GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<בת אור כהנוביץ: אני שמחה לדעת כי להבנתי התיק הזה תלוי ועומד בבית המשפט, ואם הם יחשבו שיש צורך בהארכת מעד נוספת הם יגישו בקשה לבית המשפט, אנחנו נבחן האם באמת הולכים לאשר את זה או שלא ברור תוך כמה זמן הולכים לאשר, ולפי זה נגבש את העמדה שלנו בתיק הספציפי ובית המשפט יקבל.
<בת אור כהנוביץ: ואם בבית משפט השלום ההחלטה לא תמצא חן בעיניהם, הם יוכלו לערער לבית המשפט המחוזי, ויש בית משפט בירושלים.
<כפיר יפת: אבל בחוץ אמרתם לנו שאנחנו עבריינים על החוק בחסות בית המשפט.
<כפיר יפת: כלומר, זה לא מספיק שבית המשפט מתיר משהו – אתם קוראים לזה "עבריינות בחסות בית המשפט".
<כפיר יפת: כשזה נוח לכם.
<בת אור כהנוביץ: תצטט את הדברים בצורה נכונה.
<כפיר יפת: אם אני רוצה לצטט בצורה נכונה, אני יודע גם להביא פסקי דין.
<כפיר יפת: אנחנו מדברים על בקשה לשימוש חורג שבסך הכל היא צריכה להוות גשר תכנוני, זמני בלבד, עד לאישור התכנית.
<כפיר יפת: אבל הבעיה היא שגם את זה מכשילים.
<כפיר יפת: כלומר, זה לא מצב ש "ייקוב הדין את ההר" אלא יוצרים דין.
<כפיר יפת: בעצם, מוסדות התכנון, זה מוסדות התכנון והאכיפה, הם לא רק אומרים "ייקוב הדין את ההר", אלא הם גם יוצרים את הדין, ואז הם הופכים את הדין להר שאתה לא יכול לעבור אותו בכלל.
<כפיר יפת: מכיוון שכך, הם דוחים את הבקשה לשימוש חורג, ואז בעל כורחו, בעל גן האירועים הופך להיות עבריין.
<כפיר יפת: אבל ברגע שיאשרו את הבקשה לשימוש חורג יאפשרו את התכנון הזמני הזה עד לאישור התכנית, הוא יהיה, כמובן, שומר חוק למהדרין, לפי כל הדעות, לא רק בחסות בית המשפט.
<כפיר יפת: אבל אני רוצה, ברשותך, גברתי היושבת ראש, פסקה אחת מבית המשפט, כיוון שגם מהפרקליטות ציטטו מפסק דין.
<כפיר יפת: אומר בית המשפט העליון בפסק דין גבעת האירוסים: "שלילה עקרונית של היכולת לתתו..." – של היתר לשימוש חורג – "...
<כפיר יפת: בנסיבות הקונקרטיות של התיקן דנן, שעה שהמגמה התכנונית דווקא נוטה לכיוון השימוש המבוקש...." וזה, למשל – המקרה של יער הפקאן.
<כפיר יפת: יש מגמה תכנונית, יש תכנית מופקדת שאין חולק, כולם מסכימים שברגע שהיא מאושרת אפשר להוציא היתר לגן אירועים.
<כפיר יפת: אני ממשיך: "...
<כפיר יפת: ושעה שעסקינן במבנה הניצב ממילא במקום מזה שנים רבות ...." הוא אומר – "...
<כפיר יפת: שלילה עקרונית של היתר לשימוש חורג היא בלתי סבירה באופן היורד לשורש העניין".
<כפיר יפת: עכשיו, מה הם עושים?
<כפיר יפת: הם באים ואומרים, מוצאים סיבה למה אי אפשר לתת היתר למבנה הזה, למרות שבאותה חלקה יש היתר שהוועדה המקומית נתנה בשנת 96 למבנה סמוך באותה חלקה.
<כפיר יפת: עכשיו הם אומרים: לא.
<כפיר יפת: המצב התכנוני הקיים לא מאפשר בכלל להוציא היתר.
מירי רגב: לגבי אור עקיבא, מה ההתייחסות?
<שוקי אמרני: אנחנו, באזורי תעשיה מאפשרים גני אירועים.
<קארין טלמור: בהחלט.
<קארין טלמור: גם בתמ"מ 6 של מחוז חיפה וגם בתמ"מ 3/21 שזה מחוז מרכז, בהחלט – התכניות ברמה מחוזית מאפשרות - - -
<קארין טלמור: הבעיה היא לא - - ועדה מחוזית אלא פה היא ספציפית ברמה המקומית.
<שמחה יוסיפוב: אני אסביר לך.
<שמחה יוסיפוב: המנהל לא רצה לתת – לא שימוש חורג באור עקיבא, לא שום דבר.
<שמחה יוסיפוב: הקרקע מאפשרת הקמת אולמות.
<שמחה יוסיפוב: אישרנו.
<שמחה יוסיפוב: יש תב"ע מסודרת, הכל.
<שמחה יוסיפוב: אמרתי.
<שמחה יוסיפוב: רק מה?
<שמחה יוסיפוב: המנהל פשוט התנגד.
<שמחה יוסיפוב: זו מדינה בתוך מדינה.
<שמחה יוסיפוב: הם עושים מה שהם רוצים.
מירי רגב: למה המנהל מתנגד?
