GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנא סוייד: דרך אגב, השופט גולדברג מחה על כך שבית המשפט לא קיבל - - -
מירי רגב: תקשיבו רגע, עד עכשיו הדיון התנהל, אף אחד לא הפריע לכם למרות שהיה לנו מה להגיד על מה שאמרתם, אז אנא מכם, תחזרו לכבד את הדיון הזה.
משה זלמן פייגלין: היה לי הרבה מאוד מה לומר על מה שנאמר עד עכשיו, שתקתי, אני מבקש שגם ההפך יהיה.
אחמד טיבי: תתני עוד דקה לחבר הכנסת קלפה.
מירי רגב: אני נותנת לו.
מירי רגב: תודה רבה לך, אני מודה לך.
זבולון כלפה: לא, לפי ההפרעות שהיו פה עוד 3.
אחמד טיבי: אין לנו בעיה שתדבר גם עוד 3.
זבולון כלפה: אז קודם כל, אל"ף, אני אומר בסופו של דבר אי אפשר לבוא ולטעון כלפי בית המשפט מחד ומצד שני להתעלם מהפסיקות שלו לאורך כל הדרך.
זבולון כלפה: במשך שנים ארוכות התבררו למעלה מ-80 תביעות ואף לא אחת מהן בסופו של דבר הגיעה למיצוי לטובתם של התובעים, תמיד המדינה היתה בצד של הזוכים.
זבולון כלפה: אי אפשר לבוא ולטעון שאין צדק כי זה בית המשפט, עם כל הכבוד, חבר הכנסת סוייד, זה בית המשפט, האמן לי שאני לא ישבתי שם.
מירי רגב: אל תתייחס אליהם, תדבר עניינית, עזוב עכשיו, תדבר עניינית, אחר כך הם מגיבים ואתה מגיב.
חנא סוייד: מה זה "אל תתייחס אליהם"?
חנא סוייד: איזו אמירה זו?
מירי רגב: אני אומרת לא להתייחס להערות עכשיו, זה בלתי אפשרי.
חנא סוייד: להערות, לא אליהם.
אחמד טיבי: את מתכוונת "אל תפנה אליהם".
מירי רגב: אל תתייחס להערות שמופנות אליך.
אחמד טיבי: את מתכוונת בעברית "אל תפנה אליהם", לא "אל תתייחס".
מירי רגב: אל תתייחס להערות שמגיעות אליך מהקהל, אם הוא בצד השמאלי של השולחן או בצד הימני של השולחן.
חנא סוייד: בסדר, זה אני מקבל.
אחמד טיבי: "לפנות" לא "להתייחס".
אחמד טיבי: יש משמעות שלילית ל"אל תתייחס".
מירי רגב: בוא עכשיו נתייחס לעניין הזה 5 דקות.
אחמד טיבי: בוא נפתח את העניין הזה.
זבולון כלפה: אני חושב שבסופו של תהליך, בתור אחד – לחדש לחלק מכם לפחות, אני יליד הנגב, נולדתי בנגב, חי בנגב, ובעזרת השם גם אחרי 120 נשאר בנגב, לשביעות רצונם או למורת רוחם של חלק מהאנשים, אלה לפחות חלק מהתוכניות – ובתור אחד שחי בנגב ומכיר את הנגב במשך כל 50 השנים האחרונות אי אפשר להתעלם מהמציאות שיש בעיה שלאורך מספר שנים לדעתי קצת התעלמו ממנה ובאמת נדרש פה איזשהו פתרון מערכתי.
זבולון כלפה: שהמדינה נכון להיום – דרך אגב, נאמרו פה כל מיני אמירות על ידי ח"כים שונים לגבי העניין שלא צריך פה את הנושא של החוק אלא אפשר להשתמש בכלים אחרים כדי ליישם, המדינה ניסתה ופעלה אבל לצערי לא בצורה מלאה כי לא יעזור שום דבר, בנושא של האכיפה אנחנו חלשים בסופו של תהליך, והמציאות מוכיחה, טופחת לנו בפנים שמדינת ישראל לא אוכפת.
זבולון כלפה: היא לא משתמשת בכלי אכיפה כמו שצריך וזה חלק גדול מהבעיה.
זבולון כלפה: זה נכון כלפי חינוך של ילדים בבית, זה נכון גם ביחס של מדינה לאזרחיה.
זבולון כלפה: לא יכול להיות שישנם כללים שהם פתאום מתגמשים בכל מיני חוקים.
זבולון כלפה: אתם מכירים עוד אוכלוסייה למשל שבצורה מוצהרת מאפשרים לה לעבור על חוקי מדינה, כמו למשל חוק הביגמיה?
זבולון כלפה: יש כזה דבר באיזשהו מקום?
זבולון כלפה: כמו למשל חוק התכנון והבניה?
זבולון כלפה: יש כזה דבר באיזשהו מקום נוסף?
חנא סוייד: כן, בהתנחלויות.
מירי רגב: הבטחת, חנא.
חנא סוייד: הוא שואל.
מירי רגב: הבטחת.
מירי רגב: גם אתה שאלת ולא ענו לך.
מירי רגב: חנא, הבטחת.
מירי רגב: בבקשה, זבולון.
זבולון כלפה: לכן אני חושב שבסופו של תהליך יש פה איזשהו מהלך שאני אומר אמיתית, ויודע את זה השר בגין, ישבנו ארוכות, דעתי לא נוחה מהפתרון שמוצע פה ואני חושב שצריך לבצע פה עוד לא מעט שינויים, החוק הזה חסר בדברים מהותיים מאוד.
