GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אפרת ברנד: יש הגדרה מה היא תכנית לדיור לאומי ורק בהתקיים אותם תנאים היא יכולה להיכנס למסלול הווד"ל.
תמר זנדברג: ומה התנאים האלה?
<אפרת ברנד: מייד נגיע לזה.
<ירון טוראל: כאן מדובר על לוחות הזמנים.
<ירון טוראל: אנחנו בדקנו בשנתיים האחרונות את לוחות הזמנים של תכניות במערכת.
<ירון טוראל: שימו לב, תכנית שנכנסת למסלול רגיל, דהיינו מסלול של ועדות מחוזיות, הזמן הממוצע לאישורה הוא שש שנים וחצי.
מירי רגב: עכשיו אנחנו נקצר את זה.
<ירון טוראל: נכון, אבל חלק מהתכניות האלה שכבר היו במערכת, יכול להיות שהן היו שנה אחת במערכת, יכול להיות שהן היו שלוש, יכול להיות שהן כבר היו ארבע שנים במערכת, בשלב כלשהו קפצו למסלול הווד"ל.
<ירון טוראל: ואנחנו בודקים עכשיו את כל התכניות בווד"ל שלא התחילו במסלול הווד"ל ואנחנו לא יודעים כמה זמן הן השתהו כבר במסלול הרגיל.
<ירון טוראל: התכניות הללו, שקפצו בשלב כלשהו לווד"ל, אושרו לאחר פחות משלוש שנים.
<ירון טוראל: דהיינו, פחות מחצי מהזמן שלקח לתכנית במסלול הרגיל ואני אומר שוב, אני לא יודע אם הן לא התעכבו כבר ארבע שנים במסלול הרגיל לפני שהן קפצו לווד"ל.
מירי רגב: אני לא יודעת מה זה מראה.
מירי רגב: אני יודעת שבמסלול הרגיל אנשים יש להם זמן.
מירי רגב: מקבלים משכורות ויש להם זמן.
<ירון טוראל: עכשיו תשימו לב לירוק.
<ירון טוראל: בירוק תכניות שהתחילו את דרכן בווד"ל וסיימו את דרכן.
<ירון טוראל: אין הרבה כאלה, אבל מהמעט שיש, כשאנחנו בודקים את הממוצע של הזמן, זה 10.3 חודשים, פחות משנה.
מירי רגב: כמה תכניות חדשות נכנסו לווד"ל?
מירי רגב: לא כמה עברו מהמסלול הרגיל אליכם, כמה חדשות נכנסו לווד"ל?
<ירון טוראל: אין לנו את הנתונים.
מירי רגב: יכול להיות את מה שכבר נפל וטיפלתם בהם, אבל למסלול וד"ל לא בדיוק נכנסו דברים חדשים.
<ירון טוראל: לא, אני אומר שוב.
<ירון טוראל: בירוק זה רק תכניות חדשות שנכנסו.
<ירון טוראל: מצטער, אני לא יודע.
מירי רגב: איך אתם לא יודעים?
<ירון טוראל: אני אבקש מעורכת הדין אפרת ברנד, מהלשכה המשפטית של משרד הפנים, לדבר קצת על פרטי החוק.
מירי רגב: אני מבקשת שלהבא יהיה פה גם מהיועץ המשפטי לממשלה, משרד המשפטים.
<כרמית יולס: אני ממשרד המשפטים.
מירי רגב: כי אם אתם מתנגדים למשהו תסבירו לנו למה אתם מתנגדים.
<אפרת ברנד: ברשותכם, אני אציג את עיקר התיקונים המוצעים לחוק כאשר אם נרצה למפות אותם נוכל לומר, למעשה, שהם נועדו לשתי מטרות עיקריות: מטרה אחת היא בעצם להרחיב את תכולתו של החוק, כך שייכנסו לגדרו יותר תכניות.
<אפרת ברנד: מטרה שנייה היא פרי נסיון של יישום החוק במשך השנתיים האחרונות והבנה שיש דברים שדורשים תיקון.
מירי רגב: זהו?
מירי רגב: אלה המטרות של החוק של הווד"לים?
<אפרת ברנד: אלה המטרות של התיקונים.
<אפרת ברנד: נתחיל תחילה עם תוקף החוק.
<אפרת ברנד: החוק נחקק ב-11 באוגוסט 2011 כהוראת שעה למשך 18 חודשים עד פברואר 2013.
מירי רגב: תקשיבי, גם ככה בגיל שלי אני בקושי רואה.
מירי רגב: בפעם הבאה שאתם מציגים חומר או שתחלקו לנו חומר או שזה יהיה קריא.
תמר זנדברג: אפילו אני בקושי רואה.
<אפרת ברנד: אני אומר את כל מה שכתוב.
מירי רגב: רק דב חנין יש לו משקפיים, חביבי.
מירי רגב: והזכירה לנו יפה שהיום זה יום הקשיש בכנסת.
תמר זנדברג: זה גם יום הזהירות בדרכים.
תמר זנדברג: שלא תהיה תאונה.
<אפרת ברנד: החוק נחקק ל-18 חודשים עד פברואר 2013 ואז הוא הוארך מכוח המנגנון הקבוע בחוק ולפיו ראש הממשלה ושר הפנים, באישור הכנסת, רשאים להאריך את החוק.
<אפרת ברנד: הוא הוארך עד אוקטובר 2013, כאשר מאוקטובר 2013 לא ניתן עוד להחליט על הפקדתן של תכניות חדשות מכוח החוק.
