GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון כלפה: אנחנו סתם טוחנים פה מים על הסעיף הזה, זה לא יתאפשר.
<טלי ענבר גולן: בואו נראה איך מוצאים לזה פתרון.
<תומר רוזנר: פתרון של הרשאה.
<טלי ענבר גולן: גם הרשאה זה לא פתרון שאנחנו פוסלים, רק צריכים לראות איך אנחנו מאפשרים את זה בנוסח החוק.
<תומר רוזנר: זה גשר.
<טלי ענבר גולן: ברגע שיש גשר אתה צריך לסמן את זה בתכנית.
<טלי ענבר גולן: גשרים להולכי רגל לא תמיד ניתן לסמן בתכנית.
<טלי ענבר גולן: אני יכולה לתת לך דוגמה.
<טלי ענבר גולן: אישרנו היום תכנית לכביש ארצי, כעבור מספר שנים מוקם בית ספר.
<טלי ענבר גולן: ראש העיר מאוד רוצה שהילדים יוכלו לחצות בבטחה את הכביש לבית הספר.
<טלי ענבר גולן: אני לא אשלח אותו לתקן את הות"ל שלנו.
<טלי ענבר גולן: הוא לא בנוי לתקן תכניות בקנה מידה הזאת.
<טלי ענבר גולן: הוא גם לא יעשה את זה.
<טלי ענבר גולן: הוא לא מסוגל לעשות את זה.
<טלי ענבר גולן: אני צריכה לייצר לו גשר להולכי רגל.
<טלי ענבר גולן: אם אני אבקש לקבל הרשאה אף אחד לא ייתן לי כי הגשר הזה לא מסומן, לכן צריך לחשוב על איזה שהוא פתרון יצירתי.
זבולון כלפה: את לא מדברת בתוך יישובים עירוניים אלא מחוץ.
<טלי ענבר גולן: מחוץ ליישובים העירוניים יש הרבה מאוד מטרות.
<טלי ענבר גולן: אני אתן את הדוגמה של עזובה של מחנה 80, שביקשו מאיתנו לאפשר מעבר.
זבולון כלפה: בינתיים הצבא עוזב ומוכר את השטח לטובת - -
<טלי ענבר גולן: יהיה מחר מחנה אחר שיצטרכו מעבר.
<טלי ענבר גולן: לא כל דבר כזה ניתן לסמן כתכנית.
<טלי ענבר גולן: צריך לראות איך מאפשרים את ההקמה של הגשרים האלה בשביל - -
זבולון כלפה: החשש מהצד השני הוא שהליך של הקלה בנושא הזה יגרום בסופו של דבר לזילות בחיי אדם כמו שכבר ראינו.
זבולון כלפה: אנחנו לא מדברים ללא ניסיון.
זבולון כלפה: היה את הסיפור בכפר המכבייה.
זבולון כלפה: היה שם הליך מוסדר.
זבולון כלפה: החשש הוא שככל שנקל ראש בהליכי התכנון - -
<טלי ענבר גולן: זה לא להקל ראש בהליכי התכנון.
<טלי ענבר גולן: זה בכל מקרה עובר הליך בוועדה, השאלה - -
<תומר רוזנר: על איזה הליך בוועדה גברתי מדברת?
<אפרת דון-יחיא: היא לא מבקשת לוותר על הליך של הרשאה.
<תומר רוזנר: היא מבקשת לוותר על הליך של הרשאה.
<כרמית יוליס: היא אומרת שיראו את זה כחלק מהדרך.
<תומר רוזנר: היא רוצה מתקן דרך.
<אפרת דון-יחיא: היא הציגה את זה כך, אבל אם אני מבינה, היא לא רוצה לוותר על ההליך של ההרשאה.
<אפרת דון-יחיא: השאלה אם הוועדה מתירה לנו לבחון מולה אם אנחנו יכולים להציע איזה שהוא פתרון.
<אפרת דון-יחיא: יכול להיות שאין פתרון.
<תומר רוזנר: בהרשאה זה כלול היום.
<בינת שוורץ: היא רוצה הרשאה כשזה לא תואם תכנית כי לא סימנו את זה בתכנית.
<תומר רוזנר: הרשאה בלי תכנית?
<בינת שוורץ: יש תכנית לדרך.
<טלי ענבר גולן: אני לא מבינה את הפחד מזילות בחיי אדם.
<טלי ענבר גולן: על מי מדברים כאן?
<טלי ענבר גולן: מדברים על נתיבי ישראל.
<טלי ענבר גולן: נתיבי ישראל מתכננת כבישים בכזה סדר גודל, עם כאלה מתקנים, כמו למשל עמודי תאורה.
<טלי ענבר גולן: דווקא גשר - -
<תומר רוזנר: גם דניה סיבוס מתכננת דברים עצומים.
<תומר רוזנר: אנחנו לא פוטרים אותם מהיתרי בנייה.
<טלי ענבר גולן: אבל כאן זה גוף מטעם מדינת ישראל.
<טלי ענבר גולן: זה גוף מבצע של משרד התחבורה.
<טלי ענבר גולן: הוא יתכנן עמודי תאורה בגובה 60 מטר, אבל גשר להולכי רגל - - ועדות התכנון והבנייה, גם אם אנחנו לא עוברים הליך של הרשאה אלא הליך של מסמכים מפורטים לביצוע, בודקים אותנו לפרטי פרטים יותר מאשר בהליכים של היתרי בנייה.