זבולון כלפה: אל"ף, בפרק של ההגדרות, זה פשיטא, אבל גם בפרק של התכנים עצמם, הכותרת עצמה לא תואמת את התוכן לאחר מכן, כי אם עסקינן בהסדרת התיישבות הבדואית, הפרק על ההתיישבות משום מה, אני לא רואה אותו קיים.
זבולון כלפה: יש פה יותר התעסקות עם הצד של הסדרת תביעות הבעלות אבל בתוך אחד שהוא בוגר גירוש שהמדינה מבצעת, 8 שנים אחרי, או 9 שנים אחרי עוד מעט, בצד של ההתיישבות המדינה מאוד מאוד חלשה לאחר מכן בביצוע.
באסל גטאס: תצביע נגד החוק.
נחמן שי: למה ההשוואה הזו?
נחמן שי: מה זה שייך אחד לשני?
מירי רגב: נחמן.
נחמן שי: זה ממש שני דברים שלא נוגעים אחד לשני.
מירי רגב: אתה רשום לזכות דיבור, למרות שלא נרשמת רשמתי אותך לזכות דיבור.
אחמד טיבי: חבר הכנסת קלפה, מה אתה תציג לי?
מירי רגב: אחמד טיבי, אני לא רוצה להתחיל - - -
אחמד טיבי: אולי כל אחד מהצד שלו יציע הצעה לסדר, כל אחד מהצד שלו יבטל את החוק.
זבולון כלפה: אני לא שולל את זה, אני לא שולל את זה.
מירי רגב: ישבנו בשקט כל זמן שהח"כים האחרים דיברו.
באסל גטאס: יש הסכמה בינינו.
מירי רגב: יפה מאוד, אני שמחה.
אחמד טיבי: אבל סוף סוף אנחנו מסכימים שהחוק רע.
אחמד טיבי: אתה מהצד שלך ואני מהצד שלי.
זבולון כלפה: אנחנו לומדים פה מושג חדש על הדמוקרטיה בישראל.
מירי רגב: אחמד טיבי, אני קוראת לך לסדר בפעם הראשונה.
זבולון כלפה: כשמדברים מצד אחד של המפה אז הדמוקרטיה עובדת ויש שקט, כשקצת מעיזים להעלות דעות אחרות שונות, אני שומע בשבוע שעבר - - -
באסל גטאס: דווקא מסכימים.
חנא סוייד: להפך, אתה מדבר דברי טעם, יפה, אתה מדבר דברי טעם, אני חייב להגיד לך.
מירי רגב: חנא סוייד, קריאה ראשונה.
באסל גטאס: החוק בא להסדיר רק את הבעלות על הקרקע, זה נכון.
מירי רגב: ככה, כי אני ביקשתי שיהיה כאן שקט.
עיסאווי פריג': חברת הכנסת רגב, אל תיכנסי לקריאות.
אחמד טיבי: תחשוב על ההצעה שלנו.
זבולון כלפה: לכן אני חושב שבסופו של דבר, אל"ף, נדרשת מאתנו בוועדה פה עבודה יסודית ומעמיקה.
זבולון כלפה: ושבאמת בסופו של תהליך החוק אכן יקנה באמת את הכלים האמיתיים כדי להתמודד עם המציאות שקורית בנגב ולא לתת לעסק להמשיך ולתפוח ולהתפתח בצורה שבה הוא קורה.
זבולון כלפה: כי בניגוד לאלה שחושבים – כל אחד שנוסע על הצירים רואה רק אפס קצהו של המציאות, המציאות היא הרבה יותר מסובכת ומורכבת, אני מציע לכם להיכנס לעומק השטח.
זבולון כלפה: אנחנו מגדלים בנגב, נוטעים עצים, יש לנו לא מעט קרקעות בהרבה מקומות שונים ומגוונים, אני מסתובב ורואה את הדברים האלה מקרוב ואני אומר לכם שנדרש פה באמת: אחד, פתרון מערכתי, שאני חושב שבחוק הזה הוא חסר כי חסרה פה הסוגיה של הסדרת ההתיישבות.
זבולון כלפה: חסר פה פרק נוסף משמעותי, כל הנושא שמצד אחד מדברים על עידוד מקורות תעסוקה – ואתמול בוועדת הכספים העברנו לפרויקט הזה שכולם מתהדרים בו - - -
מירי רגב: משפט סיכום, זבולון.
אחמד טיבי: מגיעה לו עוד חצי דקה.
<קריאה: זה כבר 10 דקות.
מירי רגב: זבולון, משפט סיכום.
זבולון כלפה: שכולם מתהדרים בפרויקט של "עידן הנגב", אז עבר לשם תקציב נוסף כדי באמת לעודד מקורות תעסוקה נוספים בנגב לכלל האוכלוסייה בנגב, גם הבדואית וגם היהודית.
זבולון כלפה: אבל גם הסוגיה של החינוך שהיא בסופו של דבר חלק מליבת העניין, כי מצד אחד - - -
מירי רגב: תודה רבה, זבולון.
זבולון כלפה: שניה, משפט אחרון.
מירי רגב: זהו, מספיק.
זבולון כלפה: האכיפה לבד ללא חינוך זה לא דבר שהוא נותן תוצאות.
אחמד טיבי: אולי נקבל את ההצעה שלו להשעות את החוק, לבטל אותו?
