GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שולי מועלם-רפאלי: מדינת ישראל - - -
עפו אגבאריה: לא, אבל זה באמת שטויות, מדינת ישראל בראשות ראש הממשלה ונציג ראש הממשלה - - -
אורית סטרוק: מה שטויות?
אורית סטרוק: - - - רק אתם - - -
זבולון כלפה: מה שלא בדעתך זה שטויות, מה שבדעתך זה בסדר?
עפו אגבאריה: איזה עיוות רק מחשבה קרמינילית מדבר על זה.
עפו אגבאריה: לא סומכים על נציג ראש ממשלה?
עפו אגבאריה: הוא לא מספיק ציוני?
שולי מועלם-רפאלי: עפו, רגבים עשתה את התכנית של ההתיישבות היהודית בנגב, אז אם יש לבדואים תכנית אלטרנטיבית, גם ליהודים יש תכנית אלטרנטיבית.
אחמד טיבי: מבחינתנו ממשלת ישראל - - -
תמר זנדברג: ליהודים יש תכנית אלטרנטיבית להתיישבות של הבדואים?
תמר זנדברג: מה הם קשורים - - -
אחמד טיבי: ממשלת ישראל יותר - - - היא מבצעת, זה ההבדל, הם שידברו.
אחמד טיבי: הממשלה מגרשת.
שולי מועלם-רפאלי: מבקשים להסדיר את זה.
חנא סוייד: גברתי היושבת ראש, יש לי עוד הערה לסדר שהיא מאוד חשובה.
מירי רגב: לא, הערה לסדר כבר נשמעה.
חנא סוייד: עוד הערה לסדר שהיא מאוד חשובה.
מירי רגב: תמתין רגע, אני מבקשת לומר.
מירי רגב: כפי ששמתם לב, לא הפסקתי ביניכם את הריבים שהיו, כדי שעם ישראל והציבור הישראלי איך חברי כנסת מתעסקים עם חוקים.
מירי רגב: את הסאגה עם תמר זנדברג, מיקי רוזנטל, ועוד חברי כנסת שהיו פה, בדיון שעבר לא מתכוונת לעבור שוב.
מירי רגב: אני אזמין את יושב ראש הכנסת כדי לראות איך מתנהגים חברי כנסת בדיונים.
ג'מאל זחאלקה: איך את מתנהגת גם.
מירי רגב: איך הם מתנהגים בדיונים, והאם הם רשומים.
עפו אגבאריה: תני דוגמה.
עפו אגבאריה: מי שהבאת הוא שוב נחקר וזה הפנים האמיתיות - - -
חנין זועבי: את דוגמה לחברי הכנסת.
חנין זועבי: את הדוגמה.
מירי רגב: - - - חברת הכנסת זועבי - - -
דוד צור: נתחיל לדון גם בחוק?
אחמד טיבי: מה שאמרתי - - - אל אייכלר ברגעי צחוק.
אחמד טיבי: זאת בדיחה מה שאמרתי.
אחמד טיבי: אייכלר, אני עוקב הראשון אחריו.
באסל גטאס: אני רק מבקש בקשה קטנה, וזו בקשה על פי ממש טרמינולוגיה בינלאומית.
באסל גטאס: במקום להגיד כפרים לא מוכרים, מה שאנחנו נוהגים גם אנחנו להשתמש בזה.
באסל גטאס: המושג האמתי והמקצועי צריך להיות כפרים נטולי ההכרה, ולא כפרים בלתי מוכרים.
באסל גטאס: כפרים אלה היו לפני חוק תכנון ובנייה, לפני קום מדינת ישראל, אז כפרים נטולי ההכרה, חבריי חברי הכנסת, כפרים נטולי ההכרה.
מירי רגב: בסדר, שמענו את ההצעה.
מירי רגב: מרגע זה כל אחד מדבר בתורו.
מירי רגב: יושב היועץ המשפטי, ומנהלת הוועדה.
מירי רגב: אני קוראת פעם ראשונה, פעם שנייה, פעם שלישית לסדר והם יוצאים ולא חוזרים, שלא יהיו פה אי הבנות.
מירי רגב: הצעה לסדר, בבקשה.
חנא סוייד: גברתי היושבת ראש, עד כמה שאני יודע, יש פה מספר הצעות אלטרנטיביות, וחקירה עמוקה מטעם ארגונים שונים של הצעת חוק.
חנא סוייד: לכן אני מבקש לא כנדבה, אלא כזכות לאותם גופים שהכינו עבודות רציניות, לאפשר להם להציג את זה לא בדוחק זמן, ונו, נו, אלא לתת להם את הזמן שלהם.
מירי רגב: זה נרשם.
חנא סוייד: הערה שנייה, אנחנו רגילים בדיונים כאלו שבאים אלינו נציגי הממשלה, ואני לא מתכוון דווקא לשר בגין, אלא לאנשים אחרים, ומתחילים להרביץ לנו מיליארדים כמה הולכים להשקיע, ומעבירים את הבדואים מהקרקע לחלל בקפיצה אחת, זה לא רלבנטי לחוק, לכן אני מבקש מהדוברים שלא התייחסו לזה.
חנא סוייד: הערה שלישית, אם נותנים את הכבוד לשר בגין, אני רוצה להבין למה ההצעה העיקרית כתוצאה ממהלך השימוע וההקשבה שהשר בגין עשה, למה ההמלצה העיקרית שלו נדחתה ונזרקה לפח האשפה?
