GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גד חלד: שעד היום לקחו את פסקי הדין, שמו אותם הצידה ואמרו לאנשים: בואו נשב ונדבר, דברו בצורה שפויה.
<גד חלד: כמי שמלווה את הסוגיה הזאת מאז 1986, עבדך הנאמן טיפל בקרוב ל-60 פינויים.
<גד חלד: כולם אנשים שמסתכלים לי בעיניים, אומרים לי שלום, אומרים לי בוקר טוב ואומרים לי תודה על מה שהיה.
<קריאה: די, די, אי-אפשר לשמוע שקרים כאלה.
<גד חלד: עכשיו אני רוצה לגעת בבעיה.
מירי רגב: לפני שאתה נוגע בבעיה.
מירי רגב: אני מאוד מעריכה, זה לא דבר מובן מאליו שבית המשפט העליון החליט אפס פיצויים - - -
<גד חלד: לא אפס פיצויים – חיוב.
<גד חלד: חיוב של בערך חצי מיליון שקלים נכון להיום.
מירי רגב: קודם כל, אני מעריכה את זה.
מירי רגב: עכשיו השאלה כזאת: מה גובה הפיצויים שאתה ביקשת לתת למשפחת ציון.
מירי רגב: ניקח אותם כמודל.
<גד חלד: ניקח אותם כמודל.
<גד חלד: המודל הזה לא קלוט מהאוויר, יש לו בסיס.
<גד חלד: יש שופטת בכירה בבית משפט השלום שקוראים לה ריבה ניב.
<גד חלד: כבוד השופטת ריבה ניב, במשך קרוב ל-7 שנים שמעה את התיקים האלה, שמעה עדויות של מומחים, שמאים, אדריכלים ובסופה של הדרך, מתוך גישה מאוד אוהדת לתושבים היא אמרה שמשפחה כמו הרצל ציון, במקרה שהיא זכאית, הסכום שמגיע לה נע בין 115,000 שקלים לבין 135,000 שקלים.
<גד חלד: אלה הסכומים שהיא קבעה.
מירי רגב: את זה קבעה השופטת ריבה ניב.
מירי רגב: אלה שיש להם זכויות על הקרקע ומפנים אותם יקבלו בין 115,000 לבין 135,000 שקלים.
מירי רגב: זה אלה שיש להם אישור ויש קשר עם הקרקע.
מירי רגב: אלא שאין להם קשר עם הקרקע מקבלים אפס ועוד מחייבים אותם.
<גד חלד: נכון.
מירי רגב: מבין אלה שאין להם זכויות על הקרקע וגם מחייבים אותם, כמה אתם מציעים להם ברמה האנושית, למרות שבית המשפט העליון לא קבע את זה.
מירי רגב: אתה רוצה לקדם את הפרויקט הזה גם לטובת השכונה, לטובת האזרחים.
מירי רגב: כמה אתה מציע לאלה?
מירי רגב: הוא לא מכיר את התשובה?
מירי רגב: אתם לא עשיתם שיעורי בית?
מירי רגב: כמה אתם חושבים שמגיע לאלה שאין להם קשר לקרקע.
<גד חלד: אני אענה לך בשתי תשובות.
<קריאה: הוא לא יענה.
<גד חלד: ועוד איך אני אענה.
מירי רגב: תאמינו לי, שהוא לא היה בא לפה אם הוא לא היה עונה.
מירי רגב: אנחנו מכירים היטב את החברה הזאת, גם את המנכ"ל וגם את עורך הדין.
מירי רגב: הם מכבדים את עצמם כשהם באים לדיון כזה וגם את האנשים פה.
<גד חלד: מירי, קודם כל לכבוד הוא לנו להופיע בפני הוועדה הזאת.
<גד חלד: אני אומר את זה לא בלשון מליצה.
<קריאה: איזה מגעיל.
מירי רגב: אני ממש מבקשת.
<קריאה: אי-אפשר לסבול את זה.
<קריאה: אפשר להקיא עליו.
<קריאה: זה כואב.
מירי רגב: אני יודעת שזה כואב.
מירי רגב: תאמינו לי שאם זה לא היה כואב לא הייתי עושה את הדיון הזה ביום כזה לחוץ.
מירי רגב: איילת ויתרה על נושאים אישיים וגם דב הגיע.
מירי רגב: אני אבקש מכם לכבד את המעמד.
מירי רגב: תגיד לי מה הסכום שאתה מציע למשפחה שאין לה קשר עם הקרקע.
<גד חלד: מירי, הסכום שאנחנו מציעים למשפחה שאין לה קשר עם הקרקע הוא בסביבות 250,000 שקלים.
מירי רגב: יותר מהסכום שבית המשפט הציע.
<גד חלד: יותר מהסכום שבית המשפט הציע.
מירי רגב: תודה, תמתין.
מירי רגב: הם הציעו למשפחה, כמו משפחת ציון, 250,000 שקלים כאשר אין לה זכויות.
מירי רגב: אין לה זכויות, את זה קבע בית המשפט.
מירי רגב: יש לך בעיה?
מירי רגב: קחי בבקשה עורך דין טוב, תשלמי לו ותערערו לעליון.
מירי רגב: אני על העליון לא מערערת.
מירי רגב: זאת בדיוק הסיבה שהיועצת המשפטית של הוועדה אמרה לי לא לתת - - -
<יוסי כהן: זה לא פסק דין גמור.
