוי "גזענות" מופיע בכספים שקיבלה מהאיחוד האירופי האגודה לזכויות האזרח בישראל.
<גרשון שטיינברג: הביטויים האלה מופיעים בכספים שמקבלים ארגון - - -
דב חנין: אם הוא רוצה - - - האגודה לזכויות האזרח, זה בוועדת החוקה.
דב חנין: זה לא בוועדת הפנים.
מירי רגב: אני מוסיפה לו עוד דקה.
מירי רגב: הוא היה צריך לסיים, ואני מוסיפה לו עוד דקה.
<גרשון שטיינברג: ו"רבנים לזכויות אדם" שקיבל את רוב כספו ממדינות אירופה.
<גרשון שטיינברג: אני רוצה בסוף להציג מסקנה - - -
מירי רגב: אז קדימה תציג.
מירי רגב: לא "אני רוצה".
מירי רגב: תציג.
<גרשון שטיינברג: יש כאן תמונה, יש כאן פרסומת ש"רבנים לזכויות אדם" הוציאו באנגלית.
<גרשון שטיינברג: עמוד כמעט שלם.
<גרשון שטיינברג: אריק, אולי אתה יודע כמה זה עולה.
<גרשון שטיינברג: עולה הון תועפות.
<גרשון שטיינברג: אני לא יכול להפיץ דבר כזה.
<אריק אשרמן: הכסף מגיע מאנשים פרטיים יהודים.
דב חנין: אבל למה זה רלוונטי?
דב חנין: מאיפה אתה מקבל את הכסף?
מירי רגב: זה רלוונטי, דב.
מירי רגב: תוציאו את דב החוצה.
מירי רגב: תוציאו את דב.
<גרשון שטיינברג: ב"רבנים לזכויות אדם" משתמשים בביטוי "טרנספר", האשמה שמדינת ישראל פועלת על-מנת לעשות טרנספר של הבדואים.
<קריאה: זו האמת.
טלב אבו עראר: זו האמת .
מירי רגב: טלב, אתה רוצה שאני אוציא אותך לפני שאתה מדבר?
<גרשון שטיינברג: טענה כאן שהביטוי "pale of settlement", איזור באירופה שבמאה ה-18 וה-19 יהודים נאלצו לגור, ומעבירים את זה לנגב.
מירי רגב: זהו, משפט סיכום.
<גרשון שטיינברג: זה בפרסום גדול, חד-סטרי, אידאולוגיה מובהקת שממומנת על-ידי עמיתיכם בפרלמנט האירופי.
<קריאה: הכסף בא מאנשים פרטיים - - -
מירי רגב: סליחה רגע, הי.
<קריאה: לא שקר.
<גרשון שטיינברג: ולכן צריך להעלות את זה.
<גרשון שטיינברג: תודה רבה.
מירי רגב: טלב אבו-עראר, שלוש דקות, ולאחר מכן השר לשעבר בני בגין.
מירי רגב: לאחר מכן היועצת המשפטית תודיע באיזה סעיפים אנחנו מתעסקים כבר בשבוע הבא, ואני אעדכן את התאריכים ואת הסיור.
טלב אבו עראר: טוב, כדי לשפר את האווירה באמת - - -
בצלאל סמוטריץ': אתה רוצה משאבה בשביל האוויר?
טלב אבו עראר: אני רוצה להתחיל, בבקשה, רק בהשוואה בין מי שהציג את תוכנית האב לכפרים הבלתי-מוכרים בנגב, פרופסור יפתחאל, לבין מי שעד עכשיו אני לא יודע מה ההכשרה שלו, מ"רגבים" - -
<קריאה: אנחנו מוכנים להציג את התוכנית שוב פעם, אם לא הבנת.
טלב אבו עראר: כי הפרופסור הכין את העבודה עם בעלי מקצוע – באמת, אני לא צוחק.
