GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: לא, לא, את תראי שיהיה פה, חכי, עוד לא הגענו לדובדבן.
תמר זנדברג: אני מחכה, בקוצר רוח.
מירי רגב: טוב, נעשה את זה 60 פלוס 30.
<תומר רוזנר: ו-180 בפינוי-בינוי?
מירי רגב: ממש לא, ממש לא.
<קריאה: זה מאוד משמעותי, אחרת - - -
דב חנין: אז לא, אל תלכו למסלול הזה.
דב חנין: יש לכם עוד מסלולים, נו באמת.
מירי רגב: פה זה כללי אצבע כאלה.
מירי רגב: 60 פלוס 30, ולפינוי בינוי זה 90 פלוס 30.
מירי רגב: וכמובן, וטו של רמ"י.
<עינת גנון: לא, 60 פלוס 30 לפינוי-בינוי, בדיוק אותו דבר.
מירי רגב: 90 פלוס 30.
<קריאה: פלוס 45?
דב חנין: אתם רוצים האצה או האטה?
דב חנין: תחליטו, אם זה החוק להאטה, אז בואו נאט.
<קריאה: אנחנו רוצים לסיים את תוכניות פינוי-בינוי - - -
<עינת גנון: גברתי היושבת-ראש, קודם שמענו פה שצריך לתת יותר זמן לציבור להגיב, שאלה תוכניות מורכבות, ושהציבור צריך להיות שותף בהן, אז בדיוק אלה המועדים שניתנים בין היתר גם לתיקון בעקבות הערות הציבור.
מירי רגב: נכון, והערות הציבור בתכנון ובנייה רגיל, במסלול הרגיל.
מירי רגב: בווד"ל, תקצרי את זה.
<עינת גנון: אבל כל ההערות לתיקונים - - -
מירי רגב: עינת.
<עינת גנון: אני מבקשת מגברתי לשקול את זה שוב.
<תומר רוזנר: הם רוצים 90 פלוס 45.
מירי רגב: אז מה אם הם רוצים?
<נתי מאיר: הם אומרים, הארכה של 50% מהמועד המקורי.
<תומר רוזנר: כאילו יש בזה היגיון מתמטי.
דב חנין: לא, ההיגיון הוא לא מתמטי.
מירי רגב: אני, המורה שלי למתמטיקה מתה בכיתה ג'.
דב חנין: ההיגיון הוא ממש לא מתמטי.
דב חנין: יש בזה חוסר היגיון מתמטי.
<נתי מאיר: - - -
<ארז קמיניץ: זה מכווין התנהגויות, דב.
מירי רגב: מה שדב יגיד.
<נתי מאיר: אם הם מתעקשים כל-כך , כנראה שיש סיבה.
מירי רגב: טוב, 90 פלוס 45 יום.
מירי רגב: זה בגלל שאנחנו יודעים שאנחנו הולכים להתגמש אתכם במטרות של דיור בר השגה.
מירי רגב: כל זה תלוי בדיור בר השגה, תדעו לכם.
מירי רגב: אני הולכת לקראתכם בעניין הזה לקראת דיור בר השגה.
מירי רגב: אל תסתודדו.
מירי רגב: שומעים פה הכול.
מירי רגב: הכול מוקלט פה, בוועדה הזאת.
<קריאה: אנחנו מנסים לראות מה מגיע אלינו.
מירי רגב: חכה, מה המחירים.
מירי רגב: טוב, יאללה, סעיף 7, זה כבר נגמר, לא יאומן.
מירי רגב: ואז אנחנו עוברים לסעיף העיקרי.
<אפרת ברנד: סעיף 7 הוא בעצם אותו דבר.
<אפרת ברנד: במקום בתוך 60 ימים, זה בתוך התקופה האמורה.
<אפרת ברנד: פשוט עשינו התאמה.
<תומר רוזנר: אז זה תיקון טכני.
<אפרת ברנד: תיקון טכני, כן.
<אפרת ברנד: זאת אומרת, זה תיקון שהוא נגרר - - -
<אפרת ברנד: תיקון סעיף 18 – סעיף 18 דן בשאלה למי צריך לשלוח הודעה על הפקדת התוכנית, ופה הוספנו גם: לחברי הוועדה המחוזית ולנציג משרד הרווחה.
מירי רגב: משרד הרווחה זה חשוב, זה הישג גדול.
<אפרת ברנד: סעיף 19 מדבר על פרסום מסמכי תוכנית לדיור לאומי.
<אפרת ברנד: ואנחנו ביקשנו, היות שבעצם הוספו פה גם יזמים פרטיים, אז החובה ל פרסום באתר האינטרנט יהיה רק על אותם יזמים ציבוריים, ולא על היזמים הפרטיים.
<אפרת ברנד: כדי לא להטיל עליהם נטל פרסום באתרים פרטיים.
<אפרת ברנד: אין להם אתר אינטרנט.
מירי רגב: סליחה, אני מטילה עליהם נטל?
מירי רגב: את יודעת שהם לוקחים כל-כך הרבה אנשים שיעשו להם את זה?
<אפרת ברנד: לאתר משרד הפנים יש חובה תמיד.
<נתי מאיר: זה האתר שלהם.
<נתי מאיר: אולי אין להם אתר.
<אפרת ברנד: נכון, נכון.
מירי רגב: אותם כללים, על זה ועל זה.
<נתי מאיר: לא, אבל לבעלים פרטי אולי אין אתר אינטרנט.
