GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: הוא מאוד רגיש ומאוד מסוכן בכמה היבטים: קודם כול ההיבט הבטיחותי – מבלי להיכנס כרגע לפרטים שבחלקם כבר הועלו ובחלקם, אני מניח, יועלו בהמשך – היבט בטיחותי, זה מתקן שיש בו סכנות בטיחותית אמיתיות.
דב חנין: יש גם סכנות ביטחוניות, ולכן אני מבין שנעשתה גם פנייה למועצה לביטחון לאומי לשקול את ההיבטים הביטחוניים.
דב חנין: מדינת ישראל היא לא מדינה שנמצאת במצב פשוט ורגיל, במדינה שלנו לא מזמן נורו טילים בכל מיני מקומות בארץ, בכל מיני אזורים בארץ, פגיעה של טיל – בדיוק בשבוע שעבר בלי שום קשר לדיון הזה קראתי איזושהי התבטאות שנעשתה בלבנון של מישהו שאמר שבכלל לא צריך נשק אטומי היום, אפשר עם נשק לגמרי לא אטומי להגיע למקום מסוים כזה או אחר ולפגוע בו, ואז הנזקים עלולים להיות עצומים.
דב חנין: אלה הם דברים אמיתיים, זה לא דמיון, זו לא הפחדה של הציבור, זו המציאות המסובכת שבה אנחנו חיים, וההחלטות שאנחנו מקבלים חייבות היום לתת מענה לסיכונים האלה, כי אם לא ניתן להם מענה הבעיות לא תיעלמנה, הבעיות עלולות רק להחריף.
דב חנין: יש היבטים סביבתיים מאוד משמעותיים להחלטות האלה, להחלטה על מתקן גז יש היבטים בריאותיים, יש היבטים תכנוניים.
דב חנין: אנחנו מדברים על עמק חפר, על אזור מגידו, ונמצאים פה תושבים מהאזורים האלה, וכמובן הם בצדק רוצים להגן על הסביבה שלהם.
דב חנין: אבל האינטרס להגן על עמק חפר ועל אזור מגידו הוא לא רק אינטרס שלכם, אני לא גר לא בעמק חפר ולא באזור מגידו, אבל כאזרח מדינת ישראל שדווקא חי באזור אורבני יש גם לי אינטרס שיהיו לנו אזורים יפים, ירוקים, שלא יהיו קריות תעשייתיות במקום שלא מזמן קראו לו "הטוסקנה של ישראל".
דב חנין: אגב, למה לקרוא לזה "טוסקנה של ישראל", אפשר לקרוא לטוסקנה "רמת מנשה של איטליה".
נחמן שי: הוא עכשיו משורר קצת לשם שינוי.
דב חנין: מה שאני מציע, גברתי, אני מתקדם לסיכום, ואני רוצה לומר כך: החלופה הימית היא חלופה שיש לה הרבה מאוד יתרונות, לא באתי לכאן להגיד שאין שום שאלה והכל נורא נורא פשוט, החלופה הימית גם היא מורכבת, יש בה שאלות ונושאים שצריכים להיבדק.
דב חנין: מה שלי מפריע, מאוד מפריע ואפילו מקומם זה שבסוגיה כל כך גדולה, כל כך דרמטית, הנושא הזה לא נבדק, הוא לא נבדק כמו שצריך.
דב חנין: ואני לא מבין איך מוסד תכנון מכובד, ויש לי את כל ההערכה למועצה הארצית לתכנון ובנייה, מסוגלת ללכת לדיון – והדיון הזה הולך להתבצע ממש בתוך כשבוע – בלי שהחלופה הימית, שעל-פני הדברים יש לה יתרונות כל כך רבים, בסדר, אז יש שאלות, תבדקו, תנתחו, בואו נראה את הדברים לעומק.
דב חנין: בואו לפחות נגיע למצב שכולנו משתכנעים שהדיון מושכל על בסיס של חלופות שנבדקו לעומק, ולא על בסיס של איזושהי החלטה שנראית כמו איזשהו מחטף בחיפזון.
דב חנין: משפט אחרון בעניין הזה.
דב חנין: כשאני מסתכל על הסוגיה הזאת, ואני אומר לעצמי: אז למה עושים את זה בצורה כל כך עקומה?
דב חנין: החשש הגדול שלי הוא – ואני לא ממציא דבר שלא נאמר, אלא לצערי הדברים אפילו כבר נאמרו – שסביב אותם מתקני גז שיוקמו בעמק חפר ובשפלת מגידו יקימו קריות פטרוכימיות.
דב חנין: אז אם זו המגמה, אז בואו תספרו לנו את זה בגלוי, ובואו נחליט כמדינת ישראל אם זה נכון שבאזורים כל כך רגישים, כל כך מיוחדים, כל כך יפים, נקים עוד קריה פטרוכימית.
מירי רגב: כרמל סלע ראש מועצה אזורית חוף הכרמל, בבקשה, שלום.
<כרמל סלע: שלום וברכה לכולם, אנחנו עסוקים בנושא הזה כמה שנים טובות דרך מוסדות התכנון, דרך בג"ץ, דרך כל גוף אפשרי.
<כרמל סלע: אני חושב שהסיכום של כל הדיונים, להערכתי, לתחושתי, אני לא יכול להגיד מה בדיוק כל אחד חושב, כולם מסכימים שצריך ואפשר לנקות את הגז בים, כולם מסכימים.