מירי רגב: הפיצויים שאת קיבלת, גברת ציון - - -
<קטי ציון: לא קיבלתי כלום.
<גד חלד: היא לא הסכימה.
מירי רגב: בעצם אנחנו מבינים שהמקרה שלך הוא מקרה מודל לכלל התושבים שלא רוצים להתפנות.
מירי רגב: תושבים שאין להם קשר על הקרקע, כי לאלה שיש להם קשר עם הקרקע, בית המשפט אמר את דברו.
מירי רגב: האם אחרי הדיון הזה הוא יושב איתך ומציע לך 250,000 שקלים, זה מספק אותך?
<קטי ציון: אני לא רוצה להתלהם.
מירי רגב: את אמרת שהוא הציע לך אפס.
<קטי ציון: כל תושב בגבעת עמל מוכן לצאת דירה תמורת דירה.
<קטי ציון: אני אסביר לך למה.
<קטי ציון: אני מבקשת שתרשו לי בבקשה.
<קטי ציון: אני נמצאת בכנסת ישראל ואני הכנתי כמה מילים.
<קטי ציון: את בטח תניחי שאני לילות על לילות לא ישנה.
<קטי ציון: אני אציג את עצמי.
<קטי ציון: אני תושבת גבעת עמל.
<קטי ציון: נולדתי בגבעת עמל א'.
<קטי ציון: בעלי נולד בגבעת עמל ב'.
<קטי ציון: אנחנו נישאנו - - -
מירי רגב: יקירה, אני חייבת לקבל תשובות והחלטות.
<קטי ציון: קוראים לנו פולשים כשאנחנו נולדנו על האדמה הזאת.
מירי רגב: תקשיבי, אני לא יכולה להחליף את בית המשפט.
<קטי ציון: אני בת 61.
<קטי ציון: נולדתי בגבעת עמל, בעלי נולד בגבעת עמל.
<קטי ציון: בעלי וגם חמי ז"ל וחמותי ז"ל – בעלי שירת בצבא ההגנה לישראל בשריון.
<קטי ציון: איפה נשמע דבר כזה שאנחנו, שהמדינה הביאה אותנו לפה.
<קטי ציון: אנחנו בזכות ולא בחסד.
<קטי ציון: המדינה קשרה את הגורל של ההורים שלנו עם הגורל של הקרקע.
<קטי ציון: זה הסיפור שלנו והסיפור של גבעת עמל.
<קטי ציון: זה שהם קוראים לנו פולשים – לי אין את סוללת עורכי הדין שלהם, לי אין את הכסף שלהם.
<קטי ציון: אחרי כמה שנים שהם משכו אותנו בבתי המשפט, הם זורים חול בעיניי האנשים ובעיניי התקשורת.
<קטי ציון: הם גרמו לכך שההורים של בעלי כבר נפטרו.
<קטי ציון: הם גרמו לכך שבעלי היום 100% נכה.
<קטי ציון: אני היום מפרנסת יחידה, משלמת שימוש בקרקע.
<קטי ציון: הם מחייבים אותי ב-400,000 שרק הולכים ותופחים בבית המשפט.
<קטי ציון: סליחה, איפה הצדק?
<קטי ציון: אני באתי לפה כדי לדרוש צדק.
מירי רגב: צדק כן, אבל אני לא יכולה לשנות את החלטות בית המשפט.
<קטי ציון: מירי רגב, אני לא ארחיב.
<קטי ציון: לי יש 9 נכדים.
<קטי ציון: מה אני אומרת להם?
<קטי ציון: אני נמצאת פה בכנסת ישראל.
<קטי ציון: אם בבית משפט אין צדק, פה אני דורשת צדק.
מירי רגב: 100%, אבל אנחנו לא יכולים להפר החלטה של בית משפט.
<קטי ציון: אני דורשת צדק מהמדינה שהביאה אותנו לפה.
<קטי ציון: זאת המדינה שלי, יהודי לא יגרש יהודי.
<קטי ציון: יהודי לא יגרש מהבית יהודי.
<קטי ציון: איפה הרחמים?
<קטי ציון: זה משהו נורא מה שקורה פה.
<קטי ציון: אף אדם לא מאמין.
<קטי ציון: כולם חושבים שאנחנו גזלנים.
<קטי ציון: אנחנו לא גזלנים.
<קטי ציון: אנחנו נולדנו במקום וכל הפרצופים האלה נולדו במקום.
<קטי ציון: בעלי היום 100% נכות מביטוח לאומי.
<קטי ציון: ההורים של בעלי מתו.
<קטי ציון: את הירושה של ההורים של בעלי הם רוצים לגזול.
<קטי ציון: זה שלנו בזכות, כמו שמדינת ישראל פה בזכות.
<קטי ציון: מדינת ישראל פולשת?
<קטי ציון: הנה אחותי, היא נולדה בא'.
<קטי ציון: אנחנו התקלחנו עם דליים.
<קטי ציון: שועלים, נחשים.
<קטי ציון: הלכנו לבית ספר בשכונת בבלי.
<קטי ציון: היינו הספרדים היחידים.
<קטי ציון: קראו לי ערביה עד כיתה ה'.
<קטי ציון: גדלנו עם סטיגמה של שכונת עוני.
מירי רגב: את רוצה לדבר או שאת רוצה שנמצא פתרון?
מירי רגב: שבי בבקשה.
<קטי ציון: גם את הגישור הם משכו.
<קטי ציון: לא היה נציג של העירייה.
