GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אורלי אריאב: קודם כל כמובן שהבעיה הכספית, אני לא אדון בה, היא קיימת בהמון נושאים, אבל אני חושבת שכמו שאחיות, יש בעיה.
<אורלי אריאב: בעברי הגעתי ממשרד הבריאות ואני יודעת שגם נושא האחיות, שזה גם תחום ש - - -
מירי רגב: לא, לא נפתח, יש הרבה תחומים, תתייחסי ספציפית לעניין הזה, כי אנחנו רוצים לסכם.
<אורלי אריאב: לא, אני אומרת שכשאנחנו מדברים על נושא של הצלת חיים אז בהחלט אני חושבת שמציאת התקציב כדי לאפשר באמת כמה שיותר מצילים וכמה שיותר חופים מוכרזים זה דבר מאוד מבורך ואנחנו נברך על זה.
<אורלי אריאב: מבחינה חוקית אני חושבת שהאפשרות להאריך את עונת הרחצה ושעות הרחצה היא יחסית פשוטה, כיוון שישנו היום צו הסדרת מקומות רחצה ובו מוגדרים בצורה מאוד ברורה גם עונת הרחצה וגם שעות הרחצה, ולכן כל מה שנדרש זה ששר הפנים בעצם יקבע בצו הזה את שעות הרחצה ואת עונת הרחצה, כפי שהוא סבור שהם צריכים להיות ואז מבחינה חוקית זה מה שיחול.
<אשר גרנר: תיקון שעות רחצה לא.
<אשר גרנר: תסתכלי מה כתוב שם, כתוב שם לגבי עונת רחצה.
<אורלי אריאב: כתוב 'שעות שנקבעו לרחצה על ידי הרשות המקומית', אבל אפשר לתקן את זה ולשנות את זה, בגלל זה אנחנו נמצאים כאן.
<אורלי אריאב: כאן יש את היכולת, לכנסת ולשר יש את היכולת לשנות את זה ולתקן את זה ולקבוע נוסח אחר ואני חושבת שהנושא הזה יחסית פשוט, רק לא מהבחינה התקציבית.
מירי רגב: תודה, אנחנו נעביר את זה.
מירי רגב: בבקשה, פיני.
<פיני קבלו: אין ראש רשות שלא מתפאר בחופי הרחצה שלו ורוצה שכל התושבים והאנשים שמגיעים לשם ולתת גם את השירות לאותם בתי מלון, אבל אין ספק שהנושא הזה הוא מאוד מאוד מורכב ואי אפשר להטיל אותו בצורה של החלטה.
<פיני קבלו: יש פה אנשים, יש פה הסכמים קיבוציים.
<פיני קבלו: בנושא של המצילים יש את ההסתדרות שצריכה לנהל משא ומתן על ההסכם לגבי הרחבת שעות עבודה, ואנחנו שמענו גם שיש חוסר במצילים, שלא מגיעים כתוצאה מאותם דור ב' ו-ג'.
מירי רגב: פיני, אנחנו יודעים את זה.
<פיני קבלו: בעניין אנחנו מוכנים לפתוח במשא ומתן, כעמדת השלטון המקומי, עם ההסתדרות על מנת להאריך את שעות העבודה.
<פיני קבלו: כמובן שיש מועצות שמתקשות הרבה יותר, כפי ששמענו כאן.
<פיני קבלו: מטה אשר, ואני יודע שבסובב כנרת אורך החופים אצל יוסי ורדי הוא די גדול והוא מאוד מאוד מתקשה להעמיד שם מצילים ולתחזק את כל הניקיון והשירותים.
<פיני קבלו: לכן יש פה גם מעמסה לא קטנה שתיפול על אותן רשויות מקומיות ואנחנו יכולים להחליט ובסופו של דבר הם ייפלו על משענת של האוצר ומשרד הפנים, על מנת שיסייעו להם, אם זה בתכניות הבראה או בתכניות אחרות.
<פיני קבלו: לכן הנושא הזה מאוד מאוד מורכב, אני חושב שהוועדה צריכה להקים צוות ועדה, שיהיה בו גם משרד הפנים, השלטון המקומי, חברי כנסת, שאנחנו נגיש המלצות וגם נפתור את הבעיה של אותם מחירים שניתנים על כיסאות.