<שי קרפ: לפני שאני עונה ורוצה לפרוס את היריעה פה, אנחנו מדברים על נושאים מאד רחבים – קרקע פרטית, בבעלויות פרטיות וקרקע בניהול מנהל מקרקעי ישראל.
<שי קרפ: יש לנו ייעודים של קרקע, קרקע חקלאית בתוך משבצות, לפי הקצאה.
<שי קרפ: בנושא הספציפי של אור עקיבא מדובר באמת באזור תעשייה, אבל מדובר בקרקע שהוקצתה בפטור ממכרז למטרה מאד מאד מסוימת.
<שי קרפ: בית המשפט קבע בצורה מאד מפורשת: מי שחרג ממטרת ההקצאה, ההסכם שלו בוטל.
<שי קרפ: לכן הקרקע, במקרה של "גני שיר", הבניה הלא חוקית נהרסה כי נבנתה ללא היתר.
<שי קרפ: המבנה עצמו לא נהרס אבל חוזה ההקצאה של הקרקע בוטל על ידי בית המשפט.
מירי רגב: אבל הקרקע הזו הולכת להיות – לא מתפרה.
מירי רגב: זה היה אמור להיות מתפרה.
מירי רגב: לקחתם את הכל לסינים.
מירי רגב: אי אפשר לעשות שם מתפרה אז הם עושים אולם.
מירי רגב: הרי זה יהיה בסוף אולם, אז למה להרוס?
<שי קרפ: את "גני שיר" לא הרסנו.
<שי קרפ: סגרנו את המבנה - - - -
<קריאות: הרסתם.
<שמחה יוסיפוב: הרסתם את האולם, סגרתם ועכשיו אתם רוצים לעשות לזה מכרז.
<שמחה יוסיפוב: עושים מה שאתם רוצים.
<שמחה יוסיפוב: איפה שאתם רוצים להרוס אתם הורסים ואיפה שלא רוצים – לא הורסים.
<שמחה יוסיפוב: אני חושב שאתם מתנהגים בצורה פשוט נפשעת, בכל דבר שאתם עושים.
<שמחה יוסיפוב: אתם לקחתם לכם משימה להרוס את האולמות באור עקיבא.
<שמחה יוסיפוב: פתאום אור עקיבא זה יעד בשבילכם.
<שמחה יוסיפוב: אתה יודע מה קרה?
<שמחה יוסיפוב: פה מותר.
<שמחה יוסיפוב: הוא בנה על פי היתר.
<שמחה יוסיפוב: הבעיה שלו זה השימוש.
<שי קרפ: הוא לא נבנה בהתאם להיתר.
<שמחה יוסיפוב: הוא פשוט משתמש במקום תעשיה לאולם.
<שמחה יוסיפוב: זה הפשע שלו.
<בני עג'מי: מנהל מקרקעי ישראל זה מדינה בתוך מדינה.
<בני עג'מי: הם שונאים את אור עקיבא, זהו.
<שי קרפ: תבינו – אנחנו חיים במדינה שהמדינה נותנת לפי הכללים שלה את ההזדמנות לכולם.
<שי קרפ: מי שרוצה להקים גן אירועים צריך לזכות בקרקע במכרז.
<שי קרפ: לא יכול להיות שנעדיף בגלל שמישהו קיבל - -
<שמחה יוסיפוב: אבל מותר שימוש חורג.
<שמחה יוסיפוב: גם את זה אתם לא נותנים.
<שי קרפ: - - בהנחה, בהקצאה בפטור את הכל.
<שי קרפ: אם רוצים לשנות את הכללים – אפשר לשנות את הכללים.
<אריק חכם: אני בעל אולמי "פלנטה" באור עקיבא.
<שי קרפ: גם עניינך מתנהל בבית המשפט.
<אריק חכם: נכון.
<אריק חכם: אתם לקחתם אותי לשם.
<אריק חכם: אני ניסיתי להסדיר וב-2004 אפילו אישרתם.
<שי קרפ: לא אישרנו לרגע.
<אריק חכם: יש לי שוברי תשלום, מה זאת אומרת?
<אריק חכם: הכל אפשר להראות פה.
<אריק חכם: יש לי פה שוברי תשלום שהוצאתם לי לשלם על החלפת הייעוד.
<שי קרפ: קיבלת חוזה?
<שי קרפ: עם כל הכבוד.
<שי קרפ: זה בניין שמחוקקים פה חוקים.
<שי קרפ: מה שתקף זה חוזה.
<אריק חכם: בבקשה.
<אריק חכם: בשנת 2004 כשהיו באור עקיבא ביצות, כשאנשים לא יכלו לבנות שם, אתם נתתם לנו קרקע מסוימת.
<אריק חכם: בכל אופן – לי.
<אריק חכם: אני פניתי למנהל ואמרתי שאני לא יכול לבנות שם מפעל לבגדי עבודה.
<אריק חכם: פניתי.
<אריק חכם: יש את הכל בכתובים.
<אריק חכם: הכל בצורה מתורבתת ומסודרת, לא כמו עבריין.
<אריק חכם: אמרתי – נתתם לי להקים פה מתפרה, לא מסוגל לעשות מתפרה.
<אריק חכם: המכס, מסים, ירד מ-1005 ל-12%.
<אריק חכם: היום הוא אפס.
<אריק חכם: הוצאתם לי שוברי תשלום, החלפת ייעוד.