<אפרת ברנד: זאת אומרת, תכניות שכבר נמצאות בווד"לים אפשר להמשיך בדיון עליהן, אבל אי אפשר להחליט על הפקדתן של תכניות חדשות.
<אפרת ברנד: התיקון המוצע מבקש להאריך את תוקף החוק ל-48 חודשים מיום תחילתו, כלומר עד אוגוסט 2015.
<אפרת ברנד: מה היא תכנית לדיור לאומי, בהמשך לשאלתך?
<אפרת ברנד: לפי המצב הקיים, תכנית לדיור לאומי צריכים להתקיים בה שלושה תנאים: היא צריכה להיות תכנית מפורטת, כלומר תכנית שאפשר להוציא מכוחה היתרי בנייה ללא צורך באישורה של תכנית נוספת, היא כוללת לפחות 200 יחידות דיור והיא צריכה להיות על קרקע ש-80% או יותר ממנה הם מקרקעי ישראל.
<אפרת ברנד: כלשון החוק: "קרקע שעיקרה מקרקעי ישראל".
<אפרת ברנד: בנוסף, קובע החוק שלגבי יישוב מיעוטים ניתן להסתפק ב-100 יחידות דיור בלבד והתכנית יכולה להיות מאושרת בכל קרקע, כלומר בין בקרקע שעיקרה מקרקעי ישראל ובין בקרקע פרטית.
מירי רגב: מה עשיתם אצל המיעוטים וד"לים?
<אפרת ברנד: זה נשאר אותו הדבר.
מירי רגב: לא, כמה תכניות?
דב חנין: כמה נבנו?
מירי רגב: תבואו לדיון הבא עם קצת יותר פרטים על הווד"לים.
מירי רגב: תנסו גם לנחש מה נשאל אתכם.
מירי רגב: זה לא קשה.
<אפרת ברנד: בנוסף קובע החוק הקיים שתכנית לדיור לאומי יכולה לכלול שימושים נלווים, כאשר מדובר רק בשימושים שנדרשים רק ליחידות הדיור הכלולות בתכנית.
<אפרת ברנד: לפי המצב החקיקתי הקיים, לא ניתן לאשר תכניות פינוי-בינוי במסגרת החוק.
<יעוזי פרח: כשיש נניח 200 יחידות דיור, מרכז מסחרי הוא חלק מהעניין?
<אפרת ברנד: הפרשנות שניתנה במצב החקיקתי הקיים, ולכן אנחנו עושים את השינוי כפי שתראה עוד מעט, היא שהשימושים הנלווים צריכים להיות ישירים ליחידות הדיור שנבנו.
<אפרת ברנד: כלומר, אם נבנו 200 יחידות דיור וכתוצאה מזה צריך בית ספר אזורי כי הם אלה שיצרו את הצורך, אבל בית הספר הזה לא ישרת רק את אותן יחידות דיור, הפרשנות היתה שלא ניתן להקים אותו במסגרת תכנית הווד"לים.
<אפרת ברנד: הפרשנות הזאת יצרה הרבה בעיות, גרמה לתכנון שהוא לא מטבי, לאבחנה מלאכותית פעמים רבות מכיוון שלא היה ברור מה קו פרשת המים בין אותם שימושים שהם ישירים לכאלה שהם לא ישירים.
<אפרת ברנד: לכן הרחבנו את השימושים, כפי שתראו מייד.
<אפרת ברנד: זה המצב הקיים והתיקון המוצע מבקש לשנות בהיבטים הבאים: ראשית, לעומת המצב הקיים שתכנית יכולה להיות מקודמת רק על קרקע שעיקרה מקרקעי ישראל, התיקון המוצע מבקש לקבוע שתכנית לדיור לאומי תוכל להיות מוגשת גם על קרקע שרק 40% או יותר ממנה הם מקרקעי ישראל.
<אפרת ברנד: בנוסף, לעומת המצב הקיים שזה רק שימושים נלווים
מירי רגב: כלומר, את מדברת על קרקע פרטית.
<אפרת ברנד: נכון.
מירי רגב: ש-60% קרקע פרטית.
מירי רגב: תגידי פה את הדברים.
מירי רגב: 60% קרקע פרטית?
<אוהד דנוס: אין כזה.
דב חנין: איפה תמצאו את העיגול הזה שיכיל גם וגם ובדיוק במינון הזה או בקירוב?
<אפרת ברנד: לא, זה "עד".
<אוהד דנוס: מה שמנחה זה התכנון, ולא לייצר את חטיבות הקרקע האלה שיסודרו לפי הווד"ל.
<אפרת ברנד: זה לפחות 40% מקרקעי ישראל.
<אפרת ברנד: ויכול להיות, כמובן, בתווך.
<אפרת ברנד: זה לא חייב להיות בדיוק 40%/60%.
<אפרת ברנד: זה השינוי הראשון.
<אפרת ברנד: לגבי יישוב מיעוטים אין שינוי וזה נשאר כפי שהיה.
<אפרת ברנד: לגבי שימושים נלווים, לאור מה שפירטתי קודם, מבקשים להרחיב שתכנית לדיור לאומי תוכל לכלול גם שימושים נוספים שמיועדים לשמש את יחידות הדיור הכלולות בתכנית ובסביבתה.
<אפרת ברנד: אם דיברנו קודם על בית ספר או על מסחר, זה יוכל גם לשרת את הסביבה בתנאי שזה משרת גם את יחידות הדיור שנבנות.