<פיני קבלו: אני חושב שזאת עמדה שיכולה להיות מצוינת שנצא מכאן, עם ועדה שתמליץ תוך פרק זמן קצר.
<פיני קבלו: ובמקביל נפתח במשא ומתן להארכת שעות עבודה, כפי שייקבעו, ועלויות השכר בעניין הזה.
מירי רגב: רק שזה יקרה בקיץ הזה.
<פיני קבלו: אני לא מאמין שאפשר יהיה בהחלטה בקיץ הזה.
<פיני קבלו: זה נושא מורכב, זה העסקת אנשים, זה העסקת מצילים, זה סכסוכי עבודה, זה הסתדרות, זה לא יהיה פשוט.
מירי רגב: תאמין לי, אנחנו עושים דברים יותר מורכבים מהיום להיום.
<פיני קבלו: מירי, זה לא פשוט.
מירי רגב: אוקיי, תודה.
מירי רגב: אשר, בבקשה.
<אשר גרנר: תודה רבה על הדיון הזה, אני חושב שהוא דיון חשוב, אני מסכים איתכם, אבל צריך לזכור שמבחינת חוק הסדרת מקומות רחצה בראש ובראשונה זה הנושא של הצלת חיים.
<אשר גרנר: כפי שציינתם שטבעו למוות, התפקיד הבסיסי והעיקרי של הרשויות, יחד עם המצילים, זה הצלת חיים, ואני מצטרף למה שאמר חבר הכנסת דב חנין, שהמצילים עושים עבודת קודש.
<אשר גרנר: באמת, בעניין זה, איפה שיש אזורים מוכרזים ויש מצילים, למעשה כמעט ואין טובעים, רוב הטובעים הם באזורים שמוכרזים כאסורים לרחצה, או אזורים שהם ללא סטטוס.
<אשר גרנר: אפרופו, יש למעלה מ-120 קילומטר אזורים ללא סטטוס וגברתי יכולה להגיע לחופים הללו - - -
מירי רגב: לא, אבל, אשר, תתייחס לשלושת הנושאים.
<אשר גרנר: אני אתייחס לכל הנקודות.
מירי רגב: לא לכול, לשלושת הנושאים.
<אשר גרנר: אני אתייחס לשלוש הנקודות.
<אשר גרנר: ראשית, בהיבט של הארכת שעות העבודה של המצילים.
<אשר גרנר: זה לא תלוי בנו ולא בכדִי אמרתי שזו לא בעיה כספית.
<אשר גרנר: הבעיה היא בהסכמים שנחתמו בין המעסיק, שזה המרכז לשלטון מקומי, לבין ההסתדרות, שלמעשה אלה המצילים עצמם.
<אשר גרנר: מבחינתנו זה הסכם שהוא אמור להיפתח ב-2014.
<אשר גרנר: אני כבר אומר לך שב-2014, כשיהיה הסכם, ביקשתי להיות חלק מתוך הבדיקה של החוזה הזה.
<אשר גרנר: מה שקורה היום, כתוב שמגיע למציל מנוחה או שישי או שבת, כתוצאה מזה בכל הארץ הם ידעו להסתדר.
<אשר גרנר: בתל אביב, אני לא מסכים עם מה שאמר יאיר, סגן ראש אגף של חופים תל אביב, אנחנו היינו שם בוויכוח.
<אשר גרנר: אפרופו, הם רצו לסגור ולהגיע רק לארבעה, חמישה חופים.
<אשר גרנר: אנחנו, כמשרד הפנים, לא אישרנו.
<אשר גרנר: כרגע אישרנו להם רק 9 חופים מתוך 13 חופים, כאשר אני רוצה לבוא ולומר לכם, יש לכם שם, אני לא יודע להגדיר, בעיות בתחום יחסי עבודה, אבל עלינו זה לא מקובל, כמשרד הפנים, בגלל זה לא אפשרנו להם לעבוד בצורה כפי שהם רוצים.
מירי רגב: הבנתי לגבי הארכת שעות עבודה.
מירי רגב: מה לגבי כניסה חופשית לחופי הים?
