GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעמה שחל: הפחתת סכומי העיצום הכספי" - כאן אנחנו מבקשים תיקון נוסח ולסמן את האמור כתקנת משנה א'.
<נעמה שחל: שיהיה כתוב בה: - " המפר לא הפר הוראה מהוראות החוק או לפיו בחמש השנים שקדמו להפרה – 20 אחוזים";
<ורד קירו זילברמן: נעמה, את עכשיו מקריאה את הנוסח ואומרת מה התיקונים, או שאת מקריאה את הסעיפים החדשים?
<נעמה שחל: אני חושבת שיותר נוח שאני אקריא את החדשים, במקומות שבהם זה תיקוני נוסח, נראה לי יותר נוח.
<ורד קירו זילברמן: אולי נחזור לנוסח המקורי שמונח פה לפני כולם, וכשנגיע לסעיף פשוט תקראי אותו בניסוח החדש שלו כדי שלא ניצור איזשהו בלבול, כי לפני כולם מוצג הנוסח המקורי.
<נעמה שחל: הנוסח הקודם של פיסקה 1 היא:
<נעמה שחל: "המפר לא הפר הוראה מהוראות החוק או לפיו בחמש השנים שקדמו להפרה 20%, לא הפר את אותה ההוראה ולא הפר הוראה אחרת יותר מפעם אחת בשנתיים שקדמו להפרה – 10 אחוזים; 2.
<נעמה שחל: המפר הפסיק את ההפרה מיוזמתו ודיווח עליה לרשם – 30 אחוזים; ואולם אם עשה כן בתוך שלושה חודשים מיום ביצוע ההפרה – 60 אחוזים; 3.
<נעמה שחל: המפר נקט פעולות למניעת הישנות ההפרה, להנחת דעתו של הרשם – 20 אחוזים";
מירי רגב: פה אנחנו מורידים את סעיף 2.
<נעמה שחל: גברתי, אם נוכל לרגע את הרציונל שעמד מאחורי התיקון הזה שלנו כמשרד להגנת הסביבה?
<נעמה שחל: מדובר בחוק דיווחים.
<נעמה שחל: מכיוון שזה חוק שליבתו היא לייצר מנגנון של דיווחים, אנחנו רוצים לעודד דיווח עצמי של התעשייה אלינו.
<נעמה שחל: זאת אומרת, בהתחשב במשאבי כוח האדם שלנו ויכולת האכיפה שלנו, אנחנו רוצים למצב שאם בעל מפעל גילה שהוא היה צריך לדווח ולא עשה זאת במועד שהוא היה נדרש לעשות זאת - - -
מירי רגב: מה פתאום הוא גילה?
מירי רגב: מה הוא לא יודע שיש לו אחריות על זה?
מירי רגב: מה זה גילה?
<נעמה שחל: זה מצב שקורה, אולי נציגת התאחדות התעשיינים תחליט בנושא, זה מצב שקורה.
מירי רגב: התאחדות התעשיינים הגישו את ההצעה אליי חמש דקות לפני, לכן אנחנו לא נתייחס אליהם.
מירי רגב: אנחנו לא עובדים אצלכם, יש דיון, פורסם, תבואו מוכנים לדיון לפני.
<רוית דינמז: גברתי, אם יורשה לי רק משפט אחד.
<רוית דינמז: חשוב לי לתת אולי איזושהו היבט פרקטי לכל הנושא הזה.
<רוית דינמז: מהניסיון שלנו שמפעל או עסק לא מדווח, הוא לא עושה את זה כי הוא עכשיו מחפש איך לעבור עבירה או להתחמק מלמלא אחר הוראות החוק.
<רוית דינמז: הוא עושה את זה בדרך כלל, וזה לא אומר שזה תקין, אבל בדרך כלל הפרקטיקה מראה שזה טעות בפרשנות של החקיקה.
<רוית דינמז: ברגע שעסק מגלה שחלה עליו חובת דיווח, מאוד יכול להיות שכדאי יהיה לתת לו אינסנטיב, כי לפעמים מדובר בעסקים קטנים עד כדי גזר דין מוות עבורם הקנסות הללו.
מירי רגב: אכן, שישימו לב לזה.