<אפרת ברנד: שינוי משמעותי נוסף הוא שתכנית לדיור לאומי תוכל להיות גם תכנית פינוי-בינוי ובלבד והיא כוללת 100 יחידות דיור.
<אפרת ברנד: לגבי מגיש התכנית – החוק הקיים קובע שמי שרשאי להגיש תכנית לדיור לאומי הוא רק גוף ציבורי, שהוא משרד ממשלתי, רשות מקרקעי ישראל, ועדה מחוזית וועדה מקומית לגבי מרחב התכנון שלהם, ורשות מקומית בתחום השיפוט שלה.
<אפרת ברנד: התיקון המוצע מבקש להרחיב את אלה הרשאים להגיש תכנית והוא קובע שגם בעלים פרטיים, כלומר גם בעלי קרקע שהיא לא מקרקעי ישראל, יכולים להגיש תכנית על קרקע ש-40% עד 80% ממנה הם מקרקעי ישראל.
<אפרת ברנד: זאת אומרת, הם יכולים להגיש את זה על קרקע שלא עיקרה מקרקעי ישראל, כלומר שלא 80% ממנה הם מקרקעי ישראל, כי אז רק הגופים הציבוריים יוכלו להגיש, ובלבד ש-40% ממנה הם כן מקרקעי ישראל.
חנא סוייד: מישהו הבין את זה?
מירי רגב: אתה לא הבנת?
מירי רגב: תסבירי את זה שוב.
מירי רגב: לא משנה אם מישהו לא הבין.
מירי רגב: נסביר שוב.
מירי רגב: כל אחד מחברי הכנסת שלא מבין משהו צריך לשאול.
חנא סוייד: אני לא היחידי.
מירי רגב: מה אכפת לך?
<אפרת ברנד: קרקע שלפחות 40% ממנה היא מקרקעי ישראל, נקרא לה לצורך העניין קרקע מעורבת, כלומר קרקע שהיא מעורבת בין בעלים פרטיים לבין מנהל מקרקעי ישראל.
<אפרת ברנד: על קרקע כזאת רשאים להגיש גם בעלי קרקע פרטיים ובלבד שזה עד 80% מקרקעי ישראל.
<אפרת ברנד: אם יש למעלה מ-80% מקרקעי ישראל, יכולים להגיש רק גופים ציבוריים.
<אפרת ברנד: בין 40% ל-80% רשאים להגיש גם גופים פרטיים.
<אפרת ברנד: על קרקע מעורבת יכולים להגיש גם גופים פרטיים.
<אפרת ברנד: על קרקע שעיקרה מקרקעי ישראל, זאת אומרת ש-80% ולמעלה ממנה, רק גופים ציבוריים.
<אפרת ברנד: כדי שבעלים פרטיים יוכלו להגיש צריכים להתקיים שני תנאים: התנאי הראשון הוא ש-80% מבעלי הקרקע הפרטית נתנו הסכמתם לתכנית.
<אפרת ברנד: התנאי השני הוא שרשות מקרקעי ישראל הסכימה לתכנית.
<אפרת ברנד: זה תנאי להפקדת התכנית.
<אפרת ברנד: שני התנאים האלה צריכים להתקיים כדי שבעלים פרטיים יוכלו להגיש.
<אפרת ברנד: זה שינוי מאד מאד דרמטי מהמצב הקיים.
מירי רגב: תכף נעבור להתייחסויות.
<אפרת ברנד: החוק הקיים קובע שתכנית לדיור לאומי כוחה יפה מכל תכנית למעט תכנית מתאר ארצית, זאת אומרת שהיא יכולה לגבור על תכנית מתאר מחוזית.
<אפרת ברנד: החוק קובע מנגנון כאשר תכנית גוברת על תכנית מתאר מחוזית – אם מבקשים שניים מחברי הוועדה להעלות את זה לדיון בווד"ל הארצי, לא תאושר התכנית אלא אם זה יובא לווד"ל הארצי ויאושר על-ידה.
<אפרת ברנד: זה המנגנון הקיים.
<אפרת ברנד: התיקון המוצע מבקש לקבוע שלגבי התכניות שאפשר לאשר אותן לפי המצב החקיקתי הקיים אין שינוי, זאת אומרת ימשיך לחול אותו מנגנון, אבל לגבי התכניות שמתווספות בתיקון, כלומר תכניות שחלות על קרקע מעורבת ותכניות ביישוב מיעוטים שמוגשות על-ידי בעלים פרטיים, שם ככל שהתכניות האלה סוטות מתמ"ם יידרש דיון במועצה הארצית ודיון ב-ולקחש"פ.
<אפרת ברנד: יידרש אישור של המועצה הארצית, לא במסגרת הליך של שינוי תמ"ם אבל אישור של המועצה הארצית.
<אפרת ברנד: כבר לא ניתן יהיה להסתפק באישור של ועדת המשנה הווד"ל הארצי אלא יידרש דיון של המועצה הארצית ושל ה-ולקחש"פ.
<אפרת ברנד: גם לא יוכל להיות איחוד דיון של ה-ולקחש"פ והווד"ל כמו שקיים היום, אלא יצטרך להתקיים דיון נפרד.
<אפרת ברנד: זה שינוי נוסף שמוצע.
<אפרת ברנד: הרכב הוועדות נשאר כפי שהיה – 9 חברים בווד"ל המחוזי ו-10 חברים בווד"ל הארצי.