<קטי ציון: הם אמרו שזה לא תלוי בהם, שזה תלוי בעירייה.
<קטי ציון: הם משכו את התיק עד שהם הגיעו למקום שהם רצו להגיע.
<קטי ציון: מי כמוך יודעת שבית המשפט, זה תלוי מי אומר את המשפט.
<קטי ציון: זה קולגה שלהם.
<קטי ציון: משפט אחרון, בבקשה, אני מתחננת.
<קטי ציון: חמותי מתה.
<קטי ציון: בעלי וחמי היו עם זקן כזה והגיעו לדיון בבית המשפט.
<קטי ציון: אבל דן מור, הם לא מצאו חן בעיניו.
<קטי ציון: למה?
<קטי ציון: כי הם שחורים?
מירי רגב: תקשיבו, ב-09:30 נגמר הדיון.
מירי רגב: אם אתם רוצים רק לדבר, בבקשה.
<קטי ציון: תסתכל לי בעיניים.
<קטי ציון: אל תזרה חול.
<חנה בר רומנו: ליבנו עם התושבים.
<חנה בר רומנו: הבעלים של הקרקע הם גופים פרטיים.
<חנה בר רומנו: אנחנו פועלים לפי הדין.
<חנה בר רומנו: אנחנו נמלא כל מה שהדין יפסוק.
<חנה בר רומנו: לנו חשוב שהפינויים לא יתבצעו בכוח אלא יהיו פינויים בהסכמה ולפי פסיקות.
<חנה בר רומנו: יש פסיקות של בית משפט ואנחנו מחויבים לפעול לפי הפסיקות של בית המשפט.
דב חנין: אני מאוד מעריך שאנחנו מקיימים את הדיון הזה.
דב חנין: הכאב של התושבים כאן הוא איום ובאמת קשה לעמוד בפני המצוקה שלהם.
דב חנין: בכל זאת, אני רוצה להסביר בשתי דקות איך אני רואה את הבעיה.
דב חנין: אגב, הבעיה היא לא רק בעיה שלהם.
דב חנין: הם דוגמה של דברים שקורים גם במקומות אחרים.
מירי רגב: דב, תראה.
מירי רגב: אנחנו צריכים לתת פתרון נקודתי.
מירי רגב: יש פה החלטה של בית משפט עליון.
מירי רגב: לא לנסות להגיד פה דברים - - -
<רבקה חיילובסקי: ההחלטה היא לא לגבי כל התושבים, רק לגבי הרצל ציון.
<רבקה חיילובסקי: לגבי שאר התושבים הדיון נמצא בבית משפט המחוזי והוא יתקיים רק בנובמבר שנה הבאה.
<רבקה חיילובסקי: הוא לא אומר לך דברים נכונים.
<רבקה חיילובסקי: לגבינו אין עוד החלטה.
דב חנין: בנובמבר יהיו לנו בעיות אחרות.
דב חנין: גברתי, תני לי 3 דקות ואני מבטיח לתמצת.
דב חנין: מדינת ישראל שלחה אזרחים, בשנות החמישים או ב-1948 , כשהוקמה המדינה, לכל מיני מקומות.
דב חנין: זה קרה בגבעת עמל, זה קרה בכפר שלם.
דב חנין: אגב, מדינת ישראל שלחה אנשים גם לקיבוצים ולמושבים וחלק מהדברים האלה לא הוסדרו.
דב חנין: בקיבוצים ובמושבים, ועיני לא צרה באף אחד, הסדירו את העניין.
דב חנין: אף אחד לא יבוא היום לאנשים שהמדינה שלחה אותם למדינה או לקיבוץ וישאל אותם מי הם?
דב חנין: איפה סבא שלכם היה?
דב חנין: כולם הגיעו לשם על-ידי מדינת ישראל ולא מתוך זה שהם רצו.
דב חנין: אגב, גם בדואים המדינה שלחה לכל מיני מקומות.
דב חנין: יש לנו היום בעיה עם חלק מהמצבים האלה: כפר שלם, גבעת עמל ובדואים בנגב, שמדינת ישראל שלחה אותם ופתאום היא לא סופרת אותם.
דב חנין: רגע, רגע, מי אתם בכלל?
דב חנין: מה זה מי אתם בכלל?
דב חנין: מה זה הגיעו?
דב חנין: מאיפה הם הגיעו?
דב חנין: הם הגיעו מהירח.
דב חנין: עכשיו יש פה בעיה של פסיקה של בתי משפט.
דב חנין: הבעיה היא שאותם אנשים שנשלחו לשם לא קיבלו זכויות בעלות.
דב חנין: בית משפט מסתכל על החוק ושואל: איפה הזכויות שלכם בטאבו?
דב חנין: אין לכם זכויות.
דב חנין: מדינת ישראל שלחה אתכם?
דב חנין: זה בסדר, אבל זאת היסטוריה, אבל תראו לנו זכויות משפטיות.
דב חנין: אני אומר זאת בצער.
דב חנין: אני לא מבקר את בתי המשפט.
דב חנין: בתי המשפט פועלים לפי המשפט, לפי החוק.
דב חנין: הם לא פועלים לפי הצדק.
דב חנין: זה לא התפקיד שלהם, הם לא יודעים לפעול לפי הצדק.
דב חנין: לכן, גברתי, אני חושב שמי שנכשל פה, זה קודם כל אנחנו, הכנסת.
דב חנין: אנחנו, מדינת ישראל, אנחנו אחראים לאנשים האלה.