<תומר רוזנר: אם זה ליזם פרטי שאין לו אתר אינטרנט, אז מה הוא יעשה?
<אפרת ברנד: שקיפות נעשית דרך אתר משרד הפנים תמיד.
<אפרת ברנד: גם במקרה של יזמים פרטיים.
<אפרת ברנד: כלומר, באתר משרד הפנים תמיד זה יפורסם, - - -
מירי רגב: באתר של משרד הפנים זה בכל מקרה יפורסם?
<אפרת ברנד: באתר של מגיש התוכנית זה רק במקרה שהוא ציבורי, ואנחנו לא רוצים להטיל נטל אם הוא פרטי.
מירי רגב: אני לא מכירה הרבה יזמים שאין להם אתר אינטרנט.
<קריאה: אבל יש יזמים שיש להם קרקע ולא יודעים איך לגלוש באינטרנט.
<תומר רוזנר: גם אין לזה משמעות.
<תומר רוזנר: זה לא תורם לציבור.
<דני מורן: ואם יש למישהו אתר פרטי, מישהו יודע להגיע לאתר שלו?
<דני מורן: למשרד הפנים כולם יודעים להגיע.
<אפרת ברנד: סעיף 22 יתוקן בדומה לסעיף 14, זה מילוי תנאים לאישור, אז נעשה תיקון בדומה לתיקון שייקבע לגבי ההפקדה.
<אפרת ברנד: תיקון סעיף 23, שוב, הוא נגרר של תיקון התקופה.
<אפרת ברנד: תיקון סעיף 24 הוא תיקון טכני לחלוטין, כי היתה סתירה פנימית בתוך הסעיף.
<אפרת ברנד: סעיף 24(ב) קבע שזה יפורסם בעיתון כהגדרתו בחוק, שזה בשני עיתונים נפוצים, וסעיף (ג) אמר בעיתון נפוץ אחד.
<אפרת ברנד: אז עשינו תיקון כדי שלא תהיה סתירה פנימית בתוך הסעיף.
<אפרת ברנד: כלומר, זה יהיה בשני עיתונים נפוצים, ולא בעיתון נפוץ אחד.
מירי רגב: אבל כתוב: בעיתון נפוץ אחד.
מירי רגב: אה, זה יימחק, אוקיי.
מירי רגב: היועץ המשפטי, הירוק והאדום לא הולכים יחד.
מירי רגב: מאוד קשה לראות את זה.
מירי רגב: אז נא, בבקשה, צבעים יותר – ירוק ואדום לא הולך ביחד, זה אומר שאתה מוחק את זה.
<תומר רוזנר: טוב, נמצא לנו משהו.
מירי רגב: ירוק ואדום זה כתום, לא?
<תומר רוזנר: אבטיח.
מירי רגב: לא רואים את זה טוב.
<אפרת ברנד: תיקון סעיף 27, זה סעיף שיש לגביו הסכמה, אני מבינה, וזה למעשה הארכת תחילת הביצוע.
<אפרת ברנד: אנחנו ביקשנו שלגבי כל התוכניות התקופה תוארך משנתיים וחצי לארבע.
מירי רגב: אנחנו רוצים עשר.
<אפרת ברנד: עשר?
מירי רגב: מקובל עלינו עשר?
דב חנין: 40 שנה, תשקוט הארץ 40 שנה.
<אפרת ברנד: ולגבי תוכניות פינוי-בינוי לא יהיה למעשה בכלל - - -
מירי רגב: אז למה זה בא לווד"ל?
<עינת גנון: הסברתי קודם את הסייג של הפיתוח בתוכניות פינוי-בינוי, הוא לא רלוונטי בגלל - - -
מירי רגב: תמצאי סייג אחר.
מירי רגב: לא יעזור.
מירי רגב: תקשיבו, חבר'ה, וד"ל יהיה מהיר.
מירי רגב: ועוד נמצא פה היועץ המשפטי שעוד צריך להגן עלינו אחר-כך בבג"ץ.
מירי רגב: איך הוא יגן עלינו?
דב חנין: הוא לא יגן.
<ארז קמיניץ: בכישרון רב.
מירי רגב: בכישרון רב, כמו שעשינו עכשיו.
דב חנין: ארז מגלגל את התיק למישהו אחר.
מירי רגב: לא, זה לא ילך.
מירי רגב: אין דבר כזה שלא יוקצב זמן.
מירי רגב: לא יהיה מצב שלווד"ל לא יוקצב זמן.
דב חנין: גברתי היושבת-ראש, אני חושב שהסעיף הזה הוא שערורייתי, לא פחות מזה.
דב חנין: המטרה של כל מה שאנחנו עושים, כל התרגיל הגדול, הוא שבסוף יבנו דירות.
דב חנין: בחוק המקורי זו היתה אחת הביקורות שלנו.
דב חנין: ידידי, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, אחת הביקורות שלנו שאפילו הגיעה למליאה, והאמת היא שהיא כמעט אפילו עברה בהסכמת הקואליציה והאופוזיציה, שהמנגנון הזה, שבו אנחנו מאפשרים בנייה – אנחנו מאפשרים תכנון מאוד-מאוד מהיר, תכנון כמעט בהול.
דב חנין: אחרי שאנחנו מאשרים תוכנית במסלול סופר-מהיר, אין שום חובה לבנות שום דבר.
דב חנין: זו המשמעות המעשית.
דב חנין: מה אתם דרשתם בסעיף הקיים, עוד לפני התיקון?
דב חנין: שנתיים וחצי – 25% מעבודות התשתית.