<אשר גרנר: לצורך העניין, כניסה חופשית לחופי הים, אז מתוך 140 חופים, 130 מבחינתנו זה בכניסה חופשית לחוף הים.
<אשר גרנר: 10 חופים הם בגבייה, כפי שצוין, של 12 שקלים, כאשר אתם אולי כוללים גם כניסה לחופים של הרט"ג (רשות הטבע והגנים).
<אשר גרנר: מבחינתנו מתוך 140 130 בחינם.
<אשר גרנר: לכן מבחינתנו יולי, אוגוסט, ספטמבר, זה לא משנה, מבחינתנו יש למעלה - - -
מירי רגב: רק שרובם לא מוכרזים וברובם אין מצילים.
תמר זנדברג: או שמשלמים עבור חניה.
<אשר גרנר: אבל חניה זה חוקי עזר.
<אשר גרנר: לצורך העניין אם אני אקח - - -
מירי רגב: אוקיי, למה ה-10 האלה אתה לא מבטל את התשלום?
<אשר גרנר: אני אסביר.
<אשר גרנר: דיברת על חוף הצוק, יש גם שירותים נוספים שמאפשר חוק.
<אשר גרנר: אנחנו עובדים על פי החוק.
<אשר גרנר: זה גם הפסיקה של הבג"צ בעניין הזה נתנה אפשרות לשר הפנים, מתוך 140, 130 חינם.
מירי רגב: אני שואלת מה הצוק נותן לנו מעבר.
<אשר גרנר: אם את שמה מתקני ספורט.
מירי רגב: אני לא רוצה, לא רוצה ללכת למתקני ספורט.
<אשר גרנר: אבל זה מדובר על 10.
מירי רגב: אבל אני לא רוצה להיות במתקני ספורט, אני רוצה לבוא לחוש את החול.
מירי רגב: למה אני צריכה לשלם?
מירי רגב: לא רוצה מתקני ספורט, רוצה להיכנס עם המשפחה שלי לחוף הצוק בלי לשלם, לא רוצה ללכת למתקני הספורט, לא הולכת למתקני הספורט.
<מאיה יעקבס: יש מתקני ספורט שלא משלמים בחופים אחרים.
<קריאה: או שישלמו רק על מתקני ספורט ולא על הכניסה.
<אשר גרנר: גם המחוקק, המחוקק זה אתם, אפשרתם, גם - - -
מירי רגב: שאנחנו מאפשרים לשרים לקבל החלטות ללא הפיקוח של הוועדה.
מירי רגב: לכן אני מתעסקת ולכן אני עומדת על זה שיהיה פיקוח של הוועדה על שרים, כי אין שום סיבה שישלמו 12 שקלים בכניסה לחוף ועל ארטיק 30 שקלים ועל כיסא 15 שקלים וכל משפחה תוציא בשעון הקיץ, כשהיו לנו ויכוחים מפה עד להודעה חדשה, אני לא אלך לשם, כי אני צריכה לשלם על כל כניסה, שלא לדבר על רשות הטבע והגנים, כמעט 100 שקלים על כניסה.
מירי רגב: אשר, זה לא הגיוני.
<אשר גרנר: אני אומר ברשותך, לא כולם זה תל אביב ולא כולם זה הרצליה.
<אשר גרנר: אנחנו מדברים גם על חופים קטנים ולכן בהיבט הזה הם מספקים שירותים.
<אשר גרנר: את זה המחוקק אִפשר - - -
מירי רגב: אבל אני שואלת אותך על איקס ואתה עונה לי על וואי.
<אשר גרנר: אז אני עונה לך.
<אשר גרנר: מבחינתנו על פי הדרישה והבקשה, בחנו אותם, ואמרתי מתוך - - -
מירי רגב: תבחן אותם עוד פעם.
מירי רגב: שביולי-אוגוסט, תבחן אותם עוד פעם.
<אשר גרנר: התשובה היא ככה, ב-2013 נסתיים האישור של שר הפנים, סוף עונת הרחצה באוקטובר הקרוב.
<אשר גרנר: אנחנו נקבל שוב ואז נעשה שוב בחינה מסודרת בסוף - - -
מירי רגב: לא, עד 2013 אלוהים יודע מה יקרה, אולי גם נעלה להר הבית.