<אפרת ברנד: אין שינוי לגבי ההרכב.
<אפרת ברנד: השינוי האחרון, שהוא בעצם שינוי שהוא מסקנה ותובנה מיישום החוק – החוק הקיים קובע 60 ימים למילוי תנאים להפקדה ו-60 ימים למילוי תנאים לאישור, כלומר זה מקסימום הזמן שבו הוועדה רשאית למילוי תנאים.
<אפרת ברנד: אנחנו מבקשים להאריך את התקופה הזאת ל-90 ימים למילוי תנאים.
<אפרת ברנד: בנוסף קובע החוק הקיים כי תחילת ביצוע של התכנית צריך להיות תוך שנתיים וחצי מיום אישורה ואנחנו מבקשים להאריך את המועד לארבע שנים.
מירי רגב: אז לשם מה צריך וד"ל?
מירי רגב: חוק תכנון ובנייה יהיה יותר זריז מהווד"ל.
מירי רגב: חוק התכנון והבנייה שאנחנו מאשרים עכשיו יהיה יותר זריז מהווד"ל.
מירי רגב: את לא חושבת כך.
<אפרת ברנד: לפי החישוב שאני עשיתי, אם מנצלים את כל הזמנים - - -
מירי רגב: החישוב שלך ושל בינת הוא לא אותו חישוב.
מירי רגב: בגלל שלא הבאתם אותו חישוב היא צריכה להביא לשבוע הבא תזרים זרימה של חישוב – למה הם הגיעו לשישה חודשים ולשנה וחצי.
מירי רגב: ואת עכשיו ארבע שנים.
<אפרת ברנד: לא, לא.
<אפרת ברנד: ארבע שנים זה לא למועד האישור.
<אפרת ברנד: אם מנצלים את כל הזמנים שניתנים, את האורכה, זה אורך קצת יותר משנה לאישור תכנית.
<אפרת ברנד: הסעיף הזה מדבר על מועד תחילה לביצוע, כאשר ביצוע מוגדר כביצוע של 25% מכלל עבודות התשתית.
דב חנין: זאת אחת הבעיות הקשות ביותר של החוק הזה.
דב חנין: מאשרים תכניות ולא מחייבים ביצוע.
מירי רגב: אז מה את עושה?
מירי רגב: את מאשרת תכנית, את לא מחייבת ביצוע.
מירי רגב: עכשיו הוא תפס שטח ועכשיו הוא מחכה שהשטח יעלה עוד ועוד ועוד.
מירי רגב: השמאי פה מבסוט לאללה.
מירי רגב: אתם עושים כסף חבל על הזמן.
מירי רגב: השטח עולה, עולה, עולה ואז הוא מחליט מתי ליישם את השימוש בשטח.
מירי רגב: זאת החלטה טובה.
מירי רגב: זה עוזר יופי ליזמים.
<אוהד דנוס: גברתי, אני יכול להסביר את זה.
מירי רגב: אתה אל תסביר כלום שקשור לכסף עכשיו.
<אוהד דנוס: לא, לא קשור לכסף.
מירי רגב: חכה, אני אתן לך זכות דיבור.
<אוהד דנוס: רוב התכניות שאישרו עד כה בווד"ל אי אפשר לממש אותן.
מירי רגב: תכף תקבל זכות דיבור.
מירי רגב: תדליקו בבקשה את האורות כי תכף דב נרדם.
מירי רגב: תדליקו את האורות.
מירי רגב: תודה על ההצגה.
מירי רגב: יש לנו מה להגיד, מן הסתם, על החוק.
מירי רגב: אנחנו ניתן לחברי כנסת ולגורם אזרחי.
מירי רגב: חבר הכנסת הראשון שנרשם, כמובן, הוא דב חנין.
מירי רגב: הוא מגיע, יושב פה מראש.
דב חנין: תודה רבה, גברתי יושבת-הראש, אני רוצה לומר מילת פתיחה לפני שאני אומר דברים לגופו של עניין.
דב חנין: יושבים מולי נציגי המדינה.
דב חנין: יש לי הרבה ביקורת אבל חשוב לי לומר שהביקורת איננה עליכם.
דב חנין: אתם עובדי מדינה, כל אחד מכם נשלח לעשות את עבודתו.
דב חנין: אני בטוח שאתם עושים אותה באמת במסירות המרבית ובמקצועיות הנכונה.
דב חנין: הביקורת היא לא ביקורת אישית עליכם, היא ביקורת על מדיניות שאני חושב שהיא מאד מאד בעייתית.
דב חנין: אני חייב לומר לך, גברתי יושבת-הראש, שאני השתתפתי בכל דיוני הווד"לים בסיבוב הקודם ויש לי הרגשה מאד חריפה של דז'ה וו.
דב חנין: הדז'ה וו הזה מתחיל באמת בנקודה שגם את שמת עליה את האצבע.
דב חנין: הסיפור הזה של פתרונות דיור שעם ישראל יוכל להנות מהם.
דב חנין: דיור בר-השגה זה לעם הפשוט, לאנשים שאין להם הרבה מאד כסף.
מירי רגב: שלא כולם גרים במלחה.
דב חנין: לא כולם עדיין גרים במלחה.
דב חנין: אנחנו נמצאים היום במצב שאחרי שנתיים אנחנו יכולים לסכם לעצמנו תמונת מצב.
דב חנין: אתם הצגתם לנו חלק מהנתונים.