<כרמל סלע: כל מוסדות התכנון וכל מי שהתעסק בזה מבין שהגז חייב להיות מטופל בים, צריך להיכנס גז נקי.
<כרמל סלע: גז נקי שייכנס לארץ, זה כמו שחבר הכנסת הרצוג ציין, זה משהו נפיץ ביותר.
<כרמל סלע: עכשיו מה העניין?
<כרמל סלע: אגיד את זה במילים הכי פשוטות, יש פה מישהו, יש פה מישהם, ולא בדיוק מוסדות התכנון, מתכננים שלא בא להם שזה יהיה בים, פשוט לא רוצים לבדוק את העניין לעומק.
<כרמל סלע: מעניין למה.
<כרמל סלע: לא יודע, זה מעניין.
נחמן שי: לא, תגיד.
<כרמל סלע: אני חושב שיש פה אינטרסים כלכליים טהורים.
נחמן שי: אינטרסים.
נחמן שי: אוקיי, צריך להגיד את זה.
<כרמל סלע: באופן חד-משמעי.
<כרמל סלע: מנענו את זה בפעם הראשונה בבג"ץ, המדינה התחילה עם זה קצת לא בסדר, כי היא מאוד מאוד מיהרה והיא פחדה שלא יהיה גז, נתנו ליזם לתכנן את כניסת הגז לארץ ברמה של המיקומים, זה לכשעצמו היה מעשה מאוד לא ראוי, ואכן בג"ץ ביקש מהמדינה: חיזרו ותתנו את זה לא ליזם עצמו, אלא לגוף מתכנן אחר.
<כרמל סלע: הגוף המתכנן האחר קיבל 25 מיליון שקל, הוא רוצה להמשיך עם הפרויקט, אני חושב שהגוף המתכנן הזה – אגיד את זה במילים פשוטות ובאמת בלי לפגוע באף אחד – רוצה שזה יהיה בארץ ולא בים.
<כרמל סלע: אם זה בים אז מה יצא לו מזה?
<כרמל סלע: א'.
<כרמל סלע: ב', אני לא משוכנע שהיזמים גם מאוד נלחמים על זה שזה יהיה בארץ, אני חושב שגם היזמים חושבים שזה יכול להיות בים.
<כרמל סלע: יש הרבה מאוד דוגמאות בעולם שמתקנים כאלה נעשו בים.
<כרמל סלע: תראו, בסופו של יום המדינה רוצה לייצא גז, היא רוצה לייצא גז 40% וזה בסדר.
<כרמל סלע: איפה תהיה מערכת הגִזוז ואיפה תהיה המערכת שתנזיל את הגז, אם זה יהיה פה בארץ בכלל זה יהיה אסון, ואנחנו כבר חווינו וחווים אסונות טבע מאוד מאוד קשים בכלל, כל האזורים.
<כרמל סלע: עוד אסון טבע שאנחנו מייצרים אותו?
<כרמל סלע: הפגיעה הסביבתית – טוסקנה, לא טוסקנה, כן טוסקנה – כל הארץ בעייתית, כל מקום הוא אזור מסוכן, זה אפשרי בים, מה יותר פשוט מזה?
מירי רגב: תכף נקבל את התשובות לעניין הזה.
מירי רגב: תודה רבה לך, כרמל.
מירי רגב: חבר הכנסת זבולון קלפה, ולאחר מכן – ראש מועצת עמק חפר.
<כרמל סלע: מילה אחרונה, רציתי להוסיף שהבעיה בוועדות התכנון, שמנסים לייצר גמישות תכנונית, הם רוצים להגדיר במועצה הארצית גמישות תכנונית.
<כרמל סלע: אני לא יודע מה המושג הזה "גמישות תכנונית", שיגידו בדיוק מה הם רוצים, ככה או ככה או ככה, בלי גמישויות.
מירי רגב: חבר הכנסת זבולון.
זבולון כלפה: תודה רבה לך, גברתי היושבת-ראש, קודם כול גם תודה לכל הח"כים השונים לגבי הדיון הקודם.
זבולון כלפה: ברשותך, אני רוצה לומר כמה נקודות בתמציתיות.
זבולון כלפה: לגבי החסרונות והצד של המפגעים בצד של הביטחון והבטיחות הרחיבו פה די רבות ואין מה להוסיף בעניין, אין טעם להוסיף בעניין.
זבולון כלפה: לדעתי, סוגיית התכנון נשענה על הנחת יסוד מסוימת שבבסיסה בעצם באה ואמרה שתהיה מצוקה או מחסור בגז, ולכן היה פה איזשהו לחץ מסוים.
זבולון כלפה: המציאות היום השתנתה ואין שום סיבה שבעולם שהמועצה הארצית, ובצורה אמיתית, תבוא ותיקח את הדברים לאחור, ותאמר: מכיוון שכרגע אין לחץ של זמנים, בואו ניכנס להליך תכנון מפורט, נבחן את החלופה הזאת של הים בצורה אמיתית ורצינית, תוך כדי באמת מיעוט של סיכון גם בטיחותי וגם ביטחוני של התושבים, ולא נקיים דיון חפוז בשבוע הבא על הדבר הזה, על המציאות הזאת כאשר נותנים שם פתרון – שלך אני אומר, זה מתקשר קצת לדיון הבא, לנושא הבא היום – שבעצם מוסדות התכנון מנסים למשוך לעצמם מציאות שהגמישות התכנונית, כמו שהוא אמר, יושב-ראש המועצה האזורית של חוף הכרמל, בעצם גמישות, מה שנקרא: תוכניות מאפשרות, שההגדרות בפנים לא כל כך מוגדרות ויותר מדי גמישות, הייתי אומר בלשון המעטה, מה שכמובן מחד מקשה על היכולת של התושבים והאזרחים, וזה עלה גם בדיון הקודם, ביכולת שלהם בכלל ליצור שיח עם מוסדות התכנון, הדבר הזה חייב להיפסק.