<טלי ענבר גולן: דווקא הגשר המסכן הזה?
<תמר מגדל: או לחילופין למצוא אפשרות לגמישות.
<טלי ענבר גולן: אני מצטרפת לעניין של אזורי מנוחה וחניה.
<טלי ענבר גולן: הערה נוספת היא לגבי סעיף (10) ו-(11) - תכניות דרך ותכניות לתשתית לאומית.
<טלי ענבר גולן: אנחנו מברכים על ההוספה של מתחם תפעולי לרכבת.
<טלי ענבר גולן: מה שאנחנו מבקשים לעשות במסגרת תכניות דרך ותכניות לתשתית לאומית זה מתחמים לשינוע מטענים.
<טלי ענבר גולן: במסגרת תכנית דרך, לא בפטור מהיתר, אנחנו רוצים לכלול את הרמפות שלנו של שינוע מטענים.
<טלי ענבר גולן: תחנת רכבת בנוסח הקודם שלה כללה כמה פונקציות.
<טלי ענבר גולן: פונקציה אחת של העלאת נוסעים והורדתם מתחבורה ציבורית שמוסדרת כאן יפה מאוד בחוק, פונקציה אחרת של שינוע מטענים.
<טלי ענבר גולן: המתקנים התפעוליים של שינוע מטענים הם מתקנים שהם אינהרנטיים לתכנית דרך ולתכנית לתשתית לאומית.
<טלי ענבר גולן: אלה מתחמים שמבוצעים בהיתר.
<טלי ענבר גולן: אנחנו לא מבקשים שום הקלה בהליך הרישוי.
<דורית הוכנר: רציתי להעיר להגדרה של תשתיות לאומיות.
<דורית הוכנר: אני רואה שהוסיפו פה.
<דורית הוכנר: אם יש הגדרה בחוק שמגדירה תשתית לאומית ומגדירה מי שמכריז על תשתית כתשתית לאומית, שביקשנו להוריד את זה, מדוע אנחנו זקוקים לשר כלשהו שיגיד לנו אם התשתית הזאת לאומית או לא?
<דורית הוכנר: אנחנו מבקשים להשאיר את ההגדרה ללא צורך בהכרזה של שר כלשהו.
זבולון כלפה: מי מגדיר את ההגדרה הזאת לגבי תשתית לאומית?
<כרמית יוליס: החוק.
<בינת שוורץ: החוק מגדיר מה יכול להיכלל תחת הגדרה של תשתית לאומית.
<בינת שוורץ: אז מגיעה התכנית לות"ל.
<בינת שוורץ: אם זה עונה על הגדרות החוק זה נכנס.
<בינת שוורץ: גם היום זה כך.
<בינת שוורץ: כיום יש הגדרת חוק ושני שרים וראש ממשלה שצריכים לחתום שזה תשתית לאומית.
זבולון כלפה: ההצעה שלכם היא לבטל את הנושא של השרים?
<בינת שוורץ: מהניסיון המצטבר – אנחנו עובדים מאז 2002 בתהליך הזה – כל מה שענה על הגדרות החוק הוכרז על ידי השרים.
<בינת שוורץ: אנחנו לא רואים פה איזו מסננת שהיא רלוונטית.
זבולון כלפה: אנחנו נשאיר את זה לפי ההצעה הממשלתית בסעיף הזה.
<דרור בוימל: הגדרות של תשתית לאומית הן הגדרות רחבות שיכולות להיות החל מכביש גישה לאיזה שהוא מקום, עד כביש כמו כביש חוצה ישראל.
<דרור בוימל: ההגדרות מאוד רחבות.
<דרור בוימל: הצורך בהכרזה על התשתית כתשתית לאומית נדרש כדי לעשות את ההבחנה בין תשתיות, שהן תשתיות שוליות יותר מבחינת ההיקפים, ובין תשתיות שהן בעלות משמעות גדולה יותר.
זבולון כלפה: ההכרזה לא נכנסת להגדרה.
זבולון כלפה: הגדרה זה דבר אחד, הכרזה זה דבר אחר.
זבולון כלפה: ההכרזה בפועל היא תוצאה של ההגדרה לפני כן.
<דרור בוימל: ההגדרה של תשתית לאומית היא בחוק.
<דרור בוימל: אם מורידים את הסיפא שעוסקת בהכרזה של ראש הממשלה, שר האוצר ושר הפנים, זה בעצם מחזיר אותנו לכך שכביש גישה קטן לאיזה שהוא - -
זבולון כלפה: אם הוא עומד בהגדרות – כן.
<דרור בוימל: צריך לקרוא לזה תשתית, לא תשתית לאומית.
<תומר רוזנר: אם זה כביש גישה?
זבולון כלפה: ואם זה מוביל למתקן תשתיתי כמו מתקן גז, תחנת כוח?
<אלי בן ארי: מה שקורה היום זה שהוועדה לתשתיות לאומיות שהוקמה ב-2002 היא בעצם מוסד תכנון מקביל.
<אלי בן ארי: יש לנו פירמידה של מערכת תכנון רגילה, כשבצד יש לנו עוד משהו חדש יחסית שהוא מקביל.
<אלי בן ארי: דרך יכולה להיות שם וגם פה.
<אלי בן ארי: כביש חוצה ישראל, שאדוני הזכיר, נידון במועצה הארצית במערכת התכנון הרגילה, לא במקום הזה.
<אלי בן ארי: מה שהצענו כדי שהדבר הזה יהיה בצורה הכי טובה הוא להפוך את הות"ל הזה לוועדת משנה של המועצה הארצית.