מירי רגב: לא, אני שמחה שהוא היחידי שעשה עבודה.
טלב אבו עראר: אני מבקש לנהל את הישיבה – עצתי אליך, גברתי היושבת-ראש – בצורה שוויונית ובלי אפליה.
טלב אבו עראר: את רוצה לשמוע מה שטוב לך, פייגלין כל הזמן מפריע, אפילו לא קיבל הערה ממך - - -
מירי רגב: בבקשה, בבקשה, אני נותנת לך לדבר.
מירי רגב: פייגלין כל הזמן מפריע – באמת, מסכן פייגלין.
<בני בגין: אדוני, אני כמעט לא מכיר דיון - -
טלב אבו עראר: סליחה, אל תפריע לי אל תפריע לי.
<בני בגין: - - שבו היושב-ראש איפשר באופן חופשי - -
טלב אבו עראר: זה על חשבון הזמן שלי.
<בני בגין: - - לכל-כך הרבה אנשים להתבטא בשלוש ישיבות.
<בני בגין: יש לכם טענות ליושבת-ראש?
טלב אבו עראר: תוסיפי עוד דקה, אם אפשר.
מירי רגב: קדימה, חבל, אני עוד אוריד לך דקה.
טלב אבו עראר: בגין מפריע.
<בני בגין: הייתי פה.
טלב אבו עראר: אני מבקש לא להאמין לכבודו של בגין שהוא מתגאה ומתהדר שעשה עבודת קודש לטובת הבדואים בתוכנית הזו.
טלב אבו עראר: אין שום בסיס שאפשר להסתמך עליו שזה לטובת האזרחים, אלא שהמטרה כאן היא טובת המדינה, ומטרת העל היא נישול הקרקעות, לפנות את הבדואים ליישובים או למקום אחר, ואני רוצה לתת דוגמה.
טלב אבו עראר: אני מזמין את ועדת הפנים לבקר ב-11 היישובים שהכירה בהם בעשור האחרון.
טלב אבו עראר: אני רוצה להזמין את ועדת הפנים וגם את נציגי הממשלה, וגם את בגין אולי – לא יודע, אולי הוא לא עבר שם.
טלב אבו עראר: שם, עד היום, מלפני עשר שנים או יותר, עד היום אני לא רואה שום התקדמות, שום פיתוח ביישובים אלו, מלבד מבנה של בית-ספר.
<קריאה: מקום לינה בלבד.
מירי רגב: זה על חשבון הזמן שלך, טלב.
טלב אבו עראר: ולכן אני מבקש, כדי לראות מקרוב, ולהפסיק לדבר שזה לטובת הבדואים.
טלב אבו עראר: אני אף פעם לא ראיתי אדם שמציעים לו באמת טובה, והוא מסרב לה, אלא אם רואה בזה משהו רע.
טלב אבו עראר: אני חושב שנציגי הממשלה, וביניהם בגין גם, מפיץ רעלים במיוחד במדינה הזו כנגד הבדואים, כשהוא אומר, לטובת הבדואים, והבדואים ערים לכל דבר.
טלב אבו עראר: אני רוצה להביא דוגמה אחת מהשבוע האחרון, על הריסת הבתים, כל יום, כל יום, תבוא כל בוקר, הריסות בתים, עד לפני ארבעה ימים.
טלב אבו עראר: חייל בדרגת רב-סרן חזר מהבסיס ומצא את הבית שלו הרוס, הרסו לו את הבית.
טלב אבו עראר: ולכן אני חושב שאת התוכנית הזו, ההצעה הזו, אני מבקש לבטל, ולנהל דיאלוג עם בעלי הקרקעות, עם נציגי הבדואים, ואז באמת אפשר לדעת עם מי ישב בגין, או שהוא מסרב עד עכשיו להגיד ולחשוף עם מי ישב.
מירי רגב: יש לך עוד - - -
טלב אבו עראר: לגבי הסיור – הוועדה באה ביום ראשון הבא.
