GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: אבל רק אני שואלת אותך שאלה: אם אתה יודע שמישהו בא כדי להפר וכדי לעשות אלימות, למה אתה לא עוצר אותו ולוקח אותו למשטרה?
<יוסי פריינטי: אני עוצר, תיכף תשמעו את המספרים.
<יוסי פריינטי: אנחנו עצרנו, ביצענו מעצרים, ביצענו הרחקות, רק תתנו לי חמש דקות להגיד את המספרים.
<יוסי פריינטי: לפני ערב ראש השנה, שבוע לפני ערב ראש השנה, התחלנו לקבל ידיעות מודיעיניות, גם גלויות, בתקשורת הגלויה, זה היה גלוי לעיני כל, וגם על-ידי ידיעות מודיעיניות על כך שמתכוונים להפריע לביקורי יהודים, אנשים מסוימים.
<יוסי פריינטי: קיבלנו מידע מודיעיני רב.
<יוסי פריינטי: תוכננו כל מיני מסיבות עיתונאים והוכרז יום נפיר על-ידי התנועה האסלאמית – הוכרז איזשהו יום, יום צעקה או לא יודע איך לקרוא לזה בדיוק, אבל איזשהו יום שהם אמורים להגיע להר-הבית.
<יוסי פריינטי: מה עשינו?
<יוסי פריינטי: בעקבות דברים שאמר השיח' ראאד סלאח, אנחנו פרשנו את זה כדברי הסתה.
<יוסי פריינטי: הוא קרא לאנשים לבוא ביום הזה ולהפריע וכו' וכו'.
<יוסי פריינטי: פרשנו את זה כהסתה.
<יוסי פריינטי: קיימנו ישיבה בפרקליטות, ביקשנו את אישור הפרקליטות – היות ופה מדובר על הסתה צריך אישור פרקליטות – לעצור ולחקור את חבר הכנסת ראאד בגין הסתה.
<יוסי פריינטי: קיבלנו את האישור.
מירי רגב: השיח', הוא עוד לא חבר כנסת.
<יוסי פריינטי: השיח', סליחה, השיח' ראאד סלאח, לחקור אותו על הסתה.
<יוסי פריינטי: ביום שלישי, כשהוא היה בדרכו לירושלים, עצרנו אותו, חקרנו אותו.
<יוסי פריינטי: בלילה הוא נכלא.
<יוסי פריינטי: למחרת הוא הובא לבית-משפט ובית-משפט שלום בירושלים קיבל את עמדת המשטרה והרחיק את ראאד סלאח ל-180 יום מירושלים, כולל הפקדה של 50,000 שקל מזומן בקופת בית-המשפט.
<יוסי פריינטי: דרך אגב, שלשום הוא ערער על זה וזה קוצר ל-60, אבל בית-המשפט קיבל את עמדת המשטרה.
<יוסי פריינטי: ראאד סלאח הורחק מירושלים.
<יוסי פריינטי: אני לא אפרט, יש פה רשימה של שמונה אנשים בכירים, שהסיתו, כמו ראאד סלאח, הסיתו חלק מהמוסלמים כדי לבוא להפריע לביקור יהודים.
<יוסי פריינטי: כל השמונה האלה נעצרו, נחקרו, הורחקו מהר-הבית – חלקם בצו אלוף, אלוף פיקוד העורף, חלקם בצווים משטרתיים, חלקם בצווים של בתי-משפט.
<יוסי פריינטי: שמונה בכירים ביותר, שאני לא רוצה כרגע לפרט את השמות שלהם, הורחקו מהר-הבית.
<יוסי פריינטי: סך הכול נחקרו והוזהרו 14 פעילים.
<יוסי פריינטי: אני מדבר לפני ראש השנה בכלל, לפני ביקורי היהודים, אני מדבר יום לפני, אלה הפעולות שעשינו.
<יוסי פריינטי: היות שידענו, והתנועה האסלאמית קראה לבוא ולהפריע לביקורי יהודים, בצפון ובדרום, במרכז ובתל-אביב, מנענו מהאוטובוסים של התנועה האסלאמית להגיע לירושלים, עצרנו אותם בכביש 6 במחלף עין תות, עצרנו אותם בכביש 6 דרום.
<יוסי פריינטי: בכל הארץ, מבצע ארצי שהוכרז על-ידי המפכ"ל, עצרנו.
<יוסי פריינטי: ואותם פעילים שנקראו לבוא ולהפר את הסדר עצרנו ומנענו מהם להגיע להר-הבית.
<יוסי פריינטי: הגענו לערב ראש השנה, לבוקר.
<יוסי פריינטי: משעות הבוקר נערכנו, מתפילת הפג'ר, במאות שוטרים סביב הר-הבית.
<יוסי פריינטי: פתחנו את הר-הבית ב-07:30 לביקורי יהודים.
<יוסי פריינטי: נכנסה הקבוצה הראשונה, החלו יידויי אבנים, זה מה שנאמר פה, לעבר קבוצת היהודים.
<יוסי פריינטי: המשטרה בתגובה פרצה לתוך שטח הר-הבית, הרחיקה את אותם מוסלמים – ביצענו גם 15 מעצרים, למרות מה שנאמר פה, 15 מעצרים – ואפשרנו את המשך הביקורים של היהודים עד השעה 10:40.
מירי רגב: לא לא לא, לא מפריעים לו.
יהודה גליק: הבהרה.
