GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קארין טלמור: מדובר על קביעה של קווי בניין, על שינוי של בינוי או עיצוב אדריכלי, על נושאים שיכולים להיות ממילא להקלות, על הרחבה של שטח יחידת דיור מ-120, שקיים כיום, ל-140, והוספת שטחי שירות למטרות עיקריות.
<קארין טלמור: זה תוכנית מצומצמת.
<תומר רוזנר: תוכנית מאוד-מאוד מצומצמת באמת.
מירי רגב: אז אם הוועדה לא טיפלה, למה לדחות אותה?
מירי רגב: כמו כל תוכנית אחרת, אם הוועדה לא עמדה בזמן – לך היא לא משמעותית, לזה שהגיש אותה היא מאוד משמעותית.
מירי רגב: לי מאוד משמעותי להוסיף פרגולה.
דוד ביטן: אלה רוב התוכניות.
<תומר רוזנר: 70% מן התוכניות, אנחנו יודעים את זה.
<אפרת דון יחיא: בתמונה המלאה, תוכנית מצומצמת עדיין היזם שלה יכול להחליט שהוא לא הולך במסלול הזה.
<תומר רוזנר: לכן הוא לא ילך בה.
<תומר רוזנר: אם יש לו את האִיוּם הזה, הוא לא ילך בה.
<אפרת דון יחיא: הוא כנראה יבחר בה במקרים שבאמת היא תעבור.
מירי רגב: למרות ההסבר המורחב מאוד, אני לא מקבלת את ההסבר הזה.
<אפרת דון יחיא: מה האופציות?
<אפרת דון יחיא: לתת לה תוקף מיידית, כפי שהציעו?
<אפרת דון יחיא: להעביר אותה לוועדה המחוזית?
<אפרת דון יחיא: לא הגיוני להעביר דיון על נושאים אזוטריים כל-כך.
<אפרת דון יחיא: זה לא מעשי.
מירי רגב: אז שהוועדה המקומית תעשה את תפקידה וב-10 חודשים תאשר את זה.
מירי רגב: ואם לא, שימנו מהנדס מלווה או שיקימו עוד ועדת משנה.
<אפרת דון יחיא: הציעו כאן להעביר את אותה תוכנית על קווי בניין אל הוועדה המחוזית, שעכשיו יהיה לה פנאי באמת להתעסק בתוכניות המצומצמות של הוועדה המקומית.
מירי רגב: אז שהוועדה המקומית תאשר.
<אפרת דון יחיא: אני גם בעד שהוועדה המקומית תאשר.
<אפרת דון יחיא: אנחנו קובעים שהיא חייבת.
<קארין טלמור: זאת נקודת המוצא.
<אפרת דון יחיא: נקודת המוצא היא שהוועדה המקומית מאשרת, אבל האופציות – יכול להיות שאפשר לחשוב באותם מקרים שהוועדה כן הגיעה ונתנה החלטה אבל היא לא סיימה- - -
מירי רגב: אז תגישי את התוכנית לוועדת ערר.
<אפרת דון יחיא: זה היה המקרה הרגיל.
מירי רגב: המקרה הרגיל.
מירי רגב: היא לא עברה בוועדה המקומית אז האזרח עכשיו צריך לשבור את הראש בגלל שהבאת משהו לא משמעותי?
<אפרת דון יחיא: הצגתי פה את המורכבות.
<אפרת דון יחיא: יש אולי אופציות, אבל גם ההצעה כרגע הולכת לקיצוניות אחת.
<אפרת דון יחיא: צריך לחשוב.
דב חנין: אני חייב להעיר לפרוטוקול, כדי שלא תהיה אי-הבנה, שמעתי פה את ההסבר של גברתי על תוכנית מצומצמת.
דב חנין: ההבנה שלי כשאני קורא את החוק היא אחרת, אז אני אומר את זה כי אנחנו לא דנים בזה כרגע.
דב חנין: אם זה תוכנית באמת מצומצמת אני בעד מנגנונים, אמרתי, קצרים מאוד.
דב חנין: לפי הבנתי, בתוך הקטגוריה הזאת של תוכנית מצומצמת הכנסתם דברים כל-כך לא מצומצמים – מספר קומות, אני לא יודע מה – ואתם עוד מטילים את כל האחריות על יושב-ראש- - -
<גבי גולן: נגיע לזה.
מירי רגב: נגיע לזה בהמשך.
מירי רגב: יש לך עוד התייחסויות לגבי מה שהוועדה כתבה?
<קארין טלמור: ציינתם שאין תחנת מוצא לגבי ההליכים.
<קארין טלמור: יש תחנת מוצא.
<קארין טלמור: קודם כול, נקבע סעיף 84א רבתי, שמגדיר מה הוא מועד הגשת תוכנית.
<קארין טלמור: מועד הגשת תוכנית הוא המועד שבו התוכנית עמדה בתנאים כפי שקבע השר.
<תומר רוזנר: זאת ממש הגדרה מצוינת.
<קארין טלמור: התנאים האלה ייקבעו במסגרת תקנות.
<קארין טלמור: לא זו בלבד אלא שכיום יש כבר נוהל, הוא יופץ או-טו-טו, של תנאי סף להגשת תוכנית.
<קארין טלמור: הוא מגדיר במפורש מה יכולה לשכת התכנון, בוועדה המחוזית או המקומית, לדרוש כתנאי קבלה, קליטה, מה שהוזכר פה.
מירי רגב: תראו לנו את התקנות.