מירי רגב: הוא יסביר את הכול, תודה רבה לכם.
חנא סוייד: אני במקומו לא הייתי בא להציג את החוק הזה.
מירי רגב: תודה רבה, מזל שאתה לא במקומו, והוא במקומו.
מירי רגב: מרגע זה, בוקר טוב לכולם, אנחנו מתחילים את הדיון, ומי שעדיין לא יודע, אז ליברמן זוכה, ועכשיו כולם יכולים להתעסק רק בסוגית ההסדרה.
עפו אגבאריה: היה לך ספק?
עפו אגבאריה: גם גבסו יזוכה, לא?
מירי רגב: כנראה הטובים מזוכים.
עיסאווי פריג': הטובים, הטובים.
עיסאווי פריג': ...
<בני בגין: גברתי היושבת ראש, חברי הכנסת הנכבדים, והשומעים לנו בדיון שמעורר עניין רב.
<בני בגין: אני מודה לך, גברתי, על נכונותך להוביל את החוק החשוב הזה בוועדת הפנים לענייני פנים ואיכות הסביבה.
<בני בגין: אני אשתדל לא להעמיס על הדיון הזה, גם לא מספרים, חבר הכנסת סוייד, ואני אשתדל עם מצגת קצרה יחסית להסביר את החיוניות שבהעברת החוק הזה.
<בני בגין: אסביר את מדיניות הממשלה, הממשלה רואה בשגשוג הנגב יעד לאומי, היעד האזורי בהקשר זה הוא הכללת הבדואים בשגשוג האדיר הצפוי לנגב בעשור הקרוב.
<בני בגין: אני מביא בפניכם דברים מתוך החלטת הממשלה שימצא את הדין וחשבון לסיכום מהלך השימוע וההקשבה לציבור כפי שהנהגנו בשנת 2012.
<בני בגין: הבדואים המונים היום כ-200 אלף נפש הם אזרחים שווי זכויות במדינת ישראל.
טלב אבו עראר: לא נכון, תפסיקו לשקר, שווי זכויות.
טלב אבו עראר: ..
מירי רגב: בבקשה, אתה רשום, אתה נרשמת.
טלב אבו עראר: תגידו אויבים אולי, אל תגידו שווי זכויות, תגידו כך בדיוק, לא מתביישים.
מירי רגב: בבקשה, תיתן לו לדבר, אחר כך אומרים למה אני מוציאה אנשים.
מירי רגב: אני מבקשת ממך לתת לו לדבר.
טלב אבו עראר: אבל הוא לא צודק, למה הוא אומר שווי זכויות?
עיסאווי פריג': בעיקרון.
<בני בגין: תודה גברתי.
<בני בגין: הבדואים בנגב, המונים היום כ-200 אלף נפש הם אזרחים שווי זכויות במדינת ישראל.
טלב אבו עראר: שקר.
<בני בגין: ככאלה, הם זכאים למסגרת כלכלית חברתית שתאפשר להם לממש את ההזדמנויות העומדות בפני אזרחי ישראל לצמיחה - אך אם מדברים על סוגיה קשה, רבת שנים.
<בני בגין: המפה הזאת אתם רואים באדום את היישובים הבדואים המוסדרים באדום, ואתם רואים בריבועים שחורים את המבנים של בדואים שאינם יושבים ביישובים מוסדרים, אלה מונים כ-100 אלף.
<בני בגין: זו בעיה שנמשכת, חיה אתנו, חייבים לפתור אותה.
<בני בגין: בהתאם למדיניות הממשלה, כפי שאני שב ומביא מתוך החלטתה בתחילת השנה.
<בני בגין: החלת תנאים של צדק חברתי על הילדים הבדואים בנגב ועל משפחותיהם היא חובתה של המדינה, ועליה לקדם בתוך שנים אחדות פתרון סביר שיסייע להם למצות את כישרונותיהם, ולממש את זכותם הטבעית לבקשת האושר ככל ילד אחר בישראל.
<בני בגין: אלה אבני היסוד של מדיניות הממשלה ה-32 וה-33, ועל יסוד המדיניות הזאת אנחנו מביאים את הצעת החוק לוועדה.
באסל גטאס: כתנאי לזה צריך לפנות אותם.
<בני בגין: אם תרשה לי.
עפו אגבאריה: האם היסודות האלה קיימים ביישובים המוסדרים?
עפו אגבאריה: יש מוסדרים, האם התנאים האלה קיימים, באמת?
<בני בגין: חברים, אם תרשו לי, הרי לא מזמן ישבנו סביב הספסל הזה.
<בני בגין: לכן צריך להמשיך את ההיגיון היסודי של מדיניות הממשלה כך - היעד הלאומי, שגשוג הנגב, היעד האזורי, הכללת הבדואים בשגשוג הנגב.
<בני בגין: ולכן נדרש פיתוח היישובים הבדואים, זוהי שרשרת ההיגיון שבבסיס החוק.
<בני בגין: ברור לכול, ועדיין לחברי ועדת הפנים, כי לשם פיתוח היישובים הבדואים, נדרשת הסדרה תכנונית שלהם.
אחמד טיבי: אדוני השר, האם אתה יכול להצביע בשם הממשלה על יישוב ערי אחד שמדינת ישראל פיתחה מאז 48', אחד, אחד אבל?