יהודה גליק: יוסי, אני מבקש שתבהיר: אישרתם כניסת יהודים להר-הבית ל-100 מטר – לא ל-100, ל-30 מטר, מהמוגרבים עד השלשלת.
<יוסי פריינטי: אני אתייחס לזה.
<יוסי פריינטי: אני מבטיח שאני אתייחס לזה.
יהודה גליק: כניסה לקטע הזה לא נקראת כניסה להר-הבית.
<יוסי פריינטי: ואפשרנו את ביקורי היהודים ואת כניסת היהודים להר-הבית עד סיום שעות הבוקר.
<יוסי פריינטי: בשעות הצהריים, בשעה 14:30-13:30 אמור היה הר-הבית להיפתח פעם נוספת – ואני מדבר על ערב ראש השנה – עמדנו בשער אני ואבי, לא היה יהודי אחד או תייר אחד – לא רק יהודי, גם תייר.
<יעקב היימן: אני הייתי.
<יוסי פריינטי: לא היה יהודי אחד – אני הייתי עם אבי - -
<יעקב היימן: אני הייתי ב-13:30, זה לא נכון.
<יוסי פריינטי: - - שרצה להיכנס להר-הבית.
<יוסי פריינטי: באותו יום 59 ישראלים נכנסו.
<קריאה: הוא צילם את השער נעול.
<יוסי פריינטי: 59 ישראלים נכנסו לביקורים בהר-הבית, 884 תיירים.
<יוסי פריינטי: אני מדבר על ערב ראש השנה, על היום שאתם אומרים שהר-הבית היה סגור.
<יוסי פריינטי: 884 תיירים ו-59 יהודים נכנסו להר-הבית בערב ראש השנה.
<יוסי פריינטי: רבותי, המספרים אצלנו, האמינו לי.
יהודה גליק: הקטע הזה.
יהודה גליק: זה לא נקרא כניסה.
מירי רגב: נתתם להם כניסה רק למטר מהשער.
מירי רגב: זה לא נקרא כניסה להר-הבית.
<יוסי פריינטי: לגבי הכניסה.
<יוסי פריינטי: היות שאנחנו פרצנו לתוך ההר וטיפלנו במקביל במפרי סדר, ועצרנו אנשים שזרקו אבנים ונכנסנו לתוך הר-הבית, לא רצינו שיהודים ייפגעו, אלה מהומות תוך כדי אירוע.
<יוסי פריינטי: אנחנו התעקשנו, כי זו הייתה מדיניות, שיהודים יבקרו בהר-הבית, ועל כן המסלול של הביקור קוצר.
<יוסי פריינטי: אז מה, אני אכניס יהודים, יש מאות אנשים בתוך הר-הבית, אני אכניס ילדים קטנים שבאים שיקבלו אבן בראש?
<יוסי פריינטי: אני פועל נגד זה.
<אביעד ויסולי: למה לא הוצאת את המתפרעים?
מירי רגב: שקט שיהיה פה.
<יוסי פריינטי: אני פועל נגד זה, אני עוצר אנשים, אני מרחיק, בדיוק כמו שנאמר פה.
מירי רגב: עזוב, אני בטוחה שאתה עושה.
מירי רגב: רגע, אני שואלת אותך שאלה.
<יוסי פריינטי: וקיצרנו את המסלול, כן.
מירי רגב: הרי אנחנו מאפשרים, על-פי הנורמה שקיימת כיום – אני לא אוהבת אותה, אנחנו נעשה על זה עוד דיונים ברמת ראש ממשלה – אנחנו מאפשרים ליהודים על-פי הסטטוס קוו שנקבע לעלות לבקר בהר-הבית.
מירי רגב: הם לא יכולים להתפלל אבל לעלות לבקר.
מירי רגב: אנחנו לא מפריעים למוסלמים להתפלל ואנחנו גם לא רוצים להפריע למוסלמים להתפלל.
אחמד טיבי: זה לא נכון.
מירי רגב: אני רוצה להבין, למה יהודי - -
אחמד טיבי: כן מפריעים.
מירי רגב: - - למה יהודי לא יכול להיכנס לכל הסבב שהוא רוצה, לבקר בהר-הבית בגלל המתפרעים?
מירי רגב: למה לא מחליטים חד וחלק: אם אתם המוסלמים לא מאפשרים ליהודים לעלות להתפלל בהר-הבית בלי הפרות סדר אנחנו נעבור להסכם - -
אחמד טיבי: - - - להתפלל ליהודים.
מירי רגב: לבקר בהר-הבית.
מירי רגב: - - אנחנו עוברים להסדר של מערת המכפלה – ימים למוסלמים, ימים ליהודים.
מירי רגב: בזה יהיה שקט, לא נצטרך כוחות על, לא נצטרך אנשים, בזה יהיה שקט למוסלמים וליהודים.
מירי רגב: למה לא עושים את זה?
<יוסי פריינטי: הסדר מהסוג הזה זה כמובן - -
דוד צור: המשטרה תברך על הסדר כזה.
<יוסי פריינטי: - - הסדר מהסוג הזה זה לא בידיים המשטרתיות.
מירי רגב: נסגור את ההר לכולם עכשיו, למוסלמים וליהודים.
מירי רגב: אף אחד לא ייכנס.
<אביעד ויסולי: אתה מוכן להמליץ על זה?
מירי רגב: שנייה רגע, אתה מנהל את הדיון?
מירי רגב: אתה רוצה להחליף אותי?
מירי רגב: אני אומרת דבר מאוד פשוט, אני שואלת שאלה: למה המשטרה - - -
טלב אבו עראר: זו הכרזת מלחמה, רגב.