זבולון כלפה: לא, זאת לא היתה ההצעה שלי, אל תכניס לי מילים לפה.
אחמד טיבי: זה מה שהבנתי, שהחוק לא טוב.
זבולון כלפה: אני מוכן לאחר מכן לשבת אתך באחד על אחד ולהסביר לך מה היתה כוונתי.
אחמד טיבי: אז החוק טוב או לא טוב?
זבולון כלפה: נדבר על זה אחר כך בינינו, אני מוכן בשמחה.
חנא סוייד: יש פה שני אנשי נגב, קלפה ואבו עראר, אולי ניתן להם לפתור את העניין הזה ואנחנו נלך הביתה?
מירי רגב: שמוליק דוד, בבקשה, משתי"ל, 3 דקות, לאחר מכן חברת הכנסת אורית סטרוק.
חנא סוייד: לא, אני סומך על אבו עראר.
זבולון כלפה: אם אתה סומך רק עליו אז זה לא טוב, מה שהצעת.
חנא סוייד: לא, לא רק עליו.
מירי רגב: מה קרא לך, זבולון?
זבולון כלפה: לא, אני רואה כל הזמן - - -
אחמד טיבי: אל תקראי לו קריאה לסדר, בכל זאת מדובר בח"כ יהודי.
מירי רגב: שמוליק, בבקשה.
<שמואל דוד: נעים מאוד, אני מרכז את המטה לשוויון בצדק לבדואים ויועץ בשתי"ל.
<שמואל דוד: השר לשעבר בגין פתח בקביעה הלכאורה טריוויאלית שהמדינה רואה בבדואים אזרחים שווים, קביעה שלכאורה היתה מיותרת אבל למעשה היא מאוד מאוד חשובה כי היא לגמרי מופרכת.
<שמואל דוד: המדינה רחוקה מלראות באזרח הבדואי שווה, משיעורי תמותה בלידה, דרך טיפת חלב, דרך הכביש לבית ספר, דרך הכניסה לגן, דרך הרבה מאוד שירותים שאני אותה רואים אותם כבסיסיים לאזרח ישראלי, האוכלוסייה הזאת – אגב, מוכרים ושאינם מוכרים – מופלית בהם לאורך כל הדרך באופן עמוק, שיטתי, עקבי, ולכן הקביעה הזאת היא מצערת.
<שמואל דוד: שנית, המדינה הצליחה להסדיר – היתה לה הצלחה מדהימה, הוקוס פוקוס, עשרות חוות בודדים להפוך אותם רטרואקטיבית למיזמים תיירותיים, חקלאיים, להלבין בניה בלתי חוקית, למחוק תביעות ולאכוף את החוק על הפרקליטות שהתנגדה לחוק הזה באופן תקיף כי ראתה שם אוסף שלם של בעיות מבחינת החוק הישראלי.
<שמואל דוד: החוק הזה איננו חוק להסדרת התיישבות כי הוא לא מסדיר שום התיישבות, כי אין בו התיישבות, כי אין בו קריטריונים להסדרת התיישבות, כי אין בו אמירה לגבי איזה יישובים יוסדרו ואיך הם יוסדרו.
<שמואל דוד: החוק הזה מסתיר את אי הסדרת ההתיישבות ומתחבא מאחורי תוכנית המתאר, כשתוכנית המתאר יש בה אזורי חיפוש לבדואים.
<שמואל דוד: מה זה אזורי חיפוש?
<שמואל דוד: לכו תחפשו אותנו.
<שמואל דוד: 60 ומשהו שנה אין להם יישובים, גם עכשיו לא יהיו לכם יישובים, לא יהיו לכם יישובים כי לא נקבע לכם יישובים, כי אנחנו נבנה את חירן על אדמות אום אל-חירן ואנחנו נבנה יישובים אחרים חדשים והם יקומו אחד אחרי השני ונפנה אתכם, וזאת התוכנית.
<שמואל דוד: החוק הזה נשען על תוכנית שבסיסה אפליה, תוכנית שהיו לה 54 התנגדויות וכולן נדחו.
<שמואל דוד: החוק הזה מתעלם מהמסקנות של תלמה דוכן שבאה ואמרה: לא עובד לכם, מדיניות הריכוז נכשלה, אמרה את זה במונחים מקצועיים כחוקרת מתכננת מטעם הולנת"ע, ומתעלם ממנה לחלוטין.
<שמואל דוד: החוק הזה מתעלם מוועדת גולדברג שאומר להכיר ככל הניתן ביישובים, מתעלם מזה לחלוטין.
<שמואל דוד: החוק הזה מתעלם מקביעות של ועדות, כמו ועדת אור שאמרה שאי אפשר לנהל יותר את מערכת היחסים בין יהודים לערבים מתוך אדנות ומתוך רודנות ומתוך סלקטיביות באכיפה וסלקטיביות בחקיקה.
<שמואל דוד: הוא יוצר חקיקה שממשיכה יפה את החוקים של 1948 ואילך, ששללו קרקעות, שמנעו זכויות בקרקע, את התפיסה הממשל-צבאית שמעבירים אוכלוסיות לפי רצון הריבון, ברצונך תעביר אותם לפה וברצונך תעביר אותם לשם.
<שמואל דוד: הוא ממשיך קו מאוד מסוכן במערכת היחסים בין יהודים לערבים, קו שבאופן ברור מוביל אותנו לעימותים בנגב לא רצויים.