זבולון כלפה: ולכן, לדעתי, במשפט סיכום, הנושא הזה חייב לרדת מסדר-היום של המועצה הארצית בשבוע הבא.
זבולון כלפה: החלופה הזאת של הבחינה של הזיקוק של הגז בים חייבת להיבחן בצורה יסודית יותר, אין בעיה של לחץ של זמנים, אפשר לעשות את זה.
מירי רגב: ראש מועצת חפר, בבקשה.
<רני אידן: תודה רבה, עמק חפר.
מירי רגב: עמק חפר.
מירי רגב: ולאחר מכן – חבר הכנסת עמאר.
<רני אידן: גברתי היושבת-ראש, אני נסמך על גדולי האומה שלנו, דוד בן-גוריון אמר שהים הוא לא הגבול המערבי של מדינת ישראל אלא התקווה הכלכלית שלה.
<רני אידן: ואני חושב שצריך לנצל את התקווה הכלכלית הזאת במלואה.
<רני אידן: וכאשר אנחנו בוחנים את הדברים, אנחנו מבינים שלמעשה מנסים להוליך אותנו עם מה שנקרא: תוכנית מאפשרת למצב בלתי אפשרי.
<רני אידן: מה רוצים לעשות?
<רני אידן: רוצים להגיד: היזם יוכל לעשות מה שיתחשק לו, ובשלב ההוא הוא יוכל לעשות תוכנית מפורטת שמי שייתן לו את הרישיון, את היתר הבנייה, זו רשות הגז.
<רני אידן: לתושבים שנמצאים בשכבה שבה עלולים להיפגע לא תהיה שום סמכות ושום מעמד בקטע הזה, בשונה מתוכניות בנייה אחרות שתמיד יש את הוועדה המחוזית ואת הוועדה המקומית.
<רני אידן: מאוד הופתעתי כשהייתי במשרד האוצר ואחר כך אצל השר עמיר פרץ, אמרו לנו שלא בחנו בכלל את הפן הכלכלי, אז לא התעצלנו ולקחנו מומחה מקנדה שהוא גם תושב ארץ-ישראל שנמצא אתי פה במקרה, מאיר ויס, שהכין לנו חוות דעת כלכלית לגבי מתקנים ימיים ולגבי מתקנים יבשתיים, והאמרה המאוד מעניינת שאומרת שמתקן ימי יקר בעשרות מונים ממתקן יבשתי מסתבר שזה שקר, פשוט שקר.
<רני אידן: מתקן ימי עולה כמו מתקן יבשתי, לפעמים שקל יותר, לפעמים שקל פחות, ואין שום סיבה שהמתקן לא ייבנה בים.
<רני אידן: יתירה מזאת, אם לוקחים בחשבון שמתקן ימי אפשר תוך שנתיים וחצי להציב אותו, וכבר הוכיחו "נובל אנרג'י" שהם יודעים לעשות את זה, ואם עושים את זה מתקן ימי צף, אז אפשר גם לעשות אותו תוך שנה וחצי.
<רני אידן: אז אם אצה דרכה של מדינת ישראל להכניס גז נקי למדינת ישראל זאת הדרך.
<רני אידן: אבל מדהים שהאירוע הכלכלי הגדול ביותר של מדינת ישראל, כנראה לעשורים הבאים, לא נבחן כלכלית.
<רני אידן: איך ייתכן?
<רני אידן: מדינת ישראל לא בודקת את מה שהיא אומרת שזה האירוע הכלכלי הכי גדול?
<רני אידן: אני חושב, גברתי, שאסור לך להסכים לזה.
<רני אידן: סליחה, משפט אחד.
מירי רגב: מה קורה לכם, ראשי המועצה?
מירי רגב: כל שנייה: סליחה, משפט אחד.
מירי רגב: זה לקראת הבחירות אני מבינה.
<רני אידן: משפט אחד חשוב.
<רני אידן: לפני שבועיים הייתה אצלנו שריפה בפרדס ליד בית-חרות, שריפה קטנה.
<רני אידן: את יודעת מה שקרה כתוצאה מזה?
<רני אידן: בגלל שאנחנו יושבים במותניים הצרות של המדינה - 15 קילומטר: כביש 2 נחסם, היו שם 32 ניידות כיבוי, מטוסים, מייד אחריו נחסם כביש 4, אחר כך נחסם כביש 6, על כלום, על פרדס שנשרף נחצתה מדינת ישראל לשניים.
מירי רגב: אנחנו מכירים את האזור ויודעים מה הנגזרות.
<רני אידן: מעולה.
מירי רגב: חבר הכנסת עמאר, ולאחר מכן – ניצן מתן מטה המאבק.