מירי רגב: הכרזת מלחמה.
מירי רגב: תקשיב, אתם מכריזים מלחמה.
אחמד טיבי: אתם רוצים להצית אש?
מירי רגב: ברגע שהמוסלמים לא מאפשרים ליהודים להגיע להר - - -
אחמד טיבי: אתם רוצים להצית אש וגופרית ומלחמה ועימות?
אחמד טיבי: זה המטרה שלכם?
אחמד טיבי: זה המטרה?
יהודה גליק: את שמעת מה שהוא אמר?
יהודה גליק: הוא אמר - - -
שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת טיבי, ראאד סלאח כל שבוע מכריז מלחמה על קיומה של מדינת ישראל.
מירי רגב: לא יכול להיות מצב - - -
אחמד טיבי: בשביל ארבעה-חמישה יהודים?
שולי מועלם-רפאלי: ואנחנו אלה שמכריזים מלחמה.
אחמד טיבי: תרשי לי אחרי ה - - -
יהודה גליק: אמר פה חבר הכנסת עראר שאם יעצרו מחבלים זו הכרזת מלחמה.
יהודה גליק: שמעתם?
<מיכאל פואה: חבר כנסת בכנסת ישראל שמכריז מלחמה - - -
טלב אבו עראר: - - - זו הכרזת מלחמה.
יהודה גליק: מי שזורק אבנים הוא מחבל.
טלב אבו עראר: חלוקה במסגד אל-אקצא זו הכרזת מלחמה.
<קריאה: מה זה, שוק פה?
טלב אבו עראר: זה המסגד שלי, לא שלך.
מירי רגב: יהודה, הכרזת מלחמה אנחנו לא נכריז.
משה זלמן פייגלין: באיזה צד אתה במלחמה הזאת?
מירי רגב: שקט, נו.
מירי רגב: שאני אפזר את הדיון הזה ואני אעשה דיון עצמי עם המשטרה ואני אקבל החלטות?
מירי רגב: לא תהיה פה שום הכרזת מלחמה.
מירי רגב: אנחנו נעשה סדר שכל יהודי וערבי יוכלו לעלות להר-הבית.
אחמד טיבי: יש זכות לחברי כנסת ערבים להגיב כאן, להציג את העמדה?
מירי רגב: יגמור הממ"ז, ראשון הדוברים זה פייגלין, אחריו טלב אבו-עראר.
אחמד טיבי: איך זה?
מירי רגב: ככה הוא נרשם, זה מה שיש לי פה.
אחמד טיבי: אני לא נרשמתי ראשון?
מירי רגב: פייגלין, טלב ודוד צור.
אחמד טיבי: אני לא ביקשתי ממך להירשם ראשון?
<שושנה אזולאי: לא, לא ראיתי.
מירי רגב: אז אני רושמת אותך.
שולי מועלם-רפאלי: גם אני ביקשתי.
מירי רגב: אחמד טיבי ושולי.
מירי רגב: בסדר, אבל הם היו לפנייך, הם היו פה לפנייך.
אחמד טיבי: ואני רשמתי את טלב גם.
אחמד טיבי: איך זה פייגלין פתאום נכנס לתמונה?
מירי רגב: שולי מועלם.
אחמד טיבי: לכן שאלתי איפה יפה, יכול להיות שאת לא שומעת היטב?
אחמד טיבי: ביקשתי ממך לרשום אותי ראשון.
מירי רגב: רגע, תדבר יפה.
מירי רגב: אז היא לא - - -
אחמד טיבי: לא לא, יש סיבה למה ביקשתי, כי דיברו שלושה אנשים שהציגו עמדה אחת, אחר כך דיבר הממ"ז.
אחמד טיבי: יש מקום שאני אדבר אחריהם.
מירי רגב: אז אני אתן לך לדבר אחרי.
מירי רגב: טלב, אתה מוכן לוותר לו על התור שלך?
אחמד טיבי: הבעיה היא לא טלב.
אחמד טיבי: פייגלין – אני נרשמתי לפני פייגלין.
משה זלמן פייגלין: אני לא מוכן לוותר.
מירי רגב: פייגלין נרשם ראשון.
אחמד טיבי: גם אתם הייתם ראשונים.
<יוסי פריינטי: אני כבר מסיים.
משה זלמן פייגלין: הערבים המסכנים, אין להם פה זכות דיבור.
טלב אבו עראר: שטיבי יהיה לפני, אבל אל תשימי אותי בסוף.
מירי רגב: פייגלין ראשון, אחריו אחמד טיבי ואחריו אתה.
טלב אבו עראר: לא, תקשיבי, תכניסי את טיבי ביני לבין פייגלין וזהו.
טלב אבו עראר: בסדר?
<יוסי פריינטי: בסיכום של ערב ראש השנה נעצרו סך הכול 15 מתפרעים שהתפרעו, נכנסו לביקורים 59 ישראלים ו-884 תיירים.
<יוסי פריינטי: זה מה שהיה בערב ראש השנה.
<יוסי פריינטי: למחרת, א' של ראש השנה, יום חמישי, הר-הבית נפתח לביקורים כבשגרה, בוקר פלוס צהריים, ביקרו בהר גם כן 59 ישראלים וכ-880 תיירים.
דוד צור: אל תפריעו לו כל שנייה, תנו לו לדבר.
<יוסי פריינטי: ה-6 בספטמבר, תפילת יום השישי בהר-הבית – אין ביקורים ביום שישי של יהודים.