<מאיה יעקבס: אתם צריכים לקבוע קריטריונים קבועים לעניין הזה.
מירי רגב: לא, אני רוצה עכשיו שתתנו פתרון ליולי-אוגוסט.
מירי רגב: אני עם השר עכשיו, אני רוצה שלפני כן תמצאו לי פתרון.
מירי רגב: עכשיו אני רוצה שביולי, אוגוסט, ספטמבר, אחת, לא ישלמו כניסה לחופים, לעשרת החופים האלה לא ישלמו כניסה.
מירי רגב: על זה יחליט שר הפנים, הוא יבוא ויגיד 'חברים, אני אישרתי את שעון הקיץ, הבאתי את שעון הקיץ, אני רוצה שאזרחי המדינה יצ'ופרו, לא ישלמו יולי, אוגוסט, ספטמבר עבור החופים'.
<אשר גרנר: זה בסדר לבוא ולומר, בעניין הזה אני מסכים למה שאמרת, אבל בסופו של דבר צריך לשפות את אותן רשויות.
<אשר גרנר: אני מסביר שוב, זו בדיוק הנקודה, המשמעות היא, וחשוב שחברי כנסת יבינו, ברגע שאנחנו לא מאפשרים לאותן רשויות לנהל את הדברים האלה, אני עומד בפרץ בעניין הזה שראשי רשויות רוצים לסגור חופים.
<מאיה יעקבס: התקציב חייב לבוא מהמדינה ולא מהרשויות המקומיות.
מירי רגב: אשר, הם לא יסגרו חופים, אתה יודע מה יקרה?
מירי רגב: יהיה דבר נהדר, כל החופים יהיו פתוחים, לא יהיה שער לאף חוף, כל מי שירצה ייכנס לחוף.
מירי רגב: לא יהיו מסעדות, לא יהיו קיוסקים, הכול יהיה פתוח.
<אשר גרנר: זה יפה לומר, אבל אנשים ימותו.
<אשר גרנר: הרי זו בדיוק המטרה, אני חושב שההתרה הזו - - -
<מאיה יעקבס: התקציב צריך לבוא מהמדינה ולא מהרשויות המקומיות, להן אין את הכסף הזה.
<אשר גרנר: אני חושב שצריך להבין שבאיזה שהוא מקום יש איזונים.
<אשר גרנר: במקרה הזה עשינו את האיזונים הנכונים.
מירי רגב: לא עשיתם את האיזונים הנכונים.
<אשר גרנר: אם דנה לא סיפרה, אני מספר לך שיש כאלה שבאים ואומרים 'תודה רבה על זה שאתם גובים, אתם מסדרים לנו - - -
מירי רגב: מצוין, להם יש, אבל לאלה שאין?
<אשר גרנר: לכן הם גם יכולים להיכנס בחינם.
<אשר גרנר: לכן צריך להקשיב גם לעם, לא רק לחברי הכנסת.
מירי רגב: אשר, מה עם המכרזים?
דב חנין: רגע, זו אמירה מוזרה.
<אשר גרנר: אתם אומרים, העם זה גם אנחנו.
מירי רגב: טוב, הפקידים הם העם, נבחרי הציבור הם לא העם.
<אשר גרנר: רגע, אנחנו לא פקידים - - -
מירי רגב: אתם לא פקידים, אתם נבחרים.
<אשר גרנר: אני גם פקיד גאה, לצורך העניין, אבל אני רוצה - - -
מירי רגב: אני שואלת אותך, מה עם המכרזים.
<אשר גרנר: לגבי המכרזים, אל"ף, הקריאה שלך היא נכונה לעניין הזה, לבוא לראשי רשויות ולהגיד להם, כשעושים מכרז תסתכלו גם על המחירים שנותנים לאזרחים.
<אשר גרנר: אני מסכים במאה אחוז בעניין הזה.
<אשר גרנר: תל אביב עשו את זה בצורה נכונה.
מירי רגב: ומה עם הפיקוח שלכם על השלטון המקומי?
<אשר גרנר: זו בדיוק הנקודה.
<אשר גרנר: אין לנו אפשרות לבוא ולומר לרשות במכרז שלה, להתערב במכרז.