דב חנין: לטעמי, זה לא מספיק, זה כלום, זה ממש זלזול בזה שיצרנו מסלול של האצת התוכניות לבנייה.
דב חנין: שנתיים וחצי, 25% מעבודות התשתית?
דב חנין: אז באו ואמרו לי שתי תשובות.
דב חנין: אל"ף, זו מערכת ציבורית, אלה מערכות ציבוריות.
דב חנין: כל סנקציה שאתה תיתן פה תהיה סנקציה על מערכת ציבורית.
דב חנין: עכשיו הטיעון הזה לא קיים, כי אנחנו מאפשרים גם ליזמים פרטיים ללכת במסלול הזה.
דב חנין: ולא זו אף זו, אנחנו מאריכים להם את לוח הזמנים, במקום שנתיים וחצי, אתם מבקשים להאריך לארבע שנים.
דב חנין: אני חושב שהדבר שאנחנו צריכים לעשות הוא בדיוק ההיפך.
דב חנין: אני חושב שאנחנו צריכים לקצר את זה משנתיים וחצי לשנה.
דב חנין: לפחות שיראו התחלת ביצוע.
דב חנין: קיבלו את כל ההליך המהיר, והכול מהר-מהר - - -
<קריאה: צריך להוציא היתרים.
<קריאה: יש עוד הרבה עבודה אחרי זה - - -
דב חנין: יש עוד הרבה עבודה, שנה – שיעשו את העבודה, שיראו לנו רבע מהתשתיות, הרי המטרה של כל הדבר הזה היא לקצר הליכים.
דב חנין: אתם עושים דבר, וזו באמת לא טענה אליכם ברמה האישית, אבל הממשלה - - -
<רפי אלמליח: רמ"י, רמ"י.
מירי רגב: אה, איך לקחת את זה אישית.
מירי רגב: אבל זה מראה שאכפת לך מהעבודה שלך.
מירי רגב: אני מבסוטית ממך.
דב חנין: גברתי היושבת-ראש, הממשלה עושה פה דבר לא הגון.
דב חנין: יש בעיה של דיור ואולי חלק מהבעיה - - -
מירי רגב: זה ברור, דב.
דב חנין: הממשלה אומרת שיש בעיה של דיור, וחלק מהבעיה הוא שלא בונים מספיק דירות.
דב חנין: אוקיי, בואו נסכים על הנקודה הזאת, שצריך לבנות יותר דירות.
דב חנין: אז הממשלה תוקפת רק חוליה אחת שהיא מערכת התכנון ויוצרת פה מסלול מאוד-מאוד בעייתי, עם המון-המון עיוותים, שלא נכנסנו אליהם, פשוט בשביל לקדם את הדיון בצורה עניינית ולא לחזור לכל הוויכוחים של הווד"לים מאז.
דב חנין: והמטרה היא שבסוף לפחות תהיינה דירות.
דב חנין: את המטרה הזאת הם מחמיצים.
דב חנין: אתם לא מטפלים בחוליות האחרות.
דב חנין: ארז, אתה צודק.
דב חנין: יש עוד דברים שצריך לעשות.
דב חנין: תטפלו בהם.
דב חנין: אם כבר נכנסת למסלול הווד"לי, שכל החוליות האחרות יעבדו בצורה אפקטיבית מספיק, שהיזמים יעבדו בצורה אפקטיבית, ויקדמו את התוכניות שלהם בצורה אפקטיבית, ושתהיה לפחות התחלת בנייה בתוך שנה.
דב חנין: נקודה שנייה – מה קורה עם מי שלא עומד בזה?
דב חנין: מי שלא עומד בזה, אחרי שקיבל את כל ההטבות, ואנחנו מייצרים מלאי של תוכניות מאושרות לבנייה, לא עומד בזה, לא קרה כלום, יחזור לוועדה המחוזית, הוועדה המחוזית תאשר, תבחן, תראה, תיתן לו עוד זמן.
דב חנין: אז חזרנו למסלול של הוועדה המחוזית, אחרי שביצענו מעקף, ולא הרווחנו שום דבר.
דב חנין: לכן אני מציע שני דברים – אל"ף, קיצור לוח הזמנים לביצוע, ובי"ת, סנקציה ממשית.
דב חנין: אמרה פה חברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס בדיון הקודם, למשל, אם מדובר ביזמים פרטיים, שהם לא יוכלו להגיש הצעות במכרזים של המדינה.
דב חנין: לא יודע, יש הרבה מאוד אפשרויות.
דב חנין: אני לא בא כרגע לפתור לכם את העניין.
דב חנין: אני בא לשים לכם את הבעיה.
מירי רגב: היום אין סנקציה.
<קריאה: זה חוזר לוועדה הארצית והיא יכולה להחליט אם להתלות - - -
דב חנין: היא יכול לעשות כל מיני דברים, או לא לעשות כל מיני דברים.
דב חנין: בסך-הכול, מתוך ההיכרות עם הוועדות המחוזיות, שהן גם ועדות שיש בהן רוב ממשלתי, תגיע התוכנית הזאת, הוועדה המחוזית תמצא את הדרך להחליק אותה הלאה, ולהמשיך לגלגל אותה בצורה כזאת או אחרת.
<נתי מאיר: נכון שאם אנחנו רוצים לקחת נושא מנקודה א' לנקודה ב', צריך גם לחשוב על היום שאחרי אישור התב"א, עדיין לא לגבי השיווק.
<נתי מאיר: פה צריך להבדיל בין קרקעות רמ"י לקרקעות פרטיות.