<יוסי פריינטי: היו בהר 30,000 מתפללים.
<יוסי פריינטי: בתום התפילה, ראינו את זה במצלמות, הייתה התפרעות, יידויי אבנים, כוח משטרה פרץ לתוך הר-הבית, יצאנו לאחר מכן החוצה.
<יוסי פריינטי: בעקבות המשך יידויי האבנים פרצנו פעם נוספת להר-הבית, עצרנו 60 איש על התפרעות ויידויי אבנים, כולם מתנהלים כרגע בבתי-משפט במעמד כזה או אחר.
<יוסי פריינטי: התפילות בכותל לכל אורך הדרך ולכל אורך הפריצה שלנו נמשכו כסדרן ללא שום הפרעה לתפילות בכותל.
<יוסי פריינטי: סך הכול בימי החג ביקרו בהר-הבית 118 ישראלים, 1,377 תיירים.
<יוסי פריינטי: הגענו לעשרת ימי תשובה.
<יוסי פריינטי: בעשרת ימי תשובה הר-הבית נפתח רגיל ללא שום אירועים חריגים, למעט אירוע אחד חריג ביום חמישי, אני אגיע לזה בהמשך.
<יוסי פריינטי: סך הכול ביקרו בעשרת ימי תשובה בהר-הבית 382 יהודים, 74 חיילים במדים, 4,892 תיירים בכל עשרת ימי תשובה.
מירי רגב: עזוב אותי מתיירים, אני מדברת על אזרחים ישראלים יהודים שנכנסים, יש בערך 50 כל יום.
מירי רגב: זה לא נראה לי הגיוני שכל כך הרבה באים לשם, 50 נכנסים.
<יוסי פריינטי: 382 יהודים ביקרו בעשרת ימי תשובה, 74 חיילים במדים נכנסו לסיורים, ועוד 4,800 תיירים.
<יוסי פריינטי: זה מה שהיה.
מירי רגב: תיירים הם לא הבעיה.
<יוסי פריינטי: נכון.
<יוסי פריינטי: ולא היו אירועים חריגים בעשרת ימי תשובה.
<יוסי פריינטי: יום שישי 13 בספטמבר, תפילות יום השישי בהר-הבית, ערב כיפור, בעקבות הערכת מצב שביצענו, בעקבות כל מה שהיה, החלטנו לקיים דילול בהר-הבית ולהגביל את גיל המתפללים מ-45 ומעלה.
<יוסי פריינטי: גיל המתפללים הוגבל, התקיימה תפילה של 30,000 איש בהר ללא חריגים.
<יוסי פריינטי: לסיכום, משטרת ירושלים נערכה, כפי שהבטחנו, כראוי ועם כוחות גדולים כדי לאפשר ביקורי יהודים בהר-הבית, למרות המתיחות ולמרות המידעים המודיעיניים ולמרות כל מה שהיה לפני כן.
<יוסי פריינטי: המשטרה פעלה בנחישות, ביצענו יותר מ-80 מעצרים, אם תחברי את כל המספרים שלי, יותר מ-80 מעצרים, הרחקנו אנשים שרצו להפר את הסדר, ביצענו הגבלה של גיל כשזה היה מתבקש, ופעלנו נגד אלה שניסו לשבש את ביקורי היהודים.
<יוסי פריינטי: הראיה לכך זה אותם מספרים שהצגתי בפנייך כרגע, אותם מאות יהודים שעלו ואלפי תיירים שעלו להר-הבית, למרות כל המתיחות ולמרות הכול.
<יוסי פריינטי: אנחנו נמשיך במדיניות הזו גם לקראת סוכות וכבר מעכשיו אנחנו מקבלים, כמו שהיה בערב ראש השנה, ידיעות על כאלה שמתכוונים להפר את הסדר.
אורית סטרוק: אז לקראת סוכות תגבילו ל-45 ומעלה?
<יוסי פריינטי: אנחנו ניערך באותה מתכונת.
אורית סטרוק: פריינטי, זאת השאלה שאתה אמרת:
אורית סטרוק: אתם תגבילו לקראת סוכות?
מירי רגב: אל תתייחס אליה.
אורית סטרוק: תגבילו בהתאם להערכת המצב שעשיתם, הנכונה, מראש השנה ליום כיפור, תגבילו ל-45 ומעלה?
מירי רגב: אל תתייחס.
מירי רגב: יגיע זמנה, היא תדבר.
<יוסי פריינטי: אנחנו נמשיך במדיניות הזאת גם בסוכות כדי לאפשר את ביקורי היהודים מצד אחד.
מירי רגב: תגביל את הגיל של המתפללים המוסלמים?
<יוסי פריינטי: אנחנו נקיים הערכת מצב.
אורית סטרוק: אבל עשית הערכת מצב, ראית שבראש השנה אם אתה לא מגביל מ-45 ומעלה זה לא עובד.
אורית סטרוק: ראית את זה.
אורית סטרוק: אתה סיפרת שעשית - - -
מירי רגב: סליחה רגע, את רוצה שיוציאו אותך, גברת סטרוק?
מירי רגב: את חברת כנסת, אז נא בבקשה, יש עוד אחרים לפנייך.
מירי רגב: הבנו, אורית סטרוק כאן, מי שלא ראה.
מירי רגב: יש מישהו שלא ראה את אורית סטרוק?
מירי רגב: היא כאן, הבנו, עכשיו תמתיני לזמנך.