<אריק חכם: בשנת 2004 בגלל הבעיות בטקסטיל, נכנסתי לפשיטת רגל.
<אריק חכם: לא הייתי יכול לשלם את השוברים.
<אריק חכם: ביום שהתאוששתי – באתי לשלם את השוברים.
<אריק חכם: כל הבניין שלי עם היתר.
<אריק חכם: מטר במטר עם היתר.
<אריק חכם: אני קיבלתי אישור לשימוש.
<אריק חכם: אותו בן אדם, אותו מפעל, אותה מדינה.
<אריק חכם: מה קרה משנת 2004 ששלחתם לי שוברים לאחרי שנה שנתיים שבאתי ואמרתי שאני רוצה לשלם?
<אריק חכם: מה קרה?
<אריק חכם: אלוהים ישמור.
<אריק חכם: אותו אדם.
<אריק חכם: הנה, נתתי ליושבת הראש את כל שוברי התשלום שהוצאתם לי.
<אריק חכם: ואז התנהלתי עשרות פעמים, לא כמו עבריין, באתי והתחננתי אליכם במנהל - קחו כסף, אני רוצה לגמור.
<אריק חכם: אתם עיכבתם אותי ופתאום אתם תובעים תביעה משפטית על 5 מיליון שקל, סילוק היעד, והריסת המבנה.
<אריק חכם: למה החרם הזה?
<אריק חכם: אתה יודע שבמקום הזה אוכלים 60 ילדים שהוריהם מרוויחים 6,000 שקל וזה הבגדים שלהם, וזה האוכל שלהם, וזה הסרט שלהם והבילוי שלהם?
<אריק חכם: אתם, הפקידים, שונאים את בעלי העסקים ולא משנה איך קוראים להם.
<אריק חכם: אתם רואים אותנו כאילו אנחנו איזה מפלצת.
<איציק טייב: מכל הדיון הזה אני מבין וגם אתם מבינים שצריך להסדיר את הענף הזה ומהר.
<איציק טייב: צריך לקצוב את זה בזמן, ולא יכול היות שאדם פה עומד, מוכן לשלם ומוכן להסדיר את העניין שלו, ואף אחד - - -
<אריק חכם: הם רואים אותנו עבריינים.
<אריק חכם: הם רואים את בעלי האולמות עבריינים.
<אריק חכם: תגידו את האמת.
<איציק טייב: והם לא מוכנים להיות קשובים לאף אחד.
<איציק טייב: זה דרשתי בתחילת דברי ואמרתי – צריך לקצוב את הנושא הזה בזמן.
<איציק טייב: אי אפשר לתת לאנשים להתנהל 5,6 ואף 10 שנים על שימוש חורג.
<איציק טייב: צריך לתת להם איזה פרק זמן מסוים כדי להסדיר את זה.
<איציק טייב: גם אותם מוסדות וגם אותן רשויות צריכים לתת להם מענה זה לא יכול להימשך בוועדות על ועדות על ועדות כשלנו אין תשובה.
<איציק טייב: מצד שני, ריבוי הקמת גני אירועים ואולמות שלא מוסדרים על פי חוק, כשאין איזשהו סדר בתוך הבלאגן הזה והג'ונגל הזה שאנחנו קיימים בו, גורם לקריסה של בתי עסק שקיימים ופועלים על פי חוק.
<איציק טייב: מאידך, השוק הזה עדיין ממשיך לפרוח ולהיות באותו מצב ורק להיות יותר ויותר גרוע.
<איציק טייב: המצב הולך ומחמיר.
<איציק טייב: מסעדות, מועדונים – מורשים היום לקיים אירועים מבלי שאף אחד מפריע להם.
<איציק טייב: אנחנו, כגוף שמקיים, ועיקר העיסוק שלנו הוא שמחות – חתונות, בר מצוות וכן הלאה, מוגבלים לעניין הזה, כשאחרים רשאים לעשות כבתוך שלהם.
<איציק טייב: הא ראיה – יש לנו כאן כתבה מהעיתון, מהשבוע האחרון.
<איציק טייב: קודם כל - אכיפה של כל העניין הזה.
<איציק טייב: אני רוצה להבין שמחר האיש הזה או האיש הבא – רוצה להקים גן אירועים?
<איציק טייב: שיפנה לרשות המקומית שלו, ויקבל את האישורים המתאימים או את ההנחיות המתאימות.
<שמחה יוסיפוב: אתה רוצה למחוק פה את כולם?
<שמחה יוסיפוב: על איזה אכיפה אתה מדבר?
<איציק טייב: אני מדבר על אכיפה - - -
<שמחה יוסיפוב: אז להסדיר, לא לבוא ולדבר על אכיפה.
<שמחה יוסיפוב: אתה מייצג את העסק שלך.
<איציק טייב: במקום לקבל ממך תמיכה אני מקבל יריקה ממך.
<איציק טייב: אני מייצג את כל אלה שעובדים חדשות לבקרים, פועלים כדי לקבל את האישורים הרלבנטיים.
<שמחה יוסיפוב: אתה מייצג את עצמך.
<שמחה יוסיפוב: אתה לא מייצג.
<איציק טייב: את אלה אני מייצג.
<איציק טייב: אני לא מייצג את בעלי החממות והלולים שיקימו בהם גני אירועים.
<איציק טייב: לא ייתכן, לא ייתכן.