<נתי מאיר: רמ"י משווקת קרקעות שהן זמינות לבנייה, והיא משווקת את זה בצורה מוצלחת.
<נתי מאיר: ואם חלילה היא לא תעשה את זה, יש מי שיושבת לו על הזנב ועושה את זה.
<נתי מאיר: לגבי קרקעות פרטיות, אבל פה גם לגבי קרקעות רמ"י, אני רוצה לשים זרקור על נושא שמשום מה נזנח, והוא פיתוח תשתיות בחטיבות קרקע גדולות.
<נתי מאיר: פה, פתרון הספר של הוצאת היתרי בנייה, תשלום היטלי פיתוח והמתנה לפיתוח העירוני, לא תופס בחטיבות קרקע גדולות, ולכן יש מערכת הסכמית, או יותר נכון, היתה מערכת הסכמית שהחליפה את המערכת הסטטוטורית.
<נתי מאיר: כתוצאה מפסק-דין של בית-המשפט העליון מלפני כמה שנים, בפרשת דירות יוקרה נגד עיריית יבנה, הוטל צל כבד על החוקיות של הסכמי הפיתוח, ולא ראיתי שיש מסגרת משפטית ברורה שמחליפה אותם.
<נתי מאיר: ראיתי החלטות של רמ"י שמנסה להתמודד עם העניין, אבל - - -
מירי רגב: אבל איך זה קשור לזה?
<נתי מאיר: קשור מאוד.
מירי רגב: אנחנו מדברים עכשיו על כמה זמן - - -
<קריאה: זו בדיוק הבעיה, שאין זמן.
<נתי מאיר: בחיים, הבעיות באות לא מחולקות לפי נושאים.
<נתי מאיר: אם יש לנו קטע אחד שאנחנו לא נטפל בו, לא תעזור ההצלחה בקטעים האחרים.
<נתי מאיר: אני לא רוצה לגזול עכשיו יותר מדי זמן.
<נתי מאיר: צריך להקדיש דיון מיוחד לנושא הסדרים לפיתוח תשתיות, ואני אשמח לתרום את התרומה הצנועה שלי לנושא הזה.
מירי רגב: התחדשות עירונית – יש לך מה להגיד לגבי הזמנים?
מירי רגב: זה שאת שותקת פה זה לא טוב.
<עירית סולסי: אני חושבת שבהחלט צריך להגביל את לוח הזמנים.
<עירית סולסי: אני מסכימה עם דב לגמרי.
מירי רגב: הוא אמר שנה.
<עירית סולסי: הוא אמר שנה, אני מסכימה שזה בלתי אפשרי בשנה, ואין ספק שאין צורך להאריך.
מירי רגב: אז השנתיים וחצי ו-25% - - -
<עירית סולסי: שנתיים וחצי ו-25%.
<עירית סולסי: אבל באמת לפינוי בינוי יש את התשתיות, אז לא צריך את זה.
מירי רגב: ומה עם הסנקציות?
מירי רגב: איזה סנקציות את חושבת שצריך?
<עירית סולסי: להפסיק את התוכנית, או שבאמת יעבור לוועדה המחוזית.
מירי רגב: טוב, זה קיים.
מירי רגב: בשביל זה לא הייתי צריכה לשמוע אותך.
<עירית סולסי: זה בסדר, לכן שתקתי.
מירי רגב: נציג רמ"י, תציג את עצמך לטובת הפרוטוקול.
<רפי אלמליח: רפי אלמליח, ראש אגף תכנון של רשות מקרקעי ישראל.
<רפי אלמליח: אני רק רוצה לומר בנושא הווד"לים והיעילות של החוק – בשנתיים האחרונות, עם האגף שלנו ומחלקות התכנון, קידמנו כבר ואישרנו 21,400 יחידות דיור בווד"לים.
<רפי אלמליח: כך שהיעילות של המסלול המהיר הזה, לפחות מבחינתנו, היא שונה לאין ערוך בלוחות הזמנים ממסלולים רגילים.
<רפי אלמליח: אם בקרית-גת, לדוגמה, אנחנו מתכננים את תוכניות המתאר ותוכנית מפורטת אחת כבר משך של שבע שנים, הכנסנו את הווד"לים האלה והרצנו את כל התוכניות בשנה וחצי, 7,000 יחידות דיור.
<רפי אלמליח: ואותו דבר בקרית-ביאליק.
מירי רגב: אם ככה, אז אפשר בכלל לקצר לשנה, כפי שאמר דב.
<רפי אלמליח: החודש אנחנו מתחילים לשווק את קרית-גת.
דב חנין: בתנאי של החוק הם עמדו.
<תומר רוזנר: כמה שווקו מתוך ה-21,000?
<רם אלמוג: הם משווקים במנה קטנה, - - -
מירי רגב: אתה יודע למה משווקים במנה קטנה?
מירי רגב: כדי שכל העולם יקפוץ על זה, ואז כל פעם יעלו את מחירי המנה השנייה, המנה השלישית והמנה הרביעית.
<רם אלמוג: היושבת-ראש, זו ממש לא הסיבה.
מירי רגב: אז אתה גם בונה בווד"ל, ואתה גם מעלה את מחירי הדירות.
<עינת גנון: ביישובי הפריפריה - - -
מירי רגב: רגע, עינת, אני רוצה שאלמליח ידבר ויגיד כמה שווקו.
<רפי אלמליח: יש לנו את הדרומיים בחיפה – 3,000 יחידות דיור.