טלב אבו עראר: זה לא תואם עם הנציבות הבדואית, לא חברי הכנסת, לא ראשי הרשויות, ולא עם אף אחד בנגב, ולכן שם הכרזנו על שביתה כללית, על דעת כולם.
טלב אבו עראר: תמצאו את הרשויות נעולות, היישובים נעולים-סגורים, בבתי-הספר אין.
טלב אבו עראר: ולכן אני מבקש, לפעם הבאה, אם אתם רוצים לתאם אתנו, אנחנו מוכנים ושמחים, שנקבע סדר יום.
טלב אבו עראר: לא יכול להירגע, בבקשה, אני מדבר עם כאב ראש.
טלב אבו עראר: ולכן, זה מה שאני מבקש.
טלב אבו עראר: תודה רבה לכם.
מירי רגב: אני אסכם את זה בסוף הדברים.
מירי רגב: בגין, הסתיימו הדוברים, יקירי.
מסעוד גנאים: התור שלי היה - - -
מירי רגב: התור שלך כבר נגמר.
מירי רגב: בגין, בבקשה, מסיים את הדברים, ונדבר על סדרי הדיונים הבאים.
<בני בגין: תודה, גברתי היושבת-ראש.
<בני בגין: באופן כללי, כאשר בפנינו מצב הדורש שינוי, ומצב הבדואים בנגב דורש שינוי, אליבא דכולי עלמא, - - -
<קריאה: לרעה, כן?
<בני בגין: דורש שינוי לטובה.
<קריאה: לרעה.
מירי רגב: מי זה פה מדבר?
<בני בגין: הממשלה מכירה בצורך הזה, הכירה בצורך הזה ופועלת כדי לשנות לטובה את מצבם, קודם כל, של הילדים הבדואים בנגב, למען עתיד טוב יותר.
טלב אבו עראר: אם היית דואג לילדים - - -
מירי רגב: סליחה רגע, טלב, תקשיב טוב - - -
מירי רגב: הייתי אתך יותר מבסדר.
טלב אבו עראר: לו מותר להפריע, לו מותר להפריע.
מירי רגב: שייצא החוצה.
מירי רגב: ואל תחזור לדיון.
טלב אבו עראר: - - - אם היית דואג לבדואים, אם היית דואג לפני שנת 60' - -
מירי רגב: די, הפעם עברת את כל הגבולות.
מירי רגב: תוציא אותו החוצה.
<בני בגין: שב, שב בשקט.
<בני בגין: תשמע אותי, עוד לא שמעת אותי.
טלב אבו עראר: - - היית מספק מים לבדואים, היית מספק מים לבדואים.
<בני בגין: עוד לא שמעת אותי.
מירי רגב: נתנו לך לדבר, פעם שנייה.
מירי רגב: עושים לך פה כבוד.
מירי רגב: אתה לא בסדר.
מירי רגב: עכשיו תצא החוצה.
טלב אבו עראר: הוא לא צודק.
מירי רגב: "הוא לא צודק" – החוצה.
מירי רגב: די, מספיק.
מירי רגב: לא, טלב, החוצה.
מירי רגב: לא רוצה לשמוע אותך.
טלב אבו עראר: אם היה דואג לילדים הבדואים מאז קום המדינה עד היום, לא קיבלו מים - - -
מירי רגב: יאללה, די.
מירי רגב: החוצה, מספיק.
טלב אבו עראר: תפסיקו לשקר.
<בני בגין: ואת תנאי המציאות משנים מתוך הכרה במגבלות המציאות.
<בני בגין: מגבלות המציאות, לענייננו, הן מגבלות של החוק, מגבלות משפטיות, מגבלות פוליטיות, מגבלות חברתיות, מגבלות של משאבים.
<בני בגין: ואנחנו מנסים בתוך כל המגבלות האלה להתקדם ולקדם.
