GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: גם יהודים וגם ערבים כאחד.
<אמנון אלקלעי: גם יהודים וגם ערבים.
אורית סטרוק: היחידה המיוחדת למיגור פשיעה לאומנית מטפלת בזה או לא מטפלת?
מירי רגב: אורית, תני לו בבקשה לדבר.
אורית סטרוק: לא מטפלת כנראה לפי התשובה שלך.
מירי רגב: לא, היא אומרת שהיא מטפלת גם בזה וגם בזה.
מירי רגב: אני טועה או לא?
אורית סטרוק: מירי, את יודעת שהוקמה יחידה מיוחדת למיגור פשיעה לאומנית עם תקציבי עתק, עם מודיעין מכאן ועד להודעה חדשה?
<אמנון אלקלעי: היא מדברת על יחידה במחוז ש"י.
אורית סטרוק: יש אחת במחוז ש"י ואחת במחוז ירושלים.
אורית סטרוק: זה מופיע בבתי-משפט ובפרוטוקולים הם אומרים: אנחנו שייכים ליחידה המיוחדת ימ"ר למיגור פשיעה לאומנית.
<אמנון אלקלעי: אם השאלה אם הימ"ר מטפל בזה, יש לנו יחידות בימ"ר שמטפלות גם בנושא של יידויי אבנים, יש לנו את היחידה של תפקידים מיוחדים.
מירי רגב: כנראה הם פחות מקצועיים שם.
<אמנון אלקלעי: הם מקצועיים מאוד.
אורית סטרוק: בבית-הספר הזה הן מטפלות?
<אמנון אלקלעי: אני אנסה להשיב.
<אמנון אלקלעי: אני אומר שוב, חוץ מההתנהלות השגרתית אדבר קצת לגבי נתונים מעבר לתחושות.
<אמנון אלקלעי: אנחנו בדקנו למשל את יידויי אבנים.
<אמנון אלקלעי: דווקא בהר הזיתים כמות יידויי האבנים שנרשמה בקריאות 100, נרשמו 80 יידויי אבנים בהר הזיתים לעומת 118 שנה קודמת.
<אמנון אלקלעי: במצבות מדובר על חמישה מקרי פגיעה במצבות עם שמונה מצבות שונות בחמישה מקרים שונים, לעומת ב-2011 - 16, לעומת ב-2012 - 6 מקרים.
<אמנון אלקלעי: תיכף נדבר על העצורים.
<אמנון אלקלעי: יש גם ירידה בפגיעה במצלמות עליהן דובר פה בצורה משמעותית.
<אמנון אלקלעי: יש עשרות עצורים שנעצרו על יידויי אבנים.
מירי רגב: אבל כנראה שהיישום לא מספיק חזק שם כי עדיין ממשיכים להיכנס לבית העלמין ולחלל שם את הקברים ועדיין אנשים לא מרגישים מספיק בטוחים לבוא אל בית העלמין.
<אמנון אלקלעי: אני יכול לומר לך שאנחנו עושים את כל המאמצים.
מירי רגב: לא, לעשות מאמצים זה לא מספיק.
מירי רגב: בסוף אתם צריכים להביא בתוצאה למצב שאנשים יכולים לעלות לבית העלמין מבלי שיהיה להם חשש של פגיעה בחייהם.
<אמנון אלקלעי: ראשית, יש יידויי אבנים.
<אמנון אלקלעי: התוצאה מצביעה שיש ירידה וירידה משמעותית ביידויי אבנים וזה עם מה שקורה בהר הזיתים.
<אמנון אלקלעי: יש ירידה בפגיעה במצבות, יש עלייה בכמות העצורים.
<אמנון אלקלעי: ודאי שאנחנו היינו גם שואפים שלא יהיה אף יידוי אבן, ודאי שגם אנחנו רוצים את העניין הזה.
<אמנון אלקלעי: אבל בסך הכול, אם רואים את הפעילות ואת כמות הפעילות ואת רמת הפעילות וכמות העצורים ומאידך או במקביל לזה ירידה בכמות האירועים אני חושב שזה כן מצביע על העשייה שנדרשת.
מירי רגב: יש עשייה אבל היא לא מספיקה.
<חיים מילר: יש אנשים שפשוט נמאס להם להתלונן.
<חיים מילר: הוא יודע את זה ממצב התלונות.
<חיים מילר: אנשים לא מתלוננים.
<חיים מילר: זה המצב, לא מתלוננים.
<אמנון אלקלעי: אנחנו גם עכשיו מנהלים פרשייה על פגיעה במצבות ויש פרשיות שאנחנו כל הזמן מנהלים אותן, כולל התפתחויות בחקירה, כדי באמת למגר את התופעה הזאת בצורה מאוד משמעותית.
<אמנון אלקלעי: לגבי הטענה שלכאורה לא מתקשרים או לא מודיעים - אנחנו פועלים בשטח, אנחנו מדברים גם איתכם ומדברים עם כל השותפים הרלוונטיים בעניין.
<אמנון אלקלעי: עושים איתם הערכות מצב משותפות מעבר לפשיעה המדווחות בכדי להיות גם ערניים וערים גם לכאורה לתחושות הקיימות.
<אמנון אלקלעי: אפרופו הילולות - כרגע היו 17 אירועים גדולים בהר הזיתים ולכל אירוע כזה אנחנו נערכים עם פקודות ועם מערכים שלמים, כולל האירועים של אלפי האנשים שמבקרים שם.