<שמואל דוד: כמי שעובד עם הקהילה הערבית בנגב במשך שנים, אני אומר לך בצער, חבר הכנסת לשעבר בגין, החוק הזה פשוט לא יתבצע.
<שמואל דוד: הוא לא יתבצע כי לא יהיו לו שותפים, לא יהיו לו שותפים כי החוק הזה לא ניתן לביצוע בגישה האדנותית הזו כי אנחנו חיים היום ב-2013 והדברים שקרו לפני 10 ו-20 ו-50 שנה לא יכולים לקרות יותר.
מירי רגב: זה משפט הסיום שלך, תודה רבה לך.
מירי רגב: חברת הכנסת אורית סטרוק, ולאחר מכן עו"ד רות כרמי.
אורית סטרוק: אני חושבת שכשאנחנו באים לדון על החוק הזה, או בדיון הטרומי על החוק הזה, אנחנו צריכים להסיר הרבה מאוד מסיכות ולהתמודד עם הרבה מצגי שווא.
אורית סטרוק: מצג השווא הראשון הוא מצג השווא כאילו שהנגב שייך לבדואים, הם ילידים, זה חלק ממצג השווא שלהם שארץ ישראל בכלל שייכת להם ולא לנו, זה מהצד הלאומי, וכאילו גם כל תביעות הבעלות שהם תובעים יש אתן צדק משפטי וברור שהם שלהם.
אורית סטרוק: אם הם תובעים סימן שזה שלהם.
אורית סטרוק: שני הדברים האלה הם שקר מוחלט.
אורית סטרוק: הנגב, כמו כל ארץ ישראל, שייך לעם ישראל.
אורית סטרוק: נכון, אנחנו מוכנים שגם אתם תגורו שם, תכף נדון בעניין הזה ואני אתייחס לזה גם.
חנא סוייד: תודה, תודה, תודה רבה.
מירי רגב: בבקשה בלי קריאות ביניים.
אורית סטרוק: הוא לא שייך לכם.
אורית סטרוק: הוא לא שייך לכם, תפסיקו עם ההצגה הזו.
אורית סטרוק: וגם מה שהם תובעים, בתי המשפט, כמו שאמר קודם - - -
אחמד טיבי: מא חדא ירוד עליה.
אורית סטרוק: אל תפריע לי, אם הם מפריעים אני מבקשת תוספת זמן.
אורית סטרוק: בתי המשפט כבר הוכיחו פעם אחר פעם שתביעות הבעלות האלה, אין בהן ממש מבחינה משפטית.
אורית סטרוק: מצג השווא השני הוא של זכויות האדם.
אורית סטרוק: ממש מולי בכינון ישיר יושבת גברת רונית לוין שהיא חוקקה צו מיוחד שמאפשר לסלק חקלאי מהקרקע שלו רק אם הוא החליף את הגידולים מתפוזים לנקטרינות, ואז זה היה בסדר, פתאום כשמדובר על בדואים אז היא מפרסמת חוות דעת הפוכה.
אורית סטרוק: תפסיקו להיות צבועים, כל השמאלנים שמכנים את עצמם "זכויות אדם", אתם לא זכויות אדם, אתם זכויות הערבים.
אורית סטרוק: זה מצג שווא שני.
באסל גטאס: הערבים לא בני אדם?
מירי רגב: סליחה, קריאות ביניים - - -
עיסאווי פריג': איזו כותרת, כותרת מאוד - - -
אורית סטרוק: כן, כותרת.
עיסאווי פריג': אנחנו לא צריכים לדבר, חברת הכנסת סטרוק עושה את העבודה.
אורית סטרוק: אם הם יפריעו - - -
מירי רגב: את יכולה לתת לו להמשיך לדבר, אני אתן לך זמן דיבור.
אורית סטרוק: כל מי שיבוא וידבר על זכויות אדם של זבולון קלפה באותה מידה של הבדואים, בבקשה, יש לו זכות דיבור, מי שלא אז הוא צבוע.
אורית סטרוק: ארגוני זכויות האדם, הגב' דבי גילד-חיו, נעדרה מהדיונים בוועדת החוקה על החוק שגירש את זבולון קלפה מהבית כי זה לא עניין אותה מבחינת זכויות אדם, אז בבקשה, אל תתחסדו.
תמר זנדברג: יש בדיקת נוכחות של חברי כנסת והארגונים?
תמר זנדברג: מה, יש עונש מבחינתך?
אורית סטרוק: תמי.
מירי רגב: אין בעיה, שידברו, אני נותנת לך עוד דקת דיבור.
מירי רגב: לך הפריעו כשדיברת, נכון?
תמר זנדברג: תני לה עוד 10 דקות, היא עושה עבודה את מצוינת.
תמר זנדברג: האמת שכן, אבל - - -
מירי רגב: לך תמיד מפריעים.
עיסאווי פריג': יש עניין לתת - - -
זבולון כלפה: לא ידעתי שאתה בא לחלק ציונים לח"כים.
מירי רגב: בעיקר מהצד הזה של המפה.
אורית סטרוק: מצג השווא הנוסף שייך לידידי השר בני בגין, לשעבר לשעבר, בני בגין, והוא נוגע לשאלת הסדרת ההתיישבות, וכבר נגעו בזה גם מימין וגם משמאל.
אורית סטרוק: אין פה שום הסדרת התיישבות, בני, יש כאן טיפול בתביעות הבעלות בלבד.