<בני בגין: אנחנו לא התחלנו היום.
<בני בגין: כשאני אומר "אנחנו", זה כולנו, ממשלות ישראל.
<בני בגין: אנחנו נמצאים בישורת האחרונה של תהליך שניתן לציין את תחילתו, אפשר היה ללכת עוד אחורה, את תחילתו המובהקת, מבחינת הרצף של האירועים, ב-2006.
<בני בגין: זה שבע שנים שממשלת ישראל, ממשלות ישראל, שלוש ממשלות בישראל עוסקות בעניין הזה.
<בני בגין: התהליך הוא ארוך, הוא היה ועודנו רצוף מכשולים, הוא תהליך סבוך, הוא תהליך מאוד קשה מבחינה פוליטית.
<בני בגין: אני לא רואה, בגלל קוצר הראייה שלי, אינני רואה שעד 2020 ואולי 2030 תהיה ממשלה שתפתח את התהליך הזה מחדש, ותגיד: בטל, בטל, עכשיו מקפיאים ואחר-כך נראה.
<בני בגין: יכול להיות שמישהו – אני לא רואה.
<בני בגין: והתוצר של התהליך היום הוא הצעת החוק העונה בחלקה על מה שאנחנו רואים כתנאי שבלעדיו אי אפשר להתקדם, מלבד פרקים אחרים.
<בני בגין: יש בעיית התיישבות, יש תוכניות להתיישבות, יש עזרה ראשונה שהממשלה נותנת, מעניקה, לאוכלוסיה הבדואית בנגב, תוכנית חמש-שנתית מאושרת, מתוקצבת, החל משנה שעברה, 500 מיליון שקל בשנה, שני שלישים לתשתיות פיזיות.
<בני בגין: ועושים, כל אחד שעובר בשטח, ועיניו בראשו ורוצה לראות, רואה את הפעולה הזו.
<בני בגין: זה לוקח זמן.
<בני בגין: אנחנו גם לא מצטיינים במיצוי תקציבים.
<בני בגין: זו לא איזו תכונה נהדרת במדינת ישראל.
<בני בגין: וצריך גם את זה לדעת לעשות, וגם עם מיצוי תקציבים יש קושי.
<בני בגין: אני לא רואה שתהיה הצעה אחרת.
<בני בגין: כולנו צריכים להתרגל למציאות.
<בני בגין: וכיוון שפרופסור יפתחאל הזכיר את דוח גולדברג, אז אני מבקש לומר לכם, בהקשר זה, של התרגלות למציאות, שאתמול, כבוד השופט גולדברג ביקר בנגב וברשות להסדרת התיישבות הבדואים בנגב, אני מבקש להביא מדבריו שני משפטים.
<בני בגין: האחד: מי שעיניו בראשו לא יכול לחשוב שניתן לעצור את תהליך הסדרת התיישבות הבדואים בנגב.
<בני בגין: הממשלה הנוכחית שמה לה למטרה להעביר את החוק.
<בני בגין: המשפט השני: יישומו של החוק יתרום רבות לקידום ושגשוג האוכלוסיה הבדואית בנגב, בפרט, ולאזרחי המדינה בכלל.
<בני בגין: אני רוצה להתייחס באופן שהוא מעט אישי לטענה המושמעת כלפי, גם בדיונים, גם בוועדה.
<בני בגין: לא יודע מאיפה באה הטענה הזו, כאילו אמרתי שהבדואים הסכימו לתוכנית הממשלה.
<בני בגין: מעולם לא אמרתי, לא בפומבי, לא בישיבה סגורה, לא לחבר שלי, לא בארבע עיניים.
<בני בגין: מדוע לא אמרתי?
<בני בגין: כי לא יכולתי לומר.
<בני בגין: הרי הפגישות שאנחנו ערכנו עם ארגונים ועם מאות בדואים בנגב, נסבו על מה?
<בני בגין: – על תזכיר החוק, על הגרסה הקודמת.