<אשר גרנר: אין לנו מנדט.
מירי רגב: מה זאת אומרת אין לכם?
מירי רגב: אז למה אתם משרד הפנים?
מירי רגב: אז איזה מנדט יש לכם לגבי הרשויות המקומיות?
<אשר גרנר: זו שאלה מצוינת.
<אשר גרנר: אם אני עוסק בהצלת חיים, אז למה אני צריך לקבוע כללים.
<אשר גרנר: אם אני עוסק בזה - - - אני מסביר לך, יש - - -
מירי רגב: צריכה להיות ראיית על לגבי אזרח שנכנס לחוף הים.
<אשר גרנר: על הארטיק אני לא יכול לפקח, זו הרשות המקומית.
<אשר גרנר: אין לי מנדט.
מירי רגב: אתה יכול לפקח, אתה משרד הפנים.
<אשר גרנר: אני חוזר ואומר, אין לי מנדט.
<אשר גרנר: ברשותך, אני אומר לך את זה בקול רם וברור.
מירי רגב: חבר הכנסת דוד.
דוד צור: מכיוון שאני דובר אחרון אז אני אעשה את זה ממש בקצרה.
דוד צור: אני חושב שיש פה קודם כל שתי נקודות קריטיות לפתרון.
דוד צור: אחת זה באמת הארכת זמן העבודה של המצילים, ובעיניי, הדבר הנוסף זה אותם חופים שבהם אין מצילים אבל העם רגיל שיש בהם מצילים ובסוף שם מתים אנשים.
דוד צור: אז את זה צריך להביא לפתרון.
דוד צור: אם שואלים אותי, אי אפשר להשית על הרשויות המקומיות כל הזמן ולתת להם כל הזמן משימות שבסוף אין להם גם מאיפה להביא את הכספים האלה.
מירי רגב: לא, אין בעיה, צריך להיות תקציב מרכזי של המדינה.
דוד צור: בניגוד למה שנאמר פה אני חושב שמה שאשר אמר פה, הנתון של 10 חופים מתוך ה-140 שהם בתשלום, אותם חופים, וגם אגב, רובם, לדעתי, לתושבי המקום הם כן חינם, רק לאנשים שבאים מבחוץ, לאותן רשויות כמו אשר, כמו מועצה אזורית אשקלון ועוד כמה מקומות זו הכנסה מאוד משמעותית ואסור לפגוע בהם.
דוד צור: אני חושב שהדלתא שנוצרה - - -
מירי רגב: מה יעשו אלה שלא גרים ליד הים?
מירי רגב: הם צריכים לסבול, לא לבוא לים?
דוד צור: יש להם הרבה מאוד אפשרויות.
תמר זנדברג: רק לחדד, כשמדובר על תשלום, מדובר לא על אלה שמותרים על ידי פי משרד הפנים, אלא בכל אלה שנגבים תשלומים על חניה ועל דברים ש - - -
דוד צור: או, אז עכשיו באתי להגיד על זה.
דוד צור: גברתי היושבת ראש, יש שתי נקודות שדורשות שיפור.
דוד צור: אחת, עניין החניות.
דוד צור: זו שערורייה.
דוד צור: יש מקומות שבהם עצרו את הנגישות.
דוד צור: אני מצטער שלא הספקתי, כמפקד מחוז, להעיף את הבודקה באזור תל ברוך, זו שערורייה, כי בסוף הכניסה אמורה להיות חופשית עד הנקודה שבה אפשר לפרוק וגם להיכנס בלי תשלום.
<אשר גרנר: השטח הוא פרטי, ברשותך.
דוד צור: זו תקלה.
דוד צור: אני אומר לך, אני אקח אותך לשם מטר מטר ואני אראה לך איך עושקים את הציבור.
דוד צור: זה פעם אחת.
דוד צור: פעם שנייה, אנחנו אישרנו באמת את חוק הארכת שעון הקיץ.
דוד צור: הדלתא הקטנה הזאת לכאורה הכניסה הכנסות למדינה, אם נסתכל במע"מ, במוצרים, בכסף שנכנס.