מירי רגב: כן, אבל עובדה שבכל זאת למרות שאתם נערכים בסוף אנשים נפגעים.
מירי רגב: דיבר כאן אחד הדוברים שבהילולה האחרונה היתה משפחה שנפצעה.
<אמנון אלקלעי: אני לא מכיר את המקרה הזה שמדברים פה.
<אמנון אלקלעי: אבל אני אומר לך שכל הילולה אנחנו נערכים עם מערכים של אבטחה, אבטחת אמת, ועם מערכים כנגד יידויי אבנים, וזה כך בכל הילולה.
<אמנון אלקלעי: אנחנו יושבים עם המארגנים ומתכננים איתם.
<אמנון אלקלעי: הם רואים את הפקודות שלנו ואת הערכות המצב ורואים את ההיערכויות שלנו.
אורית סטרוק: יש למשטרה מידע מודיעיני מסודר על המורים ועל התלמידים היותר בוגרים בבית-הספר המדובר?
<אמנון אלקלעי: אני בטח שלא אדבר על מידע מודיעין כאן, אנחנו לא נעסוק במידע מודיעיני.
אורית סטרוק: עזוב, אני לא שואלת אותך על פרטי הפרטים.
אורית סטרוק: אבל קורה מקרה, אתם יודעים מי אלה שלומדים שם, אתם יודעים איפה הם גרים, איפה למצוא אותם אחרי הלימודים?
אורית סטרוק: האם יש לכם אלבום פושעים של כל אלה שם שהם מעל גיל עונשין?
אורית סטרוק: יש לכם את זה?
<אמנון אלקלעי: כל מידע מודיעיני שיש לנו שעוסק ביידויי אבנים אנחנו יוזמים פעילות מבצעית שלנו בכדי לחשוף - - -
מירי רגב: מה אתם עושים עם קטינים, לדוגמה?
מירי רגב: אתם משחררים אותם?
<אמנון אלקלעי: קטינים - בהתאם לחוק מדינת ישראל אנחנו מביאים אותם לבתי-משפט, ובמידה מחליט השופט לשחרר הוא ישחרר.
מירי רגב: אשר יעקב, בבקשה.
מירי רגב: לאחר מכן מיכאל.
יעקב אשר: אני לא אוסיף הרבה על הדברים.
יעקב אשר: קודם כל, זה לא עוד בית עלמין, זה משהו הרבה יותר.
יעקב אשר: בכלל גם לכל בית עלמין חייב להיות אחריות של מישהו, ובוודאי אחריות ביטחונית ואחריות בטיחותית, אבל ודאי במקום כזה.
יעקב אשר: אני חושב שאם ידעו על מקומות מסוימים, ואני חושב שלמדינת ישראל עלתה הרבה מאוד כסף האבטחה של מקומות שלחלק קראו סלע קיומנו ודברים מהסוג הזה, המקום הזה הוא מקום עם היסטוריה מיוחדת מאוד.
יעקב אשר: גם היסטוריה, גם עבר, גם הווה.
יעקב אשר: המיקום שלו, האנשים שקבורים בו, ההיסטוריה ועצם זה שהוא כל כך מעורר אנשים מסוימים לעשות מה שצריך.
יעקב אשר: אני לא יודע מה המצב הסטטוטורי שם.
יעקב אשר: אני חושב שצריך לתת את הכלים ולתת למקום איזשהו שייכות עם כפיפות למשרד מסודר, לדברים מסודרים.
יעקב אשר: ברגע שיש מקום שהוא מקבל תואר של מקום שהוא שמור על-ידי המדינה, שהוא חשוב למדינה, לא כפעולה שוטפת של המשטרה.
יעקב אשר: המשטרה צריכה להגן על כל אזרח באשר הוא אזרח.
יעקב אשר: אבל יש מקומות שיש בהם רגישות מיוחדת.
יעקב אשר: אם המקום הזה יקבל את המעמד הסטטוטורי של מקום עם רגישות מיוחדת, מקום שהוא חשוב לעם ישראל , אני לא יודע אם נקרא לו סלע קיומנו, אבל קרוב לסלע קיומנו, ברגע שהוא יוגדר כך, יהיו הסמכויות והתקציבים.
יעקב אשר: אני בטוח שיושבת-ראש הוועדה הנמרצת שלנו תעקוב אחרי הדברים האלה כדי שבאמת הדברים האלה יקרו, וממילא המשטרה תקבל יותר סיוע, המשטרה תטפל בזה כמו שמטפלים בכל מקום שמור ומאובטח במדינה, ושוכני עפר ישכנו בשקט.
מירי רגב: מיכאל, בבקשה.
<מיכאל מרש: אני אתחיל קצת עם ההיסטוריה של הר הזיתים, איך משרד השיכון נכנס לתמונה.
<מיכאל מרש: בשנת 2005, כשמשרד הדתות נסגר, הניידת שהיתה במשרד הדתות עברה למשרד השיכון והתחלנו לעשות איזשהן סריקות בהר הזיתים.
<מיכאל מרש: בשנת 2006 משרד ראש הממשלה העביר 50 מיליון שקל לנושא של מצלמות ואבטחה בהר הזיתים ובגלל הפריסה של משרד הבינוי והשיכון במזרח ירושלים קיבלנו את הפרויקט על הסיפור הזה של הר הזיתים.
<מיכאל מרש: צריך לדעת איך עובד הסיפור הזה בהר הזיתים.