מירי רגב: זה כמו התקנת של דיור בר-השגה שאנחנו מחכים להן.
<קארין טלמור: ולא ניתן גם להרחיב מעבר את הדרישות.
<קארין טלמור: ציינתם פה שכל אחת תוסיף עוד דרישות.
מירי רגב: נראה את התקנות ואז נדבר.
מירי רגב: בינתיים אין תקנות.
<קארין טלמור: לגבי ההרכב של ועדת המשנה של המועצה הארצית – אנחנו באמת סבורים שזאת ועדה קבינטית, זאת אומרת שמסתיים הטיפול בתוכנית בוועדה הזאת.
<קארין טלמור: אני גם מזכירה שלא מעט תוכניות שיבואו לדיון יהיו כאלה שבאמת לא הוחלט בהן אף פעם, שלא ניתנה בהן החלטה, אבל יהיו גם תוכניות שכן הוחלט להפקידן, או הופקדו בפועל.
<קארין טלמור: זאת אומרת, בהן זה לא ערכאה ראשונה לדיון בתוכנית.
<אפרת דון יחיא: לגבי דיווח לשר – אנחנו חושבים שאנחנו יכולים לקבל את זה.
<אפרת דון יחיא: לגבי דיווח לוועדה – היינו מעדיפים שלא, אבל על זה עוד אפשר לדבר.
<אפרת דון יחיא: לגבי השאלה אם לא עמדו במועדים של קיום תנאים לתוקף – אנחנו לחלוטין מתנגדים שהתוכנית הזאת תתבטל.
מירי רגב: התחלנו ברגל ימין את הדיון.
מירי רגב: אתם לא מקבלים את החלטות הוועדה, אנחנו לא מקבלים את ההחלטות שלכם.
מירי רגב: נביא את זה לחקיקה מאוד-מאוד מהר, כפי שאתם רואים.
מירי רגב: ההערות שלנו, גם בעקבות הערות ששמענו פה, אני לא משנה אותן, גם בעניין הרכב המועצה.
מירי רגב: אני מבקשת לבדוק גם את הוספת נציג משרד הרווחה בעניין חברתי, זה חשוב.
מירי רגב: יש שם משקיפה או חברה במועצה הארצית, אז שתהיה גם משקיפה או חברה כאן.
מירי רגב: לא משנה, משקיפה או חברה, אותו משקיף בארצית יהיה גם בוועדת המשנה.
מירי רגב: צריך לשנות את השם "ועדת משנה".
מירי רגב: זה נורא מבלבל.
מירי רגב: צריך לקבוע שם אחר כדי שיבינו שהוועדה הזאת היא ועדה מיוחדת, ועדה עם שיניים.
<גבי גולן: הקבינט הביטחוני נקרא ועדת משנה של הממשלה.
תמר זנדברג: אז בואו נקרא לזה קבינט, סיירת התכנון.
מירי רגב: קבינט התכנון הלאומי.
מירי רגב: נחשוב על זה.
מירי רגב: לגבי מספר החברים שיכולים לבקש דיון נוסף, אני מוכנה לרדת משליש ולקבוע שניים.
מירי רגב: לגבי לוח הזמנים – אני מקבלת שאפשר לחשוב שוב על לוח הזמנים, אם נכון לקצר ולצמצם אותו.
מירי רגב: איך הגעתם לזה?
מירי רגב: אשמח שתציגו לנו פה איזו פרוצדורה של זמנים, תציגו פה את לוחות הזמנים מרגע שזה מגיע, כמה זמן זה עובר.
מירי רגב: אבל קחו כמה ועדות כדוגמה, לא רק הוועדה המקומית של תל-אביב, קחו גם דוגמאות מוועדות בפריפריה.
תמר זנדברג: תציגו דוגמאות של החסמים.
תמר זנדברג: אני מחרה מחזיקה אחריך.
מירי רגב: תנו לנו מין לוח זרימה של העניין.
מירי רגב: פסקה 109א(א)(4), המתנגדים לתוכנית המצומצמת – מבחינתי זה בל יעבור.
מירי רגב: זה יהיה.
מירי רגב: תדונו על זה ותחליטו.
מירי רגב: החלטות לגבי הדיווח לשר ולוועדה – הוועדה היא לא חותמת גומי שלכם, אם לא הבנתם עד כה, יש לנו מה להגיד.
מירי רגב: אנחנו מאשרים חוקים ורוצים לעקוב אחרי החוקים.
מירי רגב: אנחנו רוצים לראות שהחקיקה מתקדמת.
תמר זנדברג: מה לגבי הנושא של "חלק משמעותי ממרחב התכנון"?
מירי רגב: כל מה שהצגנו פה, כל התוספות של הוועדה הן בתוקף ומקבלות עוד יותר תוקף לאור מה ששמענו כאן.
מירי רגב: לכן מבחינתי הנוסח הזה, בשינוי כזה או אחר, הוא הנוסח שיבוא להצבעה.
מירי רגב: אני לא דנה עליו שוב, חוץ מאשר על לוחות הזמנים, לוח הזרימה, שייתכן שנצמצם אותם.
דב חנין: כדאי אולי להזמין לדיון על לוחות הזמנים מתכנני מחוזות, או לפחות אחד מהם, שנשמע איך זה עובד בפועל.
מירי רגב: איה נחום, תרשמי בבקשה להזמין מתכנני מחוזות לדיון על לוחות הזמנים.