חמד עמאר: בוקר טוב לכולם, גברתי היושבת-ראש, אני גם רוצה לברך את האנשים מדאלית-אל-כרמל.
מירי רגב: אה, הם גם כאן?
מירי רגב: שלום, שלום, ברוכים הבאים.
חמד עמאר: ביישובים דאליה ועוספיא יותר מ-40 שנה לא מצליחים להרחיב את תוכנית המתאר שם, כל פעם שמנסים להרחיב את תוכנית המתאר, אומרים להם: אתם יושבים בשמורת טבע הכי יפה במדינת ישראל.
חמד עמאר: כל דבר קטן שהם רוצים להזיז שם, עושים להם: תלכו תעשו סקר עצים, תלכו תעשו ככה, תלכו תעשו, ולא מקדמים להם שום דבר.
מירי רגב: שומר היערות.
חמד עמאר: אבל כאן בגלל שיש יזמים, אינטרסים כלכליים, הדבר רץ ורץ ורץ מהר.
חמד עמאר: אני לא יודע למה שם אנחנו 40 שנה לא מצליחים להרחיב את תוכנית המתאר ולא מדברים על תוכניות מפורטות.
חמד עמאר: אנחנו עדיין בתוכניות מתאר, וכאן אנחנו יכולים מהר מאוד לרוץ.
חמד עמאר: איפה כל שמורות הטבע, איפה כל הארגונים הירוקים?
<דרור בוימל: פה.
חמד עמאר: יפה מאוד פה, אבל תעמדו על הרגליים כמו שאתם עומדים בכפרים הדרוזים שם, שאנחנו לא מצליחים להזיז שום דבר שנים רבות.
חמד עמאר: והנקודה השנייה, זו פעם שנייה שאני משתתף בדיון הזה.
חמד עמאר: אני חושב שגם בקדנציה הקודמת שלי דנו בנושא החלופי של מתקנים בים, ואני לא יודע איך הנושא הזה לא התקדם.
חמד עמאר: לכן מה שאני מבקש כאן, לפני שמעלים את זה בכלל לדיון, ב-12 בנובמבר אמור להיות דיון, לפני שמעלים את הדיון הזה, לבדוק את החלופה של הים, וללכת ולקדם את כל נושא החלופה של הים.
חמד עמאר: זו שמורת טבע, זה מקום יפה, יש אזרחים, לא רוצה להיכנס לכל הדברים שפירטו כאן, אבל תבדקו את האופציה של הים קודם כול לפני שאתם מתקדמים.
חמד עמאר: שלוש, מה שידוע לי, שהיה דיון גם במשרד הבריאות, ומשרד הבריאות והשרה מתנגדים להצבת המתקן במקום הזה, במקומות האלה, המתקנים שאמורים לקום.
חמד עמאר: לכן, גברתי היושבת-ראש, אני חושב שאנחנו כאן בוועדה צריכים לצאת באמירה לעצור את הוועדה ב-12 בנובמבר וללכת לבדוק את הנושא של הים, ואחרי זה לבוא ולהתקדם עם הנושא.
מירי רגב: ניצן מתן, בבקשה, ולאחר מכן – חבר הכנסת דוד צור.
<ניצן מתן: שלום, דבר ראשון, אני רוצה להודות על הדיון הזה שבאמת בתור תושב ביקשנו אותו הרבה.
<ניצן מתן: אעשה את זה זריז, את כל החומרים שיש פה העברתי כבר מקודם, וכל מי שירצה הרחבה ולבדוק את החומר שאני מעביר - - -
מירי רגב: אבל תגיד את הדברים המהותיים לטובת הפרוטוקול, זה חשוב, אני בטוחה שכולם קראו את החומרים.
<ניצן מתן: בסדר גמור.
<ניצן מתן: זה מערך הכניסה לחוף צפון מכמורת, שהמתכננים אומרים שהם יעשו את זה בשתי אופציות:
<ניצן מתן: או שיעשו דחיקה של הצינור ואז הוא ייכנס מתחת לחוף, או שהם יעשו מין הרחבה לתוך הים, שיטה נוספת שאותה הם לא בדקו והיזם בשלב היתרי הבנייה, אם הוא יבחר את השיטה השנייה - יעשה אותה.
<ניצן מתן: עכשיו יש שם חוף רחצה, אם היזם יעמוד בתקנים לבטיחות הציבור אנשים לא יפגעו, לא אומרים איך הוא יעמוד בתקנים ולא אומרים מה יקרה אם הוא לא יעמוד בתקנים.
<ניצן מתן: נוסף על כך, בדקתי את המפות שנעשו לפני שנתיים בערך על מפת לוויין חדשה, והשטח המתוכנן נופל על בתים במושב מכמורת, כלומר, זה קצת בעייתי להעביר את זה משם, שלא לדבר על שמורת טבע מצפון.
<ניצן מתן: זה הציטוט מהפרוטוקול, זה המתקן שרוצים לעשות במט"ש מרץ, חישבו את טווח הבטיחות בדבר הזה - 600 מטר, כלומר, אחיטוב, המעפיל, כל המושבים באזור, אם יהיה פיצוץ לא ייפגעו.
<ניצן מתן: יותר מזה, גם לא בדקו מה יקרה אם תהיה דליפה.
<ניצן מתן: הגז הזה מגיע עם חומרים מסוכנים מהים, הוא מגיע בעיקר עם מתכות כבדות, כמו כל מאגר גז אחר בעולם, אלא אם כן שלנו שונה לחלוטין - אף אחד לא התחשב בזה.