דב חנין: מי שהיה צריך לתת פתרונות זה הכנסת, כמו החוק שחברתי איילת שקד ואני מנסים לקדם על כפר שלם.
דב חנין: במקרה שלהם אין חוק.
מירי רגב: בוא נביא חוק בעניין שלהם.
דב חנין: כיוון שאנחנו מדינת ישראל נכשלנו ועיריית תל-אביב נכשלה כי היא מתייחסת אליהם כאילו שהיא מהאו"ם והם לא אזרחי תל-אביב.
דב חנין: כיוון שזאת הבעיה, יש עלינו חובה להתערב.
מירי רגב: אנחנו נביא הצעת חוק.
דב חנין: אני רוצה להגיד עוד משפט בעניין הזה.
דב חנין: ההתערבות שלנו היא גם מאוד אפשרות מכיוון שמבחינה כלכלית אפשר לפתור את הבעיה.
דב חנין: הרי האדמות שהאנשים האלה יושבים עליהם שוות הרבה כסף.
דב חנין: רוצים לבנות שם דברים באמת מאוד יפים.
<קריאה: 1,500 יחידות דיור.
<קריאה: הגדילו להם את התב"ע מ-400 ל-1,500.
<רבקה חיילובסקי: בזכותנו.
<רבקה חיילובסקי: הם הלכו וביקשו תוספת של יחידות דיור בזכותנו.
דב חנין: אז הולכים לבנות שם 1,500 דירות.
דב חנין: עיני לא צרה ביזמים, אבל מתוך 1,500 דירות אפשר גם למצוא 100-150 דירות לאנשים שחיים שם.
דב חנין: כלכלית זה אפשרי.
דב חנין: זה אולי יוריד מהרווחים, אני מבין את היזמים, אבל הם עדיין ירוויחו המון המון כסף.
דב חנין: זאת חובה של מדינת ישראל לטפל בעניין הזה.
דב חנין: זה חובה גם של עיריית תל-אביב לטפל בעניין הזה.
איילת שקד: עו"ד חלד, הבנתי שהגדילו את כמות הדירות מ-400 דירות ל-1,500 כדי להתחשב ביזמים שצריכים באמת לפנות את התושבים ולפצות אותם.
<גד חלד: ממש לא.
<גד חלד: קודם כל, היתה תכנית שקראו לה 1770, לפני התכנית הקיימת היום.
<גד חלד: התכנית הזאת אפשרה בערך 800 דירות.
<יוסי כהן: 960.
מירי רגב: התכנית היום, שנקראת 1770א, היא תכנית שמאפשרת בערך 900 דירות, כאשר 100 דירות נוספות ניקנו בכסף מלא.
מירי רגב: עיריית תל-אביב דורשת עלות מלאה עבור אותן דירות נוספות.
מירי רגב: זה במסגרת פרויקט של דיור בר השגה?
<גד חלד: לא.
<גד חלד: הואיל ויש מטלות פיתוח מאוד מאוד גבוהות בשטח, אזי העירייה הגדילה את הזכויות על-מנת שאותן מטלות פיתוח תאפשר הביצוע שלהן.
<יוסי כהן: יש עוד 15,000 מ"ר של משרדים ומסחר.
<יוסי כהן: זה לא כסף?
<גד חלד: אני רוצה להגיד מה הבעיה ומה הפיתרון.
<קריאה: הפיתרון הוא קודם כל חוק ותעצרו את הפינויים.
מירי רגב: אני לא יכולה לתת לכולם לדבר.
מירי רגב: באנו לדון בכנסת, לא איתכם.
מירי רגב: באנו לדון בפיתרון עם הנציג שלכם ואני לא יכולה לתת לכולם לדבר.
מירי רגב: השעה 09:30 ויש לי דיון אחר.
מירי רגב: תנו לי לקדם את העניין הזה.
<גד חלד: כמי שמלווה את הדבר הזה מאז 1986 אני אגיד מה הבעיה ואומר גם מה הפיתרון לה.
<גד חלד: אני אמחיש לך את זה בדוגמה הבאה.
<גד חלד: כשהבת שלי - - -
<קריאות: תפסיק עם זה, תפסיק לדבר על הבת שלך.
<מיטל להבי: מ-1986 אתה מתפרנס מהתיק הזה.
<קריאה: אתה מקבל 100,000 שקלים כל חודש.
מירי רגב: ב-9:30 הדיון מסתיים.
מירי רגב: אם אתם רוצים לסיים את זה בצעקות ביניכם, אני יוצאת מהדיון.
<גד חלד: כשהבת שלי מתחתנת, אז מה אני עושה?
<גד חלד: אני לא אומר לה – אני עוזר לה מה שאני יכול.
<גד חלד: מה בעצם קרה כאן?
<גד חלד: היתה חשיבה שהקרקע הזאת מולידה אין סוף זכויות.
<גד חלד: זאת היתה החשיבה.
<גד חלד: חברת דיור פינתה בערך 200 משפחות.
<גד חלד: חברת אלעד רכשה את זה עם 110 משפחות ופינו 60 משפחות.
<גד חלד: כמה משפחות יש היום?
<גד חלד: 150 משפחות.
<יוסי כהן: אף פעם לא עשו סקר עם התושבים.
<גד חלד: למה זה קורה?
<קריאה: אל תשקר, אל תשקר.
<קריאה: תכבד את עצמך.
<קריאה: אתה אפילו לדיון של מרוז לא הגעת.
מירי רגב: אני לא יכולה לסכם את הדיון.