אורית סטרוק: אני הולכת.
מירי רגב: זה לא יפה, באמת.
מירי רגב: מחכה פה פייגלין בסבלנות, כולם מחכים פה בסבלנות, תמתיני רגע.
אורית סטרוק: אוקיי, בסדר.
<יוסי פריינטי: משפט אחרון.
<יוסי פריינטי: חשוב לציין - - -
<חגי יקותיאל: חברת הכנסת רגב, זה לא יפה.
מירי רגב: מה לא יפה?
<חגי יקותיאל: מה שאתה עושה עם חברת הכנסת סטרוק, זה לא יפה.
מירי רגב: כי ביקשתי ממנה רגע להמתין עם להדברים?
<קריאה: אבל השאלה היא לגיטימית, מירי.
<חגי יקותיאל: היא חברת כנסת, היא שאלה שאלה.
מירי רגב: אבל היא תקבל תשובה, היא תקבל תשובה.
<חגי יקותיאל: אבל את עונה לה בצורה לא לגיטימית.
מירי רגב: היא תקבל תשובה.
מירי רגב: אבל זה לא בסדר שאנשים כאן מחכים לדבר, והיא מתפרצת ככה.
<חגי יקותיאל: את מתייחסת אליה בחוסר כבוד וזה לא ראוי.
מירי רגב: אז אני מודיעה כאן שאני לא מתייחסת לאף אחד בחוסר כבוד.
מירי רגב: אני מכבדת מאוד את חברת הכנסת סטרוק, ביקשתי כמה פעמים להמתין כל אחד לתורו.
מירי רגב: לא אעזוב את הדיון הזה בלי שכל חבר כנסת ישאל שאלה ויקבל תשובה.
מירי רגב: אי-אפשר לנהל דיון שכל אחד שואל שאלה והממ"ז צריך עכשיו לענות בצורה כזאת.
מירי רגב: אין לי שום בעיה עם אף חבר כנסת, אני מכבדת מאוד את אורית סטרוק, לדעתי היא לא מכבדת את הדיון.
<יוסי פריינטי: ממשלת ישראל תמשיך במדיניות הזו גם לקראת סוכות, בכפוף להערכות מצב יומיות שאנחנו מקיימים.
<יוסי פריינטי: חשוב לציין כי המשטרה שומרת על הסטטוס קוו הנהוג בהר-הבית ופועלת בנחישות כנגד מפרי סדר משני הצדדים.
מירי רגב: טוב, יש לנו עוד הרבה מאוד שאלות לשאול.
מירי רגב: לדעתי התשובות שלך הן לא מלאות, אבל אנחנו נפתח את הדיון קודם כול לחברי הכנסת.
מירי רגב: חבר הכנסת פייגלין ואחריו חבר הכנסת אחמד טיבי.
משה זלמן פייגלין: ראשית, אני חייב להתייחס לדברים החמורים ואכן החצופים שאמר כאן חבר הכנסת עראר.
משה זלמן פייגלין: אני מבקש לרענן את זכרונו ההיסטורי - - -
טלב אבו עראר: אתה חצוף, קודם כול.
טלב אבו עראר: לא מה שאמרתי חצוף, אתה חצוף.
דוד צור: הוא אמר על הדברים שלך, הוא לא אמר עליך.
טלב אבו עראר: דבר בכבוד.
משה זלמן פייגלין: סיימת, חבר הכנסת עראר?
טלב אבו עראר: סיימתי.
משה זלמן פייגלין: מותר לי לדבר גם בכנסת ישראל או - - -
אחמד טיבי: דבר אליו בכבוד, הוא יחזור אליך בכבוד.
אחמד טיבי: תתייחס אל דבריו.
אחמד טיבי: או שלא תתייחס.
מירי רגב: כן, פייגלין, בבקשה.
משה זלמן פייגלין: אני חוזר על דברי:
משה זלמן פייגלין: אני חייב לפתוח את דברי בהתייחסות לדברים החמורים מבחינה היסטורית, עובדתית, והמחוצפים של חבר הכנסת עראר, ואני מיד אסביר מדוע.
משה זלמן פייגלין: אני רוצה לרענן את זכרונו ההיסטורי – אם אתה יודע קצת היסטוריה, חבר הכנסת עראר – ולומר לך, שבית-המקדש היהודי הראשון - -
טלב אבו עראר: אני אלמד ממך היסטוריה.
משה זלמן פייגלין: נכון, אכן כך כנראה.
משה זלמן פייגלין: - - בית-המקדש הראשון, מקדש שלמה, ובית-המקדש השני, עמדו על תילם בהר-הבית בירושלים שנים רבות רבות, כשאבותיך ואבות אבותיך עדיין עבדו לאלילים, לעצים ולאבנים אי שם במדבריות ערב בסעודיה ובמקומות אחרים.
משה זלמן פייגלין: לבוא ולומר כאן - - -
טלב אבו עראר: אני לא באתי מרוסיה, לא באתי מארצות-הברית, לא באתי - - -
מירי רגב: סליחה רגע, כל אחד ידבר.
מירי רגב: אתה מדבר, נכון?
מירי רגב: תן לו לדבר, אחר כך אתה תדבר, ואי-אפשר יהיה לנהל ככה דיון.
טלב אבו עראר: הוא לא יודע מה הוא מדבר.
טלב אבו עראר: חבר כנסת.