דב חנין: החוק הזה לא עשה שום דבר בתחום הזה.
דב חנין: הוא לא עשה שום דבר.
דב חנין: הוא לא ייצר דיור זול בר-השגה בשום מקום בארץ.
דב חנין: תכף אנחנו ניכנס אולי לוויכוח למה זה קרה, אבל אין שום ספק שאם זו היתה המטרה, החוק הזה נכשל.
דב חנין: כשחוק נכשל בצורה כל-כך קיצונית לא מאריכים אותו אלא צריכים לשאול את השאלה אולי צריך משהו אחר בכלל?
דב חנין: אם הספינה הזאת הובילה אותנו לכיוון לא נכון אולי צריך ספינה אחרת.
דב חנין: אולי צריך רכבת בכיוון הפוך.
דב חנין: הדבר שדובר עליו כל הזמן בדיונים, כל הזמן בדיונים של הווד"לים בסיבוב הקודם היה הנושא של מגוון פתרונות דיור למגוון קבוצות אוכלוסיה.
דב חנין: אם מישהו יעשה ספירת מילים בדיון בסיבוב הקודם בווד"לים, אין ספק שצירוף המילים שהיה הכי פופולרי היה "דיור בר-השגה".
דב חנין: לא היה צירוף מילים אחר שדיברו עליו כל כך הרבה.
דב חנין: ובסוף נציגי המדינה באו אלינו, לחברי הכנסת שהיו כאן, ואמרו: אנחנו מרימים ידיים.
דב חנין: בסדר, הבנו, יהיה דיור בר-השגה.
דב חנין: יהיה דיור בר-השגה.
דב חנין: היו דיונים וסיכומים וסוכם שיהיה דיור בר-השגה.
דב חנין: היום אני אומר באמת בצער, אבל אני חושב שאנחנו צריכים להגיד את זה לעצמנו בגילוי לב ולמנוע את המצב הזה בעוד סיבוב אחד – עבדו עלינו.
דב חנין: דיברו על דיור בר-השגה, אפילו הכניסו אותו.
דב חנין: כתוב דיור בר-השגה, אבל בפועל לא היתה שום מגמה אמתית לקדם את הדבר הזה.
דב חנין: לכן בעצם יצרו נוסחאות מספיק גמישות ומספיק מעורפלות כדי שהדבר הזה לא יקודם בפועל.
דב חנין: אין מספיק דירות קטנות – אני לא רוצה להתווכח כרגע עם הנתונים כי המספרים שלי הם אחרים.
דב חנין: אין מספיק דירות קטנות, אין מספיק דירות להשכרה, אין שום דיור זול להשכרה.
דב חנין: זה בכלל לא קיים.
דב חנין: אנחנו בבעיה מאד מאד גדולה.
דב חנין: אתם מציגים לנו באמת נתונים של לא מעט תכניות שאושרו או תכניות שאושרו, הגיעו מהמסלולים הרגילים והועברו למסלול הווד"לי.
דב חנין: הנתון הזה לא אומר לנו בעצם הרבה על שום דבר.
דב חנין: המטרות החברתיות שהוצגו לא נפתרו ואנחנו בבעיה מאד קשה.
דב חנין: מה שאתם מציעים לנו לעשות היום זה משהו שאתם בעצמכם הזהרתם אותנו מפניו בסיבוב הקודם.
דב חנין: פתיחת המסלול הווד"לי לקרקעות פרטיות – למה אמרו לנו שלא טוב לעשות את זה?
דב חנין: המסלול הווד"לי הוא מסלול מאד חריג.
דב חנין: הליך התכנון בו הוא מאד מאד מהיר ומיוחד.
דב חנין: זאת לא הדרך הרגילה של התכנון, אבל אנחנו נותנים את זה רק למערכת הציבורית כדי שאנשים לא ינצלו את זה לרעה.
דב חנין: כל מיני נדל"ניסטים ואינטרסנטים.
דב חנין: אנחנו אומרים – לא קרקעות פרטיות, לא יזמים פרטיים.
דב חנין: מדינת ישראל רוצה?
דב חנין: היא תקדם את זה במסלול המהיר הזה.
דב חנין: זה מה שהסבירו לנו.
דב חנין: החריג האחד היה, ובצדק, יישובים ערביים כי שם אין דרך אחרת לקדם בנייה אלא אם אתה מאפשר בקרקעות פרטיות.
דב חנין: אבל בדרך כלל אמרו שזה יהיה מסלול ייחודי לפרויקטים הציבוריים.
דב חנין: היום פותחים את זה לגמרי.
דב חנין: את כל מה שנציגי משרדי הממשלה השונים, בתבונה רבה ובצורה מאד מפורטת, הסבירו לנו ושכנעו אותנו ולכן זה גם נמצא בחוק, עכשיו פתאום זה נעלם בלי להסביר אפילו למה וכמה.
דב חנין: עם ההסבר המאד יפה שנתתם לחברנו, ד"ר סוויד, שהוא, אגב, איש התכנון היחיד מכל חברי הכנסת.
דב חנין: הוא הראשון שמבין את הדברים למרות שהוא תמיד שואל שאלות תם כאלה.
דב חנין: מעבר לכל ההסבר הזה יש לנו פה בעיה מאד מאד רצינית.
דב חנין: עוד בעיה אחת מאד מאד קשה, לא נפתרת.
מירי רגב: אולי תתחיל להציע פתרונות, להגיד מה אתה מציע.