מירי רגב: אני הולכת לחדר לסכם את הדיון בלבד.
מירי רגב: אני לא יכולה, אני מצטערת.
מירי רגב: אני ממש מנסה.
מירי רגב: הזזתי דיון בשביל הדבר הזה.
מירי רגב: זה בלתי אפשרי לעבוד כך.
<גד חלד: הפיתרון הוא הידברות.
<גד חלד: עוד לא פונה משם מישהו אחד.
מירי רגב: קודם כל, אני אומרת לך שאני אביא הצעת חוק.
מירי רגב: יש 150 דיירים.
מירי רגב: כולם רוצים להרוויח, אין לי שום בעיה עם זה שאנשים ירוויחו.
מירי רגב: יש לי בעיה עם זה שאנשים שיושבים על הקרקע כל-כך הרבה זמן מפונים במחיר - כל הכבוד לך שאתה נותן לה 250,000 שקלים, היא לא יכולה לקנות בזה כלום.
מירי רגב: אתה יודע את זה.
מירי רגב: אני חושבת שאנחנו צריכים להגיע לפיתרון מוסכם.
מירי רגב: הפיתרון הכי נכון זה לפנות לעירייה ולדבר גם עם ארנון ועם ראש העיר, שקודם כל יתנו להם יותר זכויות דירה ויותר דירות.
מירי רגב: גם עיריית תל-אביב רוצה לפתור את הבעיה, היא לא מהאו"ם.
מירי רגב: הם גם בחרו בכם.
מירי רגב: דווקא צפון תל-אביב בחרו בכם.
מירי רגב: אז תוכלו לתת מענה אמיתי לתושבים ואז זה יהיה אחד תמורת אחד.
מירי רגב: זאת אופציה שאפשר לעשות.
מירי רגב: אני אחראית על מהלכי תכנון ובנייה.
מירי רגב: אני אבקש לעצור את כל הפרויקט הזה.
מירי רגב: בינת שוורץ אמורה להיות פה ב-9:30.
מירי רגב: אני אכניס אותה אלי לחדר, אני אדבר איתה ונראה מה אפשר לעשות עם העניין הזה של התכנית הארצית של גבעת עמל.
מירי רגב: זה אחד, אם אתם באמת רוצים לבוא מתוך הידברות.
מירי רגב: אופציה שנייה היא להביא שמאי שמוסכם על ידנו והוא יגיד מה ערך הדירה.
מירי רגב: אם ערך הדירה הוא 1.5 מיליון, תיתנו להם 1.5 מיליון.
מירי רגב: אם ערך הדירה הוא 900,000 שקלים, תיתנו לה 9000,00.
מירי רגב: זאת אופציה שנייה.
<גד חלד: זה היה בבית משפט, זה נעשה.
<גד חלד: זה נעשה כבר.
מירי רגב: אנחנו רוצים לפתור את הבעיה.
מירי רגב: על-פי בית המשפט זה נעשה.
מירי רגב: אתה תפנה אותו מחר, אתה פעלת לפי בית המשפט ואף אחד לא יכול להגיד לך כלום.
מירי רגב: מבחינה אנושית, מבחינת התנהגות לקהילה, מבחינת איך מי שאתה מייצג מתנהג לקהילה – הוא יוצא אפס.
מירי רגב: בסך הכול מדברים על 150 איש.
מירי רגב: לא מדברים פה על כמויות ולא מדברים על מסות של אנשים.
מירי רגב: מדברים על 150 איש שצריך להגיע איתם לפתרון מוסכם.
<רונן יפו: אנחנו נכונים לעשות את זה.
<רונן יפו: אנחנו מסכימים לפשרה, הם לא הסכימו עד היום.
מירי רגב: אדוני המנכ"ל.
מירי רגב: אתה רוצה לתת לו 250,000 שקלים.
מירי רגב: אני אומרת לך שעם 250,000 שקלים אי-אפשר לעשות כלום.
<רונן יפו: אני אומר לך שבחדרי חדרים הסכומים הם אחרים גם.
מירי רגב: עזוב אותי מחדרי חדרים.
מירי רגב: אני אומר דבר פשוט.
מירי רגב: צריך להגיע להבנות.
<גד חלד: צריך לדבר.
מירי רגב: בסדר, לדבר צריך, אבל ברמה שתקדם אותנו.
<גד חלד: בסופו של דבר אנשים מתפנים בהסכמה.
<גד חלד: אין אחד שפונה שלא בהסכמה.
<רונן יפו: בימים אלה משפחות הגיעו להסכמות.
מירי רגב: מחר אתה לא יכול לפנות את משפחת ציון כי אין הסכמה, נכון?
<גד חלד: שם אין הסכמה ויש פערים.
<הראל רפאלי: בעניין של משפחת ציון.
<הראל רפאלי: אני קורא לאילת שקד להיכנס למגשר שטיפל בנושא.
מירי רגב: אני לא באתי לדבר רק על משפחת ציון.
מירי רגב: סליחה, אני באתי לדבר על שכונה שלמה.
<הראל רפאלי: אני גר בגבעת עמל.
<הראל רפאלי: בגבעת עמל א', אקירוב, יחד עם עיריית תל-אביב, יחד עם מנהל מקרקעי ישראל, פינה את כל 200 המשפחות ונתן להם דירה תמורת דירה.
<גד חלד: לא נתן להם דירה תמורת דירה.
<הראל רפאלי: היו לי הרבה שעות איתו.