אורית סטרוק: וכאן חסרים לנו נתונים ומספרים: תביעות הבעלות הקיימות היו 3,200 בלבד והן נוגעות גג, לכל היותר, אם ניקח בחשבון את כל הצאצאים, ל-12% מהאוכלוסייה הבדואית.
אורית סטרוק: כלומר, החוק הזה הולך להעשיר ולהפוך לטייקונים 12% מהאוכלוסייה ולאמלל את שאר האוכלוסייה.
אורית סטרוק: אין שום צורך.
עיסאווי פריג': איך נראה בדואי טייקוני?
עיסאווי פריג': זה מושג חדש.
אורית סטרוק: תצחקו, בסדר, תצחקו.
אורית סטרוק: 12% בלבד מהאוכלוסייה זה תביעות הבעלות.
אורית סטרוק: מצד שני אין שום צורך, כפי שאתה הצגת במצג שהצגת לנו פה - - -
מירי רגב: היא תקבל עוד דקה כי מפריעים לה.
מירי רגב: עד שלא יהיה פה שקט היא תדבר.
אחמד טיבי: תני לה עוד דקה, תני לה עוד דקה, עוד דקה בהסכמתי.
מירי רגב: אין בעיה, אתם יודעים, זה על חשבון בסוף מי שצריך להציג שבוע הבא.
אחמד טיבי: אגב, מגיע לה עוד 2 דקות.
חנא סוייד: מצדי עוד 5.
תמר זנדברג: עוד 10, רק בשביל - - -
עיסאווי פריג': על הטייקונים דווקא מגיע לך 5 דקות.
מירי רגב: קריאה שניה לאחמד, קריאה ראשונה לתמד זנדברג, וקריאה ראשונה - - -
מירי רגב: יאללה, גמרנו.
מירי רגב: גמרנו עם הצחוק הזה.
מירי רגב: עד עכשיו, כשהח"כים הערבים דיברו היתה דממה וכיבדתם את זה - - -
אחמד טיבי: דיברו דברי חוכמה.
מירי רגב: לשמחתי נמצא פה השר בגין, הוא רואה מה קורה, הפעם לא תוכלו ללכת לעיתונות לעשות ספין, יש פה את השר בגין שרואה מה קורה.
מירי רגב: נמאס לי מהצביעות הזאת.
עיסאווי פריג': איזו צביעות?
עיסאווי פריג': נאמרה בדיחה כאן, צריך לשתוק על הבדיחה?
מירי רגב: תשתקו בזמן שאחרים מדברים.
עיסאווי פריג': נאמרה בדיחה, אסור לצחוק?
מירי רגב: פעם שניה לפריג'.
עיסאווי פריג': נאמרה בדיחה, טייקונים בדואים.
נחמן שי: אף אחד לא הפריע.
תמר זנדברג: יופי, תעמוד לצדה, אתה מצטרף - - -
נחמן שי: גם אני לא מסכים עם מה שהיא אומרת אבל אני לא מפריע לה.
נחמן שי: היא צודקת לחלוטין.
תמר זנדברג: אף אחד לא מפריע.
מירי רגב: סליחה, פעם שניה לפריג'.
מירי רגב: די, מספיק עם זה כבר.
אורית סטרוק: חבר הכנסת פריג', מתי היית בוילה של טלב אלאסנע?
אורית סטרוק: מתי היתה בוילה של טלב אלאסנע?
מירי רגב: אורית, דברי, יש לך עוד דקה לדבר.
אורית סטרוק: לא, יש לי יותר מעוד דקה.
תמר זנדברג: יש לך עוד 10 דקות.
מירי רגב: פעם שניה לתמר זנדברג, פעם שלישית היא יוצאת החוצה.
אורית סטרוק: המצג שהצגת לנו, בני, שלפיו אי אפשר להסדיר את ההתיישבות בלי לטפל בתביעות הבעלות היא לא נכונה.
אורית סטרוק: במספרים, כבר היום, כבר היום 70,000 בדואים גרים בתוך הקווים הכחולים של אבו בסמה, 13,000 גרים בודאי אל-נעם, נשאר לך להסדיר – כמה, 3,000?
אורית סטרוק: 5,000?
אורית סטרוק: תן להם מבחינתי, בבקשה, תקים להם איזשהו ישוב על אדמות מדינה ואל תגיד ואל תספר לכולם שאתה חייב להסדיר את תביעות הבעלות כדי ליישב אותם.
טלב אבו עראר: מאיפה המידע הזה?
מירי רגב: חבר הכנסת טלב, הערה ראשונה.
מירי רגב: גמרנו, לך לא הפריעו, הערה ראשונה לסדר.
אורית סטרוק: את תביעות הבעלות תן להם לסדר בבתי המשפט, שילכו לבתי המשפט, נראה מה יגידו בתי המשפט על תביעות הבעלות שלהם.
אורית סטרוק: אנחנו יודעים מה הם אמרו עד עכשיו.
אורית סטרוק: אתה רוצה ליישב את הבדואים?
אורית סטרוק: אני בעד, לתת להם גם אדמות מדינה ליישב אותם, לתת להם תנאים סוציאליים.
אורית סטרוק: כל מה שצריך לפתח את האוכלוסייה הזאת ברמה האזרחית, האנושית, הפשוטה אני מאוד בעד.
אורית סטרוק: אבל לבוא ולתת להם מתנות חינם שבתי המשפט לא היו נותנים להם בתירוץ העלוב, המגוחך וחסר השחר שזה מה שצריך לעשות כדי להסדיר את ההתיישבות זה פשוט, סליחה, מצג שווא.