<מיכאל מרש: משרד הבינוי והשיכון מעסיק שלוש ניידות כשבכל ניידת יש שני מאבטחים שעושים ליוויים.
<מיכאל מרש: יש טלפון, יש מוקד שעובד 24 שעות שמחוברות אליו כל המצלמות כשבמוקד הזה יש טלפון שכל תושב במדינת ישראל רשאי להתקשר ולקבל ליווי.
<מיכאל מרש: אני לא אכנס פה אם חלק אומרים שצריך להגיע להר הזיתים בלי ליווי.
<מיכאל מרש: מה שיש כרגע זה שכל מי שמבקש ליווי, ויש טלפון, וכבר פרסמנו את זה כבר בוועדות הקודמות, והדברים האלה מתקיימים.
<מיכאל מרש: גם חבר הכנסת ליצמן מקבל בשעה תשע כל בוקר ליווי לחלקת גור.
<מיכאל מרש: זה כל בוקר קבוע.
<מיכאל מרש: כמובן בלי שבת, אבל שישה ימים בשבוע במשך שעה.
מירי רגב: מיכאל, עזוב אוצי מהליוויים.
מירי רגב: כרגע אנשים שמגיעים לא יכולים להגיע להר הזיתים.
מירי רגב: כרגע אתם אחראים על איזשהו תחום ומרוב כל כך הרבה אחראים וכל כך הרבה אנשים שאכפת להם אז איך אומרים?
מירי רגב: הניתוח היה מוצלח אבל החולה מת.
<מיכאל מרש: אני אגע בזה.
<מיכאל מרש: אחת הבעיות, ודיברנו עליה ואני חושב שלא מעט, זה דרכי הגישה להר הזיתים.
<מיכאל מרש: נכון להיום, האירועים בהר הזיתים הם פחות קריטיים.
<מיכאל מרש: אתם מסתכלים על כל האירועים שמדברים פה גם לובינסקי, גם כולם, זה אירועים שקורים בתנועה להר הזיתים.
<מיכאל מרש: בהר הזיתים עצמו כן מאובטח.
<מיכאל מרש: אם אנחנו רוצים להגיע היום להר הזיתים בצורה פחות או יותר מאובטחת זה רק דרך ציר הנחש שזה מהמוקד למעלה לכיוון החושן.
<מיכאל מרש: זה הציר היחיד שהוא איכשהו מאובטח.
<מיכאל מרש: כרגע אנחנו עובדים על הציר של א-טור, אנחנו צריכים להיכנס לאיזשהו פרויקט של מצלמות ואבטחה של ציר א-טור עצמו.
<מיכאל מרש: נכון, בית-הספר הזה הוא בעייתי.
<מיכאל מרש: אנחנו כבר הרבה שנים עובדים איתו.
מירי רגב: מה זה בית-ספר בעייתי?
מירי רגב: אם המשטרה יודעת שבית-הספר הוא בעייתי היא צריכה לסגור אותו.
מירי רגב: אני לא מבינה מה הסיפור הזה.
<מיכאל מרש: אנחנו לא משטרה.
מירי רגב: לא משנה, אבל אתם עובדים ביחד.
מירי רגב: אז מה, המשטרה חסרת אונים?
מירי רגב: גם פה אתם אומרים דברים כאילו אתם חסרי אונים.
<מיכאל מרש: לא, המשטרה עושה, אני לא נכנס.
<מיכאל מרש: לנו את הסמכויות של שוטר.
מירי רגב: למשטרה יש.
מירי רגב: למה אתם עושים כלום עם בית-הספר הזה?
<אלעזר גלבשטיין: מארבע אחר הצהריים עד הבוקר המשטרה סגורה אז אין משטרה.
<אלעזר גלבשטיין: זה שמוניר הורג את עצמו כל לילה כשאנחנו מביאים לו הלוויה בלילה והוא הולך רגלית אז כל הכבוד לו.
<אלעזר גלבשטיין: אבל תחנת המשטרה ששר המשטרה הבטיח שהתחנה תהיה פתוחה 24 שעות עם תקן לא קיימת.
מירי רגב: למה התחנה לא פתוחה 24 שעות?
<אמנון אלקלעי: היא פתוחה 24 שעות.
<אלעזר גלבשטיין: אדוני, היא לא פתוחה.
<אלעזר גלבשטיין: היא לא פתוחה, בהצהרה ובשבועה.
<אריה קינג: יש שם מאבטח ששומר עליה, זה מה שיש.
מירי רגב: אני שואלת, התחנה פתוחה?
<אמנון אלקלעי: יש ניידת 24 שעות.
<קריאה: איזה ניידת?
מירי רגב: שקט רגע, חברים.
מירי רגב: האם תחנת המשטרה פתוחה 24 שעות?
<אמנון אלקלעי: אני משיב בתשובה ברורה, חד-משמעית כן.
<אמנון אלקלעי: יש ניידת סיור 24 שעות.
מירי רגב: לא ניידת סיור, אני שאלתי שאלה ברורה.
מירי רגב: בוא נשתמש במילים פשוטות.
מירי רגב: יש ניידת ויש תחנה ויש 24 שוטרים.
מירי רגב: האם תחנה, לא ניידת, תחנת משטרה פתוחה 24 שעות?
<אמנון אלקלעי: אני אסביר.
מירי רגב: אל תסביר, תגיד כן או לא.
<אמנון אלקלעי: תני לי להסביר ואסביר בדיוק מה יש.