<אלי בן ארי: הכל יהיה תחת אותה מטריה.
<אלי בן ארי: אם לא, הסלקציה חייבת להתקיים.
<אלי בן ארי: נכון להיום יש מנגנון.
<אלי בן ארי: אני מסכים שהוא לא מנגנון מוצלח מידי כשהשרים מחליטים.
זבולון כלפה: השרים מכריזים.
<אלי בן ארי: מכריזים, אבל אז זה מפנה את זה לשם.
זבולון כלפה: ההגדרה היא פועל יוצא של החוק.
<אלי בן ארי: ברור, אבל החוק מדבר למשל על מתקן לטיפול בפסולת או על דרך.
<אלי בן ארי: יכולה להיות דרך קטנטנה, חסרת חשיבות, יכולה להיות דרך גדולה.
<אלי בן ארי: יכולה להיות דרך, כמו שאדוני הזכיר, שאולי היא לא גדולה, אבל מוליכה למשהו חשוב.
<אלי בן ארי: מישהו חייב לעשות את ההבחנה הזאת.
<אלי בן ארי: המנגנון שהכי מתאים לעשות את הסלקציה הזאת היא המועצה הארצית לתכנון ובנייה שעומדת בראש הפירמידה.
<אלי בן ארי: הייעוץ המשפטי של הוועדה הציע שזה יהיה שר הפנים.
<אלי בן ארי: אין ספק שלעשות את זה כמו שמציעים עכשיו, בלי שום מנגנון של סלקציה, ייצור הרבה מאוד סיבוכים.
<אלי בן ארי: אני לא מבין איך הצעת חוק שמדברת על יעילות מציעה כזה דבר.
<אלי בן ארי: מה שאנחנו מציעים נכון יותר מבחינת מי שיקבע אם דרך מספיק חשובה להיות תשתית לאומית או שהיא סתם דרך.
זבולון כלפה: מה ההערה השנייה שלך?
<אלי בן ארי: ההערה השנייה מתייחסת לעניין של חניונים בהגדרות שדיברנו עליהן קודם של מתקני דרך.
<אלי בן ארי: במתקן דרך מופיעה היום גם חניה.
<אלי בן ארי: איך שהוא כולם פסחו על זה, כולל התייחסות בהערות של היועץ המשפטי לוועדה.
<אלי בן ארי: להזכירכם, מתקן דרך פטור מהיתר.
<אלי בן ארי: מציעים פה להקים חניה.
<אלי בן ארי: חניון זה דבר שיכולות להיות לו המון השלכות בכל מיני מקומות.
<אלי בן ארי: יש לזה השלכות מבחינת כמה כלי רכב יהיו באותו מקום, האם זה מתאים לשימושים שנמצאים באותו מקום.
זבולון כלפה: זה לא לגובה ולא תת קרקעי.
זבולון כלפה: מדובר על חניה במפלס הקרקע בלבד.
<אלי בן ארי: כן, אבל יש חניות על מפלס הקרקע שהן ענקיות.
<אלי בן ארי: יש להן הרבה מאוד משמעות מבחינה עירונית.
<אלי בן ארי: אנחנו לא אומרים שלא יהיו כאלו, אבל למה להכניס דבר כזה בתוך מתקני דרך כפטורים מהיתר?
<אלי בן ארי: זה לא מתאים, זה לא נכון.
זבולון כלפה: בהמשך הסעיף כתוב מפורשות: "הנדרש במישרין לצורך הפעלה של הדרך".
זבולון כלפה: נראה לי שזה קצת מעקר את השאלה.
<אלי בן ארי: ההגדרה הזאת מאוד כוללנית.
<אלי בן ארי: כל חניון נמצא ליד איזו שהיא דרך.
<אלי בן ארי: לגבי העניין של החניון שמכניסים אותו עכשיו לתשתיות לאומיות.
<אלי בן ארי: אין כמעט חניון שקשור להפעלה של תחבורה ציבורית, כולל אלו בתחנת רכבת, ברידינג או בכל מקום שלא יכול להיות לו איזה שהוא קשר לתחבורה ציבורית.
<אלי בן ארי: ההשפעה של חניונים היא הרבה מעבר לזה, לכן גם פה היינו מציעים להוריד את זה .
<אלי בן ארי: זה לא תשתית לאומית, זה חניון.
<אלי בן ארי: אין שום סיבה שהוא לא יהיה במערכת תכנון רגילה.
<עודד גבולי: צריך להגיד בזריזות שחניונים צריכים הרבה פעמים רישוי עסק, זה פותר המון בעיות.
<עודד גבולי: ברישיון עסקים אנחנו מוצאים שאנשים חורגים לייעודים כמו מלונאות ולעוד כל מיני דברים .
<עודד גבולי: זה פטנט שהמצאנו בתל אביב ועובד מצוין.
<עודד גבולי: את זה צריך להגיד בקול רם.
<עודד גבולי: אני חושב שהנושא של הגשר שהעלתה נציגת הרכבת מאוד נכון.
<עודד גבולי: לא יכול להיות שבשביל לעשות גשר יצטרכו לעשות תכנית.
<עודד גבולי: אין שום סיבה שזה לא ייכלל במבנה.
<עודד גבולי: ההרשאה היא אינסטנציה יותר גבוהה מרשות רישוי, רבותיי.
<תומר רוזנר: זה כלול במבנה דרך.