אחמד טיבי: לא, אבל זאת התיזה שלך.
אחמד טיבי: אני שואל אותך באופן ענייני מה המודל של הפיתוח?
<בני בגין: אני מציע לא להיכנס עכשיו למודל, מציע ומבקש, אלא להציג את ההיגיון שבבסיס הצעת החוק.
עפו אגבאריה: תיאורתית, מעשית אין גם ביישובים הבדואים הקיימים שום שוויון.
עיסאווי פריג': על 65 שנה אין.
עפו אגבאריה: שום שוויון.
<בני בגין: אני מבקש.
אחמד טיבי: רהט, ערוער, טייבה.
טלב אבו עראר: לא, שווי זכויות.
אחמד טיבי: אום-אל-פאחם, מה, איפה פיתחת?
דוד צור: אחמד, רוצים להתקדם לשם.
אחמד טיבי: לאן?
דוד צור: לפיתוח.
דוד צור: רוצים להתקדם לשם.
חנין זועבי: אתה מגרש את הערבים, ואתה מיישב יהודים יהודיים - - -
מירי רגב: אנחנו מתחילים הערות לסדר.
אחמד טיבי: שאלה עניינית.
מירי רגב: לא, עניינית תשמור את כל השאלות הענייניות מרגע זה.
מירי רגב: העניין של שאלה ושאלה לא קיים, לשמור כל אחד את השאלות לתחום שלו.
מירי רגב: אתה יש לך זכות דיבור, בזכות דיבור שלך תשאל את השאלות, ותגיד את האמירות שלך.
אחמד טיבי: הלו, זה כנסת?
מירי רגב: זה כנסת, אבל זה כנסת שמנסה לנהל דיון, לא עם עצמה, אלא עם האנשים שבאים לפה.
אחמד טיבי: אני חושב שהשאלה שלי הייתה עניינית, התייחסה לדברים.
מירי רגב: שאלה מאוד עניינית, אבל לך שאלה עניינית, ולה יש שאלה עניינית, ולו יש שאלה עניינית, ומרוב שאלות ענייניות הוא לא יכול לדבר, אז כל אחד ישמור את השאלות הענייניות בתורו.
משה זלמן פייגלין: לא הייתה עניינית, היא הייתה פרובוקטיבית, בוא לא נשקר.
אחמד טיבי: אתה תסתום את הפה, אני מדבר איתו.
מירי רגב: סליחה, בבקשה.
חנין זועבי: אתה מגרש את הערבים, ואתה מיישב יהודים במקומם - נכון?
מירי רגב: סליחה, את רוצה לקבל תמונה שמוציאים אותך החוצה?
מירי רגב: אתה מגרש את הערבים, ואתה מיישב יהודים במקומם, נכון?
מירי רגב: תגיד לחבר הכנסת כי הוא לא יודע.
מירי רגב: אתה מגרש את הערבים, אתה מיישב אותם במקומם, נכון?
מירי רגב: קריאה ראשונה לסדר לזועבי, תרשמי בבקשה.
חנין זועבי: שאלו אותו שאלה, אולי הוא לא עונה לחבר כנסת ערבי, אבל לחבר כנסת יהודי הוא עונה.
מירי רגב: קריאה לסדר ראשונה לזועבי, נא לרשום.
דוד צור: חנין, בואי נשמע אותו, אנחנו לא מצליחים לשמוע אותו.
מירי רגב: בבקשה, השר בגין.
<בני בגין: אני חוזר.
<בני בגין: בתשובה חלקית להערתו של חבר הכנסת טיבי, המשפט האחרון בצהוב, בשקופית זאת.
<בני בגין: נדרש פיתוח היישובים הבדואים, מאידך זיל גמור.
<בני בגין: לשם פיתוח היישובים הבדואים, נדרשת הסדרה תכנונית שלהם, בלי זה לא יקרה כלום.
חנין זועבי: גירושם, זה לא הסדרה, אתה מגרש אותם.
מירי רגב: קריאה שנייה לזועבי.
חנין זועבי: אתה מגרש ואתה מיישב במקומם יהודים, תגיד לחברי הכנסת היהודים.
חנין זועבי: הערבים יודעים את התכנית, הבעיה שחברי הכנסת היהודים באים להצביע, והם לא מכירים את התכנית, תגיד להם את כל התכנית.
חנין זועבי: תגיד שאתה רוצה ליישב יהודים במקומם.
שולי מועלם-רפאלי: ההבדל הוא שאנחנו רוצים לשמוע את התכנית - - -
מירי רגב: את רוצה גם קריאה ראשונה?
רינה פרנקל: אנחנו מכירים ורוצים לשמוע גם, תני לנו לשמוע בבקשה.
חנין זועבי: לשאול - חברי הכנסת היהודים...
<בני בגין: לשם פיתוח היישובים הבדואים, נדרשת הסדרה תכנונית שלהם.
<בני בגין: לפני ההסדרה הזאת קיים חסם אחד ברור ובולט, והחסם הוא תביעות הבעלות הן ביישובים המוסדרים והן ביישובים שאינם מוסדרים.
<בני בגין: אני אדגים: - אבו תלול – תכנוני מתקדם.
<בני בגין: כל השטח המיועד ליישוב, רצוף באותם מצולעים המסומנים באדום, כל אחד מהם מייצג תביעת בעלות, אין שום אפשרות, למשל, להקצות שטחי ציבור לבית ספר, למרפאה במצב הזה.