<אמנון אלקלעי: נקודת הר הזיתים, זה לא תחנת משטרה, שייכת לתחנת שלם.
<אמנון אלקלעי: תחנת שלם פועלת 24 שעות.
<אמנון אלקלעי: הנקודה אמורה להפעיל, בשביל זה מפקד הנקודה פה, ניידת 24 שעות.
<אמנון אלקלעי: חוץ מזה יש לנקודה הזאת עוד בלשים שפועלים במשמרות שונות ויש לנקודה הזאת משטרת תיירות שפועלת בשתי משמרות.
<אמנון אלקלעי: הנקודה מפעילה 24 שעות, כמו שנאמר, ניידת כל הזמן בהר הזיתים, מפעילה בשתי משמרות כל הזמן, שתי משמרות בחמישה ימים בשבוע ניידת לטובת התיירת, והיא מקבלת כוחות נוספים לטובת הפעלה שלה בגזרה - - -
מירי רגב: 24 שוטרים קיימים בנקודה?
מירי רגב: אני שואלת את המפקד.
<מוניר בדר: קיימים 24 - - -
<אברהם לובינסקי: לפני שלושה חודשים הייתי פה בארץ ושאלתי שם את השוטר בקרוון כמה שוטרים יש פה.
<אברהם לובינסקי: הוא התחיל לצחוק.
<אברהם לובינסקי: הוא אמר: יש שני שוטרים, שלושה שוטרים.
מירי רגב: זאת אומרת, אם אני מגיעה לביקורת פתע אני אראה שם את השוטרים, 24 שוטרים ותחנה פתוחה?
<אברהם לובניסקי: שאלתי אותו: איפה הם?
<אברהם לובניסקי: הוא אמר שהם בעיר העתיקה.
<אברהם לובניסקי: אמרתי לו: מה זאת אומרת שהם בעיר העתיקה ואין אף אחד פה.
<אברהם לובניסקי: הוא אמר לי: אף שוטר לא רוצה לעבוד פה, לא משלמים לנו, משלמים לנו הכי פחות.
מירי רגב: מפקד המשטרה מוניר, בבקשה.
<מוניר בדר: מבחינת התקינה, הנקודה היא מלאה.
<מוניר בדר: יש לנו 24 שוטרים, אבל פה צריך להבין איך זה עובד.
<מוניר בדר: אנחנו לא מפעילים כל יום את כל 24 השוטרים.
<מוניר בדר: יש לנו שתי ניידות, יש לנו ניידת סיור שעובדת שלוש משמרות ביום.
<מוניר בדר: זה אומר כל יום.
<מוניר בדר: הם עובדים שישה שוטרים בשבעה ימים בשבוע.
<מוניר בדר: יש לנו עוד ניידת תיירות שעובדת שתי משמרות: משמרת א' ומשמרת ב'.
<מוניר בדר: זה אומר משש בבוקר עד תשע בערב חמישה ימים בשבוע.
מירי רגב: ומה קורה בלילה?
<מוניר בדר: יש ניידת אחת בלילה.
<מוניר בדר: מהבוקר עד תשע בערב יש לנו שתי ניידות, ומתשע בערב עד הבוקר יש לנו ניידת אחת.
יעקב אשר: מה טווח הסיור?
אורית סטרוק: צחוק מהעבודה.
אורית סטרוק: נו, מה יש לו להגיד?
<מוניר בדר: טווח הסיור זה כל גזרת הר הזיתים, כולל ציר א-טור.
<מוניר בדר: בנוסף, מה שמפקד המרחב ציין, יש לנו גם כוחות סיוע, מה שנקרא כוחות מיוחדים שעובדים יחד איתנו.
<מוניר בדר: אם תגיע ותמצא שוטר או מאבטח בכניסה לנקודה - צודק, כי השוטרים לא נמצאים בנקודה, הם לא יושבים במשרדים.
<מוניר בדר: הם נמצאים בניידת ומסתובבים בחוץ.
מירי רגב: אני חייבת להגיד לכם שזה לא רציני.
<מיכאל מרש: בזמנו כשהתחיל הפרויקט - - -
מירי רגב: לא, מה שהתחיל לא מעניין, מה שקורה עכשיו.
<מיכאל מרש: אני נותן איזשהו פתרון.
<מיכאל מרש: בזמנו כשהתחיל הפרויקט דובר על זה שיהיה מאבטח ושוטר בגלל נושא הסמכויות.
<מיכאל מרש: אם נחזור לפתרון הזה אנחנו נקבל שלוש ניידות 24 שעות בהר הזיתים.
<מיכאל מרש: זה איזשהו דבר שצריך לחשוב עליו - להכניס גם את השוטר וגם את המאבטח בפנים.
<מיכאל מרש: אנחנו מקבלים קצת יותר ביטחון.
<מיכאל מרש: מאבטח ושוטר בניידת של משרד השיכון.
מירי רגב: אתה אומר שזה ייתן פתרון לעניין.
מירי רגב: מה המשטרה אומרת על זה?
<אמנון אלקלעי: אני פעם ראשונה שומע את ההצעה הזאת.
<אמנון אלקלעי: זה דבר שאנחנו צריכים לבחון.
מירי רגב: אתם מאוד אוהבים שיטור עירוני.
מירי רגב: אולי נמנע את השיטור העירוני ונעשה שיטור עירוני שיקומי בהר הזיתים.