<טלי ענבר גולן: אם זה לא מסומן בתכנית, לא ייתנו לי הרשאה.
<עודד גבולי: לפי דעתי זה לא צריך להיות מסומן בתכנית.
<טלי ענבר גולן: צריך לפתור את זה בניסוח.
זבולון כלפה: זה מופיע שם.
<נתי מאיר: אני רוצה להגיד כמה דברים כלליים על הפרק.
<נתי מאיר: גם היום המבנה לא השתנה.
<נתי מאיר: יש בתשתיות לאומיות דברים שמותר לעשות ללא צורך בהיתר או בהרשאה.
<נתי מאיר: מבחינה זו זה לא השתנה.
<נתי מאיר: חשבנו לתומנו שחוק שהולך לקראת השלטון המקומי, גם בסוגיה הזאת ילך לקראת השלטון המקומי.
<נתי מאיר: המגמה פה, לצערי, הפוכה.
<נתי מאיר: יש כאן הרחבה של סוגי העבודות, הרחבה של סוגי הגופים שמותר להם להשתמש בפריבילגיות שהחוק נותן.
<נתי מאיר: טוב שהייעוץ המשפטי סייג לפי ההצעה המקורית שלכל חברה ממשלתית יש רשות לעשות עבודות תשתית ללא הרשאה.
<נתי מאיר: החברה למדליות ומטבעות, שאני לא יודע אם היא עוד קיימת, יכולה לעשות תשתית.
<נתי מאיר: פה הייעוץ המשפטי העיר ואמר, "חברה שעיקר עיסוקה בתשתיות".
<נתי מאיר: אני מביא את זה כדוגמה.
<נתי מאיר: יש הודעות לשלטון המקומי בלוח זמנים לא סביר של 15 יום מראש.
<נתי מאיר: כשנגיע לסעיפים הפרטניים נתייחס לזה.
<נתי מאיר: כרגע, כללית, צריך להעמיק את שיתוף הפעולה עם השלטון המקומי, לא ללכת בכיוון ההפוך.
<בינת שוורץ: לעניין ביטול ההכרזה של השרים לגבי מה זה פרויקט לתשתית לאומית.
<בינת שוורץ: הסינון, אדוני היושב-ראש, נעשה באמצעות סעיף אחר, הסעיף שמגדיר מי רשאי להגיש תכנית לתשתית לאומית.
<בינת שוורץ: מי שרשאי זה משרד ממשלתי, חברה ממשלתית, ועדה מחוזית, מי שיש לו רישיון לפי חוק לעניין תשתית ספציפית או גוף שהוסמך בהחלטת ממשלה.
<בינת שוורץ: זאת הסלקציה, לכן לא צריך את ההכרזה הזאת של השרים.
<בינת שוורץ: לעניין גשר הולכי רגל.
<בינת שוורץ: אני אחדד את הבעיה לגבי גשר הולכי רגל.
<בינת שוורץ: נכון שזה מבנה דרך, אפשר להקים אותו בהרשאה, הבעיה היא שההרשאה צריכה להיות תואמת תכנית מפורטת.
<בינת שוורץ: יש לנו מקרים שבהם יש דרך לא מכוח תכנית מפורטת לפני שנכנס סעיף 145 לחוק.
<בינת שוורץ: אנחנו מבקשים מכבוד היושב ראש לנסות לפתור את זה יחד עם הייעוץ המשפטי, לראות אם אפשר לאפשר בהרשאה גשר להולכי רגל גם אם הוא לא תואם תכנית ישנה.
<טלי ענבר גולן: גם אם הוא לא מסומן.
<בינת שוורץ: גם אם הוא לא מופיע.
<תומר רוזנר: מה את עושה עם תחנה להעלאת נוסעים שלא מופיעה?
<בינת שוורץ: אני עושה, כי זה מתקן ולא מבנה.
<בינת שוורץ: אני מציעה שנשב על זה, זה נושא חשוב.
<תומר רוזנר: נשאיר את זה פתוח.
<בינת שוורץ: הנקודה השלישית היא כללית.
<בינת שוורץ: זה באמת מוזר שבחוק, שהמטרה העיקרית שלו היא להעביר סמכויות לשלטון המקומי, אנחנו מתחילים ודנים בפרק שלא מעצים את השלטון המקומי.
<בינת שוורץ: אני רוצה להבהיר את ההבחנה.
<בינת שוורץ: מבחינת התפישה שלנו השלטון המקומי צריך לקבל מה שיותר סמכויות בתוך השטח הבנוי בשאלות אורבניות גדולות וקטנות כאחד.
<בינת שוורץ: לעומת זאת, בעניין של תשתית לאומית, גם אם הן עוברות בתוך העיר הרשות המקומית לא רואה את האינטרס הלאומי כי זה לא התפקיד שלה.
<בינת שוורץ: כאן אנחנו לא מעצימים אותה.
<נתי מאיר: צריך לתאם איתה יותר.
זבולון כלפה: לגבי סעיף (11) אנחנו מורידים את התוספת שמתחילה במילים "והכל אם הכריז שר הפנים וכו'".
<תומר רוזנר: לגבי השירותים הבסיסיים אנחנו עוד ננסח.
זבולון כלפה: לגבי הנושא של הגשר להולכי רגל תבואו עם איזו שהיא הצעה לצוות המשפטי של ועדת הפנים.
זבולון כלפה: לגבי השלטון המקומי שמענו את התשובה, אנחנו נראה את זה בהמשך.