<איציק טייב: אני כן תומך באדם שקיבל אישור ממנהל מקרקעי ישראל ולא יכול היה לשלם עליו, ואף אחד לא התחשב בו.
<איציק טייב: אני כן תומך באלה שהקימו על פי היתר של אותה ועדה.
<איציק טייב: בהם אני תומך.
<איציק טייב: אני לא תומך בבעלי לולים ובעלי חממות שהפכו אותם לגני אירועים, ללא - - -
נסים זאב: אני רוצה להזכיר לחברים פה שפה זה לא אולם אירועים ואין פה שום מסיבה מיוחדת.
נסים זאב: לכן – תרבות הדיבור - - -
<קריאה: יש פה גם אמוציות.
נסים זאב: יש פה גם ניגוד אינטרסים.
נסים זאב: כל אחד מהזווית ראיה שלו.
נסים זאב: קודם כל אני רוצה לומר לכם : יש מדיניות – אין מדיניות.
נסים זאב: יש עיוורון ויש רדיפה, וצריך לזכור שהאנשים האלה במשך שנים משלמים קנסות קטסטרופליים מבחינת העלויות – עורכי דין ובתי משפט, מתוך תקווה שעוד חודשיים, עוד חצי שנה מגישים את כל התכניות.
נסים זאב: ואני רוצה גם לחלק בין מה שאדוני חושש ממה שהיה לבין מה שיהיה בעתיד.
נסים זאב: פה צריכה להיות מדיניות ברורה.
נסים זאב: אתה חושב שלך מחר יש אפשרות לבנות אולם אירועים בגלל שלך יש 70 דונם לחקלאות.
נסים זאב: אני אומר לך: לא תקבל.
נסים זאב: לא במפעלים ולא בחקלאות.
נסים זאב: אנחנו מדברים על ההיסטוריה, על מי שכבר לפני שנים הגיש תכניות, והרשויות הולכות בעיוורון וברדיפה אחרי אותם אנשים.
נסים זאב: תאמין לי שכאשר רשויות רוצות לקחת שטח ירוק הופכים אותו בן רגע לשטח בינוי, מאיזה סוג שאתה רוצה, ומקימים את הבניין הכי גדול כי זה פתאום צורך ציבורי ואינטרסים של הרשויות המקומיות.
נסים זאב: המנהל, עם כל הכבוד לו, הוא ביזנס.
נסים זאב: חד וחלק.
נסים זאב: הוא רוצה להרוס כדי להוציא למכרז, כדי שיהיו לו עוד כספים.
נסים זאב: אני לא אומר שהמנהל צריך להפסיד, אבל אין פה דין?
נסים זאב: למה זה צריך להיות במכרז?
נסים זאב: אפשר לתת הערכה, הערכת שמאי.
נסים זאב: אנשים קונים מהמנהל בהערכת שמאי.
נסים זאב: תגידו לכם מה ההערכה שלכם.
נסים זאב: הוא יביא מעריך שכנגד, פחות או יותר, יושבים, דנים, ישלמו.
נסים זאב: אף אחד לא רוצה לגנוב מהמנהל, אבל למה להרוס מקומות שכבר קיימים כל כך הרבה שנים ולא לתת לאנשים האלה לפחות היתר לשימוש חורג?
נסים זאב: ההבדל בין שינוי ייעוד לשימוש חורג הוא בדיוק פרק הזמן שמחייב את אותם אנשים שכבר מגישים את התכניות, ולאפשר להם את ההמשך של אותם אירועים.
נסים זאב: ואני אומר לך: אני מבין את האינטרסים שלך, ואתה צודק.
נסים זאב: אם מאשרים להם, יאשרו לך לעשות כל סוג של אירועים שלאחרים מותר.
נסים זאב: תגיש בקשה ואני חושב שצריכה להיות פה מדיניות אחידה.
נסים זאב: לא יכול להיות שיש פה איפה ואיפה.
נסים זאב: אם אתה עומד באותם קריטריונים אין שום סיבה שאתה תקופח.
<איציק טייב: בוא נתקן, אתה טועה לגבי.
<איציק טייב: אני יושב עם אישור בכל הפרמטרים הדרושים.
נסים זאב: אתה לא מבין.
נסים זאב: אני מדבר על הייצוג של הנושא.
נסים זאב: מבחינתי זה לא משנה אם זה מפעל או שזה חקלאי.
נסים זאב: אני אומר לך, גברתי היושב ראש.
נסים זאב: יש שינויים באזורי חקלאות בהרי ירושלים, מכובדים מאד, ואני לא רואה שום סיבה.
נסים זאב: לפעמים זה נראה הרבה יותר טוב והרבה יותר נוח.
נסים זאב: לכן, כשהרשויות רוצות לזרז דבר, ויש להן אינטרס לזרז דבר, תאמין לי – אין שום דבר העומד בפני הרצון.
נסים זאב: אבל כשאנחנו הולכים בעיוורון מוחלט ולא רואים את המצוקה, רואים רק את האינטרסים שלנו, מה זה קשור בכלל לפרקליטות ולבתי המשפט, עם כל הכבוד?
נסים זאב: הרי אתם בשלב של לאכוף את הסוגיה של אותם עבריינים.
נסים זאב: מבחינתך זה עבריין שצריך לתת את הדין.
נסים זאב: אבל לא על זה אנחנו מדברים.