<קריאה: אני חושב שהרעיון של מיכאל הוא רעיון גדול.
<אלעזר גלבשטיין: נקודת המשטרה בר הזיתים חולשת על כל ההר ונמצאת בפתח הכניסה להר הזיתים המזרחית העליונה.
<אלעזר גלבשטיין: משם הכביש משתרע ופונה מזרחה בעיקול, ושם היו חילולי קברים והתאספויות בלילה עם נרקומנים ועם כל מיני נבלות, שותים שם לשכרה.
<אלעזר גלבשטיין: כאשר התחנה קמה חשבנו שזה יגן על כך שזה לא יהיה.
<אלעזר גלבשטיין: בשבועיים האחרונים כל לילה התופעה חוזרת ואפשר בבוקר למצוא את כל כלי העישון וכו'.
<אלעזר גלבשטיין: אם יש נקודת תת נקודת משטרה בהר הזיתים איך פושע עובר שם עם רכבים, לא ברגל, וכשמגיעים ללוויה שם פוחדים להגיע?
<אלעזר גלבשטיין: משפחות בורחות.
מירי רגב: משרד המשפטים, אני רוצה להבין מה הענישה על יידוי אבנים, איך אתם מתייחסים לאכיפת הענישה ולהחמרתה על יידויי אבנים?
<גבי פיסמן: קודם כל, אני אגיד שאני שייכת למחלקת ייעוץ וחקיקה.
<גבי פיסמן: הפרקליטות לא זומנה לדיון הזה ולכן נתונים על ענישה בתחומים האלה אין לי.
<גבי פיסמן: אבל כן מהנתונים שעליהם דיברה המשטרה ברור לי שיש אכיפה ואכיפה רבה בתחום הזה.
<גבי פיסמן: מדובר גם על מעצרים עד תום ההליכים.
<גבי פיסמן: לפחות מההיבט שלנו ברור לי שהנושא שהוא נושא מאוד מאוד רגיש והחשיבות ההיסטורית שלו בוודאי ברורה, נראה על פניו שלא נדרשות כאן סמכויות אכיפה, לפחות בהיבט של תיקון חקיקה.
<גבי פיסמן: מה שנדרש זה באמת אכיפה משטרתית.
<גבי פיסמן: על נושא שלום הציבור וביטחונו מופקדת משטרת ישראל שעושה עבודה רבה מאוד בתחום.
<גבי פיסמן: ההערה של משרד השיכון לעניין שיתוף מאבטחים פרטיים גם היא בתחום שיקול הדעת של משטרת ישראל וצריכה להיבחן על ידם אם יש צורך ואם נכון לעשות.
מירי רגב: אני צריכה שאת תגיבי על מה שבתחום אחריותך, לא על מה שבתחום אחריות משטרת ישראל.
אברהם מיכאלי: הגשנו הצעה להחמרת בחקיקה ומשרד המשפטים לא הסכימו.
מירי רגב: חברים, ממש קצר כי אני חייבת לסיים את הדיון ולסכם אותו.
<הרווי שוורץ: שמי הרווי שוורץ ואני וג'פרי דאובה יושבי-הראש של הוועד הישראלי של האיגוד הבין-לאומי להגנת הר הזיתים.
<הרווי שוורץ: שמענו פה שעכשיו הבעיות הגדולות הן בגישה, לא על ההר.
<הרווי שוורץ: פה יושבים המשטרה.
<הרווי שוורץ: ראשית, הוא אמר שיש 24 שוטרים בהר הזיתים.
<הרווי שוורץ: זה לא נכון.
<הרווי שוורץ: הם המשטרה, הם צריכים להגן עלינו ועל הגישה.
<הרווי שוורץ: השאלה שלי אליהם היא פשוטה.
<הרווי שוורץ: מה המשטרה עושה להגן על הגישה שם שלא יזרקו אבנים?
מירי רגב: הם אמרו שהם שמים שם ניידות וכוח וזה.
אורית סטרוק: עד שלא יטפלו בזה בכלים שמטפלים אצלנו בצד היהודי זה לא יהיה רציני.
מירי רגב: אני לא מאושרת בלשון המעטה מהתשובות שאני מקבלת פה ממשטרת ישראל.
מירי רגב: אני חושבת שזה שאנשים עולים בצורה שהם עולים, חסרי אבטחה להר הזיתים, זה בעיה.
מירי רגב: אני חושבת שצריך לשקול.
מירי רגב: אני אומרת לכם, אולי אעצור את השיטור העירוני עד שאדבר עם השר.
מירי רגב: אתם תעשו שיטור עירוני שם במקום הזה.
מירי רגב: כמו שאתם יודעים לעשות את זה במקומות אחרים, תעשו הגברה של שיטור עירוני יחד עם שיכון ובינוי בהר הזיתים ובגישות להר הזיתים.
מירי רגב: לא יכול להיות מצב שאזרח ישראלי לא יוכל לעלות להר הזיתים ושחיילים צריכים לנסוע שם ממוגנים.
מירי רגב: אני מבקשת פה שישקלו באופן רציני, ואני אדבר על זה גם עם השר.
מירי רגב: כל מה שקשור בהר הזיתים, כל האבטחה בהר הזיתים, לדעתי לוקה בחסר.
מירי רגב: עם כל הכבוד לזה שאתה נמצא פה, זה לא מספיק.
מירי רגב: יש היום אחריות אחת וזה משרד השיכון.
מירי רגב: משרד השיכון לא יכול להעביר אחריות.