<ניצן מתן: יתירה מכך, לא בדקו מה יקרה אם יהיה פיצוץ במתקן או תהיה תקלה, בדקו רק אירועי שגרה לכל מרחק הבטיחות הזה.
<ניצן מתן: זו תשובה של שחר סולר מהמשרד להגנת הסביבה על הנושא, שהוא מציין את העניין הזה.
<ניצן מתן: 600 מטר חישבו לפי חור בצינור של צול אחד בלבד, לא חישבו מה יקרה אם הצינור יהיה 10% חתך, אם יהיה חתך מלא, חישבו את זה בתוואי אחד של תנאים אטמוספריים, לא מה יקרה אם תהיה רוח חזקה, רוח חלשה, מגוון שלם של משתנים שלא בדקו.
<ניצן מתן: לא בדקו בכלל מה יקרה אם המתקן עצמו יתפוצץ, אם יהיה שם אירוע חבלני, אם יהיה שם אירוע בטיחותי.
<ניצן מתן: זה אירוע מקביל שקרה בעולם לפי החישוב שעשו מטר אחד מכיל 50 קילוגרם גז, עשרה קילומטר – 500,000 קילוגרם, המכפלות של זה מגיעות, לפי מה שעשו לנו את העבודה, לכיוון של 6 מיליון קילוגרם TNT ואף אחד לא נתן על זה את הדעת בכלל.
<ניצן מתן: התכנון נשאר בידי היזם לחלוטין.
<ניצן מתן: אומרים לנו: מאחר שישנו חוסר במידע המשפיע על התכנון, כגון הרכב הגז במאגר והטכנולוגיה המתוכננת למתקן הטיפול, היזם יקבע הכול.
<ניצן מתן: לא יכול להיות שמאז 2008, או אפילו לפני, כשהתחילו לעשות קידוחים בים אין שום מידע כימי על הרכב הגז.
<ניצן מתן: זו טענה לא סבירה, יודעים מה יש בלווייתן, תמר, שמן, לא הגיוני שלא יודעים כלום.
<ניצן מתן: גם הבחינות על ההשפעות הסביבתיות האפשריות יהיו בשלב היתרי הבנייה.
<ניצן מתן: שוב, חייב להיות איזשהו מידע, אבל לא מתייחסים אליו.
<ניצן מתן: גם השימושים והפעילות של המתקן מאפשרים הכול, כל דבר שהוא, 800-700 מטר מושבים.
<ניצן מתן: צריך לעשות סקר גאולוגי, לבדוק מה יקרה אם תהיה רעידת אדמה, באלפי העמודים של הדוחות האלה אין ולו התייחסות אחת בצורה מפורטת לעניין הזה.
<ניצן מתן: הקווים האדומים זה שברים גאולוגיים באזור.
<ניצן מתן: לפי התקן של המשרד להגנת הסביבה כל שבר גאולוגי במרחק 15 קילומטר צריך להיבדק בצורה מפורטת, לא רק שהם לא נבדקו, אפילו לא התייחסו אליהם, ואומרים לנו שאם תהיה רעידת אדמה המתקן יקרוס, תהיה סכנה לחיי אדם - - -
<יונתן ארי: ניצן, אם אפשר רק לעבור על השקף הקודם, סליחה שאני עוצר אותך, אני ראש מטה המאבק.
<יונתן ארי: אני חושב שהדבר הזה זה הכי חשוב, זה מה שהכי הרבה מדאיג אותנו.
<יונתן ארי: המדינה - - -
מירי רגב: אתה מדבר על זה שבעצם אין בכלל שום היתכנות, אין מידע לא בהיבט הסביבתי ולא הבריאותי לפני אישור התוכנית.
מירי רגב: זאת אומרת, הם עושים את זה רק ברגע שמאשרים - - -
<יונתן ארי: בדיוק.
<יונתן ארי: היות והרכב הגז לא ידוע אז גם התוכנית לא ידועה, וברגע שאין תוכנית אז לי בתור תושב אין למה להתנגד.
<יונתן ארי: זאת אומרת, יש פה מנעד מאוד מאוד רחב של אפשרויות שהמדינה מאפשרת בלי שום ניתוח סיכונים, כי הרי לא יודעים מה הרכב הגז, בלי ניתוח של בעיות ביטחוניות, לא ביקשו את חוות הדעת של המל"ל מה יקרה אילו, לא בדקו היבטים מעמיקים - - -
מירי רגב: אבל נמצא פה נציג משרד הביטחון, תכף נבדוק אתו, כי גם לפי תשובת המנכ"ל הוא היה בכל הדיונים והוא היה שותף לדיונים, גם נציגי משרד הביטחון, גם נציגי משרד הבריאות, אז גם לגבי ההיבטים הבריאותיים שתכף נשמע מהם, איזה השפעה באמת הייתה להם בתוך הדיון.
מירי רגב: וגם יושבים פה נציגי צה"ל, שלום לכם, התייחסות שלכם לגבי הבטיחות של המתקן שבוודאי גם התייחסתם לזה בדיונים.
<יונתן ארי: בהליך התכנוני הדבר הכי חשוב זה לשים לב לעניין הזה של הגמישה והמאפשרת.