<בני בגין: אין פה ארבעים אחוז שטחי ציבור, איפה תשימו אותם, איפה תציבו אותם?
באסל גטאס: אפשר להסדיר, להכיר בבעלות.
באסל גטאס: הבעיה שאתה לא מכיר בבעלות, לא הבעיה שאתה לא יכול לתכנן, בוא תשים את הדברים נכון על השולחן, בחייך, תכבד את האינטליגנציה שלנו.
באסל גטאס: הבעיה היא לא עם התכנון, הבעיה שאתה לא מכיר בבעלות - - -
<בני בגין: חברי הכנסת, על האינטליגנציה שלהם, אני מאוד משתדל לכבד את הבית ואת חבריו, אל תקשו עליי בעניין הזה.
<בני בגין: אני אתן דוגמה נוספת.
אורית סטרוק: סליחה, מותר או אסור לקרוא קריאות ביניים, רק שאני אבין?
אורית סטרוק: אם מותר, אז גם אני.
מירי רגב: תיכף אני מוציאה אחת, היא כבר אמורה לצאת, ואז יהיה פה אולי שקט.
אורית סטרוק: הוא, למשל, לא קיבל הערה לסדר.
מירי רגב: תיכף יקבל.
אורית סטרוק: שיהיה שוויון בעניין הזה.
עיסאווי פריג': אל תמהרי לעשות את זה, תני לזה להיות ענייני.
<בני בגין: אני מביא דוגמה נוספת, וצילום אוויר של בערך 30 מבנים, בחלקם משפחות, הקו הירוק מסמל באופן כללי את הגבולות הפיזיים של המקום.
<בני בגין: אם אוכל לדבר בחשכה, אז הפרצוף שלי גם לא ירגיז כמה מחברי הכנסת.
עפו אגבאריה: לא הפרצוף מרגיז, הרעיון מרגיז.
<בני בגין: עכשיו אני רוצה להגדיל את שטח העניין שאנחנו מסתכלים בו.
<בני בגין: מה שראינו לפני שניה, נמצא עכשיו במרכז צילום האוויר, הייתה הנחה לפני שנים אחדות או בקשה או דרישה שכל האזור הזה יוכר כיישוב.
<בני בגין: פה קובץ בתים, שם קובץ בתים, אביע את דעתי האישית לרגע, אני לא חושב שיש הצדקה להקים כאן יישוב מוכר, אני אינני חושב כך, זו דעתי האישית, יכולה להיות דעה אחרת.
באסל גטאס: איפה זה?
חנין זועבי: אלה האדמות שלהם, מה זאת אומרת זו דעתך?
חנין זועבי: זו ההיסטוריה, אלה האדמות שלהם - - -
מירי רגב: תוציאו בבקשה את זועבי החוצה, שתשתה מים ותחזור.
חנין זועבי: זו ההיסטוריה - - -
מירי רגב: לא, אני מתכוונת למה שאני אומרת, כי אחרת לא יתנו לך לדבר.
מירי רגב: תצא החוצה, תירגע ותחזור.
חנין זועבי: אני לא אירגע.
מירי רגב: אז תצאי ואל תחזרי.
מירי רגב: תחליטי, או שאת יוצאת נרגעת וחוזרת, או שתצאי ואל תחזרי אם את לא רוצה להירגע, אבל אני הבטחתי ואמרתי שיתנו לו לדבר.
חנין זועבי: אז אולי אתה תשאל במקומי, חבר הכנסת צור.
חנין זועבי: אולי אתה תשאל את השאלות הנכונות במקומי.
דוד צור: אני רוצה שתהיי פה.
חנין זועבי: צריך לשאול את השאלות הנכונות.
באסל גטאס: אבל תגיד מה השם של המודל הזה, אני רוצה לדעת.
מירי רגב: אני מבקשת ממך לאפשר לו לגמור לדבר.
מירי רגב: אתה רשום ברשימת הדוברים, ואני אאפשר לך לדבר.
באסל גטאס: אני שואל שאלה.
מירי רגב: בסדר, כולם שואלים שאלה.
<בני בגין: אני מנסה להסביר לדידם של אלה שרוצים גם במקום כזה לראות יישוב מוכר שאי אפשר בשום פנים לקדם הצעה מהסוג הזה כל עוד לא נפתרו תביעות הבעלות, כל השטח המסומן כאן באדום או בחום אדום, מייצג תביעות בעלות.
<בני בגין: אי אפשר להתקדם כל עוד לא ייפתרו תביעות הבעלות האלה.
<בני בגין: ביישובים מוכרים, לקיה - זה יישוב שהוקם ב-1990, הוא 23 שנים איתנו, הוא איננו מפותח כהלכה.
עפו אגבאריה: בכלל לא מפותח.
רות קלדרון: עפו, אנחנו באים ברצינות, רוצים לפתור את זה.
<בני בגין: אנחנו רואים את החלק הצפון מזרחי של היישוב, בניינים בנויים במגרשים מפותחים כהלכה.
<בני בגין: בחלק הדרום מערבי של היישוב רואים מבנים, הם מפוזרים, אינם בנויים כהלכה.
<בני בגין: בחלק המרכזי של היישוב, אין כמעט בכלל מבנים, אין בכלל כמעט תושבים.
<בני בגין: כל השטח האדום רצוף באותם מצולעים שגבולותיהם מסומנים באדום חזק, אלה הם שטחים המייצגים את תביעות הבעלות.