<רפי אלמליח: זה מספיק, ככה, לסיפתח, לפני שאני מתחיל לעבור על כל הרשימה?
מירי רגב: מתוך 21,000 רק 3,000?
דב חנין: 3,000 שווקו בפועל?
<רפי אלמליח: חבר הכנסת דב חנין, כשישבנו בוועדה הקודמת, לפני כחצי שנה, הוא טען שאף יחידה אחת לא נבנתה.
<תומר רוזנר: זה גם נאמר לנו בישיבה הקודמת, על ידי משרד הפנים.
<רפי אלמליח: אני לא בא לייצר אשליות שתוכנית - - -
דב חנין: אבל זה מעניין מה שאתה אומר, כמה נבנו?
דב חנין: אנחנו סקרנים, באמת.
מירי רגב: טוב, נו, תנו לו לדבר רגע.
דב חנין: בוא תגיד לנו.
<עינת גנון: אני חושבת שצריך קודם להבהיר מה התהליך שתוכנית נדרשת לו, מיום האישור שלה ועד להתחלת הבנייה.
מירי רגב: אנחנו יודעים מה התהליך.
<עינת גנון: את אולי יודעת.
<עינת גנון: אני לא בטוחה שכל היושבים פה בחדר מודעים לזה.
דב חנין: לא, אני סקרן, כי הוא אמר שכן נבנו, אז אנחנו רוצים לדעת כמה.
דב חנין: אנחנו במתח.
תמר זנדברג: הוועדה שדנה בהוראת שעה הקודמת ידעה, ואמרה, והבטיחה את זה.
תמר זנדברג: ואתה אמרת שזו חובה בשביל להתחיל.
תמר זנדברג: ועכשיו אנחנו רואים שזה לא עבד, ועוד באים ומרחיבים - - -
מירי רגב: תנו לאלמליח לדבר, בבקשה.
דב חנין: מר אלמליח, כמה יחידות באמת נבנו?
דב חנין: מה הנתון שלכם?
<רפי אלמליח: אף יחידה אחת לא נבנתה, כי הווד"ל אושר לפני שנתיים.
דב חנין: בסדר, אז מה שאני אמרתי הוא נכון.
תמר זנדברג: אז למה אתה אומר שהוא אמר משהו לא נכון?
מירי רגב: חבר'ה, שקט רגע.
מירי רגב: אני רוצה לאפשר לו לדבר.
דב חנין: אנשים במתח.
דב חנין: אולי אמרתי משהו לא נכון.
מירי רגב: אז הנה, תשתה מים, תירגע, ועכשיו תן לו לדבר.
דב חנין: אני רגוע כל הזמן.
<רפי אלמליח: בכל אופן, תהליך של תכנון בווד"ל, בהגדרה, בחוק, לוקח שנה וחצי.
<רפי אלמליח: אז בואו לא נצפה שתוך שנתיים מאז שהחוק החל, שיהיו לנו כבר את כל יחידות הדיור שאושרו ב-2011, 2012, כבר משווקות, והתחלת בנייה שם.
<רפי אלמליח: לפי הנתון הזה, יש לנו 21,000 יחידות דיור, שאם זה לא היה בווד"ל, לא היינו רואים אותן גם השנה, ולא שנה שעברה - - -
מירי רגב: כן, אבל זה הכול על המדף.
<רפי אלמליח: תאמיני לי, אני מתעסק בתכנון כבר הרבה זמן, לקבל יחידות דיור על הנייר זה קריעת ים סוף, ולא סתם עשו את הווד"לים האלה, ואת המסלול הזה שיקצר את התהליכים.
<רפי אלמליח: יש לנו עכשיו עוד 11,000 בתהליך של וד"ל, שמחכה עד פעם לאישור הארכת החוק.
<רפי אלמליח: אנחנו עושים הרבה שימוש בווד"ל הזה.
<רפי אלמליח: לגבי הארבע-שנים, והשנתיים-וחצי – כפי שעינת אמרה, צריך להבין את התהליך שעומד מאחורי אישור תוכנית.
<רפי אלמליח: יש חסמים מחסמים שונים, אם זה לבנות מחלפים שהם תנאי לשיווק, ואם זה פדיון קרקע שאפשר להתחיל אותו בחוק רק אחרי שהתוכנית מאושרת ומשנה ייעוד, רק אז אפשר לפדות את הקרקע - - -
מירי רגב: מאה אחוז, אז תעשה את זה – בתכנון ובניה אנחנו הולכים לצמצם לכם.
מירי רגב: ברפורמה החדשה יהיה לכם יותר מהר.
מירי רגב: אולי בכלל - - - את הרפורמה מהווד"ל.
<עירית סולסי: מה שמראה לנו שגם תוכניות שהן לא פינוי-בינוי, זאת אומרת, לא התחדשות עירונית, גם הן מסובכות ובעייתיות.
<רפי אלמליח: אם אנחנו הולכים על שנתיים וחצי, בהגדרה אנחנו אומרים שאנחנו הולכים עכשיו על תוכניות קטנות, את כל התוכניות הגדולות שמורכבות, והתנאים של תשתיות העל הם כאלה שבחיים אי אפשר לבצע אותם בשנתיים וחצי, אז אתם אומרים, בואו נלך על תוכניות של 200 יחידות דיור עד 300 יחידות דיור, ובזה נסתפק.
דב חנין: אולי רק נשנה את השם:
דב חנין: במקום "האצת" – "האטת", ובזה נסתפק.
דב חנין: זה יפתור כל-כך הרבה בעיות.