<בני בגין: ואכן שמענו הערות בעי"ן והארות באל"ף, חלקן אימצנו, חלקן לא יכולנו לאמץ, חלקן לא רצינו לאמץ.
<בני בגין: לגבי הצעת החוק המתוקנת, האם היא תתקבל?
<בני בגין: על-ידי מי היא צריכה להתקבל?
<בני בגין: – על-ידי תובעי הבעלות, היא נוגעת לתובעי הבעלות.
<בני בגין: אמרתי ואני אומר, על-פי הבנתנו, אחרי שנסדיר את תביעות הבעלות, ניתן יהיה לפתוח דיון בתוכניות התיישבות, יתכן שבמובנים רבים הן לא מאוד רחוקות אחת מהשנייה, ויתכן שניתן במידה רבה ליישב אותן, כפי שאני מבין את הליך התכנון שאנחנו רואים היום.
<בני בגין: אז על-ידי מי הצעת החוק צריכה להתקבל?
<בני בגין: – על-ידי תובעי הבעלות.
<בני בגין: החוק נוגע להם, לא לאחרים.
<בני בגין: אם יצטרפו רבים מתובעי הבעלות להסדרה על-פי החוק, נוכל להתקדם ביתר קלות.
<בני בגין: כמה יצטרפו?
<בני בגין: – אינני יודע, יש לי ניחושים.
<בני בגין: אני לא נוהג לשתף ציבור בניחושים, אין בזה שום טעם.
<בני בגין: אבל אני רוצה לומר שלא רק אני אינני יודע, גם מתנגדי החוק שטוענים שהם מייצגים את הציבור הבדואי, גם הם אינם יודעים וגם הם מנחשים.
<בני בגין: ואני רוצה לומר שנדמה לי שהם חוששים שיצטרפו רבים.
<בני בגין: פה דובר בשאלה האם מדובר במאבק לאומי או עניין אישי.
<בני בגין: אנחנו הפכנו את העניין הזה למאבק לאומי, חברים.
<בני בגין: אבל כאשר, בתור דוגמה, ועדת המעקב העליונה לערביי ישראל, הם לא יושבים בדרך-כלל בנגב, הודיעה על החרמת הדיון שאנחנו ניהלנו עם הבדואים, וכאשר ראשי מועצות קיבלו טלפונים כדי למנוע מאתנו להגיע למקום ולדבר עם הבדואים, אז תשאלו את עצמכם, מי ניסה או מי מנסה לתת לעניין האנושי הזה, הנוגע לרבבות ילדים, צביון לאומי.
<בני בגין: כאשר בהפגנה בבאר-שבע, שמביאים אליה מפגינים באוטובוסים, מסתובב השייח ראאד סלאח, אז תגידו אתם, מי נותן צביון של מאבק לאומי לעניין האנושי הזה?
<קריאה: למה המדינה הורסת - - -
מסעוד גנאים: אני לא רוצה לקטוע אותך אבל זה לא מדויק.
מירי רגב: סליחה, סליחה, תגיע בתחילת הדיון, אני אתן לך להתייחס.
מירי רגב: עכשיו מסיימים את הדיון.
<בני בגין: ובדרך הזאת נוצר הרושם המאוד לא נעים שיש אנשים, ואולי ארגונים, שחוששים מהתקדמות, שנוח להם שילדים בדואים יישארו במצבם הנוכחי.
מסעוד גנאים: אין בן-אדם כזה.
<בני בגין: אנחנו רוצים לחוקק את החוק הזה, גברתי היושבת-ראש, וכפי שאמרת, יהיה דיון בכל סעיף.
<בני בגין: יהיו הצעות, יהיו הצעות לתיקון כזה או אחר.
<בני בגין: נוכל לקבל – נקבל, לא נוכל לקבל – ננסה לשכנע גם אנחנו, ונביא את החוק הזה ונאפשר פיתוח היישובים הבדואים, ונאפשר עתיד טוב לילדים ועתיד טוב לכל תושבי הנגב.