<בני בגין: יש כאלה שאומרים פתרון ההתיישבות של הבדואים בנגב כולו ביישובים הקיימים, אני אינני שותף להנחה הזאת.
<בני בגין: אבל אלה שרוצים לקדם את ההצעה הזאת, גם הם צריכים להתחשב בעובדה שללא הסדרת תביעות הבעלות, לא ניתן לקדם שום תכנית.
חנא סוייד: הם לא ישמעו את ההמלצה שלך כפי שלא שמעו את ההמלצה הראשונה שלך.
<בני בגין: לא, חנא בחייך.
חנא סוייד: זה רוח החוק, מה שאמרת עכשיו בדיוק מה שהם רוצים.
<בני בגין: לא, חנא, רציתי קודם לומר לך ולא הספקתי, שבעניין זה יש בידך טעות.
באסל גטאס: אבל אתה לא רואה שפה החוק הבדואי ההיסטורי - - -
באסל גטאס: חוק הבדואי ההיסטורי שאף בדואי לא ייקח קרקע או יבנה בקרקע שיש עליה תביעת בעלות של מישהו אחר.
מירי רגב: קריאה ראשונה.
באסל גטאס: זה גם מה שיכשיל את החוק שלך, שבדואי אחד לעולם, לא ייקח קרקע שיש עליה תביעת בעלות של בדואי אחר.
מירי רגב: קריאה ראשונה לבאסל.
באסל גטאס: אחרי 23 שנים תראה מה קורה בלקיה.
<בני בגין: אדוני, אתה לא ישבת איתי בכנסת הקודמת, כי אתה לא היית חבר בה.
<בני בגין: אני לא הטרדתי אותך בארבע השנים האחרונות.
<בני בגין: תן לי 10 דקות.
באסל גטאס: זה לא הטרדה.
<בני בגין: במבט הכולל האזורי, אנחנו רואים את אזור באר שבע, כ-3,000 תביעות בעלות, כל השטח רצוף תביעות בעלות הן ביישובים אלה, בין היישובים, והבעיה הזאת לא תאפשר לנו להתקדם.
<בני בגין: בכלים הקיימים רבותיי, מתוך 3,200 תביעות מקוריות, הוסדרו בפשרה כ-200 תביעות בלבד במשך כ-30 שנה.
<בני בגין: בקצב הזה, אנחנו נפתור את תביעות הבעלות בעוד 300 שנה.
<בני בגין: אם תזמינו אותי לישיבת ועדה בעוד 300 שנה, אבוא ברצון.
טלב אבו עראר: אני מבקש רק מילה.
טלב אבו עראר: אז תכיר בבעלות, ייפתרו כל הבעיות, תכיר בבעלות מה הבעיה?
טלב אבו עראר: תכיר בבעלות זו התשובה, נכון?
טלב אבו עראר: וככה פותרים בעיה, תענה לי.
טלב אבו עראר: תכיר בבעלות.
<בני בגין: לא, ככה לא פותרים בעיה.
שולי מועלם-רפאלי: ככה יוצרים בעיה חדשה.
באסל גטאס: ככה עושים לאזרחים שווי זכויות.
<בני בגין: אני אענה לך.
אורית סטרוק: לא, אם אתה עונה לו, אז תענה גם לי.
<בני בגין: אז לא אענה.
אורית סטרוק: אז תענה גם לי.
אורית סטרוק: האם אתה מעריך - - -
<בני בגין: לא עניתי.
<בני בגין: אני לא עניתי על השאלה הזאת.
אורית סטרוק: מירי, איך זה עובד?
טלב אבו עראר: את לא יודעת לדבר, את לא יודעת לדבר בכלל.
טלב אבו עראר: על מה ישמעו לך?
טלב אבו עראר: את לא יודעת לדבר.
אורית סטרוק: אה, אני לא יודעת לדבר.
אורית סטרוק: אז מירי, הוא יודע לדבר, כי הוא לא מקבל הערה על זה שהוא דיבר לא בסדר.
מירי רגב: לא, הוא ביקש רגע לשאול שאלה ואני איפשרתי לו.
אורית סטרוק: יש לי שאלה בדיוק על הנושא הזה לשאול את בני מהצד השני, למה אני לא יכולה לשאול?
אורית סטרוק: אני יכולה לשאול רגע?
אורית סטרוק: תשאלי.
טלב אבו עראר: תמשיך מר בגין, תמשיך.
אורית סטרוק: אתה לא מנהל את הדיון.
אורית סטרוק: השאלה שלי האם הערכה שלך שאחרי כל כך הרבה שנים הבדואים לא נוגעים בתביעות בעלות כי מבחינתם, כמו שאמר פה, באסל גטאס, זה החוק הבדואי, הם לא נוגעים.
אורית סטרוק: אז אתה מעריך - - -
טלב אבו עראר: זה האדמות שלהם.
אורית סטרוק: מירי, בבקשה, תגני על זכויותיי.
טלב אבו עראר: מתי עלית לארץ?
טלב אבו עראר: זו האדמה שלהם.
שולי מועלם-רפאלי: היא לא עלתה היא נולדה בארץ.
אורית סטרוק: אני נולדתי בארץ, ואבא שלי נולד בארץ.
אחמד טיבי: היא לא תושבת המדינה, היא לא גרה במדינת ישראל.