<עינת גנון: אפשר להשלים?
מירי רגב: ממש בקיצור, כי אני רוצה להמשיך הלאה, וכבר מתחילה המליאה, ואני מקווה שהיושב-ראש לא יבקש ממני להפסיק כי אני חייבת לדבר על דיור בהישג יד.
<עינת גנון: מאוד חשוב לי לומר שמשרד השיכון משווק היום בעיקר ביישובי הפריפריה ובירושלים.
<עינת גנון: ביישובים האלה אנחנו מכינים תוכנית בראייה כוללת, למספר גדול יחסית של יחידות דיור.
<עינת גנון: אבל השיווקים, לצערנו הרב, לא נחטפים.
<עינת גנון: ואם מתוך תוכנית של 800 יחידות דיור, שיווקנו רק 1,000, אנחנו לא יכולים לעשות עבודות פיתוח לכל השטח, וגם לא ל-25% ממנו בתקופה כל כך קצרה, כשאין לנו הכנסות.
<עינת גנון: או שפתאום בירושלים יש הקפאה בגלל בעיות פוליטיות, אז אנחנו תקועים.
מירי רגב: עינת, את יודעת, אם בן-גוריון היה בונה את הנגב לפי ההכנסות, לפי משרד האוצר, לא היתה לנו מדינה.
מירי רגב: רק תל-אביב.
מירי רגב: אתי אל תדברי על הכנסות בעניין הפריפריה.
<עינת גנון: לכן אמרתי שבפריפריה - - -
מירי רגב: בפריפריה חיים אנשים סוג א', בדיוק כמו בתל-אביב.
<עינת גנון: זה בדיוק מה שאני אומרת, שאנחנו רוצים לבנות גם בפריפריה.
<עינת גנון: זה בדיוק מה שאני אומרת.
<נתי מאיר: לא חייבים להתנות את ההשקעה בתשתיות בשיווק.
מירי רגב: פינוי-בינוי לא יהיה לנו כנראה בבית-שאן, כי לא יהיה לזה יכולת כלכלית.
<עינת גנון: לא דיברתי בכלל עכשיו על פינוי-בינוי.
<עינת גנון: אני מדברת בכובע השני שלי במשרד השיכון.
מירי רגב: משהו לגבי הזמנים?
<מירי כהן: אני רוצה להצטרף למה שנתי מאיר אמר.
<מירי כהן: חבר הכנסת חנין האשים את היזמים - - -
מירי רגב: לא, לא, לא, אל תתחילי להאשים.
מירי רגב: לא, תגידי לי לגבי הזמנים.
<מירי כהן: אנחנו חושבים שצריך להאריך את הזמנים לארבע שנים.
דב חנין: יהיה לכם מלאי דירות - - -
מירי רגב: די, דב.
מירי רגב: נו, בוא נתקדם.
<מירי כהן: גברתי, נקודת ההשוואה צריכה להיות ווד"לי מול תוכנית במסלול רגיל.
<מירי כהן: עדיין הווד"לים, גם עם הארבע-שנים, מקצרים משמעותית את תהליכי התכנון.
מירי רגב: זה שמקצץ משמעותית, לא אומר שארבע שנים הוא מלכתחילה נכון.
מירי רגב: אני נכנסתי לתפקיד הזה ולמדתי את העניין של תכנון ובנייה – זה שרגילים שתוך עשר שנים יש תוכנית, לא אומר שזה נכון.
מירי רגב: זה אומר שאולי צריך לעשות איזה סוויץ', לשנות אולי חלק מהאנשים.
<מירי כהן: גברתי צודקת.
מירי רגב: את זוכרת את ההסתדרות שהיתה פעם עם המזוודה והכוס תה?
מירי רגב: – שינינו את זה, נכון?
מירי רגב: גם את זה נשנה.
מירי רגב: זהו, לא מדברת יותר על זמנים.
מירי רגב: כרגע אנחנו נשארים עם אותם זמנים – שנתיים וחצי, 25% וסנקציה, והפינוי-בינוי לא יהיה ארבע שנים.
מירי רגב: תביאו איזושהי הצעה אחרת.
<רננה ירדני: אבל האחרון שרוצה לעכב את זה, זה היזם.
דב חנין: וסנקציה – תביאו הצעה לסנקציה הגיונית.
<רננה ירדני: האחרון שרוצה לעכב יציאה לביצוע זה היזם.
<רננה ירדני: הסיבה שהוא לא מצליח זה בגלל תשתיות על, תשתיות לאומיות.
<רננה ירדני: הדבר הזה, כפי שאמר נתי מאיר קודם, לא פתור.
<רננה ירדני: אני חושבת שאנחנו נשים טריז בגלגל.
דב חנין: יזמים - - -
מירי רגב: הבנו, הבנו את כולם.
<ארז קמיניץ: יש לנו הרבה מקומות שגם השיווק בכלל לא הצליח, ואי אפשר להגיד את זה ככה - - -
<רננה ירדני: אנחנו מדברים בעיקר על מרכז הארץ, אגב.
<ארז קמיניץ: לא רק במרכז הארץ, גם השיווק לא מצליח, וגם אחר-כך - - -
<דני מורן: יש לייחס את הזמן לכמות.
מירי רגב: סליחה, לא, גמרנו.
מירי רגב: הבאתם את התוכניות שלכם, הבנתי.
מירי רגב: ארבע שנים, חמש שנים – אנחנו לא עובדים אצל היזמים.
<רננה ירדני: אבל יש הצעת ייעול, אם אפשר להציע הצעה.