דב חנין: לא נפתרת לגמרי.
דב חנין: אתם מייצרים מסלול מאד מאד מהיר לאישור, אבל כמו שאמרה יושבת-ראש הוועדה, ובצדק, אתם לא מחייבים ביצוע.
דב חנין: אישרתם תוך שנה ואז הבן-אדם יכול לישון שלוש שנים עד שהוא מראה התחלת בנייה ל-25%.
מירי רגב: אז בשביל מה אישרנו את זה מהר?
דב חנין: בשביל מה אישרנו את זה מהר?
דב חנין: אם לא בוער שום דבר, בואו נאשר את זה בלוח זמנים רגיל.
דב חנין: אם זה נורא דחוף אז תחייבו אותו לא רק 25% התחלת בנייה בשלוש שנים, לפחות 50% בנייה בשנה ראשונה.
דב חנין: ואם הוא לא עושה את זה הוא צריך לחטוף איזושהי סנקציה.
דב חנין: לא ייתכן שבן-אדם יצבור לעצמו תכניות.
מירי רגב: סנקציה בדמות הכנסות למדינה.
דב חנין: אחד הדברים הכי מדאיגים שאני הגעתי בו למסקנה, ואני רוצה להגיד פה משהו מאד קשה, אבל זאת מסקנה שאני הגעתי אליה, שכנראה באין רואים אף אחד מאתנו לא שם לב לכך שאיזושהי חבורה של אנרכיסטים השתלטה על המערכת השלטונית בישראל.
דב חנין: אני רואה איזו הצפה של דברים שונים ומשונים שסותרים אחד את השני שהממשלה מקדמת במקביל.
דב חנין: מצד אחד שמענו פה הבוקר רפורמה חשובה, גדולה, מעניינת, מהפכנית, קיצורים והכל בתכנון ובבנייה.
דב חנין: פתאום עכשיו מביאים לנו וד"לים.
דב חנין: זה עוד לא הסוף.
דב חנין: החלטת הממשלה גם אומרת שיקימו לנו – אני לא יודע איך יקראו לזה.
דב חנין: אולי יקראו לזה ונדלים – שזה המסלול האולטרה-מהיר שמשרד האוצר רוצה.
דב חנין: משרד האוצר רוצה לקדם מסלול אולטרה-מהיר לתכניות הדיור הלאומיות.
דב חנין: הבעיה הגדולה היא שכל הדברים האלה לא חיים בשלום זה עם זה.
דב חנין: אני שמעתי בקשב רב את דברי גבי, נציג משרד ראש הממשלה, בדיון הקודם.
דב חנין: הוא הרגיע אותנו.
דב חנין: הוא אמר: הוונדלים האלה של משרד האוצר הם עוד לא ונדלים.
דב חנין: זה עוד לא קרה.
מירי רגב: זה רק כתוב בעיתון.
דב חנין: לא, זה לא כתוב בעיתון.
דב חנין: זו החלטת ממשלה.
דב חנין: החלטת ממשלה דר/2, החלטת ממשלה 301 מיום 30 במאי 2013, אומרת בצורה מפורשת: קביעת הליך תכנוני ייחודי לתכנון דירות שייכללו בפרויקט הדיור הלאומי בלוחות זמנים קצרים ביותר, ובהתייחס להליכים התכנוניים המהירים הקיימים כיום.
מירי רגב: אולי זה מתכוון להחליף את הווד"ל.
מירי רגב: בשבוע הבא הוא יבוא ויסביר את זה.
דב חנין: מישהו פה, או שהוא מבלבל אותנו או שהוא התבלבל בעצמו.
דב חנין: אי אפשר לייצר המון המון מסלולים, מקבילים זה לזה, להביא חלק מאליהם אלינו, במקביל להביא משהו עוד יותר מהיר ואחר.
דב חנין: זה זלזול גם בכנסת.
דב חנין: אני חושב, גברתי יושבת-הראש, זמנה של הוועדה הזו מאד מאד יקר.
דב חנין: אני חושב שהדבר הכי מקדמי זה לדרוש מכל הגורמים, כולל שר האוצר, שאני מבין שזה פרויקט שלו, כל הממשלה צריכה לדבר בראש אחד.
דב חנין: אם הם רוצים את המסלול של שר האוצר – יתכבדו ויביאו לנו.
דב חנין: רוצים את המסלול של הווד"לים הקודמים – יציגו אותו.
דב חנין: רוצים את המסלול של הרפורמה בתכנון ובבנייה?
דב חנין: אבל לא יבלבלו אותנו עם שלושה ערוצים שונים, סותרים ובעייתיים כל אחד בצורה אחרת מבלי שאף אחד מהם מייצר תוצאה חברתית ראויה.
מירי רגב: סמנכ"ל התאחדות בוני הארץ, בבקשה.
מירי רגב: קצר, כי בארבע אני חייבת לסיים את הדיון.
<אמיר הלר: לא ייקח לי יותר מדקה.
<אמיר הלר: קודם כל אנחנו חושבים שכאשר יש מחסור בהיצע יחידות הדיור, בערך 100,000, מסלול וד"ל, עד שתאושר הרפורמה הוא חיוני והכרחי ולא רק על קרקע מדינה.
<אמיר הלר: הוא צריך להיות על קרקע פרטית.
<אמיר הלר: אין נפקות מי בעלי הקרקע.