<הראל רפאלי: הוא רק שומע את זה, הוא קופץ.
<הראל רפאלי: ניקח את החוזים שלהם ואת הקריטריונים שלהם ואת לא רואה את השכונה הזאת בכלל, היא לא קיימת.
<הראל רפאלי: יחד עם זאת, חלק מהמשפחות, איפה שהם בונים את כפר בבלי – היתה משפחה שקוראים לה משפחת חנש.
<הראל רפאלי: משפחת חנש, באותה סיטואציה.
<הראל רפאלי: אנחנו מצהירים בזאת שעל אותם קריטריונים שפינו את משפחת חנש והם הולכים להרים את שלושת המבנים, אנחנו מתפנים.
מירי רגב: אתה אומר שאתה רוצה את הקריטריונים של אקירוב והם אומר שהם מוכנים עכשיו לאמץ.
<גד חלד: יותר מהקריטריונים של אקירוב.
מירי רגב: אל תגיד יותר.
<הראל רפאלי: עכשיו אנחנו מתפנים.
<קריאה: צריך להקליט.
<גד חלד: לא צריך להקליט, אני חוזר על זה כל הזמן.
<גד חלד: יותר מאקירוב.
מירי רגב: משום שהתחייב פה עורך-דין גד - - -
<גד חלד: יש פה את מנכ"ל החברה.
מירי רגב: כמובן, ישר מעבירים את זה למנכ"ל.
<גד חלד: לא, אני חוזר על אותו משפט כל הזמן.
מירי רגב: מאחר ואתם מוכנים לאמץ את הקריטריונים של אקירוב, ומשום שהנציגים פה כולם אמרו שהם רוצים את הקריטריונים של אקירוב - - -
<יוסי כהן: אפילו כרצון טוב הוא הציע קצת יותר.
מירי רגב: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שאנחנו לא מפנים אף אחד בכוח.
מירי רגב: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שהחברה פעלה על-פי החלטות בית המשפט העליון וטוב שכך היא עשתה.
מירי רגב: אני רוצה לומר לשבחו של היזם, שהוא רוצה לתת מעבר כדי לפתור את הבעיה בצורה אנושית.
מירי רגב: האמירה של רצון לפתור משהו בצורה אנושית לא יכולה להסתיים כך אלא צריכות להיות לזה נגזרות.
מירי רגב: כדי שיהיו לזה נגזרות, אבקש את הדבר הבא: אחד.
מירי רגב: אנחנו נקים פה צוות עם חבר כנסת, נציג החברה ונציג השכונה.
מירי רגב: אני מבקשת שמי שינהל את המשא ומתן עם הצוות זה דב חנין, כי דב חנין לא מעורב רגשית בעניין הזה.
דב חנין: מעורב מאוד.
מירי רגב: דב חנין, זבולון קלפה ואיילת שקד.
מירי רגב: הם יהיו השלושה מבחינת הכנסת.
מירי רגב: יש פה שילוב נכון מבחינת האינטרסים.
מירי רגב: אתם תחליטו מי מייצג אתכם והתושבים יחליטו מי מייצג אותם.
<קריאה: מה עם ההריסה מחר?
מירי רגב: עיריית תל-אביב תקבע מי בצוות הזה.
מירי רגב: אני אדבר גם עם רון חולדאי ועם ארנון גלעדי.
מירי רגב: פינוי אנשים בכוח מגבעת עמל, לא נכון לאף אחד.
<חנה רומנו בר: גם העירייה תומכת בקריאה הזאת.
מירי רגב: אני מאוד שמחה שהעירייה תומכת אבל לא מספיק לתמוך, גם צריך לעשות.
מירי רגב: העירייה צריכה לעשות.
מירי רגב: ראש העיר נבחר עכשיו, הוא מלא מוטיבציה והוא צריך לעשות.
מירי רגב: לכן, ארבעת הגורמים האלה צריכים להיפגש יחד ולקבוע.
מירי רגב: אני מוכנה להתערב, בהתערבות הוועדה, מול מנהל מקרקעי ישראל ובינת שוורץ, שיאפשרו יותר דירות כדי לתגמל אם צריך לתגמל.
מירי רגב: אדוני המנכ"ל ואדוני עורך הדין.
מירי רגב: אנא מכם, תגיעו לסיכום הגיוני.
מירי רגב: אני מבקשת מהיועצת המשפטית של הוועדה לנסח הצעת חוק שתיתן פיתרון כמו שאנחנו נותנים בסוגיית כפר שלם.
מירי רגב: צריך לתת פיתרון לאוכלוסייה שמדינת ישראל יישבה.
מירי רגב: צריך לתת להם את הזכויות שלהם.
מירי רגב: אנשים צריכים לקבל את הזכויות שלהם.
מירי רגב: אני מבקשת לעצור את הפינוי מחר, להגיע להבנה.
מירי רגב: אחרי חנוכה אקיים דיון נוסף.
מירי רגב: אני רוצה להגיד לכם שמגיעות כאן מחיאות כפיים לא רק לי אלא גם להם.
מירי רגב: למה להם?
מירי רגב: כי אילולא הרצון הטוב – הם הולכים על-פי בית המשפט.
מירי רגב: בית המשפט קובע ואנחנו לא יכולים לשנות את החלטת בית המשפט.
מירי רגב: אני רוצה להגיד לכם שאני מאוד מעריכה את זה שהגעתם.
מירי רגב: אני לא רואה את זה כמובן מאליו.