<נעמה שחל: גברתי, אנחנו רואים בכך יתרון סביבתי, יתרון שיביא ליישום מיטבי יותר של החוק.
<נעמה שחל: אם אנחנו ניצור באמצעות התקנות תמריץ למפעלים אשר גילו שהם הפרו את החוק, ולעתים זה קורה, לתמרץ אותם לפנות אלינו ביוזמתם, לבוא ולהגיד הפרנו את החוק, בואו תענישו אותנו, אנחנו נשתפר לפעם הבאה.
<נעמה שחל: מבחינתנו יש לזה תועלת משמעותית ביישום של החוק, בין היתר בהתחשב במשאבי כוח האדם שלנו.
<נעמה שחל: אם הייתה לנו יכולת אכיפה - - -
<נעמי היימן-רייש: אנחנו עובדים הרבה עם עסקים קטנים בכל הנוגע ליכולת שלהם להתמודד עם כל הרגולציה שמוטלת עליהם.
<נעמי היימן-רייש: מהנסיון שלנו גם במאקרו, גם במיקרו, עם עבודה פרטנית עם עסקים, קיים קושי גדול להחיל את היצף המידע שקיים בתחום הרגולציה.
<נעמי היימן-רייש: עסקים ובאמת לא מודעים לכל החוקים שחלים עליהם, גם כשהם מודעים לחוקים שחלים עליהם, הם לא יודעים איך לבצע אותם, מדובר בעסקים קטנים שלא מחזיקים יחידת רגולציה או שוכרים שירותים של עורכי דין, הם עושים את זה לבד, ולכן האירוע שבו עסק עבר עבירה בגלל שהוא לא ידע שהוא היה צריך לעמוד באיזושהי חקיקה, או שהוא ידע שהוא צריך לעמוד בחקיקה ולא ידע איך הוא אמור לעמוד בה, דבר שמאוד נפוץ בקרב עסקים קטנים, לכן חשוב להתחשב בנקודה הזאת.
<ורד קירו זילברמן: אני רק רוצה להדגיש שגם בתקנות אבל גם בחוק עצמו יש בהחלט סעיפים שמאוד הולכים לקראת אלו שאמורים לציית לחוק ולדווח אם אנחנו מסתכלים על סעיף שנותן לבעל מפעל רשות להגיש בקשה 60 יום לפני המועד להגשת הדיווח השנתי לדחיית מועד הדיווח השנתי, ואנחנו מדברים פה על תהליך שנכנס פה להתנעה, אני חושבת שגם בגוף החוק וגם בתקנות עצמן יש הרבה מאוד הליכה לקראת אם זה התחשבות במחזור עסקים, אם זה הבחנה בין יחיד לתאגידים.
<ורד קירו זילברמן: יש לנו תאגידים אדירים וגדולים שאני מניחה שעובדים עם חברות בחו"ל, ושם הם מחויבים לדווח במדינת ישראל, אנחנו בסך הכול מנסים להשוות את עצמנו למה שקיים בעולם, ואני מניחה שיש גופים שמייעצים, גם המשרד להגנת הסביבה, וחוק זה חוק.
<נעמי היימן-רייש: את צודקת שחוק זה חוק, אבל מהנסיון מהעבודה מהשטח איך זה קורה בפועל, זה פער שיוצא לי להיתקל בו הרבה פעמים, שפונה עסק ואומר אני לא יודע איך לעשות את זה, אף אחד לא מסביר לי איך לעשות את זה.
<נעמי היימן-רייש: אני מנסה לפנות לרשויות הרלבנטיות, הם אומרים לי, יש חוק, יש תקנות, זה מאוד ברור.
<נעמי היימן-רייש: בשביל שחוק והתקנות יהיו ברורים, אתה צריך או להיות עורך דין או להיות - - -
מירי רגב: אז נעביר בתקנות.
מירי רגב: אם יש בעיה להבין את החוק, נעביר אותו בתקנות.
<שולי נזר: אני רוצה לנסות ולהסביר שבעצם העידוד על ידי קביעה של הסעיף הזה לדיווח עצמי בסופו של דבר משרת את המטרה הסביבתית.