משה זלמן פייגלין: לבוא ולומר כאן בכנסת ישראל, בית המחוקקים של העם היהודי, שחזר והקים את מדינתו בארץ ישראל, בירושלים, שלעם היהודי אין מה לחפש בהר-הבית, המקום המקודש ביותר לעם היהודי, כשאתם עוד לא ידעתם בכלל מה זה המקום הזה, כפי שהסברתי קודם לכן, האם תיתכן בכלל חוצפה גדולה מזו?
משה זלמן פייגלין: ועוד לבקש אחר כך - -
טלב אבו עראר: למה, ממתי אתה כאן?
משה זלמן פייגלין: - - שידברו אליך בכבוד?
טלב אבו עראר: ממתי אתה כאן?
משה זלמן פייגלין: עכשיו, לגבי - - -
טלב אבו עראר: אתה באת לכאן לפני?
משה זלמן פייגלין: הרבה הרבה לפניך.
משה זלמן פייגלין: עכשיו, לגבי הדברים שאמר כאן ניצב פריינטי.
משה זלמן פייגלין: ניצב פריינטי, ידידי היקר, אני מקבל את כל מה שאמרת.
משה זלמן פייגלין: אין לי ספק שהשקעתם אנרגיות עצומות, כוח אדם עצום, אתה וחבריך, כולכם, כל המאמצים לעמוד במשימה, מתוך רצון אמיתי וכנה אכן לאפשר ליהודים לעלות להר-הבית לפי ההסדרים הקיימים היום, ותיכף נעמוד עליהם ונסביר אותם ואת חומרתם.
משה זלמן פייגלין: אבל אני חייב לומר לך שאני לא מבין כיצד אתם, קציני משטרת ישראל, לא שואלים את עצמכם את השאלה הבסיסית המתבקשת.
משה זלמן פייגלין: אם כל כך הרבה מאמצעים הושקעו – כוחות מקצועיים, מודיעיניים, בפריסה ארצית, בעצירה וכו' וכו' – ובסופו של דבר יהודה גליק כשהוא עולה להר-הבית בסוכות מריצים אותו משער לשער תוך שתי דקות וגם אז הוא חוטף אבנים, האם זה לא כישלון מהדהד שלכם?
משה זלמן פייגלין: אבל אני לא חושב שנכשלתם, כי אני לא חושב שבאמת האחריות שלכם.
משה זלמן פייגלין: אני מיד אסביר מדוע.
משה זלמן פייגלין: אני באמת לא מאשים אתכם.
משה זלמן פייגלין: אני רוצה ברשותכם, ברשות האנשים הרציניים שנמצאים פה, להרחיב את היריעה ולהסביר את שורש הבעיה, והבעיה היא לא משטרת ישראל.
משה זלמן פייגלין: הבעיה באמת מתמקדת בעובדה שההר, גם כשזרקו אבנים בראש השנה בלי שהיה שם אף יהודי – הטענה כאילו מדובר בתפילה במסגד, ראינו את הצעירים בלי חולצה משחקים כדורגל וזורקים אבנים, יופי של תפילה – גם כשאין שם יהודי אחד ויש התפרעות אתם מהססים ולא מעזים למעשה לפנות את ההר מכל יושביו, אלא רצים באופן נקודתי אחר מי שזורק אבן ומי שנמצא לידו לא נוגעים בו, ואחר כך כמובן מי שנמצאים שם מסיגים אתכם אחורנית, זה מה שראינו בסרט שוב ושוב.
<יוסי פריינטי: סליחה שאני מתפרץ, סליחה, אבל זה לא נכון.
משה זלמן פייגלין: אבל אני שתקתי כשדיברת.
משה זלמן פייגלין: אני שתקתי והקשבתי לכל מילה.
<יוסי פריינטי: אבל ביום שישי הוצאנו את כולם.
<יוסי פריינטי: בפעם השנייה שנכנסנו הוצאנו את כולם.
משה זלמן פייגלין: אני רוצה להסביר מה הנקודה כאן.
משה זלמן פייגלין: המאבק כאן, רבותי – ואתם יודעים מה?
משה זלמן פייגלין: על הסיפור הזה גם חברי הכנסת הערבים יכולים להסכים.
משה זלמן פייגלין: המאבק כאן הוא לא על תפילה, בואו נאמר את האמת.
משה זלמן פייגלין: המאבק כאן הוא לא על תפילה, לערבים לא אכפת שיהודי יתפלל לאלוהים.
משה זלמן פייגלין: מה אכפת לו?
משה זלמן פייגלין: להיפך, כולנו מאמינים באלוהים.
משה זלמן פייגלין: המאבק כאן הוא על ריבונות, זה באמת המאבק, זה באמת הסיפור כאן.
משה זלמן פייגלין: הסיפור כאן הוא דבר אחד – ריבונות.
משה זלמן פייגלין: ויש כאן מצב שבו ללא החלטה, ללא הרשאה, הריבונות למעשה נמסרת למעשה למוסלמים, למעשה דרך הווקף לממשלת ירדן ולמוסלמים.
משה זלמן פייגלין: ואני רוצה להסביר מה בעצם קורה כאן.
משה זלמן פייגלין: אני עליתי להר-הבית - - -
מירי רגב: תנסה להגיע ל - - -
משה זלמן פייגלין: אעשה את הדברים בצורה נורא ממוקדת, אקרא לכם משפט אחד שפה עונה לי היועץ המשפטי של המשטרה בשם המפכ"ל.
מירי רגב: רק אנחנו צריכים עוד לסיים את הדיון ויש הרבה דוברים, אז בוא תציע מה לעשות לגבי סוכות.