מירי רגב: אם משרד השיכון רוצה להמשיך לטפל בזה אני חושבת שהוא צריך לבוא ולהגיד איפה הבעיות ובמה צריך לטפל כדי שהוא יוכל להיות אחראי על העניין בצורה יותר טובה.
מירי רגב: אם לא, שיבוא לפה בבקשה שר הבינוי והשיכון והבינוי אורי אריאל ויסביר לאורית סטרוק למה אנשים לא יכולים לעלות להר הזיתים.
ישראל אייכלר: השאלה היא למה זה שייך למשרד השיכון בכלל?
מירי רגב: כי ככה, כי היום האחריות הכוללת על בית העלמין בהר הזיתים היא של משרד הבינוי והשיכון.
מירי רגב: אפשר לשנות את זה ולהחליט שזו אחריות המשטרה.
מירי רגב: אבל לא יכול להיות שיש כאן משרד שהוא אחראי והוא לא מבצע את האחריות שלו.
מירי רגב: ופה מכתב חד-משמעי לשר הבינוי והשיכון שפעם אחת ולתמיד יביא לידי ביטוי איך באה לידי ביטוי האחריות שלו על בית העלמין בהר הזיתים ואיך באה האחריות שלו על הגישה.
מירי רגב: הוא אמר פה דבר נכון.
מירי רגב: בבקשה שהוא שישב עם משטרת ישראל.
מירי רגב: יבוא ויגיד לנו האם הוא בכלל הוא צריך להמשיך להיות אחראי על זה, למה הוא צריך להיות אחראי על זה.
מירי רגב: למה מי שלא אחראי על זה בכלל זה משטרת ישראל?
מירי רגב: הדבר השני, אני מבקשת לקבל את ההתייחסות גם שלכם, משרד הבינוי והשיכון, אתם הגוף המתכלל כרגע, לגבי אגד - כמה פעמים אגד נוסע לשם
<קריאה: הם מתעסקים רק באבטחה, לא בביטחון.
<קריאה: הם לא אחראים על הביטחון.
<מיכאל מרש: אנחנו לא אחראים על הר הזיתים, אנחנו אחראים על האבטחה.
<מיכאל מרש: האחריות על הר הזיתים כמו ש- - - זה משטרת ישראל.
אברהם מיכאלי: את מבינה מה הבעיה של הרשויות, מירי?
אברהם מיכאלי: כל אחד מגלגל על מישהו אחר.
מירי רגב: מי אחראי בסוף שאנשים יוכלו להגיע להר הזיתים בצורה מסודרת?
<אריה קינג: יש צוות תכנון תחבורה בעיריית ירושלים והוא אחראי כמו בכל מקום אחר בעיר.
<אריה קינג: מה ההבדל בין הר הזיתים להר הרצל?
<אריה קינג: אותו הדבר.
<אריה קינג: הבעיה שהחוק היה צריך לפתור – עם כל הכבוד למועצת בתי העלמין ולמשרד השיכון, כל עוד יש פה עודף סמכויות שמפוזרות ומבוזרות ואין אחד שהוא מחליט.
<אריה קינג: אני הייתי פה כבר 17 שנה בישיבות עם כל ועדות הפנים וגם כנראה אחרייך כי כולם חוזרים בסופו של דבר לאותה נקודה שאין בעל בית אחד.
<אריה קינג: כל אחד מאשים את השני וזה לא משנה אם בדרך או בפנים, זו הבעיה.
<אריה קינג: אין בעל בית אחד.
מירי רגב: מי לדעתך צריך להיות בעל הבית על זה?
<אריה קינג: בדרך כלל מי שחשב על החוק הזה שאריה דיבר עליו זה יורי שטרן זכרונו לברכה.
<אריה קינג: הוא זה שהתחיל את זה, אריה המשיך את זה.
<אריה קינג: אין ספק, זה הפתרון היחיד, אלא אם כן ימציאו גוף אחר שיקבל אחריות על התחבורה, על התיירות, על האבטחה, על השיפוץ, על הניקיון, כי כרגע יש עודף סמכויות.
<הלל הורביץ: מועצת בתי העלמין מוכנים לקבל את האחריות אם ייתנו לה את הכלים ואת הסמכויות ואת התקציבים.
מירי רגב: כרגע עם כל הכבוד להקמת עוד גופים ועוד גוף, שכל גוף יעשה את מה שהוא צריך.
מירי רגב: שאתם בירושלים תדאגו שאגד ייסע ותהיה שם גישה של אגד לטובת העניין הזה, עם כל הכבוד עכשיו לכולם.
מירי רגב: עד שיקימו עכשיו גוף ועוד אחד שייתנו לו משכורות ורכבים ופקידים שכל אחד יעשה בינתיים את מה שהוא צריך.
מירי רגב: כמו שיש תחבורה להר הרצל, שתהיה תחבורה להר זיתים.
מירי רגב: זה באחרית של המגרש שלכם, ושתהיה אבטחה כרגע שזה באחריות
מירי רגב: כם במקום עם מצלמות ותעשו את האבטחה כראוי.
מירי רגב: משטרת ישראל תדאג שכל מי שעולה על התוואי להר הזיתים יקבל אבטחה ובהר הזיתים ישמרו על הר הזיתים עם משטרה שצריכה להיות שם.
מירי רגב: ואתה, עם כל הכבוד לתפקיד שקיבלת, במקום לבקש עוד אחריות ועוד תקציבים תוודא איך אתה מביא את זה לידי ביטוי.