מירי רגב: מבחינתי אם לא יהיה שינוי, בנוסף לנוסח שאמרנו בעל-פה, אז זה הנוסח.
מירי רגב: אני רוצה לחזור על מה שאמרתי בהתחלה.
מירי רגב: כדי לקדם את העניין, אם נצטרך עכשיו על כל דבר לדון מחדש יבואו לכאן נציגים אחרים, כל אחד ירצה לדבר, אנחנו נתקדם שני צעדים קדימה ונלך ארבעה צעדים אחורה.
מירי רגב: מבחינתי הסעיפים שדיברנו עליהם וההערות שנאמרו כאן, חשבתי לשמוע את ההערות וחשבתי שייתכן שמה שהנחנו כאן – ישבנו לפני כן עם הצוות, אמרנו שייתכן שההערות שהנחנו כאן הן באמת הערות קיצוניות מדי.
מירי רגב: בגלל שגם אני כל הזמן לומדת רציתי לשמוע את אנשי המקצוע.
מירי רגב: אני רואה שרוב אנשי המקצוע די מכוונים לעמדת הוועדה.
מירי רגב: זאת אומרת שאנחנו הלכנו בסדר, זה מידתי, זה לא סותר את העקרונות שאתם רציתם להוביל.
מירי רגב: להיפך, זה רק אולי בכמה דברים מחדד, וזה גם בא לקראת הגורמים המקצועיים שאמרו כאן את מה שאמרו.
מירי רגב: מבחינתי אלה ההערות שלנו, זאת ההצעה.
<איריס פרנקל-כהן: אם אפשר הערה קטנה.
מירי רגב: לא, אנחנו לא מוסיפים עכשיו שום דבר.
מירי רגב: זאת ההצעה שתבוא להחלטת הוועדה.
<גבי גולן: תני לה הזדמנות להתייחס בצורה מסודרת.
<גבי גולן: את מחליטה מה את מביאה.
מירי רגב: אני אומרת שבגדול זה מה שאני רוצה להביא להצבעה.
<גבי גולן: אנחנו נשפר במקצת את מה שתומר רוזנר הביא.
מירי רגב: לשפר, השאלה אם לכיוון שלכם או לכיוון שלנו.
מירי רגב: נגיע בטח לאיזה איזון, אבל האיזון צריך להישמר בגבולות של מה שאנחנו אומרים וברציונל של מה שהוביל אותנו לקבוע את התוספות הללו בחקיקה.
<תומר רוזנר: רק להבהיר את מה שאמרה יושבת-ראש הוועדה.
<תומר רוזנר: נוספו לכך שלוש הערות שנאמרו בעל-פה.
<תומר רוזנר: אחת, ההערה של שאול אדם, שהיא הערה חשובה מאוד, על דיווח, על נימוקים למה לא עמדו במועדים.
<תומר רוזנר: זה הערה חשובה שאני חושב שצריך להוסיף אותה.
<תומר רוזנר: היא לא כתובה ולכן אני מבהיר שלפי הבנתי צריך להוסיף אותה.
<קריאה: אפשר גם לספור להם כמה כאלה יהיו להם.
<תומר רוזנר: זה הדיווח.
<תומר רוזנר: זאת הערה חשובה.
<איריס פרנקל-כהן: סליחה, אבל לעניין הזה יש את סעיף 46, שקובע חובת דיווח כללית על כל יושב-ראש ועדה, כולל לגבי עמידה במועדים.
<איריס פרנקל-כהן: אני ממשרד ראש הממשלה.
<תומר רוזנר: אם הדבר הזה מופיע בהצעה במקום אחר אז ייתכן שלא יהיה בזה צורך.
<איריס פרנקל-כהן: אין צורך בזה.
מירי רגב: תעבירו את חלק מן ההערות שגבי גולן דיבר עליהן.
<תומר רוזנר: הדבר השני שצריך להוסיף, ונאמר פה בעל-פה, הוא שבמקרה של אי השלמת תנאים יחולו הוראות סעיף 86, ושלוועדה תהיה אפשרות במקרה של אי השלמת תנאים בהפקדה לחזור ולעיין בהחלטתה ולבטל את התנאים שהיא קבעה, או לדחות את התוכנית, או לאשר אותה בלי תנאים.
<קריאה: לקבוע תנאים חדשים.
<תומר רוזנר: או לוותר על התנאים.
<תומר רוזנר: הדבר השלישי הוא, כפי שגברתי אמרה, שתהיה אפשרות לשני אנשים לערער, אז גם בוועדה המחוזית לא יחול הסייג של האיסור להביא לדיון נוסף אלא ניתן יהיה להגיש ערעור על-ידי שניים.
<תומר רוזנר: זה פשוט לא מופיע בנוסח אז אני מבהיר שזה גם מתווסף.
<תומר רוזנר: לגבי הדיון בשבוע הבא, הנושא שיידון בשבוע הבא הוא הטיפול בתשתיות.
<תומר רוזנר: הסעיפים שיידונו – נגיד אותם עכשיו, אבל גם נפרסם את זה בצורה מסודרת.
<גלעד קרן: סעיפים 3, 4, 29, 30, 39, 49 ו-52, ובנוסף גם ההגדרות הרלוונטיות: "חברה ממשלתית".
מירי רגב: אנחנו עוברים שוב על הסעיפים.
מירי רגב: הם יפורסמו באתר הוועדה כבר היום.
מירי רגב: כפי שאמרנו, משבוע הבא נציג את הסעיפים לשבועיים הבאים כדי שתוכלו להיערך.