<אפרת דון-יחיא: תיקון סעיף 6א 3.
<אפרת דון-יחיא: בסעיף 6א(ד) לחוק העיקרי, במקום "לתקופת כהונה נוספת אחת" יבוא "לשתי תקופות כהונה נוספות".
<בינת שוורץ: מדובר בהרכב של הוועדה הארצית לתכנון ובנייה של תשתיות לאומיות.
<בינת שוורץ: מה שהצענו כאן בחקיקה זה לאפשר תקופות נוספות לחברות בוועדה, כמו שיש במועצה הארצית לתכנון ובנייה ובשאר מוסדות התכנון.
זבולון כלפה: מה ביקשתם?
<בינת שוורץ: לתקופות נוספות ללא הגבלה.
זבולון כלפה: אנחנו מבקשים להגביל את זה לשתי תקופות נוספות כך שסך הכל יהיו 3 תקופות חברות.
זבולון כלפה: זאת ההצעה של הוועדה.
<אפרת דון-יחיא: אנחנו מבקשים לייצר אחידות עם אותם נציגים שנמצאים בדרך כלל במועצה הארצית.
<אפרת דון-יחיא: במועצה הארצית אנחנו מכירים בחשיבות של הנציגים האלה, באפשרות להמשיך את הכהונה שלהם.
<אפרת דון-יחיא: למשרדי ממשלה יש בדרך כלל לא הרבה אנשים שמומחים בנושא הזה.
<תומר רוזנר: 15 שנה?
<אפרת דון-יחיא: כמה זמן שהם בתפקיד.
<תומר רוזנר: שיחליפו אותם אחרי 15 שנה.
זבולון כלפה: נראה לי שזה סעיף שאפשר לדלג עליו ולהמשיך הלאה.
זבולון כלפה: מקובלת ההערה של הוועדה?
<אפרת דון-יחיא: תיקון סעיף 6ב 4.
<אפרת דון-יחיא: בסעיף 6ב לחוק העיקרי, אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ג) על אף האמור בסעיף קטן (ב), רשאי מגיש תכנית לתשתית לאומי או מי שמונה על ידו לעניין זה, להגיש בקשה להיתר על פי תכנית לתשתית לאומית לוועדה המקומית אשר במרחב התכנון שלה חלה התכנית האמורה, ומשהוגשה בקשה להיתר כאמור יוקנו כל הסמכויות לעניין מתן היתר כאמור לוועדה המקומית האמורה ולרשות רישוי שלה, לפי העניין; לעניין זה, "בקשה להיתר" – למעט בקשה להרשאה לפי סעיף 261(ה).
<בינת שוורץ: הוועדה לתשתיות לאומיות היא גם רשות רישוי כמו שקבוע בחוק היום.
<בינת שוורץ: מה שאפשרנו כאן זה שאחד מאלה שמוסמכים להגיש תכנית לתשתית לאומית לוועדה לתשתיות לאומיות, ככל שהוא בוחר לעשות את הליך הרישוי אל מול הוועדה המקומית הוא יכול לעשות את זה.
<בינת שוורץ: היום הוא לא יכול.
<בינת שוורץ: אנחנו חושבים שזה טוב לתשתית, זה טוב ביחס לרשות המקומית.
<בינת שוורץ: אנחנו פותחים פה אופציה להליך רישוי נוסף לתשתיות הלאומיות.
תמר זנדברג: לאיפה?
<בינת שוורץ: לוועדה המקומית.
<בינת שוורץ: הוא יכול לבחור.
תמר זנדברג: אם אני מבינה נכון, יש כאן קפיצה מאוד גדולה.
תמר זנדברג: מה שהיה בוועדה של המועצה הארצית, יכול עכשיו ללכת לוועדה המקומית?
<כרמית יוליס: רק הרישוי.
<בינת שוורץ: התכנית מאושרת ברמה הארצית בוועדה לתשתיות לאומיות.
<בינת שוורץ: לפי המצב הנוכחי בחוק הוא יכול לעשות את הליך הרישוי רק בוועדה לתשתיות לאומיות.
<בינת שוורץ: אנחנו אומרים שאותו משרד ממשלתי, אותה חברה ממשלתית או מי שהגיש תכנית לות"ל, יוכל לבחור אם לעשות את זה בוועדה המקומית או לעשות את זה בות"ל.
<כרמית יוליס: היתר שתואם את התכנית.
תמר זנדברג: יש היררכיה למערכת התכנון – מקומית, מחוזית, ארצית, נכון?
תמר זנדברג: אפילו בהיתר.
<בינת שוורץ: פעם ראשונה שקבעו שהיתר נותנים בארצית זה בות"ל ספציפית.
<בינת שוורץ: עד 2002 כל התשתיות הלאומיות עברו היתרים, הרשאות או כל הליך אחר מול הוועדה המקומית.
<בינת שוורץ: מה שאנחנו עושים זה מחזירים את זה.
תמר זנדברג: זה היה כך והשתנה.
תמר זנדברג: אתם יכולים להגיד לנו איך השתנתה המציאות ב-10 השנים האלו שזה הולך בארצית ולא במקומית?
תמר זנדברג: הייתה השפעה?
תמר זנדברג: זה נראה לי מוזר שמי שיוציא היתר לתשתית לאומית - -
<כרמית יוליס: המועצה הארצית לתכנון ובנייה מתכננת דרכים גם היום.
<כרמית יוליס: היא יכולה לעשות תכנון ברמה מפורטת ושעדיין ילכו בהיתרים לוועדה המקומית.