מירי רגב: אתה כבר אחראי על ארבעה בתי עלמין אז קודם כל באחריות הזאת תוודא שאנשים יכולים לבוא להתפלל שם.
מירי רגב: כולם רוצים סמכויות אבל כל אחד שיש לו את הסמכויות שיעשה את זה.
מירי רגב: משרד המשפטים יצטרכו להציג בדיון הבא כמה אנשים עמדו לדין בעניין יידוי אבנים.
מירי רגב: המשטרה צריכה להסביר למה בית-ספר שממנו מיידים אבנים ממשיך לתפקד כבית-ספר רגיל ואין עליו שום איום.
מירי רגב: המשטרה יודעת שמשם מיידים אבנים ולא קורה כלום?
<הלל הורביץ: בשעות קבועות.
מירי רגב: אם זה היה עם יהודים שמיידים אבנים אז כולם היו רצים, ואם זה ערבים שמיידים אבנים זה בסדר, למה?
מירי רגב: שהמשטרה בבקשה תתייחס גם לזה.
<אלעזר גלבשטיין: שיקימו גדר כמו בדהיישה.
מירי רגב: בבקשה שהמשטרה תתייחס גם לזה.
אורית סטרוק: - - - פשיעה לאומנית ולא מטפלת בדבר הזה.
מירי רגב: לא רוצה להיכנס לזה עכשיו, אני רוצה להיכנס עכשיו להר הזיתים.
מירי רגב: לא על הגב הזה עכשיו נתחיל להכניס את כל הדברים.
מירי רגב: אני מבקשת שהמשטרה תיתן לי הסבר איך זה יכול להיות שאתם יודעים שמבית-הספר הזה מיידים אבנים כל יום ולא עושים שום דבר.
מירי רגב: אני מבקשת על זה הסבר.
מירי רגב: אני מבקשת שהשר לביטחון הפנים יבוא ויסביר למה אין שיטור עירוני בהר הזיתים.
מירי רגב: לא נאשר לו שום שיטור עירוני יותר, אין שיטור עירוני בוועדה הזאת.
מירי רגב: הוא יבוא ויגיד לי מה קורה בהר הזיתים.
מירי רגב: אני מבקשת שיהיה כאן דיון על מזרח ירושלים, תפיסת ההפעלה של המשטרה במזרח ירושלים, כולל סיור בירושלים.
מירי רגב: מספיק עכשיו כל אחד רוצה להקים עוד גופים ועוד גופים ועוד גופים.
מירי רגב: גמרנו להקים גופים.
מירי רגב: כל אחד שיעשה את מה שהוא צריך.
מירי רגב: עיריית ירושלים תבוא ותסביר לי למה אגד נוסע שם כך ולא יותר.
מירי רגב: כל אחד בתחומו יבוא וייתן לנו הסבר.
מירי רגב: כל אחד רוצה להקים פה עוד גופים ועוד גופים.
מירי רגב: תאמינו לי, אם כל אחד יעשה את מה שהוא צריך לעשות בתחומו הכול יהיה בסדר ולא יקימו עוד גוף מתכלל ועוד גוף מתכלל ועוד גוף מתכלל.
מירי רגב: אנחנו נעשה עוד דיון בעוד חודשיים סטטוס על העניין הזה.
מירי רגב: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.
מירי רגב: על סדר יומה צו רישוי עסקים (עבירות קנס – משקאות משכרים), התשע"ד-2013.
מירי רגב: אנחנו מדברים על אישור צו של ועדת הפנים שבו אנחנו מבקשים להוריד את גובה הקנס מ-7,000.
<גלעד קרן: לא מורידים.
מירי רגב: לא, עד 9,000 אפשר.
מירי רגב: עד 9,000 או 7,500?
מירי רגב: יש פה שני ניירות כשאחד של השר.
<יפעת רווה: אני אעשה סדר.
מירי רגב: זה 4,000.
<גלעד קרן: כרגע אין קנס בכלל, נכון להיום אין קנס.
<יפעת רווה: כן, כרגע אין קנס בכלל.
מירי רגב: למרות שהחוק כן מאפשר.
<יפעת רווה: אני אסביר בצורה מסודרת.
<יפעת רווה: החוק כפי שנחקק לפני שלוש שנים, ב-2010, קבע קנס מינימום.
<יפעת רווה: הוא אמר שקנס המינימום שצריכים לתת בעבירת הקנס זה 9,000 שקל.
<יפעת רווה: אנחנו בזמנו התנגדנו לדבר הזה כי אנחנו חשבנו, ואנחנו חושבים גם עכשיו, שהקנסות האלה צריכים להיות גמישים.
<יפעת רווה: אני הרבה פעמים נתקלתי בתחומים אחרים בתופעה שגופים רוצים קנס מאוד מאוד גבוה בשביל להרתיע, אבל בסופו של דבר אותם גופים עצמם באים אלינו ואומרים: בואו נוריד את הקנס כי אנחנו לא מצליחים להטיל קנסות כאלה גבוהים, זה גבוה מדי.
<יפעת רווה: לכן, לא רצינו שיהיה עונש מינימום.
<יפעת רווה: כיבדנו את זה שהכנסת החליטה אחרת וקבעה עונש מינימום.
<יפעת רווה: אבל בבדיקה שעשינו לפני שנה בערך הסתבר שבאמת כצפוי הרשויות המקומיות כמעט ולא אכפו את זה.