<קריאה: אפשר כבר היום לציין את הסעיפים לשבועיים הבאים.
מירי רגב: אבל אמרנו שהיום לא נציין את הסעיפים לשבועיים הבאים.
מירי רגב: היום נציין רק את הסעיפים שיידונו בשבוע הבא, ומשבוע הבא נציין את הסעיפים לשבועיים הבאים.
מירי רגב: סליחה, במטותא ממך.
מירי רגב: הוועדה מתכנסת, כפי שאמרנו, בימי שלישי באופן קבוע בין 11:00-15:00.
מירי רגב: עכשיו הודיע יושב-ראש הכנסת שהוא לא מאשר לי את הישיבה על הווד"לים לערוך בין 14:00-17:00, לכן אולי נצטרך לקצר קצת את הדיון על חוק התכנון והבנייה כדי לסיים את הדיון על הווד"לים בין 14:00-16:00.
<גלעד קרן: אחזור.
<גלעד קרן: בשבוע הבא הוועדה תדון על סעיפים 3, 4, 29, 30, 39, 49 ו-52, ובנוסף גם על ההגדרות "חברה ממשלתית", "מבנה דרך", "מִתקני דרך", "תחנה לאיסוף נוסעים והורדתם", "תחנה לתחבורה ציבורית", "תוכנית דרך" ו"תשתיות לאומיות".
<תומר רוזנר: אנחנו מבקשים להעביר לנו הערות עד יום חמישי.
מירי רגב: הערות עד יום חמישי, בבקשה.
מירי רגב: הדיון על הווד"לים יהיה בשעה 15:00.
מירי רגב: בוקר טוב לכולם, שבוע טוב שיהיה לנו.
מירי רגב: אנחנו מתחילים את השבוע של הכנסת, שני, שלישי ורביעי.
מירי רגב: הדיון היום של ועדת הפנים והגנת הסביבה הוא בסוגיית שחרור האסירים, החלטת ממשלת ישראל לשחרר 26 מחבלים עם דם על הידיים בתמורה לשבת למשא-ומתן.
מירי רגב: השאלה הנשאלת היא האם המשוואה הזאת צריכה להישאר, אנחנו נציג את הדיון הזה כאן היום, כמובן כשברור לכולנו שכשמשחררים אסירים – איך אמר ראש הממשלה נתניהו?
מירי רגב: יתנו - יקבלו, לא יתנו - יקבלו.
מירי רגב: אז אנחנו נותנים שחרור אסירים ואנחנו מקבלים רקטה אתמול באשקלון.
מירי רגב: צה"ל תקף הבוקר.
מירי רגב: בעזה אנחנו מקבלים מנהרה שחופרים ממצרים לכיוון שטח מדינת ישראל ואנחנו כמובן מקבלים רצח של שלושה אזרחים כששניים מהם חיילי צה"ל.
מירי רגב: השאלה הנשאלת היא האם בכלל אנחנו צריכים לעשות משהו, לתת משהו, בתמורה למשא-ומתן.
מירי רגב: מה פתאום בכלל צריכים לתת משהו בתמורה למשא-ומתן?
מירי רגב: מה פתאום צריך בכלל לתת משהו, אם זה הקפאת בנייה או אם זה שחרור אסירים?
מירי רגב: אנחנו רוצים משא-ומתן, הפלסטינים רוצים משא-ומתן?
מירי רגב: בואו נשב למשא-ומתן ונדבר במשא-ומתן בלי תנאים מוקדמים, בלי שחרור של מחבלים עם דם על הידיים.
מירי רגב: המשוואה הזאת חייבת להשתנות.
מירי רגב: שלחתי מכתב גם בסוגיה הזאת לראש הממשלה.
מירי רגב: בעיניי זו הפגנת חולשה.
מירי רגב: שוחחתי הבוקר גם עם מזכיר הממשלה, עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
מירי רגב: אני חושבת שאנחנו צריכים להפגין עוצמה ברורה, עם מסר חד וברור לכל המדינות שסביבנו, וכמובן גם מול הפלסטינים.
מירי רגב: נשב למשא-ומתן, נראה איך תהליך השלום מתקדם, ואז נחליט מה עושים.
מירי רגב: אבל כשעומדת בראש המשא-ומתן הגברת ציפי לבני שאני מתארת לעצמי שהנציגה שלה פה תיכף תציג את הקריטריונים ואת השותפות שלה, ואנחנו מבינים בדיוק מה היא חושבת על משא-ומתן, אז ברור שאנחנו כנראה רק ניתן ולא נקבל שום דבר בתמורה.
מירי רגב: הדיון הזה הוא דיון של ועדת הפנים שאחראית לפקח על פעילות השב"ס כדי גם לבדוק איך השב"ס ערוך לשחרור 26 אסירים, מרצחים.
מירי רגב: כמו כן, לשמוע נתונים מהשב"ס כמה חזרו.
מירי רגב: שב"כ לא יכולים להגיע לדיון משום שזה לא דיון חסוי.
מירי רגב: בכל זאת, אני חושבת שאי-אפשר לעשות את כל הדיונים דיונים חסויים.
מירי רגב: הציבור צריך לדעת מה קורה, ואי-אפשר סביב עלה התאנה של החשאיות לא לדבר על דברים ולא להבהיר למדינת ישראל, לאזרחי מדינת ישראל, למשפחות אלמגור שהנציגים שלהם פה, מדוע בעצם קיבלו את ההחלטות ואיזה קריטריונים, על-פי איזה קריטריונים מחליטים על 26 רוצחים הנוראיים האלה ולא 26 רוצחים נוראיים אחרים.