משה זלמן פייגלין: רבותי, ההסדרים הפנימיים שמתקיימים כיום בהר-הבית מופקדים בידי הווקף המוסלמי.
משה זלמן פייגלין: יש לי כאן את הסימוכין, משטרת ישראל מודה בזה, אני מניח שאף אחד פה לא יכחיש את דברי, ההסדרים הפנימיים מופקדים בידי הווקף המוסלמי.
משה זלמן פייגלין: הווקף המוסלמי הוא גוף שלא מוכר, הוא לא גוף ישראלי בכלל, הוא גוף שכפוף לחוק הירדני.
משה זלמן פייגלין: למעשה לא משטרת ישראל, מדינת ישראל, ממשלת ישראל הפקידה את ההסדרים הפנימיים בהר-הבית, ולמעשה את הנתח המרכזי מהריבונות שלנו בהר-הבית, בידי גוף שאינו ישראלי.
משה זלמן פייגלין: וזאת הסיבה לכך שמשטרת ישראל לא מצליחה להתגבר על העניין הזה.
משה זלמן פייגלין: ואני רוצה לומר לכם דבר מדהים עוד יותר: כשמודיעה לי משטרת ישראל שההפקדה של הנהלים וההסדרים הפנימיים בהר-הבית בידי הווקף המוסלמי נעשתה בעקבות החלטת ממשלה, אז משטרת ישראל אינה יודעת את העובדות.
משה זלמן פייגלין: אני אשמח אם נציגי משטרת ישראל יביאו לי את החלטת הממשלה להפקיד את הנהלים הפנימיים בהר-הבית בידי הווקף המוסלמי.
משה זלמן פייגלין: לא הייתה מעולם החלטה כזאת.
משה זלמן פייגלין: והמציאות היא שבפועל משטרת ישראל מפקידה את הריבונות, ואני חוזר על המילה – ריבונות, בהר-הבית בידי גוף, ללא שום החלטת ממשלה, בידי גוף שכפוף לממשלת ירדן, כפוף לחוק הירדני, ולכן לא מצליחה בסופו של דבר להשליט סדר ולאפשר ליהודים לזכות שם בזכויותיהם.
משה זלמן פייגלין: ומשפט אחרון, גברתי יושבת-הראש, ואני מבקש, רבותי קציני המשטרה, שתקשיבו טוב טוב לדבר הזה.
משה זלמן פייגלין: על-פי חוק השמירה על המקומות הקדושים תשכ"ז, "העושה דבר העלול לפגוע בחופש הגישה של בני הדתות אל המקומות המקודשים להם או ברגשותיהם כלפי אותם מקומות, דינו מאסר חמש שנים".
משה זלמן פייגלין: מישהו כאן מנסה לטעון שהר-הבית לא מקודש ליהודים?
משה זלמן פייגלין: מישהו כאן מנסה לטעון שרגשותיי אינן נפגעות כשנאסר עלי לעלות או להתפלל בהר-הבית?
משה זלמן פייגלין: רבותי קציני המשטרה, לפי הסעיף הזה בחוק ולפי מה שאמרתי עכשיו, שאין שום החלטת ממשלה להפקיד את ההסדרים הפנימיים בידי הווקף המוסלמי, מעל כולכם מרחף למעשה גזר דין של חמש שנות מאסר.
משה זלמן פייגלין: אני מבקש ממשטרת ישראל לפעול על-פי החוק, אבל הרבה מעבר לכך.
משה זלמן פייגלין: אנחנו, גברתי, אכן צריכים לדאוג לכך שממשלת ישראל תשיב את הריבונות בהר-הבית לידי המוסלמים.
<קריאה: לידי היהודים.
משה זלמן פייגלין: לידי היהודים.
אחמד טיבי: אל-חמדו לאללה - - -
משה זלמן פייגלין: והמבחן העליון והיחיד לכך, ובזאת זה ייבחן, הוא שאכן במהלך חג הסוכות, כפי שידעה משטרת ישראל לאסור על יהודים לעלות בימי חודש הרמדאן, משטרת ישראל צריכה במהלך חג הסוכות לסגור את ההר למוסלמים ולאפשר ליהודים לעלות בבטחה ולהתפלל בהר-הבית.
אחמד טיבי: 14 דקות, בול.
אחמד טיבי: 14 - - -
מירי רגב: טוב נו, באמת, אחמד.
טלב אבו עראר: רבע שעה, באמת.
אחמד טיבי: נראה לך - - -
מירי רגב: נראה לך שכולם ידברו פה רבע שעה עכשיו?
אחמד טיבי: לא, הוא דיבר.
מירי רגב: הוא דיבר רבע שעה, אז קדימה תתחיל לדבר.
יהודה גליק: קח דקה בשביל לגנות את זורקי האבנים.
אחמד טיבי: תודה תודה תודה – תפסיק להטיף לי, אל תגיד לי מה להגיד.
אחמד טיבי: האמת היא שלאחרונה יש איזה מין משהו מחזורי בוועדה הזאת של קיום דיונים כאלה, הזויים, שמטרתם להצית את השטח, שבהם יוזמי הדיון הם אנשים פנטיים שמסיתים ורוצים לדחוף לכיוון עימות.
אחמד טיבי: אנחנו לא מעוניינים בעימות.
אחמד טיבי: המוסלמים לא מעוניינים בעימות, הם מעוניינים להגן - - -
מירי רגב: מי זורק אבנים, המוסלמים או היהודים?