תמר זנדברג: אם אתם אומרים שזה השינוי של 10 השנים האחרונות, בואו תציגו לנו איך זה השתנה, מה הייתה ההשפעה.
<אפרת דון-יחיא: הכלל הוא שרשות הרישוי היא תמיד רשות רישוי מקומית.
<אפרת דון-יחיא: גם בתמ"א שהמועצה הארצית אישרה ואפשר להוציא מכוחה היתרי בנייה, הכלל הוא שרשות הרישוי מוציאה.
<אפרת דון-יחיא: ביחס לתשתיות לאומיות שאושרו בות"ל יצרנו הליך מיוחד לאותו מוסד תכנון שליד המועצה הארצית.
<אפרת דון-יחיא: נתנו להם סמכות להוציא היתרים.
<אפרת דון-יחיא: פה אנחנו רוצים להחזיר את זה למצב הרגיל.
זבולון כלפה: מה הייתה הסיבה?
תמר זנדברג: האם ב-10 השנים האחרונות שזה היה עם ההחרגה חל איזה שהוא שינוי במציאות יחסית למה שהיה קודם כשזה היה ברשות המקומית?
<אפרת דון-יחיא: כל התשתיות שמגיעות לשם הן תשתיות שאנחנו רוצים לעזור להן.
<אפרת דון-יחיא: הרבה פעמים הן סוג של נימב"י.
<אפרת דון-יחיא: אנחנו הבנו שכדי לייצר משהו שלם, כדי לאפשר באמת את המימוש שלהם, אנחנו צריכים לתת את המענה ביחס לרישוי.
<אפרת דון-יחיא: פה אנחנו מאפשרים אופציה.
<אפרת דון-יחיא: פה אנחנו מחזירים את זה למצב הרגיל, על בסיס ההבנה של אותו מגיש תכנית.
תמר זנדברג: האם ב-10 השנים האלו שזה היה ככה מתקני תשתית הוקמו יותר מהר, יותר לאט?
<בינת שוורץ: רוב התשתיות שנמצאות בוועדה לתשתיות לאומיות זה מסילות ודרכים.
<בינת שוורץ: הם פטורים מהיתר.
<בינת שוורץ: לגביהם זה לא רלוונטי.
<בינת שוורץ: יש מספר תחנות כוח -שתיים על גז טבעי ועוד שתיים בשיטת אגירה שאובה - שמחויבות בהיתר, הן לא פטורות מהיתר.
<בינת שוורץ: חלקן עוברות עד היום היתרים בות"ל.
<קריאה: קו המים הראשי.
<בינת שוורץ: פרויקט כמו קציר ים המלח ופרויקט קו המים החמישי אלה פרויקטים שלא פטורים מהיתר.
<בינת שוורץ: הם עוברים תהליך רישוי בות"ל.
<בינת שוורץ: תהליך הרישוי בות"ל עובד טוב, עובד מסודר.
<בינת שוורץ: כשאני חותמת על ההיתרים אני רואה שיש היתרים שהם לגמרי שוליים ולא מעניינים, כמו למשל כשמשנים זווית של טורבינה מסוימת.
<בינת שוורץ: יש דברים שאפשר לעשות בוועדה המקומית.
<בינת שוורץ: לא רק זה, לפעמים כאשר הוועדה המקומית משתפת פעולה ומעוניינת לקדם את התשתית, זה פשוט נכון שהיא תעשה את זה, לכן אפשרנו למגיש התכנית לבחור שני מסלולים לבחירתו בהליך הרישוי.
<בינת שוורץ: האחד - המסלול הרגיל, שזאת ועדה מקומית, השני – מסלול ארצי בות"ל.
תמר זנדברג: איך זה קורה שמה שנחשב שולי הופך להיות תכנית לאומית?
<בינת שוורץ: לפעמים אתה מגיש 30 היתרים על אותו פרויקט.
<עודד גבולי: אני חושב שזה רעיון מצוין.
<ניר אנגרט: אנחנו מכירים בצורך שלעיתים צריך להעביר את האפשרות להוציא היתרי בנייה לוועדות המקומיות בפרויקטים לאומיים.
<ניר אנגרט: ראינו את זה בהפרדות המפלסיות.
<ניר אנגרט: לפעמים יש הפרדה מפלסית באמצע עיר.
<ניר אנגרט: ברור לגמרי שלרשות המקומית יש את כל הידע ואת הדרך הנכונה ביותר לשלב את זה עם הרקמה העירונית שמכירה את כל הפרטים וכן הלאה.
<ניר אנגרט: אני מניח שתסכימו שאם מדובר בתחנת כוח זה סיפור אחר לגמרי.
<ניר אנגרט: לא תרצו שהיתר הבנייה ייצא על ידי ועדה מקומית שאין לה את הצוות המקצועי הרב-תחומי שקשור להיבטים להוצאת היתרים.
<ניר אנגרט: כרגע הסעיף הזה מאוד פתוח.
<ניר אנגרט: הוא בא ואומר שהיזם יחליט.
<ניר אנגרט: אישרו לו תכנית לתחנת כוח, אישרו תכנית לכביש, אישרו תכנית לאיזו תשתית לאומית, היזם יבחר אם הוא ילך לוועדה המקומית או לות"ל.
<ניר אנגרט: בות"ל יש את הצוות המקצועי, כפי שנאמר, ברמה הכי גבוהה.