מירי רגב: חברי הכנסת כמובן יוכלו להתייחס במהלך הדיון.
מירי רגב: כפי שאמר ראש הממשלה, יתנו- יקבלו, לא יתנו - לא יקבלו.
מירי רגב: אנחנו נותנים ומקבלים ירי ורצח וטרור ועוד טרור ועוד טרור.
מירי רגב: חבל שזו הדרך שלנו להעביר מסר ברור לפלסטינאים ולאחרים שאנחנו מדינה שיש לה עוצמה, יש לה אמירה, וצריכה לפעולה בצורה הזאת כדי להגן על אזרחיה.
מירי רגב: אני רוצה שמי שיפתח את הדיון זה היועץ המשפטי של השר לביטחון הפנים.
מירי רגב: בוא תעדכן אותנו על איזה קריטריונים אתה שותף אליהם, מה הקריטריונים שעל-פיהם החליטו לשחרר.
מירי רגב: כמובן שאחריך תדבר נציגת משרד משפטים יפעת רווה, ולאחר מכן רח"ט כליאה בשב"ס - ברוך הבא - יציג את היערכות השב"ס להחלטת הממשלה.
מירי רגב: כמובן שאתם לא מקבלים החלטה על מדיניות, אתם רק מבצעים את החלטות הדרג המדיני, זה ברור לכולם.
<יואל הדר: בוקר טוב.
<יואל הדר: זה יהיה מאוד קצר.
<יואל הדר: כמידע לגבי הקריטריונים - אני לא הייתי שותף לזה.
<יואל הדר: השר ודאי היה שותף, השר לביטחון הפנים, במסגרת הקבינט.
<יואל הדר: אבל כעובדי המשרד אנחנו לא היינו שותפים לקביעת הקריטריונים.
<יואל הדר: זה נעשה לא אצלנו ולא בשותפות עם גורמי המקצוע של המשרד שלנו.
מירי רגב: זה מה שאתה יכול להגיד לי?
<יואל הדר: אני יכול רק להגיד לגבי הנושא השני של השחרור עצמו, מי זה האסירים וכד', זה ודאי שזה נמצא אצלנו ותקבלי את כל המידע מידי השב"ס.
מירי רגב: זה ברור, אבל אני שואלת אותך שאלה אחרת.
מירי רגב: האם אתה כיועץ משפטי של משרד לביטחון הפנים, בכל זאת השר מקבל החלטות בקבינט, האם הוא מתייעץ איתכם, לא מתייעץ איתכם?
מירי רגב: האם אתם יודעים לפי מה הם החליטו?
מירי רגב: איזה קריטריונים משחררים אסירים?
מירי רגב: על-פי הורידו את ההנחיה לשב"ס?
מירי רגב: מעבר לזה שצריך לדבר עם השב"ס, האם הם מתייעצים גם עם השב"ס למרות שאני יודע שלא?
מירי רגב: אבל האם בכל זאת היו התייעצות שלכם יחד עם השב"כ?
מירי רגב: הרי כולם נוראים, כולם רוצחים נוראים.
מירי רגב: איזה החלטה איזה רוצחים נוראים לשחרר עכשיו?
מירי רגב: לפי מה הם קיבלו את ההחלטות?
מירי רגב: האם השר היה לו איזה say בעניין או בעצם השר פועל על-פי החלטת ראש הממשלה ובעצם הוא חותמת גומי בעניין הזה?
<יואל הדר: השר הוא לא חותמת גומי בעניין הזה.
<יואל הדר: הוא חבר קבינט והוא מקבל את המידעים לא רק מהמשרד אלא מגורמים אחרים לצורך קבלת החלטות שלו בעניין הזה על מנת שהוא יקבל החלטה מושכלת יחד עם הממשלה בעניין.
<יואל הדר: לגבי הנושאים הספציפיים האלה, לגבי המידעים כשהמידע לא נמצא רק אצלנו, המידע נמצא אצל השב"כ, אצל משרד ראש הממשלה, אצל משרד המשפטים והם אלה שנתנו לקבינט את ההמלצות שלהם לגבי האסירים, מי המתאימים ביותר במקרה הנדון להיות משוחררים.
מירי רגב: מי הרכיב את הרשימה?
<יואל הדר: זה לא בידיעתי.
<יואל הדר: אם הייתי יודע אז הייתי אומר לך.
<יואל הדר: אני לא יודע מי הגורם כי לא הייתי שותף לכל התהליך הזה של הבחירה.
מירי רגב: רח"ט כליאה, האם אתה יכול לעזור לו מי הרכיב את הרשימה?
<שמעון בר גור: בסופו של דבר, ההחלטה, כמו שאמר היועץ המשפטי, היא החלטה של ועדת השרים.
<שמעון בר גור: ועדת השרים מינתה ועדה בראשות מנכ"ל משרד המשפטים שקיימה דיון.
<שמעון בר גור: הנתונים הובאו בפני ועדת השרים.
<שמעון בר גור: ועדת השרים קבעה מי מהאסירים ישוחרר.
דוד צור: שאלה לפרוצדורה.
דוד צור: לפי מה שאנחנו מבינים, המשפחות שהרוצחים של יקיריהן משתחררים מקבלות את ההודעה דרך איזה אתר אינטרנט.