מירי רגב: תציעי.
<רננה ירדני: ההצעה היא שאפשר ליצור איזשהו מנגנון דיווח, איפה עומדות באמת התשתיות.
מירי רגב: בסדר, איך שמתחילים עם מנגנונים, איך שאומרים לי, מקימים ועדה או צוות, אני יודעת - - -
<רננה ירדני: לא, לא ועדה חדשה.
<רננה ירדני: הוועדה המחוזית בעצמה, שאצלה - - -
מירי רגב: אה, עוד ועדה מחוזית נקים?
<רננה ירדני: לא.
מירי רגב: "ופלל"א", בוא נלך ל"וופלל"א".
<רננה ירדני: או ועדת הווד"ל עצמה.
מירי רגב: הצעתך לא התקבלה.
מירי רגב: הלאה, אנחנו עוברים לסעיף 29.
<אפרת ברנד: סעיף 29 קובע שבתוך 60 ימים ממועד תחילתה של תוכנית, בעצם צריך להגיש תצ"ר.
<אפרת ברנד: אנחנו מבקשים להחריג מהסעיף הזה תוכנית לפינוי-בינוי שהיא לא מפורטת, שברור, לא צריך להגיש לגביה תצ"ר.
מירי רגב: אני לא מבינה, אז מה יגישו לגביה?
<אפרת ברנד: תצ"ר את מגישה רק לגבי תוכנית שהיא תוכנית מפורטת.
<אפרת ברנד: למעשה, אומרים פה רק את הברור מאליו.
<אפרת ברנד: זו הבהרה שהכנסנו לבקשת משרד הבינוי והשיכון.
מירי רגב: כל מה שהוא ברור מאליו ואתם מכניסים, הוא כנראה לא ברור מאליו.
<אפרת ברנד: לא, אנחנו באמת חושבים שזה ברור.
<נתי מאיר: סליחה, אני רוצה שתקשיבו בנפש חפצה למה שאני הולך להגיד.
מירי רגב: את לא יודעת שזה ככה?
מירי רגב: אם זה ברור מאליו, אל תכניסי.
<נתי מאיר: תצ"ר זה תוכנית לצורכי רישום.
<נתי מאיר: אין ויכוח על כך שהתכנון הטוב אומר שתהיה תוכנית לצורכי רישום בשלב המוקדם ביותר.
<נתי מאיר: זה מבטיח את הדיוק של היתרי הבנייה ולאורך כל הקו.
<נתי מאיר: אבל כשהכותרת היא ייעול וקיצור הליכי הבנייה, אז צריך להמשיך במתכונת הקיימת שמוציאים היתרי בנייה עדיין ברמה תב"אית, דהיינו ברמה פחות מדויקת מתוכנית לצורכי רישום, ותוך כדי הבנייה חושפים עושים את התוכנית לצורכי הרישום.
<נתי מאיר: אני מציע, וזאת פרקטיקה שקיימת בהרבה מקומות - - -
<ארז קמיניץ: איחוד וחלוקה.
<דני מורן: הבעיה זה לא לתכנן אותה.
<דני מורן: הבעיה זה לאשר אותה.
<דני מורן: מה שלוקח זמן זה לאשר.
<דני מורן: ברגע שיש טיוטה, אפשר לעבוד לפי טיוטה.
<נתי מאיר: לאט-לאט.
<נתי מאיר: בואו נדבר על הנושא הזה מנקודת אפס.
<נתי מאיר: אז שים איחוד וחלוקה בצד.
<נתי מאיר: בוא נדבר קודם על תוכנית שהיא לא תוכנית איחוד וחלוקה.
<נתי מאיר: אין ספק שהמוצר הסופי צריך להיות שתהיה תוכנית לצורכי רישום.
<נתי מאיר: אבל לעשות את זה כתנאי מוקדם, ובשלב לפני הוצאת ההיתר, זה לשים מקל בגדר של היעילות.
<דני מורן: הוא צודק.
<נתי מאיר: ולכן, דווקא בפרק שהכול זה ייעול וזירוז, לשים את התצ"ר, תנאי שלא קיים היום בשלב מוקדם, אנחנו שמים מקל בגלגלים.
<קריאה: אבל זה קיים היום בווד"ל.
<נתי מאיר: ולכן, שיהיה תצ"ר, אבל שלא יהיה תנאי להוצאת היתר.
<נתי מאיר: שלא יהיה על הנתיב הקריטי של הוצאת היתר.
מירי רגב: אז מה אתה מציע לעשות עם זה?
מירי רגב: להוציא את זה מפה?
<נתי מאיר: את התצ"ר להוציא מפה, כן.
<דני מורן: או להתייחס להגשה.
<דני מורן: ברגע שהגישו אותו, זה בסדר, אפשר להתחיל.
<קריאה: אבל זה מה שיש פה.
מירי רגב: לא, רגע, ארז, תקשיב למה שאומר פה נתי.
<עינת גנון: נתי, רק להבין, אתה אומר את זה, לא בהקשר של פינוי-בינוי?
<עינת גנון: באופן כללי אתה אומר את זה?
<נתי מאיר: באופן כללי, אני אומר.
<נתי מאיר: באיחוד וחלוקה יש לכך חשיבות מיוחדת כי זה עושה גם שינויים קנייניים.
<נתי מאיר: אבל גם שם הוא לא חייב להיות בשלבים כל כך מוקדמים.
<תומר רוזנר: נתי, אני חושב שאתה צודק במה שאתה אומר, וצריך בנושא הזה להשלים את המצב הקיים.