דוד אזולאי: בגלל גובה הקנס?
<יפעת רווה: אין לי דרך חד-משמעית - - -
מירי רגב: הם לא הטילו את זה.
מירי רגב: לפי מה שאני מבינה, גם גדעון סער שר הפנים שלח פה מכתב שהם לא הצליחו להטיל את זה כי הם לא היו ממילא משלמים את זה.
<יפעת רווה: היה חשש.
<גלעד קרן: מכיוון שהם פנו לבית-משפט במקום לשלם את הקנס הם אמרו: כבר עדיף לנו לפנות לבית-משפט.
<יפעת רווה: כמעט לא הטילו את זה מראש.
מירי רגב: כל הזמן זה היה בהליכי משפטיים במקום שהוא ישלם.
<יפעת רווה: בדרך כלל הקנסות שהרשויות המקומיות רגילות להטיל הם בסדרי גודל נמוכים בהרבה, בסדרי גודל של מאות שקלים.
<יפעת רווה: יש לזה כמה חריגים.
<יפעת רווה: בעישון זה כמה אלפי שקלים, בנושא הכלבים.
<יפעת רווה: אבל בגדול הם מורגלים בסדרי גודל נמוכים יותר.
<יפעת רווה: מה שנאמר גם באופן בלתי פורמלי הוא שהקנסות האלה באמת גבוהים מדי.
<יפעת רווה: ושוב, מה שאנחנו רואים בתחומים אחרים הוא שאם יש אכיפה ואכיפה אינטנסיבית אז גם אם שיעור הקנס הוא נמוך אז אנשים מצייתים לחוק.
<יפעת רווה: לעומת זאת, אם שיעור הקנס בתיאוריה מאוד מאוד גבוה אבל אף אחד לא אוכף את זה אז יש הפרה.
דוד אזולאי: מי קבע שזה גבוה?
דוד אזולאי: על סמך מה אתם אומרים שזה גבוה?
דוד אזולאי: מה זה תוכנית כבקשתך?
<יפעת רווה: העובדה היא, עשינו קנס כזה.
<יפעת רווה: בעבירות הקנס שעשינו אז בעקבות החקיקה זה היה 9,000 שקל.
<יפעת רווה: יש 256 רשויות מקומיות.
מירי רגב: הם הלכו אז לבתי-משפט והעדיפו לא לשלם את זה.
<יפעת רווה: לא, פשוט הרשויות עצמן.
<יפעת רווה: אנחנו לא עומדים בכל רשות ורשות ונמצאים שם, אבל מבדיקה שעשינו הרשויות כמעט לא אכפו את זה.
<יפעת רווה: כשניסיתי לברר למה אמרו: זה קנסות גבוהים.
<יפעת רווה: לכן, אנחנו ניסינו לברר מה יהיה סוג הקנס.
<יפעת רווה: זה הרי לא מתמטיקה, אין נכון ולא נכון בשיעורים של קנסות.
<יפעת רווה: אבל כשניסיתי לברר איזה שיעורי קנס נראה להם סביר אז התשובות שקיבלתי היו: 3,000, 4,000, 5,000 שקל.
<יפעת רווה: זאת אומרת, בסדר גודל שהוא נמוך ממה שיש היום.
<יפעת רווה: אנחנו מניחים שאם נוריד את הקנס ואם אכן יאכפו - אני מקווה שאם נוריד את הקנס אז כן תהיה אכיפה, אנחנו בוודאי נעודד ונפנה גם לרשויות – ככל שהאכיפה תהיה אינטנסיבית ואנחנו תמיד נותנים את הדוגמאות.
<יפעת רווה: בקנס חנייה של כחול-לבן זה מאה שקלים, אבל אנשים יודעים במרכז ירושלים שאם אתה דקה לא נמצא שם אז כבר ייתנו לך דוח ואנשים מכבדים את זה למרות שזה רק מאה שקלים.
<יפעת רווה: לכן, אכיפה אינטנסיבית היא הרבה יותר יעילה מאכיפה שהיא תיאורטית וגבוהה.
דוד אזולאי: במילים אחרות מה שאת אומרת הוא: בואו נלך על השיטה הזאת.
דוד אזולאי: סביר להניח שגם את הקנס הזה לא ישלמו ואנחנו נבוא לעוד הפעם ושוב פעם נוריד את הקנס.
<יפעת רווה: אני לא יודעת ואני גם לא מתיימרת שהחוכמה לגבי מה הקנס הנכון היא בכיס שלי.
<יפעת רווה: בשביל זה אנחנו מביאים את זה לאישור הוועדה.
דוד אזולאי: מי גובה את הקנס הזה?
דוד אזולאי: הרשות המקומית?
דוד אזולאי: האם הכסף הולך לרשות המקומית?
<יפעת רווה: כן, הכסף הולך לרשות המקומית.
גרנר: או למשטרה.
<יפעת רווה: בשביל זה אנחנו לא באנו עם קנסות מטעמנו.
דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, אנחנו הרי יודעים מה טענת הרשויות המקומיות - שיש להן בעיה של תקציבים והנה יש להן הזדמנות.
דוד אזולאי: ודווקא הנושא הזה שהוא פוגע בציבור רחב, דווקא פה - - -
<יפעת רווה: אבל צריך איזושהי סבירות.
דוד אזולאי: מהי הסבירות לדעתכם?
<יפעת רווה: לא לדעתנו.