דוד צור: אף אחד לא מדבר איתם?
<שמעון בר גור: לא מדויק, להיפך.
<שמעון בר גור: ההודעה באינטרנט פורסמה אתמול לאחר חצות, לאחר שגורמי משרד המשפטים באופן אישי יידעו כל משפחה ומשפחה.
מירי רגב: מי במשרד המשפטים?
<יוסף צור: סליחה, חברת הכנסת רגב, זה לא נכון.
מירי רגב: תיכף אני אתן לכם להתבטא.
<יוסף צור: אני הייתי ער בלילה לעניין הזה וזה לא נכון.
מירי רגב: תיכף ניתן לחבר הכנסת דוד צור לדבר.
מירי רגב: דוד, אני בדרך כלל לא ממש אוהבת התפרצויות מהסוג הזה.
מירי רגב: תן רגע למשרד המשפטים לסיים את הסקירה, רח"ט כליאה, ולאחר מכן נעבור לשאלות של חברי כנסת וכמובן גם להתייחסות של ארגון אלמגור.
מירי רגב: תתייחס, וגם את נציגת משרד המשפטים תתייחסי גם כבר לשאלתו של דוד צור איך המשפחות של הנרצחים קיבלו את שמות הרוצחים כשבעצם אמורים להשתחרר.
<יפעת רווה: קודם כל, לעניין השאלה הראשונה.
<יפעת רווה: לשרת המשפטים יש שני כובעים: יש בראש הכובע המקצועי.
<יפעת רווה: כמו שגברתי יודעת, זה הכובע של החקיקה.
<יפעת רווה: דברים שאנחנו באים בעניינים אחרים יש לנו לפעמים גם מחלוקות עם הוועדה ואנחנו מציגים את הדברים.
<יפעת רווה: ויש את הצד המדיני-פוליטי.
<יפעת רווה: אנחנו - מחלקת ייעוץ וחקיקה - לחלוטין לא מעורבים בחלק הפוליטי.
<יפעת רווה: פה זו היתה החלטה לחלוטין - - -
מירי רגב: זאת אומרת, מה שאת אומרת ששרת המשפטים הובילה את המהלך הזה מתוך היבט פוליטי ולא מהיבט מקצועי.
<יפעת רווה: היא הובילה מתוך הצד המדיני ולא מתוך הצד שאנחנו כאנשי ייעוץ וחקיקה מעורבים.
מירי רגב: אבל הבנתי שמנכ"ל משרד המשפטים הוא זה שקבע את רשימת האסירים שישתחררו.
<יפעת רווה: זה לא ידוע לי.
מירי רגב: מה, אתם באים לכאן כנציגי משרד ואתם - - -?
<יפעת רווה: סליחה, רק אם אפשר.
<יפעת רווה: אני אתמול ביקשתי את כל המידע.
מירי רגב: זה מה שנתנו לך.
<יפעת רווה: זה המידע שנתנו לי.
<יפעת רווה: אני מציגה כל מה ש- - -.
<יפעת רווה: ניסיתי גם עכשיו בטלפונים.
<יפעת רווה: כל מה שיכולתי לקבל קיבלתי גם ממחלקת החנינות שמתנצלת שלא יכלה להגיע לפה כי היא בוועדת האתיקה כרגע.
<יפעת רווה: אני אמסור כל מה שנמסר לי.
<יפעת רווה: עשיתי כמיטב יכולתי.
מירי רגב: אוקיי, בבקשה.
מירי רגב: בואי תתחילי למסור את מה שנמסר לך.
<יפעת רווה: לעניין ההודעות לאסירים - כפי שנמסר לי אתמול - - -
שולי מועלם-רפאלי: הודעות למשפחות, כוונתך.
<יפעת רווה: סליחה, אני מתנצלת.
<יפעת רווה: הודעות למשפחות כמובן.
<יפעת רווה: רצו להודיע מהר ככל האפשר כדי שלא יהיה מצב שלאנשים נודע מהתקשורת.
<יפעת רווה: לכן, מיד לאחר החלטת הממשלה ניסו להיעזר בארגונים ובארגון היציג של נפגעי הטרור.
<יפעת רווה: אני גם יודעת שהיתה מחלוקת אם הארגונים צריכים לשתף או לא צריכים לשתף פעולה בעניין הזה כי זה מלאכה נוראית גם למסור את ההודעות.
<יפעת רווה: הארגון היציג כן סבר שנכון יהיה שהוא ימסור את ההודעות.
<יפעת רווה: היה ניסיון לאתר - - -
מירי רגב: באיזה שעה זה היה?
מירי רגב: מתי נסגרה רשימת הרוצחים?
<יפעת רווה: מה שאמרו לי שבשמונה בערב.
<יפעת רווה: גברתי, אני מתנצלת אם אני לא מדייקת.
מירי רגב: זאת אומרת, בשמונה בערב נסגרה הרשימה של 26 האסירים, הרוצחים, שאמורה להשתחרר.
<יפעת רווה: כך נאמר לי, כן.
מירי רגב: אתם ידעתם את זה לפני כן, רח"ט כליאה?
<שמעון בר גור: אנחנו קיבלנו את הרשימה הסופית בשעות האלה ופורסמה בשעה שתים-עשרה.
מירי רגב: זאת אומרת, אתם גם קיבלתם רשימה סופית בסביבות השעה שמונה בערב?