נסים זאב: אנחנו מדברים למה אין את הלב שמאפשר להם להגיש תכניות ולגלגל אותן מפה לשם ומשם לפה, ובינתיים להכות בהם ולקנוס אותם כל פעם מחדש, והם לא רואים את האור בקצה המנהרה.
נסים זאב: אנחנו צריכים לקבל פה החלטה - שמה שהיה, הסדרה על מה שנעשה עד היום.
נסים זאב: אני סומך שימצאו את הנוסח שגם אני אסכים עליו.
<שמחה יוסיפוב: לא להוציא למכרז, אלא לעשות כמו שאמרת – הערכת שמאי.
נסים זאב: הערכת שמאי, חד וחלק.
נסים זאב: אגב, מה ההבדל בין כל עשרות האלפים של הבתים של הבדואים, הבתים במזרח ירושלים – את כל אלה הממשלה מביאה להסדרה, נכון?
נסים זאב: אין להם שום בעיה עם זה.
נסים זאב: כשרוצים – מגיעים.
מירי רגב: אין הבדל.
מירי רגב: שוקי, אתה חושב שצריך להגיע להסדרה?
<שוקי אמרני: אני אומר דבר כזה – לפני מונח מסמך של הוועדה המחוזית מרכז ששם היה ההיקף הגדול ביותר של גני אירועים.
<שוקי אמרני: ב-2004 היו כמעט 100 גני אירועים שפעלו ללא היתר.
<שוקי אמרני: הכותרת של זה, זה לא מסמך של עכשיו – כתוב כאן: גני אירועים, מחוז מרכז, מסמך מדיניות.
<שוקי אמרני: לא זה המקום להרחיב את הדיבור אבל נעשתה כאן עבודה, כולל ועדת היגוי שהקמתי עם כל הגורמים שניתן.
<שוקי אמרני: הגמשנו והרחבנו את הקריטריונים של תכנית המתאר המחוזית, כדי לאפשר כמה שיותר גני אירועים, להכשיר.
<שוקי אמרני: זו היתה המדיניות.
<שוקי אמרני: חשוב לי לומר כאן שנמצאים כאן עובדי מדינה.
<שוקי אמרני: אין כאן אנשים רעים ואנשים טובים ולא צריכים להציג אותם ככה.
<שוקי אמרני: עובדי המדינה כאן, אנחנו נבדקים על פי מה שהמחוקק קובע, וגם אם אנחנו חושבים שערך מסוים הוא חשוב לנו – אני, למרות זאת, גברתי, בעקבות הדיון והשיחה שקיימנו אני בהחלט אפנה את תשומת לב הגורמים אצלנו, למרות שהמדיניות מאפשרת את הנושאים.
<שוקי אמרני: אנחנו, כפי שאמרתי, כמדיניות כוללת, במשרד הפנים - הוועדות המחוזיות וגם הוועדות מבחינתנו, ההנחיה היא לראות את ההריסה או הסגירה כמוצא אחרון.
<שוקי אמרני: אני יודע שכך זה גם במקומות אחרים, כדי לנסות להכשיר ככל שניתן את גני האירועים.
<בת אור כהנוביץ: חשוב לי לחדד שהאכיפה נובעת מעצם העובדה שבנה כדין או לא ואנחנו רוצים לבוא אתו חשבון.
<בת אור כהנוביץ: יש פה תכליות של חוק התכנון והבניה וכאשר אנחנו מדברים על סכנות, על בן אדם שנכנס לגן אירועים בבית יהושע ובטעות עלה על מסילת ברזל, ואשתו מצאה את מותה שם, ואנחנו מדברים על נזקים של ביוב לסביבה - - -
מירי רגב: רק שם אתם מוצאים נזקים לביוב ולסביבה.
<בת אור כהנוביץ: לא, לא רק שם.
<בת אור כהנוביץ: אבל אני אומרת – לשים לעצמנו תמרור אזהרה, אם אנחנו מדברים על הסדרה, אז להביא בחשבון שיש פה סיכונים.
<אריק חכם: זה חלם מה שאתם עושים.
<אריק חכם: יש לי את כל האישורים.
מירי רגב: תראו.
מירי רגב: אנחנו מדברים פה על נושא בעייתי, מורכב ורגיש.
מירי רגב: לכן אנחנו צריכים פה גם את השכל וגם את הנשמה, כדי לפתור את הבעיה הזאת.
מירי רגב: יש כאן בעיה שנוצרה לאורך שנים – עצימת עין או לא עצימת עין, אישור ועדה כזו או לא אישור.
מירי רגב: נוצרה בעיה שהוקמו גני אירועים ואולמות, חלקם באישור – חלקם לא באישור.
מירי רגב: ברור לכולם שנעשה כאן משהו שבחלקו היה גם בעידוד הרשויות בצורה זו או אחרת, אבל אנחנו צריכים לתת לו פתרון.
מירי רגב: הפתרון הוא לא הריסה והפתרון הוא לא סגירה.
מירי רגב: הפתרון הוא לראות איך כרגע – מה שקרה עד עכשיו מגיעים להסדרה, ומפה והלאה תהיה מדיניות ברורה של גני אירועים ואולמות.
מירי רגב: אני אדבר עם השר גדעון סער, ואני נפגשת היום עם בינת שוורץ, היא אצלי עוד שעה, בעניין של חוק התכנון.
מירי רגב: אני לא אאשר את חוק התכנון עד שלא יהיה פה סדר.