אורית סטרוק: ומצג השווא האחרון הוא על ההתנהלות של הרשות להסדרת התיישבות הבדואים, שאתם עם כל הכבוד לכם, בלי להגיד כלום ובלי שזה בתוך החוק, אתם הולכים ופועלים ומכינים ומכשירים, מתכננים יישובים בניגוד גמור למפות שקבעה הממשלה.
אורית סטרוק: והדבר הזה, אני חושבת, גברתי היושבת-ראש, שכאן בתוך הוועדה הזו אסור לתת לזה את המקום.
מירי רגב: יוצגו המפות, כשנדבר על האזורים בחוק יוצגו המפות.
מירי רגב: תודה רבה לך, חברת הכנסת אורית סטרוק.
חנא סוייד: יש לי הצעה לסדר, גברתי.
מירי רגב: לא, הצעה לסדר לא.
מירי רגב: לא, לא בתוך הדיון.
חנא סוייד: את לא יכולה.
חנא סוייד: גברתי, את לא נותנת להעיר, יש לי הצעה לסדר.
מירי רגב: אז הצעה לסדר תהיה בסוף הדיון.
חנא סוייד: אני מבקש, יש לנו את הפרסום הזה, אני מבקש לעשות לו recall כי יש כאן שימוש באפקט חזותי שהוא אנטישמי, אנטי-בדואי.
חנא סוייד: אני מבקש שתורי לאסוף את זה.
מירי רגב: אני לא אורה לאסוף שום דבר.
חנא סוייד: זה שימוש באפקט חזותי נבזה, לא מקובל.
מירי רגב: חנא סוייד, אני מכבדת אותך, אני לא רוצה להוציא אותך.
חנא סוייד: אבל זה לא יפה, זה נבזה.
מירי רגב: הוצאתי חלק מהחברים שלך, אני לא רוצה להוציא אותך.
מירי רגב: עו"ד רות כרמי, ולאחר מכן חבר הכנסת יוני שטבון, בבקשה.
משה זלמן פייגלין: כשאתה מדבר לעניין אני אתך.
משה זלמן פייגלין: כשאתה מדבר לעניין אני מסכים אתך אבל מה הבעיה בזה?
מירי רגב: עו"ד רות כרמי, התנועה הרפורמית, 3 דקות לרשותך.
<רות כרמי: תודה רבה.
<רות כרמי: אני מבקשת להביא כאן את העמדה של התנועה הרפורמית כתנועה דתית שמחויבת להקמה של חברה דמוקרטית בישראל.
דוד אזולאי: מחזיקים שם בית כנסת?
מירי רגב: סליחה, אזולאי, בבקשה, אני לא מרשה לצד הזה לשאול ולצד הזה לשאול.
נחמן שי: רפורמים נגד אורתודוכסים?
נחמן שי: חסר לכם מחלוקות בחדר הזה?
<רות כרמי: תודה.
<רות כרמי: ראשית אני מבקשת להדגיש את חובתה של מדינת ישראל לספק שירותים חיוניים לכלל אזרחיה ובכללם האזרחים הבדואים בנגב ולצמצם את הפערים החברתיים הכלכליים האדירים שקיימים בין האוכלוסייה הבדואית בנגב ויתר תושבי מדינת ישראל.
<רות כרמי: שנית, לחזור ולומר כמו שכבר נאמר כאן שהכרחי לקדם מתווה תכנוני בלי קשר להסדרת הזכויות במקרקעין של התושבים הבדואים, ובוודאי בוודאי שאין להתנות התקדמות תכנונית בהסכמה של התושבים להסדרת הבעלות על מקרקעין.
<רות כרמי: עד שזה יעשה אין לקדם שום חקיקה בכנסת בהקשר זה, יש לקיים הידברות נוספת משמעותית עם האוכלוסייה הבדואית אבל על סמך מידע מלא ומפורט שכולל את כל המידע התכנוני שלא נמסר להם ורק אז ניתן יהיה לקדם איזשהו הסכם, כשהסכם כזה וכל הסדרה של התיישבות בנגב חייבת להיעשות אך ורק על בסיס הסכמה משותפת עם התושבים בנגב.
מירי רגב: חבר הכנסת יוני שטבון, ולאחר מכן פרופ' גרשון שטיינברג, המכון למחקר NGO.
יוני שטבון: קודם כל, לפני שאני אתחיל את הדברים, התנועה הרפורמית, לא הבנתי איך היא קשורה פה לכל העסק?
יוני שטבון: אולי גם מגדלי הלולים והתפוחים ידברו על הסיפור של הבדואים?
יוני שטבון: אבל בסדר גמור, תודה רבה שאתם מתערבים בכל דבר.
דוד אזולאי: לייהד, לייהד.
יוני שטבון: לגבי מה שקורה פה עכשיו, אני מתפלא, יכול להיות פה שיתוף פעולה מדהים, הבית היהודי, חברי הכנסת מהבית היהודי יחד עם חברי הכנסת הערבים, שיתוף פעולה מדהים להתנגד לחוק, אני בעד.
יוני שטבון: הרי לא הגיוני כל מה שקורה פה עכשיו.
יוני שטבון: הרי יש פה פורעי חוק שנים על גבי שנים שנותנים להם פה במתנת חינם פה אדמות מדינה, אדמות ותביעות, מאשרים להם תביעות, ובדלת הקדמית: בואו תיקחו.