<שולי נזר: קודם כל צריך להבין שהתקנות האלה עוסקות בדיווח שהוא דיווח בנוסף לחובות הדיווח שיש למפעלים על דברים שזה תקנים שהם צריכים לעמוד, ביצועים, דברים שיש לגביהם חובות ברישוי או בהיתר, זה דיווח שהוא רובד נוסף.
<שולי נזר: הוא דיווח שבא לשרת מרשם יותר כללי, מרשם שנותן לנו אפשרות לקבוע מדיניות, לאתר בעיות, זה בנוסף לחובת הדיווח.
<שולי נזר: שנית, צריכים לקחת בחשבון את העובדה שהמשרד להגנת הסביבה הוא בסופו של דבר דל בכוח אדם ובאמצעים, ולכן אם נצליח לייצר פה תמרוץ נכון ומידתי של דיווח עצמי, בסופו של דבר זה ישרת את המטרה.
מירי רגב: זה לא מידתי.
<שולי נזר: אנחנו חושבים שעדיין התמרוץ צריך להיות כזה שכן גורם להם לבוא, ובלי שאנחנו תופסים אותם ומגיעים אליהם לדווח על הפליטות, אם זה לא יהיה מספיק אטרקטיבי לא השתמשו בזה וחבל.
מירי רגב: הם לא פועלים על פי החוק אז הם ייענשו.
<שולי נזר: ברגע שאין לנו את המידע, אנחנו גם לא יודעים לתת להם את הרגולציה המתאימה, ואז שם באמת להתעקש על זה שהדיווחים יהיו יותר במועד.
<שולי נזר: לכן אני חושבת שבסופו של דבר זה פוגע באינטרס הסביבתי, ונכון לתת פה תמרוץ כמה שיותר גדול לדיווח.
<ורד קירו זילברמן: אני רוצה לענות לגברת נזר ולעורכת הדין שחל, שמעבר לזה, הסעיף הזה, הסייפא לגבי ההפחתה של 60%, אנחנו לא מצאנו אותה בתקנות סביבתיות דומות, ויש חשש שאנחנו מסתכלים פה על חוק נקודתי ויוצרים איזשהו תקדים שאחר כך יבוא לידי ביטוי בחקיקה סביבתית דומה, ואני לא באה להגיד שיש חוק שהוא יותר חשוב וחוק שהוא פות חשוב, כי חוק זה חוק, וצריך לציית לו.
<ורד קירו זילברמן: אבל יכול להיות שנוצר פה בגלל הנקודה הספציפית הזאת, יווצר אחר כך תקדים שיהיו לו השלכות רוחב לתקנות אחרות.
מירי רגב: הבנתי, כולם דיברו, הבינו את עמדתם.
מירי רגב: ממשיכים הלאה, סעיף 2 כרגע אני לא מאשרת את הסיפא.
<נעמה שחל: "הפחתה בשל נסיבות אישיות - 3.
<נעמה שחל: ראה הרשם לגבי המפר שהוא יחיד שההפרה נגרמה בשל נסיבות אישיות המצדיקות הפחתה של העיצום הכספי או שהתקיימו נסיבות אישיות קשות המצדיקות שלא למצות את הדין עם המפר, רשאי הוא להפחית למפר את סכום העיצום הכספי בשיעור של 15 אחוזים, וזאת מבלי לגרוע מסמכותו לפי תקנה 2".
מירי רגב: פה אישרנו את הנסיבות הקשות בלבד, בהתאם לזה תשנו כאן את הנוסח.
<נעמה שחל: אני רק רוצה לציין לפרוטוקול שתקנה 3 בנוסח החדש לאחר תיקוני הנוסח תהפוך להיות חלק מתקנה 2, היא בעצם תהיה פיסקה 5 לתקנה 2.
<אורן תמיר: רק להבהיר, התיקון שאנחנו מכניסים בתקנה 3 זה לא למחוק את החלופה של נסיבות אישיות באופן כללי, רק להוסיף להחמיר את הסטנדרט, שגם בחלופה הראשונה יהיה נסיבות אישיות קשות.
<נעמה שחל: "הפחתה בשל מספר נסיבות – 4.