<יונתן ארי: מדינה לא יכולה לאפשר לעצמה, לא יכולה לאשר תוכנית כזאת גמישה בלי שאנחנו התושבים נוכל אחר כך, ואתם כנציגי ציבור להעיר את ההערות שלנו על-פי הכללים הקיימים היום.
מירי רגב: ממש לקראת סיום, תגיע באמת - - -
<ניצן מתן: אמשיך.
<ניצן מתן: רעידות אדמה זו דוגמה לדבר שלא בדקו לחלוטין, וגם אמרו לנו שכל המתקן יקרוס וזה בסדר, למרות שהמשרד להגנת הסביבה מגדיר במפורש שהוא לא אמור לקרוס אם תהיה רעידת אדמה.
<ניצן מתן: זו מפת התכנון, כל הנקודות האדומות זה מקומות שבהם יש בתים בתוך אזורי הסיכון, מרחק של 150 מטר מהצינור, אין אפשרות להעביר את זה למקום אחר שזה לא יפגע בבתים של תושבים, פשוט לא קיים, זה גם עובר על-יד בית-חולים הלל יפה.
<ניצן מתן: זה כמובן האסון של BP ב-2010.
<ניצן מתן: אומרים שהתכנון שרוצים לעשות בים, בחוף הקרוב – זה מראה את הקו שיוני אמר שאין שום תכנון – אומרים לנו: אם יש שם מקרה אסון אז הוא לא יפגע באוכלוסייה ומכיוון שכך לא נבדוק מה יקרה לאוכלוסייה אם יהיה מקרה אסון, אבל זה במרחק שבעה קילומטר.
<ניצן מתן: יש את חוק אוויר נקי שאומרים שם בחומרי הרקע שחומרים כאלה שיוצאים לאוויר עוברים בין 50 ל-60 קילומטר ב"ככה", הם גם עוברים הרבה יותר מזה.
<ניצן מתן: כלומר, אם יש אסון שבעה קילומטר מהעיר נתניה, כל נתניה עם חומרים מסוכנים, ואף אחד לא נותן על זה את הדעת.
<ניצן מתן: זה דוגמאות לאסדות ימיות, יש המון כאלה, הבאתי רק שתיים.
<ניצן מתן: אפשר לזקק בים, "נובל אנרג'י" כבר שנתיים מנסים להקים מתקן זיקוק מלא בים, יש על זה כתבות ללא סוף.
<ניצן מתן: רק אגיד דבר אחרון על העניין הימי.
<ניצן מתן: כבר קדחנו בים, כבר עשינו שם סיכון, כבר יש שם דליפות כמו שהיה בלווייתן ב-2011, הנזק כבר נעשה, למה לעשות נזק במקום חדש נוסף?
<ניצן מתן: עושים שם מתקן, ניקח צינור של גז נקי בלחץ יותר נמוך, נעביר אותו לכניסה הקיימת בחדרה, לכניסה הקיימת באשקלון ונפתרה הבעיה, התשתית כבר קיימת, למה לעשות סיכונים נוספים כאשר הפתרונות קיימים ונמצאים באופן מלא?
<ניצן מתן: תודה רבה.
מירי רגב: נא להדליק את האורות, בבקשה, שמישהו לא יירדם פה חס וחלילה.
דב חנין: התסריטים מפחידים מדי, אי-אפשר לישון.
מירי רגב: אנשים מדברים בתורם, אה, איך אפשר לנהל דיונים כאלה גם.
מירי רגב: חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה, ולאחר מכן – סגן ראש עיריית יקנעם.
איציק שמולי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, וגם לחברי זבולון קלפה שניהל את הדיון הקודם.
איציק שמולי: כמו גם חברי כנסת אחרים ביקרנו גם במקום, נפגשנו עם תושבים, ראשי המועצות, ואגיד לכם מה הדבר הכי מטריד בכל הסיפור הזה, מעבר לעובדה אפילו שלא צריך להרחיב, גם ניצן וגם אחרים דיברו על כל ההשלכות השליליות החמורות, גם בהיבט של בריאות, של איכות הסביבה, ובואו לא נשלה את עצמנו, גם האופציה של לעשות את הדבר הזה בים היא אופציה מזיקה לסביבה וגם האופציה של – אין פה אופציה טובה.
איציק שמולי: כולנו רוצים גז, זה בסדר, אבל יש משהו אחד שלא מסתדר, אם מדינת ישראל ובעיקר משרד ראש הממשלה מתייחסים לעניין הזה כאילו זה פרויקט אסטרטגי זה לא עולה בקנה אחד עם אותה תוכנית מאפשרת, שבעצם היזם או כל אחד יכול להגיע לפרויקט הזה ופחות או יותר לעשות ככל העולה על רוחו.
איציק שמולי: אני חושב, זה לא מקרה שיש פה נציגות כמעט מכל סיעות הבית, אם בפרויקטים שמוגדרים כאסטרטגיים למדינה רשויות התכנון מוותרות כל כך בקלות על היכולת שלהן לתכנן תוכניות מפורטות, יכול להיות שאנחנו צריכים להתייחס לזה גם בחקיקה, יכול להיות שאנחנו צריכים לבוא ולומר שבפרויקטים מסוימים לא יכול להיות מצב שאתם פשוט מפקיעים את היכולת של התושבים להתנגד.
איציק שמולי: זה כמובן מעבר לכל ההיבטים הסביבתיים, הבריאותיים, הביטחוניים.