מירי רגב: אתם לא תבואו אחר כך ותהרסו דברים.
מירי רגב: אנחנו גמרנו לעבוד ככה – פעם ועדה מקומית מאשרת, פעם ועדה מחוזית מאשרת.
מירי רגב: פעם זה ועדה ארצית ופעם זה אישור חריג.
מירי רגב: לא יהיה החוק הזה.
מירי רגב: יקפצו לשמים וירדו, יש כמה דברים שהחוק הזה לא יעבור אם זה לא יהיה בפנים, כדי לפתור את הבעיה הזו של אנשים שרוצים להתפרנס בכבוד, לא רוצים להיות עבריינים, ואנחנו הופכים אותם לעבריינים.
מירי רגב: לכן אני מבקשת מכתב ליועמ"ש, שהמכתב אומר באופן מאד ברור שיש פה בעיה.
מירי רגב: העתק יהיה לשר הפנים ולשר השיכון והבינוי.
מירי רגב: המכתב יאמר שיש כאן בעיה.
מירי רגב: יש הרבה בעיות במדינה הזו – יש בעיה עם מהגרי עבודה שבאים ללא אישור, ומוצאים להם פתרון, יש את חוק ההסדרה, שאנחנו מוצאים פתרון להשתלטות של בדואים על אזורים שלא שייכים אליהם, יש בניה בלתי חוקית במזרח ירושלים וביישובים ערבים ויהודים.
מירי רגב: צריך לטפל בכל מה שהוא בלתי חוקי.
מירי רגב: אנחנו בעד החוק ורוצים לפעול על פי החוק.
מירי רגב: אבל לפעמים נוצר מצב, באישור חלק מהרשויות – פעם זו הוועדה המקומית, פעם זה ראש עיר, פעם זה ועדה מחוזית – באישור כזה או אחר, שגרם למצב של הקמת גני אירועים ואולמות שמפרנסים אנשים והם מנוע צמיחה למשק, וכרגע הוחלט, לפני 4 שנים, להעביר את זה לוועדה המחוזי, לאכיפה והריסה.
מירי רגב: זה דבר שהוא לא נראה הגיוני.
מירי רגב: גם הדין לא יכול לעשות צדק בצורה כזו.
מירי רגב: אני מציעה שכל מה שהוא שימוש חורג לאשר - קודם כל לאשר דיון בשימוש חורג.
מירי רגב: לא למנוע את השימוש החורג.
מירי רגב: לא למנוע את השימוש החורג, לאפשר להם להגיע לשימוש חורג.
מירי רגב: בי"ת- כל מה שדרוש מכרז, שמנהל מקרקעי ישראל יאמוד את הערך.
מירי רגב: שהשמאי יאמוד את הערך.
מירי רגב: אנחנו יודעים ששמאים יודעים מאד להעריך את ערך הקרקע.
מירי רגב: אנחנו יודעים שמנהל מקרקעי ישראל הפך למנהל מספסרי ישראל.
מירי רגב: אנחנו יודעים את זה מהדיונים שלנו על דיורי המגורים.
מירי רגב: אנחנו יודעים מה הערך של בתים שעכשיו זוג צעיר לא יכול לרכוש בית כי פתאום השמאי הפך להיות שמאי.
מירי רגב: בזה נטפל בחוקים אחרים.
מירי רגב: אבל גם מנהל מקרקעי ישראל יכול להפעיל פה - - נכון, חוק זה חוק, אבל כולנו יודעים שחוק זה אמצעי.
מירי רגב: חוק זה אמצעי להשלטת סדר, למשמעת, הכל ברור.
מירי רגב: אבל אם אנחנו יודעים שיש כאן בעיה ואנחנו רוצים לפתור אותה ולמנוע מצב של הידרדרות – אז אומרים עד כאן עושים הסדרה, ומנחים את אגף התכנון והבניה, יחד עם מנהל מקרקעי ישראל, שישבו יחד יבדקו את כל הסוגיה בצורה רצינית של עד היום מה קורה.
מירי רגב: תעשו עבודת מטה ותבואו להציג את זה בתחילת המושב, תגידו כמה זמן צריך כדי להסדיר את העניין.
מירי רגב: נוציא מכתב לכל הרשויות המקומיות, לכל גני האירועים והאירועים, זה הזמן – מרגע זה לא ניתן יהיה יותר לערער, אבל הרשויות יהיו צריכות לאפשר את זה.
מירי רגב: אי אפשר להגיד שעד נובמבר יש להסדיר אבל לרשויות אין כוח אדם לטפל בזה.
מירי רגב: אז תקופת ההסתדרות נגמרה.
מירי רגב: אנחנו לא מ-8 עד 5, אנחנו מבינים שיש כאן בעיה אמיתית של פרנסה של אנשים, של אנשים שאנחנו לא רוצים שיגיעו לאבטלה ושהאוצר יצטרך לשלם להם את ההכנסות, אז בואו נשב ונראה איך פותרים את הבעיה.
מירי רגב: ואפשר לפתור את הבעיה, אני סומכת על הפרקליטות, וסומכת על מנהל מקרקעי ישראל, ואני סומכת על התכנון והבניה שיש גם נשמה והבנה של הבעיה, לא רק "חוק זה חוק", אלא – חוק, צריך לראות גם איך הוא פועל.