יוני שטבון: לא ראינו דבר כזה.
יוני שטבון: אני חושב שאפשר לעשות שיתוף פעולה - - -
טלב אבו עראר: מתי עלית לארץ אתה?
יוני שטבון: אפשר לעשות שיתוף פעולה.
מירי רגב: טלב, הערה שניה לסדר.
טלב אבו עראר: הם פה לפניך.
יוני שטבון: אל תבהיל אותי עם סיפורי - - -
טלב אבו עראר: הם בעלי האדמה, לא אתה.
טלב אבו עראר: אתה הפולש, אתה הפולש.
יוני שטבון: בוא נשתף פעולה, אני מתנגד - - -
טלב אבו עראר: אין פה חוק.
טלב אבו עראר: הם פולשים.
מירי רגב: יוני, יש לך עוד דקת דיבור והערה שנייה לטלב.
טלב אבו עראר: אסור להעיר?
מירי רגב: אסור להעיר, לא.
מירי רגב: אתה דיברת, לא העירו לך, דיבר אברהים, לא העירו לו, ישבנו פה כולם.
טלב אבו עראר: החוק?
מירי רגב: אני קובעת את הניהול הזה, אין מדברים בזמן שחבר כנסת מדבר ואחר מדבר.
טלב אבו עראר: פה מותר להעיר.
יוני שטבון: תודה רבה, אז בוא נתנגד ביחד לחוק.
יוני שטבון: אבל אני רוצה לחשוף פה את הפנים האמיתיות של חברי הכנסת הערביים.
יוני שטבון: אני אומר: למה הם מתנגדים לחוק?
טלב אבו עראר: הוא מדבר עלינו, אסור לנו להגיב?
מירי רגב: תוציאו בבקשה את חבר הכנסת טלב.
טלב אבו עראר: אבל הוא מדבר עלינו.
יוני שטבון: נותנים להם פה מתנת חינם.
מירי רגב: לך תשתה מים ותחזור, תשתה מים ותחזור.
יוני שטבון: אם קשה לך להקשיב, קשה לך להקשיב לאמת יש לך בעיה.
אורית סטרוק: יש פה סדר, אם מדברים ח"כים מהערבים או מהשמאל אז מותר להם, אם זה ח"כים מהימין אסור להם.
מירי רגב: טלב, צא החוצה.
מירי רגב: טלב, צא, אני מפסיקה את הדיון עכשיו, קראתי פעם שלישית, תצא החוצה ותחזור.
חנא סוייד: טלב, אשראב מַיי.
חנא סוייד: אשראב מַיי ורג'ע.
יוני שטבון: אשראב מַיי, תשתה מים והכול יהיה בסדר.
יוני שטבון: (חבר הכנסת טלב אבו עראר יוצא ממליאת הוועדה.
יוני שטבון: )
מירי רגב: יאללה, לבריאות.
יוני שטבון: כנראה קשה לשמוע את האמת, מה לעשות?
יוני שטבון: אני אומר: בואו נעשה שיתוף פעולה, בואו נתנגד ביחד לחוק.
יוני שטבון: מדינת ישראל נותנת בדלת הקדמית אדמות מדינה – אני לא מצליח להבין למה חברי הכנסת ערבים מתנגדים, מה אתם מתנגדים בחוק הזה?
יוני שטבון: נתנו לכם הכול.
דב חנין: רגע, אתה רוצה שיתוף פעולה או לא?
יוני שטבון: אני רוצה להגיד את האמת: אתם מפחדים מהתנועה האסלאמית.
יוני שטבון: אתם מפחדים מהתנועה האסלאמית.
יוני שטבון: חבר'ה, תקשיבו טוב, תסתכלו לי בעיניים, אתם עושים פה פרובוקציות כי אתם יודעים טוב מאוד שהחוק הזה - - -
אחמד טיבי: זו התנועה האסלאמית.
אברהים צרצור: אני האבא והאימא של התנועה האסלאמית בישראל, תדע לך.
יוני שטבון: כל הכבוד לך.
יוני שטבון: החוק הזה הוא מצוין לכם ואתם מתנגדים למרות שאתם יודעים שזה הכי טוב בשבילכם, אתם מתנגדים כי יש לכם כוחות מאחורי השטח שדוחקים בכם והם התנועות האסלאמיות ותנועות קיצוניות.
יוני שטבון: אני אומר, בואו נשתף פעולה, תגידו את האמת בפנים, החוק הזה הוא חוק שנותן לכם בדלת הקדמית מתנת חינם לפורעי חוק ואתם מתנגדים אליו.
יוני שטבון: תחשפו את האמת האמיתית שלכם בפנים.
יוני שטבון: אתם מפחדים ואתם מתראיינים פה, מתי שנדלקת פה נורת האזהרה של הדיון המשודר אתם נדלקים פה כמו חיות טרף.
יוני שטבון: כמו חיות טרף.
יוני שטבון: אתם פשוט חבורה של פחדנים.
חנא סוייד: לא, הגזמת.
יוני שטבון: אתם פחדנים.
חנא סוייד: תתבייש לך, תתבייש לך.
יוני שטבון: אתם פחדנים, אתם מפחדים מהתנועה האסלאמית.
עיסאווי פריג': אתה פורע חוק, תתבייש לך, אני לא מוכן לשבת בדיון - - - (חבר הכנסת עיסאווי פריג' יוצא ממליאת הוועדה.