מירי רגב: אני מבקשת ממך, תשמע גם את מה שאני אומרת בין השורות.
מירי רגב: אתה מבין היטב במילים.
מירי רגב: אנא מכם, נסו להגיע לפיתרון הוגן ויעיל כמו שהיית רוצה גם לבת שלך.
מירי רגב: טוב, חברים, מי יכול להצביע?
מירי רגב: זאת אני.
מירי רגב: משה כאן?
שולי מועלם-רפאלי: כן, משה כאן.
שולי מועלם-רפאלי: הוא שקט.
מירי רגב: משה כאן.
מירי רגב: עמאר כאן?
מירי רגב: עמאר כאן.
מירי רגב: רינה פרנקל?
מירי רגב: רינה כאן.
שולי מועלם-רפאלי: אני במקום זבולון.
מירי רגב: יפעת קריב?
יפעת קריב: אכן כאן.
מירי רגב: אה, את מצביעה?
מירי רגב: ממש לכבוד הוא לנו.
יפעת קריב: גם לי.
מירי רגב: נחמן שי – איננו.
מירי רגב: מי מצביע במקומו?
משה מזרחי: אני.
מירי רגב: מזרחי.
מירי רגב: זבולון קלפה – שולי.
מירי רגב: אזולאי – איננו, אייכלר – איננו, דוד צור – נמצא, תמר זנדברג – כאן.
מירי רגב: טלב – איננו.
מירי רגב: ודב חנין – נמצא.
מירי רגב: אנחנו בעצם מצביעים בשתי רוויזיות, רוויזיה אחת של חבר הכנסת דב חנין ורוויזיה שנייה של יושבת-ראש הוועדה.
מירי רגב: ואנחנו נתחיל ברוויזיה של דב חנין, בבקשה.
מירי רגב: יש לך בדיוק חמש דקות להציג את הרוויזיה ולאחר מכן אנחנו נצביע בעד הרוויזיה או נגדה.
מירי רגב: תמלילן, בבקשה, היועצים המשפטיים, שיהיה פה שקט בבקשה במהלך ההצבעות.
דב חנין: אני ביקשתי לקיים בוועדה דיון מחודש בסוגיה אחת, שהיא הוספה של ארבע הגדרות לחוק: פליט, מבקש מקלט, אדם הזכאי להגנה משלימה ומבקש הגנה משלימה.
דב חנין: אני אנצל פחות ממסגרת הזמן שגברתי נתנה לי, אני רק אנסה להסביר למה הדבר הזה מאוד חיוני.
דב חנין: זו איננה רוויזיה פורמלית, זו רוויזיה שנועדה להשיג את מה שגם הממשלה טוענת שזו מטרת החוק.
דב חנין: הממשלה אומרת: אנחנו מעוניינים להבחין בין אנשים שהם פליטים או מבקשי מקלט, שהם ראויים להגנה בישראל מבחינת המדינה, המדינה גם מחויבת אליהם מבחינת הדין הבין-לאומי, לבין אנשים אחרים, אותם מסתננים שהם מבקשי עבודה או שבאו לישראל מטעמים אחרים ואינם זכאים לשום הגנה מטעמה של מדינת ישראל.
דב חנין: הדרך היחידה להבחין בחוק הזה בין שני סוגי האנשים השונים האלה היא בהוספת ההגדרות שאנחנו מציעים.
דב חנין: אם לא יוספו ההגדרות האלה אנחנו נמצאים בסכנה שגם אנשים שהמדינה מעוניינת להתייחס אליהם על-פי אמנת זכויות הפליטים, שהם פליטים או מבקשי מקלט או אנשים שזכאים להגנה משלימה או מבקשי הגנה משלימה, יטופלו באמצעים שהחוק נותן, שהם אמצעים דרסטיים, דרקוניים, מרחיקי לכת.
דב חנין: בין אם מדובר בכליאה לאורך של כשנה במין מתקן כליאה סגור ללא הליך משפטי ראוי, מדובר ללא ספק בעונש שהוא מאוד קשה, קיצוני, מרחיק לכת, ובין אם מדובר בכליאה באותו מתקן כליאה שהוא מוגדר כפתוח, ואכן הוועדה עשתה תיקונים לגביו שהם בסך הכול תיקונים חיוביים, אבל בסופו של דבר עדיין אותו מתקן דומה מדי לבית-סוהר.
דב חנין: אבל להבדיל מבית-סוהר באותו מתקן כליאה שקרוי פתוח לא קבועה מסגרת הזמן שבה האדם יכול להיות כלוא או מוחזק באותו מתקן.
דב חנין: ולכן אנחנו עלולים להגיע למצב של סוג של ענישה אפקטיבית, ארוכה, שאיננה כפופה להליכים משפטיים ראויים וכדומה.
דב חנין: כל הדברים האלה הם דברים שהמדינה יכלה במידה מסוימת של הצדקה לקדם אותם כשלא מדובר בפליטים ומבקשי מקלט.
דב חנין: אבל כדי שאנחנו כולנו נבחין בין פליטים ומבקשי מקלט לבין אותם אנשים שעליהם המדינה מבקשת להחיל את האמצעים הדרקוניים ומרחיקי הלכת שבחוק אין לנו מנוס אלא להוסיף את ההגדרות.