איציק שמולי: הזעקה פה היא כל כך קשה והתחושה היא שנתקלים פה בקירות אטומים.
איציק שמולי: לעצם העניין מבחינה אופרטיבית, אני מצטרף לבקשה שהעלו גם קודמי, אני חושב שהדיון שעומד להתקיים ב-12 בחודש, כמדומני במועצה, הוא דיון שהולך להיות חסר, לקוי, שיש מעליו איזושהי עננה שאי-אפשר להתעלם ממנה, ובנסיבות הקיימות, אני מצטרף לבקש לדחות את הדיון ולבחון באופן אמיתי את האופציה של לזקק את הגז בים.
איציק שמולי: יכול להיות שבסופו של דבר תבואו ותגידו: זו האופציה שמועדפת עלינו, יכול להיות שאנחנו נתנגד ויכול להיות שנתמוך.
איציק שמולי: בעצם יש איזושהי התעלמות מוחלטת מהאופציה הימית ואיזושהי גישה של לקבוע עובדות בשטח, עם זה אנחנו לא נוכל להשלים, ויכול להיות שיש לנו גם מה לומר ברמה העקרונית יותר, ברמת החקיקה.
מירי רגב: רומן סגן ראש עיריית יקנעם, בבקשה.
מירי רגב: לאחר מכן – דוד צור.
<רומן פרס: כן, בוקר טוב, קודם כול, גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להודות לך על הדיון הזה ולזבולון על הדיון הקודם, שני דיונים ענייניים מאוד, ועצם העובדה שכל כך הרבה חברי כנסת מתייצבים גם בשעה מוקדמת לצורך הדיון הזה כבר פעם שנייה זה אומר עד כמה זה חשוב.
<רומן פרס: אני מתחבר לכל מה שנאמר עד עכשיו, ואני לא אעלה שוב את הנקודות שהעלינו, נקודות פשוט – שאלות ממש הזויות אני אומר כמו שהעלינו אותן פעם שעברה, איך התקבלה ההחלטה שממש הולכים להקים כזה מתקן בקרבה ליקנעם בהתעלמות מוחלטת מיקנעם, מיקנעם לא הוזמנו, לא לדיונים ולא לשעות עבודה, אמרו לנו את זה רק בדיעבד, אבל עכשיו זה לא העניין.
<רומן פרס: ברשותך, שלושה דברים קצרים: דבר ראשון, יקנעם עיר מתפתחת דרומה ואנחנו הולכים להקים עכשיו אלפי יחידות דיור בשטח הדרומי של העיר, וזה אומר שהמתקן הזה, אם חס וחלילה יקום במקום הזה, הוא פשוט יהיה בקרבה ממשית לדירות מגורים.
<רומן פרס: מעבר לכך, התשתית אמורה לעבור באזור התעשייה שלנו שיש שם גם מפעלים ביטחוניים וגם פה צריך לתת את הדעת.
<רומן פרס: ונקודה שלישית, חברים, ברור לכולנו שלגז הישראלי יש חשיבות פה, כמה שיותר מהר לעבור לייצור גז ישראלי.
<רומן פרס: ולכן אני אומר, כל אחד שבאמת שדואג לזרז את התהליך הזה הוא דווקא צריך לדאוג לכך שהתהליך הזה יהיה בהידברות, בדרך ידידותית, אחרת רק מספר ההתנגדויות שיוגשו למוסדות התכנון ופניות לבג"ץ הם אלה שיעכבו את התהליך ופשוט גם תהיה פגיעה במפעל עצמו.
<רומן פרס: אז אנחנו מאוד מקווים שההחלטה היום תצא, קודם כול לבטל את הדיון הזה ב-12 בחודש, ולא לקיים שום דיון על אופציה יבשתית לפני שייבחנו פה את האופציה הימית.
מירי רגב: חבר הכנסת דוד צור, ולאחר מכן – שייקה ברוש.
דוד צור: ראשית, לומר לנוכח האירועים בימים האחרונים, שמתקיים פה דיון ענייני, ולמרות שיש פה הרבה ראשי ערים ומועצות הוא לא פוליטי.
תמר זנדברג: בגלל זה צריך להדליק את האור שלא ישעמם, שלא יירדמו אנשים.
מירי רגב: אה, אתה רואה.
דוד צור: יש פה דיון ענייני, מסתבר.
מירי רגב: תמיד הדיונים ענייניים.
מירי רגב: בדרך כלל חברי הכנסת הם לא ענייניים.
זבולון כלפה: בוועדת הפנים במיוחד.
מירי רגב: הדיונים ענייניים, חברי הכנסת בדרך כלל הם לא ענייניים.
תמר זנדברג: זה לא התפקיד שלנו להיות ענייניים.
זבולון כלפה: לא, יש ויש.
דוד צור: רציתי קצת להעיר את האנשים.
מירי רגב: הצלחת.
דוד צור: יש פה בעצם ארבעה פרמטרים שחייבים להיזרק אל תוך המטריצה הזאת, ובכל הארבעה אין לנו למעשה תשובות, יכול להיות שנקבל אותם מנציגי הממשלה: אחד הכלכלי, השנייה זה ציר הזמן, ביטחונית בטיחותית שאני שם אותם יחד וההשפעות האקולוגיות.
דוד צור: כל ארבעת הפרמטרים האלה ייזרקו לתוך מטריצה אחת, נבין מה הדלתא.