עיסאווי פריג': )
יוני שטבון: נותנים לכם פה מתנת חינם ואתם פחדנים, זה מה שאתם.
אברהים צרצור: אין לך זכות דיבור, אין לך זכות קיום אפילו.
מירי רגב: פרופ' גרשון.
באסל גטאס: אני יכול להגיד תודה לך, על חבר כנסת שאומר על החבר שלו דברים כאלה.
אחמד טיבי: את לא הערת לו אפילו, את לא הערת לו על מה שהוא אמר.
באסל גטאס: מירי, באמת, באמת.
מירי רגב: אני גם לא הערתי כשיצאתם בדיון הקודם וקראתם למתנחלים כמו שקראתם להם.
מירי רגב: אני לא מחנכת חברי כנסת.
באסל גטאס: אף אחד לא אמר על חבר כנסת שהוא חיית טרף.
אחמד טיבי: את הגשת נגדי תלונה, מה את אומרת?
אחמד טיבי: את לא הערת לו.
אחמד טיבי: את מגישה נגדו תלונה.
מירי רגב: אני אגיש תלונה על מי שמפריע לדיון, אני לא מעירה לחברי כנסת על דרך הביטוי שלהם.
אחמד טיבי: חיית טרף זה ביטוי לא פרלמנטרי.
מירי רגב: אני לא מחנכת אותך.
תמר זנדברג: תזכרי את זה לשאר הדיונים.
מירי רגב: תמר, תצאי החוצה, בבקשה.
מירי רגב: תוציא אותה החוצה שגם היא תשתה מים ותחזור.
תמר זנדברג: על מה את מוציאה אותי?
מירי רגב: על זה שאת הפרעת עכשיו לדיון.
תמר זנדברג: במה הפרעתי לדיון?
מירי רגב: ביקשתי שלא יהיו הערות ביניים, פעם שלישית הערה שלך.
תמר זנדברג: אף אחד לא דיבר, אף אחד לא היה בזכות דיבור.
תמר זנדברג: בואי תגיד לי על מה - - -
מירי רגב: אנחנו דיברנו עכשיו.
תמר זנדברג: אין בעיה אני אצא, רק תגידי לי על מה את מוציאה אותי שאני אדע להבא.
תמר זנדברג: אם את לא מחנכת חברי כנסת שאני אדע את השיפור ממך, את החינוך.
מירי רגב: שלא היתה לך זכות דיבור.
תמר זנדברג: אף אחד לא היה ברשות דיבור, לא הפרעתי לאף אחד.
מירי רגב: תוציאו אותה בבקשה החוצה.
תמר זנדברג: לא, תסבירי לי על מה.
תמר זנדברג: אני אצא, אל תדאג, אני רק רוצה לדעת מה כללי ההנהלות בוועדה הזו?
תמר זנדברג: להציע?
תמר זנדברג: לשבת כמו חללים?
תמר זנדברג: תגידי לנו.
מירי רגב: כללי ההתנהלות בוועדה שמדברים כל אחד בתורו.
תמר זנדברג: אבל לא היה תור אף אחד.
מירי רגב: היה תור.
תמר זנדברג: אף אחד לא היה ברשות דיבור.
מירי רגב: היה תור, אני ביקשתי מפרופ' גרשון לדבר ואת התפרצת.
מירי רגב: בבקשה, פרופ' גרשון.
אורית סטרוק: הח"כים הערבים מתפרצים כל הזמן.
תמר זנדברג: הוועדה הזאת – באמת, יש גבול לכל דבר.
תמר זנדברג: (חברת הכנסת תמר זנדברג יוצאת ממליאת הוועדה.
<גרשון ג'ראלד שטיינברג: במקביל לתהליך החשוב המתקיים כאן במסגרת הדמוקרטיה הישראלית בפרלמנט אירופי ומוסדות נוספים מתקיימים דיונים ביוזמת ארגונים לא ממשלתיים – חלק מהנציגים יושבים כאן – הממומנים על ידי מימון ממשלתי זר.
<גרשון ג'ראלד שטיינברג: במרכז הדיונים שם ניתן לשמוע שוב דברי שנאה נגד - - -
דב חנין: זה בזבוז זמן דיון, מה זה רלוונטי?
דב חנין: על מה הוא מדבר?
משה זלמן פייגלין: התנועה הרפורמית לא היתה בזבוז זמן דיון?
מירי רגב: דב, לך לא הפריעו למרות שאמרת דברים – סליחה רגע, פרופ' גרשון.
דב חנין: אבל אני לא מבין על מה הוא מדבר, למה זה רלוונטי?
משה זלמן פייגלין: זה הכי רלוונטי.
מירי רגב: פייגלין, קריאה ראשונה לסדר.
משה זלמן פייגלין: יש גבול.
מירי רגב: אתה אמור לדבר אחרי זה, קריאה ראשונה לסדר.
מירי רגב: דב חנין, קריאה ראשונה לסדר.
באסל גטאס: מי מממן אותך?
יוני שטבון: אתה מדבר?
יוני שטבון: תראה כמה ארגונים מהשמאל - - -
מירי רגב: יוני, גם לך קריאה ראשונה לסדר.
מירי רגב: פרופ' גרשון, תמשיך בבקשה.
<גרשון ג'ראלד שטיינברג: אנחנו שומעים בפרלמנט האירופי דברי שנאה כגון אפרטהייד, טיהור אתני ואפליה.