<ניר אנגרט: מה אנחנו מציעים?
<ניר אנגרט: אנחנו מציעים להשאיר את האפשרות כי הם צודקים.
<ניר אנגרט: לעיתים זה נכון וראוי, אבל אנחנו מבקשים - -
זבולון כלפה: סיוג של העניין.
<ניר אנגרט: אנחנו מבקשים שמי שיקבע אם זה יהיה בהיתר בנייה בוועדה המקומית או יישאר בגלל מורכבות הפרויקט זו הוועדה לתשתיות לאומיות.
<ניר אנגרט: היא תקבע אם היא תוציא את ההיתר או הגורם ולא גוף התשתית.
<ניר אנגרט: הדבר השני שביקשנו זה שאם מחילים כזה סעיף, שהוא יחול רק על תכניות שאושרו אחרי כניסת החוק.
<ניר אנגרט: ייקחו את זה בחשבון בעת אישור התכנית.
<ניר אנגרט: את זה ראיתי שהוועדה ממליצה להכניס.
זבולון כלפה: לא בסעיף הזה, במשהו אחר.
<בינת שוורץ: אני חושבת שזה מיותר, אין סיבה.
<בינת שוורץ: אני חושבת שאנחנו בעולם שבו יזם, בוודאי יזם ממשלתי לסוגיו כמו שמוגדר כאן, ראוי שיבחר את המסלול שיותר נוח לו.
<בינת שוורץ: אנחנו רוצים לקדם את הדברים האלה.
<בינת שוורץ: אם יותר נוח לו בוועדה המקומית זה בסדר, הוא יעשה את זה בוועדה המקומית.
<ניר אנגרט: זה טובת היזם.
<ניר אנגרט: מה טובת האזרח, התושב המקומי?
זבולון כלפה: היזם במקרה הזה אלה משרדים ממשלתיים.
<ניר אנגרט: היינו פה בדיון בבוקר על תכניות שהמדינה מקדמת.
<ניר אנגרט: ראינו פה את כל ראשי הרשויות שבאו ודיברו על החשש מזה שיוציאו היתר לאותה תחנת גז.
תמר זנדברג: זה דווקא לא מקרה בעייתי, כי אם הרשות לא רוצה היא תעכב, הוא לא יבוא אליה.
תמר זנדברג: השאלה מה קורה במצב שלראש רשות או ועדה, שאת זה ראינו אתמול בוועדה הזאת בנושא אחר, יש עוד אינטרסים, לאו דווקא האינטרסים של תושבי עירו.
תמר זנדברג: השאלה אם אפשר להכניס איזה שהוא מיון, איזה שהוא סינון שבאמת אם זו תחנת כוח או משהו כזה, שזה - -
זבולון כלפה: שיקול הדעת הוא לא של ראש הרשות, הוא של אותו יזם – משרד ממשלתי, חברה ממשלתית.
תמר זנדברג: בדיוק, זה מה שאני שאומרת.
תמר זנדברג: אז יש אינטרס להגיע לראש הרשות, לקבל ממנו.
תמר זנדברג: אחר כך יש אינטרסים של הסתמכות וכל מיני דברים.
תמר זנדברג: השאלה אם הסינון הזה יכול להיות במועצה הארצית או במקום גבוה שיגיד שבזה היזם יכול ללכת לוועדה המקומית או לא.
<קריאה: שהוועדה לתשתיות לאומיות היא זאת שתחליט אם להעביר או לא.
<בינת שוורץ: אין צורך לסנן משום שעצם החתימה על היתר זאת אחריות מאוד מאוד כבדה, בטח לתשתית רגישה כמו תחנות כוח.
תמר זנדברג: ראינו ראשי רשויות שלא חוששים לקחת את האחריות הזאת.
תמר זנדברג: אחר כך, אולי, הם מסיימים בבתי משפט או במקומות אחרים.
<בינת שוורץ: אני חושבת שאנחנו לא יכולים להתנהל מתוך תפישה שלראשי רשויות יש שיקולים אחרים.
<בינת שוורץ: אנחנו לא מתנהלים ככה.
<בינת שוורץ: החוק לא נכתב מנקודת המוצא הזאת.
זבולון כלפה: אי אפשר להגיד שבגלל כמה - -
תמר זנדברג: לא זה מה שאמרתי.
תמר זנדברג: אמרנו שאם בתחום הרשות המקומית יש משהו שהוא באמת ברמה לאומית, אז יהיה סינון רק לגבי מה שמכוון וממיין את התכנית.
זבולון כלפה: צריך לזכור שמלכתחילה, לגבי הגשת תכנית שהיא תכנית תשתית לאומית, מוגדר בחוק מי יכול להגיש כזאת תכנית.
זבולון כלפה: זה לא אנשים פרטיים סתם ככה, אלא משרדים ממשלתיים, חברות ממשלתיות או מי שהוסמך על ידי הממשלה.
<ניר אנגרט: לא, זה ממש לא נכון.
<ניר אנגרט: בתחנות של אגירה שאובה, שזה פרויקט לאומי, יזמים פרטיים הגישו.
<בינת שוורץ: שהוסמכו על ידי הממשלה.
זבולון כלפה: זה לא הוסמך על ידי הממשלה?
זבולון כלפה: בשני הפרויקטים של אגירה שאובה - בגלבוע ובשני – מדובר בגופים שהוסמכו על ידי הממשלה.
<ניר אנגרט: ועדיין הם גופים פרטיים.