<שמעון בר גור: קצת יותר מאוחר, אבל - - -
מירי רגב: היו פערים בין הרשימה הראשונית שקיבלת לרשימה הסופית?
<שמעון בר גור: אני אומר, מלכתחילה הדיון, כמו שאמרתי, התקיים אצל גורמים - - -
מירי רגב: שאלתי מתי קיבלת את רשימת הרוצחים שאתה אמור לשחרר?
<שמעון בר גור: הרשימה הסופית?
<שמעון בר גור: בין השעה שמונה לשעה תשע.
מירי רגב: אוקיי, ומתי אתם הודעתם?
<יפעת רווה: זה גם השעות שהודיעו.
<יפעת רווה: לפי מה שהבנתי, נאמר לי, אני אקריא, שהשעה המאוחרת ביותר שבה התקשרו היה מספר דקות לפני עשר בערב.
מירי רגב: לכל המשפחות שבניהן נרצחו?
<יפעת רווה: לא, לרוב.
<יפעת רווה: ידוע לי שלא לכולם, שניסו לאתר את כולם.
<יפעת רווה: היו כאלה שלא הצליחו לאתר אותם.
<יפעת רווה: היו גם בעיות טכניות של מספרים שגויים.
<יפעת רווה: אבל בגדול, השתדלו לאתר ככל האפשר.
מירי רגב: לכמה משפחות ניסו להגיע?
<יפעת רווה: אני לא יודעת מספר מדויק, אני יכולה לברר.
<יוסף צור: 7 מ-16.
מירי רגב: זאת אומרת, הן הגיעו ל-7 משפחות מ-16.
<יפעת רווה: אני יכולה לנסות לברר, אני לא יודעת את המספר המדויק.
<יפעת רווה: אני יכולה לבדוק את זה.
<יפעת רווה: אני אסמס לאמי ואני אבדוק את המספר המדויק.
מירי רגב: האם נוהל הודעה למשפחה לא חסר במשרד המשפטים?
מירי רגב: האם לא צריך להיות נוהל הודעה מסודר למשפחה כך שהיא לא תשמע את זה מהתקשורת ברגע שמחליטים בכל שעה שהיא?
<יפעת רווה: אז אני אומרת, המטרה היתה לנסות להגיע לכולם.
מירי רגב: המטרה ברורה לכולם, אבל לא הגעתם.
מירי רגב: האם יש איזשהו נוהל מסודר?
מירי רגב: האם לא צריך להיות נוהל מסודר בעניין הזה?
<יפעת רווה: אני אבדוק גם את הדבר הזה.
<יפעת רווה: זה לא דבר שנעשה מידי יום ביומו, אבל בהחלט - - -
שולי מועלם-רפאלי: בזמן האחרון הוא נעשה כמעט מידי חודש בחודשו.
מירי רגב: הוא הוא נעשה מספיק פעמים כדי שלפחות שלמשפחות הנרצחים תהיה הזכות לדעת לפני התקשורת.
<יפעת רווה: ברשותכם, אני אברר את הדבר הזה ואני אחזור אליכם.
שולי מועלם-רפאלי: ואז השאלה גם האם המשפחה - - -
<יפעת רווה: שוב, בגלל שזה באמת לא המחלקה שלי אני רוצה לברר את הדברים בצורה מסודרת ולהשיב.
שולי מועלם-רפאלי: יש לי עוד שאלה לבירור שלך שאולי תחזרי במהלך הדיון.
שולי מועלם-רפאלי: הרי האמירה היתה שיש 48 שעות למשפחות להגיש ערעור.
שולי מועלם-רפאלי: האם אתם מתחשבים בזה שיכול להיות שהגעתם למשפחה האחרונה ונשארו לה נעבעך רק שלושים שעות?
שולי מועלם-רפאלי: האם אנחנו טיפה מדברים על זה?
שולי מועלם-רפאלי: האם בכלל יש זכויות למשפחות ביחס לדברים או שזה כל כך ברור שממילא יוגש הערר והוא יבוטל?
<יפעת רווה: קודם כל, אני אגיד מה מכוח החוק ומה נעשה מעבר לחוק.
<יפעת רווה: אני אבדיל מה נעשה מהחוק ומה נעשה מעבר כך שאם אפשר לעשות את זה בצורה נכונה הדברים אכן ייעשו כך.
<יפעת רווה: יש בחוק זכויות נפגעי עבירה זכות של נפגע עבירה להביע עמדה לעניין חנינה.
<יפעת רווה: פורמאלית זה כבר מפורסם בתקשורת.
<יפעת רווה: זאת אומרת, אנשים יודעים.
<יפעת רווה: כמו שאמרתי, נכון שהם ידעו לא מהתקשורת אלא מאיתנו או באמצעות הארגון.
<מאיר אינדור: לא, הם לא ידעו.
<יפעת רווה: מבחינת ההזדמנות לעתור, גם מי שלא הצליחו להגיע אליו כבר יודע את זה ויש לו - - -
מירי רגב: אם לא הגיעו אליו איך הוא יכול לעתור?
<יפעת רווה: הוא יכול לעתור גם מבלי שפנו אליו.
<יפעת רווה: זאת אומרת, גם על סמך הידע מהתקשורת.
<יפעת רווה: לעתור אפשר בלי קשר להודעה שנמסרה.
מירי רגב: אבל מה זה ידע מהתקשורת?
מירי רגב: הוא רוצה לדעת סופית מממשלת ישראל את מי משחררים, מי הרוצחים שמשחררים אותם, אז איך הוא יעתור?