<אמיר הלר: יש הבדל מי גר שם וגרים שם דיירים אזרחי מדינת ישראל, ואין הבדל בסוף אם הם גרים על קרקע מדינה או על קרקע פרטית.
<אמיר הלר: לכן ההתנייה של 40% קרקע מדינה כל כך מיותרת כי אין כאלה קרקעות.
<אמיר הלר: זאת החלטה ריקה בעצם.
<אמיר הלר: הנקודה השנייה היא לגבי פינוי-בינוי.
<אמיר הלר: החוק קובע מינימום של 100 יחידות דיור וזה תנאי סף מיותר.
<אמיר הלר: ההכרזה היום על פינוי-בינוי היא מינימום 24 יחידות דיור ואם לוקחים מכפיל באזור המרכז שמדבר בדרך כלל על מכפיל של 3, זה 72.
<אמיר הלר: אני לא רואה למה תכנית של 72 יחידות דיור לא חשובה להיצע יחידות הדיור.
<אמיר הלר: מה גם שמדובר בפינוי-בינוי, שזה פרויקט שממילא קשה לעשות אותו וממילא ההליכים בו מאד מסובכים.
<אמיר הלר: אני לא חושב שצריכה להיות הגבלה של 100 יחידות דיור.
<אמיר הלר: כל תכנית שמאושרת כפינוי-בינוי צריכה להיכלל בו.
<אמיר הלר: דבר נוסף הוא לגבי הסכמת הבעלים.
<אמיר הלר: היא ביקשה 80% הסכמת בעלים ואנחנו סבורים שזאת הסכמה רחבה מדי.
<אמיר הלר: אפשר לדעתנו להתחיל לקדם את התכנית גם עם 60% הסכמת בעלים.
דב חנין: אולי לא צריך הסכמת בעלים בכלל.
<אמיר הלר: לא, 60% זה מעל רוב.
<אמיר הלר: בדרך כלל בשותפויות בכל עסק, בכל קרקע ובכל חברה, מעל 50% זה כבר הסכמת בעלים אבל אנחנו אומרים ש-60% של הסכמת בעלים זה גם סביר.
<אמיר הלר: לגבי סמכויות הווד"ל – נקבע שלעניין וד"ל על קרקע פרטית, אם היא סותרת תכנית תמ"מ היא צריכה להגיע למועצה הארצית, וזה בשונה מתכנית על קרקע מדינה.
<אמיר הלר: גם כאן אנחנו לא רואים את ההבחנה.
<אמיר הלר: אותם אנשים שיושבים בווד"ל הם נציגי מדינה.
<אמיר הלר: רובם מדינה, הם רואים שם את האינטרס הלאומי.
<אמיר הלר: אין שום סיבה להעביר את זה למועצה הארצית.
<אמיר הלר: הערה אחרונה היא לגבי הסכמת רשות מקרקעי ישראל.
<אמיר הלר: יש דרישה להסכמה של הרשות שזאת קרקע מעורבת.
<אמיר הלר: אנחנו חושבים שאם היא לא העבירה בתוך 45 יום, שזה היה נוסח החלטת הממשלה בעבר, יראו את זה כאילו היא הסכימה.
<אמיר הלר: אי אפשר לחכות בתכניות שהן דיור לאומי וצריכות לשחרר היצע והן קרקע מעורבת, שרובה קרקע פרטית, לחכות עד דלא ידע להסכמת הרשויות בישראל.
<אוהד דנוס: תודה, גברתי.
<אוהד דנוס: עשינו איזשהו מעקב בלשכת השמאים אחר התכניות שאושרו.
<אוהד דנוס: בסופו של דבר, המתכונת שבה החוק אושר טרם החל לפעול כי מיעוט קטן מאד של תכניות הן תכניות שהתחילו מההתחלה בווד"ל והסתיימו בווד"ל.
<אוהד דנוס: רוב התכניות היו עם חסמים, תכניות בקרקע מדינה, נשאבו לווד"ל ואושרו שם יחד עם החסמים, כשמה שעשו זה בסך הכל להעביר החלטה מנהלית שבחסמים יטפלו לאחר אישור התכנית והם לא תנאי לאישור התכנית.
<אוהד דנוס: אנחנו בעד הווד"לים.
<אוהד דנוס: אנחנו חושבים שבטווח הקצר הם מהווים פתרון ובהחלט חשוב שהחוק יעבור ושהוא יוארך כמו שצריך.
<אוהד דנוס: שתי הערות – אני מצטרף בעניין הזה להתאחדות בוני הארץ.
<אוהד דנוס: הם צריכים לחול גם על קרקעות פרטיות.
<אוהד דנוס: אפשר להחיל מנגנון של כמות יחידות גדולה יותר, כאלה שייכנסו לווד"ל.
<אוהד דנוס: בנושא תכניות פינוי-בינוי בהחלט אפשר לחשוב על פחות ואולי גם על תכניות תמ"א 38 – הריסה ובנייה מחדש – שגם הן יוכלו לעבור מסלול של וד"ל.
<קריאה: זה היתר, בשביל זה לא צריך תכנית.
<אוהד דנוס: הנושא של הסכמת בעלים – אם אני יזם שמחזיק בקרקע מסוימת ורוצה ללכת לוועדה המחוזית עם תכנית, אני לא צריך הסכמת בעלים.
<אוהד דנוס: התכנית נעשית שלא בהסכמה.
<אוהד דנוס: ברגע שניכנס לקריטריון של הסכמת בעלים אנחנו פותחים פתח לסחטנות מטעם בעלים על חשבון בעלים אחרים ומייצרים מצב שבו תכניות לא יגיעו לווד"ל.