זבולון כלפה: אתה מתחמק מהחלק הראשון.
זבולון כלפה: מבחינתנו כוועדה עברנו על הסעיף הזה והוא מקובל, אין לנו הערות.
זבולון כלפה: אנחנו יכולים להתקדם לסעיף הבא.
<אפרת דון-יחיא: תיקון סעיף 76ב 29.
<אפרת דון-יחיא: בסעיף 76ב לחוק העיקרי – בסעיף קטן (א), אחרי המילים "תכנית מפורטת" יבוא "כאמור בסעיף קטן (ב)"; בסעיף קטן (ב), בסופו יבוא ואולם רשאית הוועדה לתשתיות לאומיות לקבוע לגבי חלק מתחום התכנית שאינו משמותי שביצועו אינו נדרש באופן מידי לאותה תשתית נשוא התכנית, כי ביצוע העבודות על פיה יהיה טעון תכנית נוספת טרם מתן ההיתר או ביצוע העבודה"; בסעיף קטן (ג), אחרי "משרד ממשלתי" יבוא "חברה ממשלתית" ואחרי "רשות שהוקמה לפי דין" יבוא "מי שיש לו רישיון לפי חוק לעניין תשתית לאומית המאפשר את הקמת התשתית הלאומית".
<תומר רוזנר: יש פה הערה שנשמטה והיא מוסכמת לגבי חברה ממשלתית שעיקר עיסוקה בפיתוח מבנים ותשתיות.
<תומר רוזנר: צריך להוסיף את זה למה שהקראת.
<בינת שוורץ: במצב הקיים היום בחוק תכנית לתשתית לאומית זאת תכנית מפורטת שמכוחה מוציאים היתרי בנייה.
<בינת שוורץ: אי אפשר שאפילו קטע אחד קטן ממנה יהיה מתארי.
<בינת שוורץ: ברגע שיש מצב כזה היא עוברת למסלולים אחרים.
<בינת שוורץ: מהניסיון שהצטבר זיהינו את הצורך לאפשר על פי החוק שהתכנית הזאת לתשתית לאומית שאפשר לבצע אותה מיד, היא דחופה ולכן היא נכנסת למסלול הזה של תשתיות לאומיות, יכול שהיא תכלול רכיב שהוא לא נדרש למחר בבוקר אבל כדאי, מכיוון שכבר עשינו הליך תכנוני, שיהיה בתכנית ברמה המתארית.
<בינת שוורץ: זה כל מה שתיקון סעיף (ב) אומר.
<בינת שוורץ: הוא מאפשר לתכניות שכוללות רכיבים מתארים בחלק לא משמעותי מהם להיכנס לות"ל.
<בינת שוורץ: אני יכולה להביא דוגמה.
<בינת שוורץ: אם נחשוב עכשיו על מפעל הקציר בים המלח, אז יש מחשבה לעתיד לייצר שיטת קציר אחרת מהשיטה שידועה היום.
<בינת שוורץ: בשביל זה צריך לשמור איזו רצועת שטח.
<בינת שוורץ: נכון להיום אנחנו לא יכולים לשמור את הרצועה הזאת.
<בינת שוורץ: אי אפשר לתכנן אותה היום, כי אנחנו לא יודעים בדיוק איזו טכנולוגיה וכו'.
<בינת שוורץ: אם התיקון לחוק היה בתוקף היינו יכולים לאשר תכנית שנותנת פתרון מידי לקציר המלח בים המלח ושומרת שטח לפתרון עתידי.
<בינת שוורץ: זאת המטרה של סעיף (ב).
<בינת שוורץ: בסעיף (ג) הרחבנו את מי שיכול להגיש תכנית.
<בינת שוורץ: חברות ממשלתיות מגישות היום תכניות לות"ל, אבל הן כל פעם צריכות לקבל הסמכה מהממשלה.
<בינת שוורץ: הכנסנו אותן באופן קבוע.
<בינת שוורץ: גם את בעלי הרישיונות למיניהם, שהם אלה שמגישים לנו היום תכניות אחרי הסמכה של הממשלה.
תמר זנדברג: איך מגדירים את החלק הלא משמעותי בסעיף (ב)?
תמר זנדברג: לפי איזה קריטריון זה לא משמעותי?
<קריאה: לא אמרנו לא משמעותי, אמרנו לא נדרש.
תמר זנדברג: כתוב פה שהיא רשאית לקבוע לגבי חלק מתחום התכנית שאינו משמעותי, כי ביצוע עבודות על פיו יהיה טעון תכנית נוספת.
תמר זנדברג: מה זה נקרא לא משמעותי?
תמר זנדברג: לא משמעותי בגודל הפיזי?
<קארין טלמור: לא משמעותי לעניין הביצוע.
זבולון כלפה: כתוב שם בהמשך: "שאינו משמעותי, שביצועו אינו נדרש באופן מידי לאותה תשתית נשוא התכנית".
<נתי מאיר: זה צריך לבוא במקום, לא בנוסף.
<נתי מאיר: צריך למחוק את האינו משמעותי.
זבולון כלפה: יכול להיות.
<בינת שוורץ: אלה שני דברים.
<בינת שוורץ: זה חלק שאינו משמעותי מבחינת שיקול הדעת של מוסד התכנון.
<בינת שוורץ: הקריטריון השני, שהוא משמעותי לא פחות, זה שהביצוע של אותו חלק מהתכנית לא פוגע ביכולת לממש מיד את התשתית העיקרית שנמצאת בתכנית.