טלב אבו עראר: היא בכלל לא גרה פה.
אחמד טיבי: היא לא גרה במדינת ישראל.
עיסאווי פריג': תחזרי על השאלה, חברת הכנסת סטרוק.
טלב אבו עראר: היא מתנחלת.
אחמד טיבי: מחוץ לגבולות מדינת ישראל.
אורית סטרוק: ברגע שמדינת ישראל מחליטה החלטות כאלה ואחרות לגבי תביעות הבעלות האלה, פתאום הבדואים יקבלו את זה?
אורית סטרוק: זאת השאלה שלי.
באסל גטאס: תגידי את השאלה לא הצלחנו - - -
אורית סטרוק: תגיד לחבר שלך שלא יפריע לי.
<בני בגין: בכלים הקיימים לא ניתן לפתור לטווח נראה לעין את תביעות הבעלות, לכן לא ניתן לקדם את תכנון היישובים, ומכאן המסקנה של הממשלה הקודמת שאומצה על ידי הממשלה הזאת, אנחנו רוצים - -
אורית סטרוק: הוא לא נתן תשובה לאף אחד.
<בני בגין: הממשלה מבקשת להסדיר את תביעות הבעלות בפרק זמן קצוב של חמש שנים.
<בני בגין: לשם כך נדרשת חקיקה - חוק המקרקעין, חוקי המקרקעין הקיימים אינם מאפשרים התקדמות בתחום זה, לשם כך נדרשת החקיקה שמונחת עכשיו על שולחנכם חברי הכנסת.
<בני בגין: ב-2012, הממשלה קיימה מהלך הקשבה חסר תקדים, בוודאי בארץ, משיחות שקיימתי וידוע גם בחוץ לארץ, מהלך הקשבה פעיל ונרחב לציבור.
<בני בגין: לא היה אדם ולא היה ארגון שפנו בבקשה לפגוש אותי וסורבו - לא היה.
<בני בגין: ראינו, נפגשנו, שמענו בתשומת לב את כל מי שביקש לפגוש אותנו.
<בני בגין: בעקבות מהלך ההקשבה הזה, הממשלה תיקנה את תזכיר החוק.
<בני בגין: חנא - כל הצעותיי התקבלו, צר לי, רציתי לומר לך את זה קודם, כל הצעותיי התקבלו.
חנא סוייד: אתה אומר אמירה סתמית שאני מערער עליה, ואני חושב שההצעה שלך שהתמורה של 50% שתינתן עוד רבע משאר התביעה לא התקבלה, שהיא - - -
<בני בגין: חבל, אני אראה לך בהמשך בהצעת החוק.
חנא סוייד: אבל אני מבקש מכולם שייקחו את זה בערבון מוגבל, כי אני לא מדבר סתם.
<בני בגין: חבר הכנסת סוייד, היה לי יותר קל בחיים לו הצעתי נדחתה, כי הזעם שהופנה כלפיי לאחר שכן התקבלה, הייתה לו איזה משמעות מסוימת, היה לי יותר קל בלי גילויי האיבה שזכיתי להם מכיוון שההצעה כן התקבלה, אבל למה?
<בני בגין: הרי זה לא דיון - - -
חנא סוייד: ולמרות זה הצעתך לא התקבלה.
<בני בגין: חנא, הרי זה לא דיון בינינו.
אורית סטרוק: אני יכולה בבקשה גם להעיר כמו ההערה של חנא, אני רק רוצה לשאול - - -
מירי רגב: די, אורית.
אורית סטרוק: אני מבקשת, כמו שחנא דיבר - - -
עפו אגבאריה: זה כמו בבית ספר יסודי, אם הוא מדבר אז גם אני מדבר, תראה איזה רמה, באמת.
אורית סטרוק: באותו עניין, מהצד השני.
אורית סטרוק: אני רוצה באותו עניין לשאול אותך בני, האם כשאתה אומר שכל הצעותייך התקבלו, כוונתך לומר שהתכנית המקורית של הממשלה חלה בנסיגה גדולה מאוד לרעה לפי דרישות חברי הכנסת הבדואים והערבים.
באסל גטאס: זה היינו הך.
אורית סטרוק: נכון, רק רציתי להצביע על כך.
<בני בגין: החוק, שמונח על שולחנה של הוועדה, מאפשר לתובעי הבעלות קבלת תמורה בקרקע ובכסף בדרך מנהלית שלא באמצעות בית המשפט.
<בני בגין: כל מי שעסק בנושא מבין את המשמעות, זו גם תשובה להערות או שאלות פחות או יותר קנטרניות שנשמעו קודם.
<בני בגין: קבלת תמורה הן בקרקע והן בכסף בדרך מינהלית.
<בני בגין: החוק מאפשר לתובעי הבעלות קבלת תמורה בקרקע ובכסף על כל שטח תביעתם.
עפו אגבאריה: זה שווה בשווה?
חנא סוייד: זה הליך הסדרה רגיל.
חנא סוייד: אדוני השר, כל תהליך הסדרת קרקע הוא בעצם מתן בעלות של קרקע בלי בית משפט, מה החידוש פה?
חנא סוייד: יש פה יועצים משפטיים שיגידו לא.
אורית סטרוק: אני רוצה להעיר את אותה הערה.
אורית סטרוק: איך נותנים לאנשים קרקע בלי בית משפט, ובלי שהוכחו תביעות הבעלות שלהם?