<אוהד דנוס: בעניין הזה אנחנו בדעה שאת החוק הזה צריך לחזק היום יותר ולאפשר בו כניסה של תכניות.
<אוהד דנוס: שואלים למה עכשיו תיקנו?
<אוהד דנוס: לטעמי פשוט נגמרו להם התכניות לאשר.
<אוהד דנוס: פשוט כך.
מירי רגב: רצית להגיד משהו?
<דניאל מורן: כן.
<דניאל מורן: בניגוד למה שנאמר פה ראשית אנחנו לא מתנגדים להרבה מסלולים.
<דניאל מורן: שיהיו הרבה מסלולים ויבחר כל אחד את המסלול שלו.
<דניאל מורן: ולכן אנחנו לא מתנגדים לווד"ל.
<דניאל מורן: אנחנו לא חושבים, כפי שנאמר, שהאחוז הזה הוא חשוב.
<דניאל מורן: לפי דעתנו כל תכנית יכולה להיכנס לשם.
<דניאל מורן: לא צריך להגביל אחוזים של קרקע מדינה או לא קרקע מדינה.
<דניאל מורן: גם קרקע פרטית יכולה להיכנס.
<דניאל מורן: אנחנו מתנגדים לקביעה בנוגע לשימושים של הסביבה.
<דניאל מורן: שימושים של הסביבה זה לא רק בית-ספר, כמו שנאמר פה, זה יכול להיות קניון.
<דניאל מורן: אנחנו לא חושבים שקניון צריך להיות בתכנית מסוג זה וגם לא בנייני משרדים.
<דניאל מורן: לכן זה צריך להיות לשימוש יחידות הדיור של אותה תכנית.
מירי רגב: מרפאה, גני-ילדים, מרכז מסחרי.
<דניאל מורן: זה כן, אבל לא לשימוש הסביבה כי זה כבר פותח את זה לכל דבר.
<דניאל מורן: אנחנו חושבים שפינוי-בינוי זה אחד האמצעים הטובים להצעיר את הערים ולכן זה צריך להיכנס פה בלי הגבלה של מספר.
<דניאל מורן: כל תכנית של פינוי-בינוי צריכה ללכת במסלול מהיר.
<דניאל מורן: זה גם פותר את החלק של התמ"א 38 ולכן אין צורך במספר.
<דניאל מורן: לגבי אישור רמ"י, לרמ"י יש נציג בוועדה המחוזית.
<דניאל מורן: יתכבד הנציג וישכנע את החברים האחרים ויאשרו או לא יאשרו.
<דניאל מורן: אני חושב שלהקדים את זה ולומר: לך תביא את החתימה של רמ"י – זה מיותר לחלוטין.
מירי רגב: זה עוד ביורוקרטיה.
מירי רגב: משרד המשפטים, אני מבקשת את ההתייחסות שלך למה אתם מתנגדים לדיור להשכרה במחיר מפוקח, ולמה בעצם אתם אישרתם את חוק הווד"לים, כשידעתם שזה חלק מדיור בר-השגה.
מירי רגב: יכול להיות שאתם הכשלתם את הכנסת?
מירי רגב: אם היינו מגיעים עם זה לבג"ץ עוד פעם היינו מפסידים כמו עם המסתננים?
<כרמית יוליס: לא, גברתי, אני יכולה להסביר.
מירי רגב: תסבירי.
<כרמית יוליס: העמדה של משרד המשפטים, לרבות היועץ המשפטי לממשלה, היא כמובן לא מתנגדת לדיור בר-השגה.
<כרמית יוליס: ההפך הוא הנכון.
<כרמית יוליס: ברפורמה הקודמת שניסו לקדם בתחום התכנון והבנייה - - -
מירי רגב: ניסו, לא קידמו.
מירי רגב: פה כבר קידמנו משהו.
<כרמית יוליס: אני מתכוונת בתכנון ובבנייה.
מירי רגב: אבל פה משהו כבר קיים.
מירי רגב: פה משהו כבר קיים.
מירי רגב: בואי תגידי לנו מה שקיים.
<כרמית יוליס: שנייה, תתני לי להשלים.
<תומר רוזנר: ממש לא כללו את זה ברפורמה.
מירי רגב: היועץ המשפטי מתנגד למה שאת אומרת.
מירי רגב: הוא אומר שלא כללתם את זה ברפורמה, אבל לא משנה.
<תומר רוזנר: רק לבקשת הכנסת הם הסכימו.
מירי רגב: לבקשת הכנסת הסכמתם.
<כרמית יוליס: הם הסכימו והם כתבו והממשלה ישבה על המדוכה.
מירי רגב: טוב, העיקר שהסכמתם.
מירי רגב: בואי נתקדם.
<כרמית יוליס: אני רוצה רגע לפרוס את התמונה בכללותה.
<כרמית יוליס: יכול להיות שהמטב לא מניח את הדעת, אבל בכל זאת אני רוצה להתייחס לדברים.
<כרמית יוליס: אני אומרת שברפורמה הקודמת, שהיתה כוונה לקדם אותה, היתה תוספת חמישית שהתייחסה בצורה מאד מפורטת לדיור בר-השגה.
תמר זנדברג: שמהרפורמה הנוכחית נעלמה.
מירי רגב: אי אפשר ככה.
מירי רגב: תנו לה שנייה לדבר.