דוד צור: את הדלתא הזאת, לדעתי, אפשר להעביר לתשלום אותו חסר שיש אל מול המצילים להארכת השעות וגם לגבי המקומות הנוספים.
דוד צור: מילה אחרונה, התוודעתי פה פעם ראשונה, אני מודה, להכנסה שלדעתי אנחנו חייבים, אני לא יודע אם יש פה נציג של המשרד לביטחון פנים, מסתבר שבחופים שלא גובים מהם, המוכרזים שלא גובים מהם תשלום, יש שוטרים בשכר.
דוד צור: צריך להפסיק את הדבר הזה.
<יהודה שביט: מכריחים את הרשויות.
דוד צור: שוטרים, אישרנו את השיטור העירוני, השיטור המשולב, שיעשו את העבודה הזאת.
דוד צור: להוריד את הסיפור הזה.
<מאיה יעקבס: גברתי, התחושה היא שהרשויות המקומיות נמצאות פה בתחושת מגננה והם לא עונים עניינית בגלל זה.
<מאיה יעקבס: ברגע שיורידו מהם את ה - - -
מירי רגב: חבר'ה, תודה רבה, אני רוצה לסכם רגע.
<מאיה יעקבס: אם אפשר, בבקשה, דבר אחרון.
מירי רגב: אני לא יכולה.
מירי רגב: קודם כל אני מצטרפת לאמירה של דב והחברים פה, חופי הים הם מסוכנים, כמובן גם כמו שאמר כאן אשר, וצריך לשמור על חיי אדם וזה ברור לכולנו.
מירי רגב: הצלה היא חובה, היא לא זכות של אף אחד, לכן המדינה צריכה לאפשר את שירותי ההצלה ואם זה צריך להיות בשלטון המרכזי, השלטון המרכזי יטפל בזה.
מירי רגב: השלטון המרכזי בהיבט הזה הוא משרד הפנים, וכששר הפנים יבוא בפעם הבאה לדיון אנחנו נבקש ממנו שיבוא לנושא הזה, כי אני רואה שאני לא יוצאת ראש מכם, ואנחנו נצא ראש, לא יעזור לאף אחד כלום.
מירי רגב: אני יוצאת עם כמה הנחיות ואני מבקשת מתמר ומהצוות שאת עומדת בראשו, לשבת יחד עם אשר, יחד עם השלטון המקומי, אנחנו נעשה דיון נוסף על זה במהלך הפגרה.
מירי רגב: אני רוצה שעוד ייהנו במהלך הפגרה מכמה דברים.
מירי רגב: לכן מבחינתי משרד הפנים הוא מרכז את העבודה, יחד עם השלטון המקומי.
מירי רגב: אחת, הרחבת שירותי רחצה עד לשקיעה, בהתאם לשעון הקיץ.
מירי רגב: בי"ת, כניסה חופשית לכל החופים.
מירי רגב: הדבר השלישי, אני רוצה לדעת איפה יש מכרזים של העיריות, לגבי כל הקיוסקים, והאם - - -
<אשר גרנר: אין לנו נתונים כאלה, אנחנו לא עושים את זה.
מירי רגב: השלטון המקומי יביא.
מירי רגב: ויגיד לי האם בתוך המכרז יש הגבלה לגבי מחיר הארטיק והקולה והפפסי והמים והפיצה והנקניקייה והצ'יפס.
תמר זנדברג: וכמה משלמים על המכרז עצמו לעירייה גם.
מירי רגב: וכמה הם מרוויחים מזה.
מירי רגב: אני רוצה שיהיה פיקוח על המחירים.
מירי רגב: בדיון הבא אני רוצה את התמ"ת על המחירים, שיפסיקו להעביר את החוק מאחד לשני, שיבואו מוכנים לגבי המחירים של הקיוסקים.
מירי רגב: בי"ת, השלטון המקומי לגבי המכרזים.
מירי רגב: השלטון המקומי, אם אתם צריכים עזרה עם עופר עיני, תגידו לי.
מירי רגב: בסוף יגיע מצב שבגלל עופר עיני אין הרחבת שעות רחצה.
מירי רגב: נוציא את זה בהודעה.
מירי רגב: הארכת שעות העבודה של המציל.