אורית סטרוק: אני שואלת מהצד השני בדיוק את השאלה.
חנא סוייד: אבל זה החוק.
אורית סטרוק: באיזו הצדקה - - -
חנא סוייד: לא צריך בית משפט, הנה, יש פה יועצים משפטיים, שאלו אותם?
אורית סטרוק: באיזו הצדקה - - - לתת לאנשים קרקע בלי שהוכחה בבית משפט בעלותם, בדיוק, זאת השאלה.
אורית סטרוק: שאנחנו יודעים שהם השתלטו על הקרקע הזאת שלא כדין, אם הם היו במקום אחר הם היו מפונים.
מירי רגב: אמרת את מה שאמרת.
<בני בגין: החוק מאפשר לתובעי הבעלות - - -
באסל גטאס: צריכים לפנות אותך מאיפה שאת.
באסל גטאס: עוד מעט תצאי מאיפה שאת נמצאת, מתנחלת שמדברת כך על ילידים שהיו פה מאות שנים.
אורית סטרוק: מאות שנים...
מירי רגב: זה לא בושה להיות במדינה הזאת מתנחל.
אורית סטרוק: אנחנו נבדוק כמה מאות שנים הם היו.
אחמד טיבי: זה לא חוקי, יש כאלה שחושבים שזה בושה, אבל זה לא חוקי, מה לעשות.
<בני בגין: החוק מאפשר לתובעי הבעלות הענקת יתרון בתמורה בקרקע לחלק שהיה מעובד בעת הגשת התביעות, מעניק יתרון בתמורה לקרקע, ואינו מעניק בלעדיות למצב הזה.
טלב אבו עראר: כאילו אומרת כבוד להיות בהתנחלויות, כן, מירי, יושבת ראש הוועדה?
טלב אבו עראר: תהיי ניטרלית, אל תהיי גזענית.
טלב אבו עראר: את מעודדת כיבוש והתנחלויות, לא יודע, מדברת שטויות.
טלב אבו עראר: תהיי ממלכתית.
רות קלדרון: בואו נתקדם בעניין החשוב הזה.
אורית סטרוק: - - - מה שאף אדם במדינה לא מקבל.
מירי רגב: אתה לא רוצה שאני אגיד מי מדבר שטויות, תירגע.
טלב אבו עראר: לא, זה - - - מתנחל, כך את אומרת.
טלב אבו עראר: - - - להמשיך את הכיבוש.
אורית סטרוק: זה חוק מאוד גזעני.
זבולון כלפה: - - - להתיישב בכל רחבי ישראל.
אורית סטרוק: החוק הזה נותן לבדואים מה ששום אדם לא מקבל, זה גזעני לטובת הבדואים.
טלב אבו עראר: אתה קלפה תשתוק.
זבולון כלפה: אל תגיד לי תשתוק.
<בני בגין: גברתי, אני מודה לך שקבעת את הדיון הזה לשעות הבוקר.
<בני בגין: תלמידי בתי הספר אינם יכולים לראות אותו.
<בני בגין: נוסח החוק אושר פה אחד בוועדת השרים לחקיקה ביום 6 במאי 2013, בתמיכת כל סיעות הקואליציה.
<בני בגין: לגבי הצורך בחוק מיוחד להסדרת התיישבות הבדואים בנגב, 3 נימוקים עיקריים: האחד, הוא מאפשר עיגון בדין של רישום התמורה בקרקע, לא לפנים משורת הדין על פי המצב הנוהג היום.
<בני בגין: הוא מאפשר עיגון בדין של רישום התמורה בקרקע על שם תובעי הבעלות באותו הסדר הפשרה כפי שמוצע בחוק על כל מרכיביו.
<בני בגין: החוק מאפשר, מה שוודאי נדרש והכרחי, קיבוע התנאים של הסדר הפשרה.
<בני בגין: קשה לראות שאחרי שנחוקק את החוק, כעבור חצי שנה, שנה, 3, 5, פתאום יהיו שינויים הן לכיוון זה והן לכיוון זה.
<בני בגין: הנימוק השלישי, החוק מאפשר קביעת מסגרת זמן לתכנית, ומעניק כלים לביצועה.
<בני בגין: יש חשיבות רבה לכך, שאנחנו סוף סוף נתקדם, נסיים את פרשת תביעות הבעלות, נתחיל לתכנן כהלכה את היישובים ולפתחם.
<בני בגין: ללא החוק כנובע מכל מה שאמרתי עד עכשיו, לא ניתן להסדיר את תביעות הבעלות, ולכן לא ניתן להסדיר תכנונית יישובים בדואים על פי תכנית זו או אחרת.
<בני בגין: לגבי הערות שנשמעו בתחילה --
באסל גטאס: איך עושים עד היום?
<בני בגין: -- על ההצעה לדון בתכנית התיישבות זו או אחרת, אני מבקש להבהיר שהחוק איננו קובע את המתווה של התיישבות הבדואים בנגב, הוא רק מאפשר לנו, נותן לנו כלים לבצע רעיון זה, מתווה זה, תכנית זו.
<בני בגין: ולכן, למרות שאין תכנית התיישבות שמופיעה בחוק, ולא צריכה להיות, הוא נקרא החוק להסדרת התיישבות הבדואים בנגב, בלעדיו אין כלום, ואחריו פתוח בהתאם למדיניות הממשלה, בהתאם לתוכניות של המועצה המחוזית והמועצה הארצית, החלטות הממשלה והצעות אחרות שיישמעו מן הציבור בזמן התהליך הזה.