דוד צור: יכול להיות שבסוף, ואנחנו כולנו פה כמעט ולא נסמכים על נתונים אמיתיים, ובדיון הקודם וגם בדיון שהיה לפני כן גם בהקשרים, אגב, של האמוניה, שכמה דנו בגלל הנפיצות של מתקן כזה במקום לכאורה שמתנהלת בו גם פעילות תעשייתית, ועדיין לא מקבלים תשובות מהממשלה.
דוד צור: לכן אני חושב שמאוד חשוב לשמוע פה את נציגי הממשלה שיבואו ויגידו לנו איזה חלופות נבחנו.
דוד צור: הייתה ועדה במשרד המדע שבחנה חלופות ימיות לפרויקטים ימיים בכלל, זאת אומרת לא בהקשר בהכרח של הפרויקט הזה אבל גם.
דוד צור: הדוח הזה, דוח שעדיין לא ראינו אותו, אם הוא קיים בידי הממשלה, משרד המדע, אני חושב שמאוד חשוב שנשמע אותו.
דוד צור: ביקשתי לפחות שהוא יוזמן היום כדי לשמוע ממנו.
דוד צור: באשדוד, אגב, רוב הגז, כמעט כולו, אכן מתבצע בתהליך ימי ומועבר לאזור תעשייתי באזור הנמל, ולכן אני חושב שהדלתא הזאת שאנחנו לא יודעים אותה, אם נשמע אותה נוכל לקבל חוות דעת ברורה.
דוד צור: אני גם חושב שהדיון הזה בוועדה הוא חפוז מדי כרגע וצריך לצאת בקריאה מפה מהוועדה - - -
זבולון כלפה: למועצה.
מירי רגב: למועצה ב-12 בחודש.
דוד צור: אני לא מדבר על הוועדה.
מירי רגב: אתה מדבר על הדיון ב-12 בחודש במועצה.
דוד צור: סליחה אם פגעתי בכבודם, מועצה, לא ועדה.
דוד צור: אבל בוועדה הארצית, במועצה הארצית צריך - - -
זבולון כלפה: אבל משתמע שהדיון פה, לכאורה.
דוד צור: לומר פה, בגלל הפורום, גם משהו שכן צריך להגיד, מילה למשרד הביטחון שאני רואה שיש נציגים פה, שלא קשור לדיון הזה, אבל קשור לדיון הקודם בנושא של החומה בבת חפר, שפעילות שביצעו מאפשרת לפחות, אני מקווה, בעזרת המועצה - ראש המועצה שהיה מאוד פעיל והגופים שדחפו שהשנה לא יהיה אסון כמו שהיה בשנה שעברה, עדיין אנחנו חייבים להם את המשך הדיון בעניין הפיצוי והנזקים שלא הסתייע.
מירי רגב: בסדר, אתה תקיים אותו.
מירי רגב: אנחנו נקבע דיון ואתה תמשיך לקיים אותו.
מירי רגב: שייקה ברוש, בבקשה.
מירי רגב: ולאחר מכן – חברת הכנסת תמר זנדברג.
<שי ברוש: האמת שלא ידעתי שאני צריך לדבר.
מירי רגב: אבל נרשמת.
<שי ברוש: בסדר.
מירי רגב: רגע, למחוק אותך?
<שי ברוש: לא, אז אגיד בכל זאת איזה - - -
מירי רגב: קודם כול שב, אנחנו לא בצבא פה עושים מצגת עכשיו.
<שי ברוש: מילה וחצי מהניסיון שלי, הייתי שמונה חודשים נתתי ייעוץ ביטחוני במקסיקו.
מירי רגב: בשביל תת-אלוף נחמן שי, הוא תת-אלוף במיל' מחיל הים.
נחמן שי: אז הוא יכול ישר להתחיל את בניית האסדה במים.
נחמן שי: הוא מקבל אישור ועדה.
זבולון כלפה: אתה ממנה אותו לעניין, נחמן?
נחמן שי: הוא נראה לי בחור זקוף, חזק.
מירי רגב: הוא גם סבא גאה, ראינו את התמונות שלו.
מירי רגב: שייקה, בבקשה.
<שי ברוש: בקיצור, גם הקמתי את האבטחה פה ב"ים תטיס", אני מכיר את התחום הזה.
<שי ברוש: במקסיקו, אנחנו מדברים על מקסיקו, זו מדינה שלא העיפה טילים לחלל, לא ירתה טילים נגד טילים, לא מובילה בתחום ההיי-טק, זאת אומרת, זו לא מדינה כמו ישראל שמבינה משהו בטכנולוגיה.
מירי רגב: עדיין יש לה הרבה יותר תיירות מאשר בישראל.
<שי ברוש: יש לה חברה שנקראת PayMaxx זה שליש מהכלכלה של מקסיקו.
<שי ברוש: 95% מההפקה היא בים, המתקנים בים פרוסים עד 100 קילומטר מהחוף על פני 20,000 קילומטר מרובע.
<שי ברוש: זאת אומרת, אם מדינה כמו מקסיקו יודעת לעשות את זה, אין שום סיבה שישראל לא תוכל לשים את רוב המתקנים שלה בים, אפשר לשלוח לשם אנשים, אפשר גם לשלוח משם תמונות, אפשר להראות שהכול קיים בים, אין שום בעיה.