מירי רגב: לכן אני מבקשת - קודם כל מכתב ליועמ"ש שמסביר את הסוגיה הזו, ומבקש כרגע להפסיק את כל העניין, ואם צריך גם כמו שעשינו על התאגידים ועל המסתננים - גם על זה.
מירי רגב: אם זה יגיע ליועמ"ש – אז ליועמ"ש אני מקווה שאתם תפתרו את זה גם בלי היועמ"ש.
מירי רגב: אבל אם צריך להגיע אליו, נגיע גם ליועמ"ש.
מירי רגב: דבר שני, אני מבקשת גם להעביר לשר הבינוי והשיכון שכרגע נעשה איזה פאוזה, נשב ונכין עבודת מטה.
מירי רגב: כמה זמן אתם חושבים שאנחנו יכולים לשבת ולסגור את העניין הזה, בדיון סגור, אפילו - - -
<יעקב אדרי: שר הפנים, התכוונת.
מירי רגב: משרד הפנים ומשרד השיכון.
מירי רגב: עדיין מנהל מקרקעי ישראל שייך לשיכון ובינוי, עדיין.
מירי רגב: והתכנון שייך למשרד הפנים.
מירי רגב: לכן אני צריכה שיתוף פעולה של משרד הפנים, של שיכון ובינוי.
מירי רגב: אני מאמינה שמה שמשרד הפנים ומשרד השיכון יחליטו – הפרקליטות תיגזר מזה.
מירי רגב: היא לא קובעת את המדיניות.
מירי רגב: אז אני מבקשת שכרגע נקפיא את ההליכים לחודשיים-שלושה, אני מכירה את עמדתך, שהיא נגד, אבל בסוף אתה לא היחיד שקובע, יש בסוף גוף נבחר ויש שר.
מירי רגב: עם כל הכבוד, שי קרפ – אני מבינה את החיוך שמרוח על פניך מהרגע שהגעת לדיון הזה, אבל זה לא המצב.
מירי רגב: יש כאן אנשים שהולכים הביתה מאד עצובים עם קשיי פרנסה של יום יום.
<קריאה: אני מכרתי את הבית שלי.
<בת אור כהנוביץ: אבל יש פה גם אינטרסים ציבוריים אחרים, זו לא גחמה.
מירי רגב: יש פה אינטרס ציבורי ובמקומות שיש בהם התנגדות ומצב של ניגוד אינטרסים בין אינטרס ציבורי - כמו, למשל – מעבר של גז, ודרך אגב, גם פה, כל סוגיית תחנות הגז וכל מה שקורה כאן בבניית תחנות גז על הקרקע, על הכל יגיע לפה שר האנרגיה והתשתיות כי יש פה בעיה קשה של התושבים – אין מדיניות ואין מפה לאומית של איפה בונים את תחנות הגז בארץ, ולכן אנחנו רואים את באר טוביה, ואת האזור הצפוני, ואם כן פותרים על הקרקע או בים.
מירי רגב: גם כאן צריך לעשות סדר.
מירי רגב: לא יכול להיות שיש בעיה תכנונית אבל לא קובעים.
מירי רגב: פתאום מחליטים שעושים תחנה, ועכשיו עושים הפקעה.
מירי רגב: אז גם פה צריך להיות סדר.
מירי רגב: אז אני אומרת שוב: צריכה להיות ראיה ממלכתית תכנונית.
מירי רגב: מכאן זה נובע.
מירי רגב: והוועדה הזו לא תהיה ועדת חותמת גומי אלא ועדה שרוצה להכניס קצת סדר לעניין.
מירי רגב: וטוב אמר חברי, חבר הכנסת נסים זאב.
מירי רגב: בואו ננסה להסדיר את מה שהיה עד עכשיו, באותם מקומות שיש התנגשות בין אינטרס ציבורי לאינטרס פרטי – נדבר על זה.
מירי רגב: נמצא את הפתרון שיהיה מסוכם על כולם, אבל בוא נסדיר את זה פעם אחת ולתמיד.
מירי רגב: לבוא ולהרוס זה הדבר האחרון שיכול להיות כפתרון.
<איציק טייב: אבל גברתי, צריך לקצוב את זה בזמן.
מירי רגב: לכן אני מבקשת – שימוש חורג, כמו שאמרתי, יהיה מכתב ליועמ"ש.
מירי רגב: אני מבקשת שתעבירו את זה לגורמים הרלבנטיים בפרקליטות וגם לראש מנהל מקרקעי ישראל ולשר הפנים, אני יודעת שבמשרד הפנים אתם בעד המהלך הזה.
מירי רגב: גם דיברה אתי בינת שוורץ.
מירי רגב: אם אתם בעד, אין שום סיבה שהמנהל יתנגד והפרקליטות תתנגד.
מירי רגב: אני יודעת שהפרקליטות נגזרת מהחלטות של התכנון והמנהל.
מירי רגב: בואו נסדיר את הסוגיה הזו.
מירי רגב: אני רוצה שכאשר נגיע למושב בתחילת אוקטובר נעשה דיון ראשוני, רק לגבי עקרונות הפעילות שלכם – קרי, אתם מסדירים את זה, עכשיו אתם עוברים אחד-אחד, איך אתם מסדירים את זה, כמה זמן לוקח לכם להסדיר את זה- שלוש שנים?
מירי רגב: שנתיים?
מירי רגב: מי שלא מסדיר את זה בפרק הזמן הזה – מאותו רגע יעמוד לדין?