<תומר רוזנר: אבל צריך לקחת בחשבון שני דברים: אחד, כל מה שהסעיף הקיים אומר, ואין בו שינוי כרגע, והוא שיתחילו את התהליך של התצ"ר - - -
<נתי מאיר: יתחילו – זה בסדר.
<תומר רוזנר: יתחילו – זה מה שנאמר.
<נתי מאיר: אבל מה זה נקרא, "יתחילו", באופן מעשי?
<תומר רוזנר: ישלחו תצ"ר לאגף - - -
<ארז קמיניץ: יש פה טעות.
<נתי מאיר: צריך לעשות את המדידות בשטח בשביל זה, זה לוקח הרבה זמן.
<דני מורן: אין לך ברירה, אתה חייב מדידות.
<ארז קמיניץ: זה כמו מה-25.
<ארז קמיניץ: אנחנו לא משלימים.
<ארז קמיניץ: כפי שאתה זוכר, ניסינו ברפורמה הקודמת, להגיד, לא יינתן היתר בנייה עד שיושלם תצ"ר.
<נתי מאיר: זה גם - - -
<ארז קמיניץ: אנחנו לא מדברים על השלמה פה.
<ארז קמיניץ: התצ"ר פה לא מושלם.
<ארז קמיניץ: תסתכל בחוק העיקרי - - -
<נתי מאיר: ארז, השאלה עכשיו היא פרקטית: להגיש את התצ"ר, זה אומר שהמודד צריך לעשות את העבודה שלו.
<נתי מאיר: מבחינתו, זה המוצר המושלם.
<ארז קמיניץ: לא, אבל זה הולך אחר כך למפ"י.
<נתי מאיר: אני מסכים.
<נתי מאיר: אם אתה אומר לי, זה לא יעמיס על לוח הזמנים, אין לי התנגדות, בטח, טוב שזה יהיה.
<נתי מאיר: אם זה כן יעמיס – בוא נחשוב על זה.
<נתי מאיר: מקובל על כולנו שהתהליך הארוך עם מרכז למיפוי ישראל, שלוקח את הזמן - - -
<רפי אלמליח: לנו לא היתה שום בעיה עם זה.
<נתי מאיר: השאלה היא אם הכנת התצ"ר לא מעכבת.
<נתי מאיר: אם אתם אומרים שלא – אין לי בעיה.
<רפי אלמליח: אין שום בעיה.
<ארז קמיניץ: זה עיכב אתכם באיזושהי צורה?
<רפי אלמליח: לא עיכב, וזה דווקא טוב.
<רפי אלמליח: זה מכניס את הוועדה המקומית לעבודה.
מירי רגב: הלאה, לסעיף הבא.
<אפרת ברנד: הסעיף האחרון הוא סעיף 35, שאנחנו מאריכים בו את התקופה, במקום 18 חודשים מיום תחילתו, עד ל-11 באוגוסט 2015.
<אפרת ברנד: והתיקון האחרון הוא שבעצם החוק יחול על כל התוכניות שהוגשו קודם ליום תחילתו, אם הם הועברו לווד"ל בתוך התקופה של תוקפו של החוק.
<תומר רוזנר: ועכשיו את מעליבה את הוועדה.
<אפרת ברנד: וזה בזכות הצעת הוועדה.
<תומר רוזנר: לא, את מעליבה את הוועדה שהדיווח יהיה לוועדה.
<תומר רוזנר: אה, סליחה.
<תומר רוזנר: תיקון סעיף 33, במקום דיווח לוועדה המשותפת יהיה דיווח לוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.
מירי רגב: טוב, בואו נגיע לסעיף העיקרי שלמענו הבאנו את הווד"לים .
מירי רגב: תראו, במטרת החוק דיברנו על דיור בהישג יד, וכשאנחנו מדברים על דיור בהישג יד, אנחנו מדברים על תמהיל של דירות קטנות ודירות גדולות, אנחנו מדברים על דירות להשכרה, ואנחנו מדברים על דירות במחיר מפוקח.
מירי רגב: הייתי די המומה, שגדעון סער, כשישבתי אתו יחד עם בינת שוורץ, לא ידע שהוא צריך להכין תקנות, והוא העיר שם לבינת שוורץ.
מירי רגב: כי בהתחלה העירו כאילו משרד המשפטים הוא המונע.
מירי רגב: משרד המשפטים הוא לא המונע.
מירי רגב: משרד המשפטים אמר, תביאו תקנות, קריטריונים מי אמור לקבל דיור מפוקח ואני מאשר את זה.
מירי רגב: משום שלא הביאו תקנות, ומי שצריך להביא תקנות זה שר הפנים.
מירי רגב: הוא לא הביא תקנות, מהווד"ל הראשון לווד"ל השני, והיום לווד"ל השלישי לא היו תקנות.
מירי רגב: לכן מבחינתי, אנחנו בעצם מאשרים חוק שהוא בניגוד לחוק שאנחנו חוקקנו.
מירי רגב: אנחנו לא יכולים לעשות את זה.
מירי רגב: ולכן אמרנו, בחוק הזה ייכנסו ההיבטים החברתיים לחוק הזה, אחרת אנחנו לא מאשרים את החוק הזה.
מירי רגב: היתה דרישה נוספת בשבוע שעבר, של השדולה לדיור ציבורי שבראשה היתה גם אורלי וגם דב, שאנחנו רוצים גם דיור ציבורי בתוך העניין הזה.