דב חנין: בהיעדר ההגדרות האלה, גברתי היושבת-ראש, החוק פגום באופן מאוד מאוד עמוק ויסודי ואיננו מאפשר להשיג מטרה שהמדינה מצהירה לפחות שהיא מעוניינת להשיג, וזה מאבק ומלחמה באנשים שאינם פליטים, אינם מבקשי מקלט, אלא הם מסתנני עבודה שבעצם נכנסים לישראל כדי לעבוד בתחומיה.
מירי רגב: מי בעד לקיים דיון מחדש בנושא שדב חנין הציע?
מירי רגב: 3 בעד.
מירי רגב: 7.
מירי רגב: בעד ההצעה של חבר הכנסת דב חנין – 3
מירי רגב: ההצעה נפלה.
מירי רגב: הצעת הרוויזיה שלי.
מירי רגב: אני חשבתי רבות אחרי הצעת החוק הזאת, וחשבתי שההצעה הזאת לא מביאה לידי ביטוי אמיתי את הסוגיה של הטיפול במסתננים.
מירי רגב: יש בעצם עוד 60,000 מסתננים שאנחנו לא נותנים להם ביטוי.
מירי רגב: ואני חושבת שההצעה הזאת צריכה להיות יותר נוקשה, אני חושבת שאנחנו מעבירים את מרכז הכובד מתל-אביב לבאר-שבע ולפריפריה.
מירי רגב: ולכן החלטתי שצריך לדון בכל החוק הזה מחדש, ולהביא מצב שבעצם החוק הזה יביא לשנתיים, מהרגע הראשון החוק צריך להיות שנתיים כליאה מלאה של כולם שבמהלכן יחליטו מי פליט ומי מסתנן.
מירי רגב: ואת זה אני בעצם מבקשת להביא להצבעה, בבקשה, את כל ההצעה כולה.
דוד צור: אני חושב שקודם כול החוק הזה הוא חוק מידתי, בהקשר שהוא נותן את הפתרון כרגע, שבג"ץ שם אותנו במקום שאנחנו היינו צריכים לפתור בעיה כרגע.
דוד צור: לגבי הפתרון הכולל של בעיית הזרים, אני מסכים אתך שהוא לא נותן פתרון החוק הזה, אבל אי-אפשר דרך החוק הזה לפתור את כלל בעיית הזרים.
דוד צור: אני הייתי מאוד שמח שבעיית הזרים הייתה נפתרת עם עוד כמה מתקנים כאלה אולי או בהמשך עם הסדרים, אבל בטח לא בפריזמה של החוק הזה.
דוד צור: אני מאוד מופתע, למען האמת, אני חושב שאי-אפשר כרגע לעצור את זה.
יפעת קריב: אז מה אתה מציע בעצם?
דוד צור: אני מציע להתנגד לרוויזיה של יושבת-ראש הוועדה.
יפעת קריב: אתה מציע רוויזיה אחרת?
דוד צור: אני לא מציע שום רוויזיה.
דוד צור: אני מציע להפיל את הרוויזיה של יושבת-ראש הוועדה ולתמוך בחוק כמו שתמכנו קודם, עם כל הכבוד לרוויזיה של חבר הכנסת חנין.
רינה פרנקל: כן, אני מצטרפת לדוד.
דוד צור: אני מבקש להפיל את הרוויזיה.
מירי רגב: אוקיי, אני מצביעה.
מירי רגב: אתה בהחלט הצלחת לשכנע אותי, אני אחליט איך אני מצביעה.
מירי רגב: מי בעד הרוויזיה שלי?
מירי רגב: 3.
מירי רגב: מי נגד הרוויזיה שלי?
מירי רגב: 5.
מירי רגב: בעד הצעת הרוויזיה של יושבת-ראש הוועדה – 3
מירי רגב: נמנעים – 1
מירי רגב: אכן הרוויזיה שלי נפלה.
מירי רגב: בוקר טוב לכולם, אנחנו בדיון השלישי והאחרון בסוגיית ההתייחסויות הכלליות בעניין חוק להסדרת התיישבות בדואים בנגב.
חנא סוייד: יש לי הצעה לסדר-היום, גברתי.
מירי רגב: תמתין, ואני אתן לך את זכות הדיבור.
מירי רגב: אני לא מתכוונת שיפריעו היום, כי זה בדיוק בזמן וכי הבטחתי לאנשים לדבר, וזו רשימת הדוברים, ואנחנו מסיימים את זה היום ב-11:00 – מבחינת חברי הכנסת, זאת הרשימה: עמאר, דוד צור, זועבי, מסעוד, רינה, מיכל רוזין, ניצן הורוביץ, חיליק בר, עמר בר-לב, נחמן שי, מרב מיכאלי, עפו אגבאריה וטלב אבו-עראר.
מירי רגב: אלה הדוברים, כל אחד שלוש דקות; שלא יגיד, לא אמרתי, כן אמרתי, שלוש דקות דיבור.
מירי רגב: מבחינת האזרחים: אברם וכלי, עוד יושב-ראש המועצה של המועצה לכפרים בלתי-מוכרים – זה כבר השלישי; הרב משה יהודאי, עמית ברק, אימן אבו-חמוד, התאחדות האיכרים, עבד אל עסאם ועדי ארבל.
מירי רגב: אלה האנשים שמדברים בשעה הראשונה.
מירי רגב: סליחה, כשאני אסיים את דברי, מי שלא הקראתי את שמו והוא נרשם, שידבר אתי.
מירי רגב: בשעה השנייה, כפי שהבטחתי, רבע שעה למציגי תוכנית אחרת.
מירי רגב: אין התייחסויות של הקהל.