טלב אבו עראר: אז למה זה מותנה?
טלב אבו עראר: למה זה בא בכפייה?
<קריאה: איך נעשתה ההכרה באבו-באסמה?
<בני בגין: ללא החוק, לא ניתן יהיה לקדם תכנית התיישבות רחבת היקף במתכונת כלשהי, צריך להבין את זה, אלה שמתנגדים מצד זה, ואלה שמתנגדים מצד זה, פשוט בלי זה נישאר במצב שאיננו טוב, איננו בריא, לא לתושבים הבדואים, לא לתושבים היהודיים, לא לשלטון החוק, רע מאוד למדינת ישראל.
<בני בגין: הממשלה החליטה, למעשה כבר ממשלת אולמרט שהחליטה על הקמת ועדת גולדברג שאנחנו הולכים בעקבות מסקנותיה, ובעקבות מסקנותיו, ואימצנו קטעים נרחבים מדוח הועדה שלו, כבר ב-2007, כשהחליטה על הקמת ועדת גולדברג, החליטה בזאת לנסות סוף סוף לפתור את הבעיה הכאובה מאוד שלפנינו.
<בני בגין: לכן החקיקה, מדיניות הממשלה בהקשר זה בנויה על האדנים הבאים: שלב ראשון, חקיקה, בעזרתכם חברים, בעזרתכם חקיקה והסדרת תביעות הבעלות.
<בני בגין: מכאן התאפשר פיתוח היישובים הבדואים בנגב.
<בני בגין: מכאן התאפשר קידום כלכלי חברתי של הבדואים בנגב, ומכאן תהיה תרומה רבה מאוד לשגשוג הנגב למען כל תושביו.
זבולון כלפה: אם אפשר הערה, אדוני השר בגין.
זבולון כלפה: סליחה, להוסיף תיקון קטן לדברים שנאמרו פה קודם.
זבולון כלפה: בוועדת השרים לענייני חקיקה היה סיכום ברור לגבי מפת – שבתוכה בעצם לצורך העניין הגדרת ההתיישבות, ולא שטח פרוס.
זבולון כלפה: לפי התיאור שלך לכאורה נשמע, היה חשוב מאד, זה לא פתוח, זה מאוד מוגדר, היה מאוד מוגדר, וזה מה שהוסכם ונחתם על ידי ראש הממשלה ונציגו באותו הזדמנות.
זבולון כלפה: אתה היית שותף לדיונים הללו.
<בני בגין: בוודאי, הרי ההסכם הוא ביני לבין חבר שלכם, באישורו של ראש - - -
זבולון כלפה: כולם חברים שלנו.
<בני בגין: באישורו של ראש הממשלה, אתה צודק, אני מקבל את התיקון זבולון.
<בני בגין: כשאני אמרתי שהכול פתוח, התכוונתי לכך שבאותו חלק, באותו שטח של מדינת ישראל שתכנית המתאר למטרופולין באר שבע קבעה לאחר יותר מ-10 שנות דיונים בשטח זה ניתן הרי לפתור בעיות כך, וניתן לפתור בעיות אחרת.
<בני בגין: אנחנו רוצים, חושבים שנכון לאמץ את ההנחיה הכוללת שבהמלצות דוח ועדת גולדברג, ואנחנו הולכים בעקבותיה.
<בני בגין: אבל באופן יותר מפורט, אם הוא יהיה בנון צדיק זה, או בנון צדיק זה עם יישוב זהה,- יורחב הקו הכחול שלו, או יישוב אחר, או לא יורחב, כל זה עוד בפנינו.
<בני בגין: לכן אנחנו מוכרחים להביא את החוק הזה לידי - - -
דוד צור: מר בגין, רק בעניין של הסדרת התביעות, אלה שנמצאים כבר בהליכים בבית המשפט, ובהנחה שלא יהיה שיתוף פעולה להגעה להסדר כזה, איך מתגברים על הסוגיה הזאת בחקיקה?
<בני בגין: אנחנו הרי לא מתערבים בהליכים של בית המשפט, הם מעטים מאוד.
<בני בגין: לדעתי, אם מישהו מהחברים יודע כמה יש לנו היום, אולי אין בכלל?
<בני בגין: הם ממש מועטים, אבל אם יש הליך אזרחי בבית המשפט, אני לא חושב שראוי להתערב בו.
<בני בגין: דוד, זה חלק קטן מאוד מן הבעיה, אבל צריך להתייחס לזה.
<יהודה בכר: אנחנו בודקים את זה - - -
<בני בגין: גברתי היושבת ראש, את יכולה לראות מן המצגת, או ממספר המצומצם של השקופיות שלולא שוסעתי באופן פחות או יותר נימוסי במהלך השעה האחרונה, אז הייתי מסיים כבר לפני חצי שעה ומעלה.
<בני בגין: אני מבקש לסיים חברים, בדוגמה נאה שראוי שתהיה לרגלנו בשעה שאנחנו מחוקקים את החוק הזה.
<בני בגין: הוקם ליד רהט מתחם גדול באזור עסקים, יש לו עתיד גדול גם בהקמת מפעל, גם בהקמת בית חולים גדול, יעניק תעסוקה לאלפי תושבים בנגב, בדואים ולא בדואים.