אחמד טיבי: - - הם מעוניינים להגן – אני מבקש לאפשר לי להמשיך.
אחמד טיבי: מעוניינים להגן על מסגד אל-אקצא, מעוניינים להתפלל באופן חופשי כל דקה, כל שעה, כל יום, כל שבוע, משך כל ימות השנה, בלי הפרעה, לא של גורמים פנטיים יהודיים ולא של המשטרה.
אחמד טיבי: אני ער לעובדה שיש הבדל בין מה שמתקיים בוועדת הפנים לבין החלטות הממשלה.
אחמד טיבי: יש לי ביקורת רבה על החלטות הממשלה, בדרג הבכיר ביותר, אבל ועדת הפנים הולכת עוד יותר ימינה, כאשר היא מקיימת את הדיון הזה פעם אחר פעם, ואז נוצר רושם בפני דעת הקהל שאוטוטו משנים סדרי עולם במסגד אל-אקצא.
אחמד טיבי: קודם כול, לגבי סמנטיקה, למקום קוראים מסגד אל-אקצא ולא שם אחר.
אחמד טיבי: מסגד אל-אקצא, מסג'ד אל-אקצא, זה השם.
אחמד טיבי: אני לא מכיר בשום שם אחר, אנחנו לא מכירים בשמות אחרים.
יהודה גליק: במסמכים של הווקף כתוב אל-חראם א-שריף.
מירי רגב: חבר'ה, חבר'ה, די.
אחמד טיבי: אגב, גם הביטוי הזה הוא לא ביטוי מדויק.
אחמד טיבי: אל-חראם א-שריף זה ביטוי נכון יותר לגבי חברון.
מירי רגב: זה על חשבון 14 הדקות שלך.
אחמד טיבי: כן, אני מסביר גם עובדות היסטוריות, שגם יהודים יבינו.
אחמד טיבי: ואל-מסג'ד אל-אקצא זה השם.
אחמד טיבי: יש קובת א-צחרא.
אחמד טיבי: וזה מקום שאין בו תפילה חופשית למוסלמים, אין בו תפילה חופשית למוסלמים.
אחמד טיבי: אפילו אם אתם לא שם, אם הגורמים הפנטיים לא שם, המשטרה לא מאפשרת, מדינת ישראל שהיא הכוח הריבון מטעם של כיבוש ב-67' לא מאפשרת חופש פולחן.
אחמד טיבי: מה זאת אומרת לא מאפשרת חופש פולחן?
אחמד טיבי: פלסטיני מוסלמי מהגדה המערבית לא יכול להגיע, מוסלמים מעזה לא יכולים להגיע, ומתחת לגיל מסוים גם מוסלמים של ירושלים המזרחית או מוסלמים מטייבה או מאום-אל-פחם או מהנגב או מהגליל לא יכול להתפלל.
אחמד טיבי: וכאן ראינו לחץ על המשטרה שבכל שבוע אולי תגבילו ל-45, אולי ל-50, כדי להגביל עוד יותר את כניסת ותפילת המוסלמים במסגד אל-אקצא.
אחמד טיבי: ולכן בדיון פה נוצר מצב כאילו יש תחרות או התנגחות בין הגורמים הפנטיים לבין המשטרה, והמשטרה נגררת – נו, עשינו, עצרנו, מנענו, הרחקנו.
אחמד טיבי: זה לא התפקיד של המשטרה, להיכנס לתחרות עם חבורה של פנטים.
אחמד טיבי: שניים, לאלה שרוצים להצית אש וגופרית.
אחמד טיבי: נהרגו מוסלמים רבים בתוך מתחם מסגד אל-אקצא על-ידי המשטרה ועל-ידי כוחות הביטחון.
אחמד טיבי: אחד האירועים הקשים האלה, שבהם עשרות אנשים נהרגו ונפגעו, היה בשנת 2000 לאחר הפריצה המטופשת של אריאל שרון לתוך מסגד אל-אקצא.
אחמד טיבי: אני הייתי אחד הקורבנות, ידי נשברה שם.
אחמד טיבי: על כל פנים, אתם צריכים להפעיל שיקול דעת.
אחמד טיבי: האם אתם רוצים עימות ולהצית אש במקום הרגיש ביותר באזור, הרגיש ביותר?
אחמד טיבי: והאם הדיונים האלה, גברתי היושבת-ראש, זה מה שאת רוצה?
אחמד טיבי: האם את רוצה להתנגח, להתחרות בסטרוק, במועלם, בפייגלין?
אחמד טיבי: לא זה המגרש שאת צריכה להתחרות בו.
אחמד טיבי: עכשיו, אני רוצה לומר שהמשטרה מכוח הכיבוש והשלטון הזר שנמצא במסגד אל-אקצא יכולה פיזית למנוע ממוסלמים, היא עושה את זה.
אחמד טיבי: היסטורית, אם דיברתם על היסטוריה, אני רוצה להגיד לכם שמסגד אל-אקצא היה סגור 90 שנה תחת שלטון הצלבנים, 90 שנה.
אחמד טיבי: ואתם יודעים מה קרה: הוא נפתח מחדש ואין צלבנים.
אחמד טיבי: אין - - - צלבנים.
אחמד טיבי: ולכן אני אומר לכם: גם הכיבוש הזה - -
טלב אבו עראר: בגלל סלאח א-דין.
אחמד טיבי: - - גם הכיבוש הזה יסתיים.
אחמד טיבי: הכול מחזוריות, האזור הזה עובר מחזוריות.