<יפעת רווה: אני אבדוק את הדבר הזה.
<יפעת רווה: מה שנאמר לי שכן ניסו להגיע ככל האפשר.
<מאיר אינדור: התשובה היא לא.
<מאיר אינדור: אני עוסק בזה כבר שנים רבות מולכם.
<מאיר אינדור: אני אקל עלייך כי את מסתבכת פה בשורה של דברים.
מירי רגב: היא מגמגמת, היא מגמגמת.
<מאיר אינדור: לא, היא לא מגמגמת.
<מאיר אינדור: שלחו אותה.
מירי רגב: שלחו אותה, אבל היא מגמגמת אותה כי שלחו אותה.
מירי רגב: זה לא התחום שלה.
מירי רגב: היא אמרה את זה גם בתחילת הדברים.
שולי מועלם-רפאלי: השאלה היא בכלל משא-ומתן מדיני הוא תחום של משרד המשפטים?
<מאיר אינדור: לא נבזבז הרבה זמן על הדיון הזה, יש פה דברים הרבה יותר רציניים.
<מאיר אינדור: זה עוול בתוך עוול יותר גדול.
<מאיר אינדור: שמי מאיר אינדור, למי שלא מכיר, מארגון אלמגור.
<מאיר אינדור: ברשותך, יש עוול בתוך עוול.
<מאיר אינדור: העוול הגדול הוא כמובן שחרור מחבלים, ובצדק המדינה לא יודעת איך לטפל, איך להודיע על שחרור מחבלים.
מירי רגב: יודעים מצוין להודיע על חלל צה"ל וגם כשחייל נפגע.
מירי רגב: גם כדוברת צה"ל ידענו לעשות את זה בצורה מסודרת.
<מאיר אינדור: גברתי, אני מאושר מזה לכאורה.
מירי רגב: פה אף אחד לא יודע מזה.
<מאיר אינדור: לא יודעים כי במדינה מתוקנת לא משחררים מחבלים ובמדינה מתוקנת משרד המשפטים אמור להגן על זה שהרוצחים ישבו בכלא ולא לארגן איזה מערכת כעת כדי להודיע איך משחרר.
<מאיר אינדור: זו הבעיה הראשונה.
<מאיר אינדור: כשאתם פניתם בגל הקודם פניתם אלינו בשעה מאוחרת.
<מאיר אינדור: הקשיבו לסיפור, הכול צריך ליפול, לצמרר את כולם.
<מאיר אינדור: פניתם אלינו ואמרתם: תודיעו בשעה עשר בלילה, אחת עשרה בלילה.
<מאיר אינדור: אמרתי: רבותי, המשפחות כל היום במתח.
<מאיר אינדור: עכשיו לילה.
<מאיר אינדור: אם אנחנו מתחילים להודיע להן כעת זאת אומרת שהם לא יישנו כל הלילה, בואו נחכה למחר.
<מאיר אינדור: מחר?
<מאיר אינדור: אבל הפלסטינאים מחכים להם.
<מאיר אינדור: זאת אומרת, יש פה איזושהי מכשלה.
<מאיר אינדור: אם הפלסטינאים מחכים להם והזמן הוא כך וכך, אנחנו נכוף את מידת הרחמים על פני הנוהל לעמוד מול אבו-מאזן בהתחייבות.
<מאיר אינדור: זה שורש העניין ומפה מנשבות הרוחות במסדרונות משרד המשפטים שאתם לא יודעים בצדק איך להתמודד.
<מאיר אינדור: וגם אמש פניתי לשרת המשפטים וגם ראש מחלקת החנינות, גברת פלמור, ואמרתי: תראו, ללא קשר למחלוקת אנחנו מבקשים מכם:
<מאיר אינדור: תעשו את זה מחר בצורה מסודרת.
<מאיר אינדור: נכון שאתם צריכים את 48 שעות - לא נורא.
<מאיר אינדור: ואם אתם מתביישים לשחרר אותם ביום, אז אולי טוב שהבושה הזאת קיימת וטוב שתתמודדו עם זה ונשחרר אותם היום, אבל לפחות נעשה את זה בצורה מסודרת.
<מאיר אינדור: כצפוי, לצערי, לא עשיתם.
<מאיר אינדור: ואז עקפתם אותנו.
<מאיר אינדור: מצאתם איזשהו ארגון ש- - - ראש ההוא בכלל מזדהה עם שחרור מחבלים.
<מאיר אינדור: בלי שום קשר למחלוקת איתו, הוא גם לא יכול טכנית בשעה עשר בלילה לאתר, וזה הסיפור הגדול.
<מאיר אינדור: ויש כלל: יצא הפרט ללמד על הכלל.
<מאיר אינדור: הפרט הזה מגלה את הכול.
<מאיר אינדור: אבל אם אנחנו נתעסק אך ורק בזה, זה מחטיא את הדיון.
<מאיר אינדור: חמור מאוד מה שנעשה.
<מאיר אינדור: אני לא מציע להקים כעת מחלקה מיוחדת להודעות, עוד פרנסה לכמה יהודים אולי.
<מאיר אינדור: אני מציע לא לשחרר מחבלים.
דוד צור: אתה מפנה את האצבע לאנשים הלא נכונים.
מירי רגב: אתה צריך להפנות את השאלה הזאת לשרת המשפטים שהיא מן הסתם מהמפלגה שלך.
דוד צור: לא, לא קשור לשרת המשפטים.