מירי רגב: אני רוצה שיהיו עקרונות.
<אריק חכם: הם לא רוצים לשבת לדבר אתנו.
מירי רגב: תן לי לקדם את העניינים.
מירי רגב: לכן אני מבקשת שתבואו ותגידו לי איך תיראה ההסדרה, תוך כמה זמן, ומתי תתחיל האכיפה.
נסים זאב: ואיך עושים את ההסדרה.
מירי רגב: אני מבקשת כרגע גם מהפרקליטות - מבקשת הקפאה כרגע של ההריסות.
<כרמל נסראלדין: הריסות וסגירות.
מירי רגב: אני מבקשת ממך, נציגת הפרקליטות שתעשי כרגע הקפאה, תכבדי את הוועדה, הקפאה לשלושה חודשים עד שנגיע להסדרה - - -
<בת אור כהנוביץ: אני כמובן אעביר את הדברים האלה הלאה, אבל בקשה כזו של חבר כנסת עמדה בפני בית המשפט העליון, להקפיא את הדברים.
<בת אור כהנוביץ: בית המשפט לא קיבל את זה.
<בת אור כהנוביץ: הליכי האכיפה הם לא מהיום או מאתמול, הם כבר שנים, ואני לא בטוחה שלאפשר שימוש חריג - - -
מירי רגב: אני מבקשת שיהיה פה את האישור לשימוש חריג, ולא לדחות את הבקשות לשימוש חריג.
<בת אור כהנוביץ: זה גורמי התכנון.
מירי רגב: כל גורמי התכנון וכל גורמי המנהל.
מירי רגב: אנחנו נקיים על זה דיון עוד שלושה חודשים.
מירי רגב: אני חושבת שאתם יכולים להוביל פה מהלך אמיתי לתכנון של גני אירועים ואולמות ואני רוצה שזה גם יהיה חלק מחוק התכנון והבניה.
מירי רגב: בגלל שזה יאושר מהר אז כנראה נפתור את הבעיה הזו דרך החוק ולא דרך ההליכים האחרים.
מירי רגב: אז תחליטו איך אתם רוצים – דרך החוק או דרך ההליכים האחרים.
מירי רגב: אבל את הנושא הזה אנחנו נפתור בצורה כזו שלא תהרוס את החיים של אחרים אבל שתעביר מסר שמכאן והלאה יש סדר בכל מה שקשור לתכנון של גני אירועים ואולמות, מה שלא היה עד היום.
מירי רגב: אני מתכבדת לפתוח את הדיון – בנושא: החלת דין רציפות על הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (מס' 27) (הזדהות שוטר בעת פיזור הפגנה), התשע"א-2011.
מירי רגב: של איזה חברי כנסת הצעת החוק?
<מירי פרנקל-שור: מי שהם חברי כנסת בכנסת הנוכחית הם: דב חנין וניצן הורוביץ.
מירי רגב: וגם השר אורי אריאל שהיה אז חבר כנסת.
מירי רגב: כרגע אנחנו רק מצביעים על החלת דין רציפות.
מירי רגב: לכן אני מבקשת להצביע.
מירי רגב: מי בעד החלת דין רציפות?
מירי רגב: נמנעים –אין ההצעה להחיל דין רציפות על הצעת החוק התקבלה.
מירי רגב: ההצעה להחיל דין רציפות על הצעת החוק עברה פה אחד.
מירי רגב: אני מודה לכם.
דוד צור: על סדר-היום: תקנות למניעת הסתננות.
דוד צור: התקנות למניעת הסתננות, דובר בהן מייד עם העברת החוק לפני חודשיים בדיוק.
דוד צור: עד 13 באוגוסט היו אמורות להיות התקנות, והועברו אלינו.
דוד צור: נעשתה פה עבודה משותפת כדי להכניס מספר שינויים.
דוד צור: אנחנו ניתן לשר לפתוח, נסביר את הרציונל של התקנות, אחרי זה נקריא אותן, נשמע הערות, ונסכם את הדיון בהצבעה על התקנות ועל ההסתייגויות, אם תהיינה.
גדעון סער: אני מודה לך ולוועדה על הכינוס של הישיבה הזאת בפגרה, שהיא חשובה לנו, כדי להשלים את המהלך שהתחלנו בו בכנס הקיץ, כשחוקקנו את החוק למניעת העברת כספי מסתננים.
גדעון סער: אני אתן את ההקשר הרחב של המדיניות, כי אני חושב שכך צריך לעשות כשמגיעים לוועדה בכנסת.
גדעון סער: את התקנות עצמן יציג היועץ המשפטי של רשות האוכלוסין, דניאל סלומון, שנמצא כאן.
גדעון סער: אנו נמצאים בהקשר של תופעה רחבת היקף, שאתה מתמודדת המדינה בשנים האחרונות, של הסתננות של מסתננים בלתי-חוקיים מיבשת אפריקה דרך סיני.
גדעון סער: הצעדים שננקטו על-ידי הממשלה הקודמת – גם בניית הגדר, גם חקיקת חוק ששינה דברים רבים מבחינת היכולת להתמודד עם אותם מסתננים אחרי שהם עוברים את הגבול – שני הצעדים המשולבים האלה גרמו לכך שבלמנו לחלוטין, לפחות לעת עתה, כי בחיים תמיד צריך להיות עם היד על הדופק, אבל בלמנו את כניסת אותם מסתננים לישראל.