<בני בגין: תודה, גברתי.
מירי רגב: היועצת המשפטית, בבקשה.
<ורד קירו זילברמן: רק הערה לגבי סדרי הדיון: אנחנו ביקשנו להגיש הערות לסעיפים שיידונו ביום שני הבא, סעיפים 3 עד 24, מתוך פרקים ב' ו-ג'.
<ורד קירו זילברמן: ביקשנו הערות פרטניות על-מנת שגם אנחנו וגם הוועדה תוכל להתייחס כראוי לכל ההערות האלה.
<ורד קירו זילברמן: ביום שני יתחיל הדיון הספציפי בסעיפים שהזכרתי.
<קריאה: רק שאלת הבהרה.
מירי רגב: לא, לא, שאלת הבהרה אחר-כך.
מירי רגב: אני מבקשת, קודם כל, לטובת הפרוטוקול, לציין שאני מגנה את החלטת מנהיגי הציבור הבדואי להשבית ולהחרים ביום ראשון את הסיור, ולהשבית את מוסדות ההתיישבות הבדואית.
מירי רגב: אני מצפה מאותם מנהיגי ציבור בדואי שיישבו, וילמדו ויגיעו לפשרות, ולא ילכו שבי אחרי הסתות של חבר כנסת כזה או אחר.
מירי רגב: חבל שככה אנחנו פותחים את הדיון על חוק שיצטרך לעבור בכנסת בשינויים כאלה או אחרים.
מירי רגב: דבר שני, מתחילים הדיונים בהצעת החוק החל מיום שני הקרוב.
מירי רגב: אני כבר אומרת, חברי כנסת יתייחסו, ניתן להם אפשרות להתייחס, לסעיפי החוק בלבד.
מירי רגב: אין התייחסויות כלליות, רק לסעיפי החוק.
מירי רגב: אני אומרת את זה בפעם הרביעית, בכל דיון, הכול לטובת הפרוטוקול.
מירי רגב: אזרחים – אם יהיה לי זמן, ואני אראה שאני יכולה לתת להם אפשרות, מי שהגישו את ההתייחסויות שלהם בכתב, ניתן להם להתייחס.
מירי רגב: מי שלא – הדיון פה הוא לא עם האזרחים, הדיון פה הוא עם חברי הכנסת.
מירי רגב: אז אנחנו נראה איך אנחנו מתקדמים עם החוק, כי אנחנו רוצים להעביר את החוק במושב הזה.
מירי רגב: ב-24 בנובמבר הסיור הראשון שנערך בהובלת הממשלה, קרי: מינהלת, דורון אלמוג, בני בגין.
מירי רגב: הסיור השני שיהיה – אנחנו נאפשר לטלב אבו-עראר להוביל את הסיור, יחד עם הגורמים שלהם.
מירי רגב: אנחנו ניתן לכם תאריך ואתם תובילו את הסיור.
מירי רגב: ב-25 בנובמבר, ביום שני, יום אחרי הסיור, הדיון יהיה בין 12:00 ל-14:00.
מירי רגב: ב-2 בדצמבר, בחנוכה, הדיון יהיה בין 08:30 ל-10:30.
מירי רגב: והחל מה-9 בדצמבר, בכל יום שני, הדיון יהיה בין 12:00 ל-15:00.
מירי רגב: נא היערכו, כל אחד מהגופים, להצטרפות כמובן, ולהתייחסות שלכם בוועדה.
מירי רגב: סיימנו את הדיון היום.
מירי רגב: שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את הדיון, על סדר היום - הצעת חוק להסדרת התיישבות בדואים בנגב, התשע"ג-2013.
מירי רגב: אנחנו אחרי סיור שערכה אתמול הרשות.
מירי רגב: 5 חברי כנסת הגיעו.