מירי רגב: ולגבי כניסה חינם לחופים, זה משרד הפנים, בגלל שזה בצו ותקנה של - - - אני רוצה לדעת, היועצת המשפטית שלנו, למה אנחנו לא מפקחים על העניין הזה.
מירי רגב: האם שר הפנים, על פי החוק, יכול לקבל החלטה רק שלו, בלי לעדכן את הוועדה, בלי לקבל אישור של הוועדה?
<ורד קירו-זילברמן: בעיקרון צריך לבדוק.
<ורד קירו-זילברמן: אני אומרת שיש דברים שהמחוקק יכול לעשות ולשנות את החוק במידה שהוא לא מרוצה מהמצב הקיים וזה משהו שהוא בהחלט פתוח ובסמכותו של המחוקק, ויש דברים, כמו צווים ותקנות, שהם בסמכותו של שר הפנים.
<ורד קירו-זילברמן: רוב התקנות באמת באות לאישור של ועדת הפנים, אנחנו יכולים לבחון באמת את ה - - -
מירי רגב: אז תעשי בדיקה מתי באה פעם אחרונה תקנה לאישור ועדת הפנים, תקנה של השר בעניין התשלומים.
מירי רגב: אני מבקשת שהיועצת המשפטית תבדוק לי את זה.
<אשר גרנר: זה צו.
מירי רגב: בצו, כמו הצווים שבאים לכספים דרך שר האוצר.
מירי רגב: ועדת הכספים מאשרת את זה.
<אשר גרנר: כן, אבל זה אם זה היבט פלילי, אבל - - -
מירי רגב: לא היבט פלילי, סליחה, כשמעלים את המע"מ, כשרוצים להעלות את המע"מ, הצווים של העלאת המע"מ באים לאישור ועדת הפנים.
<אשר גרנר: אנחנו בשמחה נביא, אבל בכל מקרה, במקרה הזה, על פי פסיקת בג"צ והנוהל שהוצאנו, הוא באמת לא צריך את האישור של ועדת ה - - -
מירי רגב: אז אם ככה, כשתרצו לאשר חוק תלכו לבג"צ.
מירי רגב: תקשיב טוב, אני לא חותמת גומי של שר הפנים ולא של משרד הפנים.
מירי רגב: אם אתם רוצים להשתמש בבג"צ, אז תלכו לבג"צ ותאשרו את כל החוקים.
<אשר גרנר: אבל אני עניתי לך על השאלה שלך, על מה את כועסת?
<אשר גרנר: אני עונה לך על מה שאת שואלת.
מירי רגב: אז אני אומרת שוב, אני רוצה ששר הפנים יבטל את אישור הכניסה עכשיו בכסף ליולי, אוגוסט, ספטמבר, בצו, כמו שהוא אחראי לעשות.
<אשר גרנר: אני אמרתי, גברתי - - -
מירי רגב: הארכנו את זה - - -
<אשר גרנר: אמרתי שזה מתוך כוח החוק.
<קריאה: אני מהלשכה המשפטית של משרד הפנים.
<קריאה: אני לא אמונה על תחום התרת חופי הרחצה בלשכה, אני רק מחליפה את מי שלא יכלה להגיע.
<קריאה: סעיף 8, שנמצא כאן בפניי, לחוק, לא הצו, אומר: בכפוף לקבלת אישור שר הפנים, זאת אומרת שר הפנים לא צריך לקבל את אישור הוועדה ובכל מקרה לא ייגבו דמי כניסה למקום רחצה כאמור, ואז ילד שטרם מלאו לו 13 שנים עד ילד שמלאו לו 13 שנים - - -
מירי רגב: הבנתי, אבל זה בדיוק מה שאני יכולה לשנות.
מירי רגב: אני חושבת ששר הפנים צריך לפעול על פי החוק, קרי לא לאפשר תשלום לחופי רחצה.
<אשר גרנר: אבל הוא פועל לפי החוק.
מירי רגב: לא, אני משלמת 12 שקלים - - -
<אשר גרנר: אבל הוא פועל לפי החוק, גברתי.
מירי רגב: לא, כי הוא אישר את זה.
<אשר גרנר: הוא אישר את זה, אז הוא פועל לפי החוק.
מירי רגב: אז אני לא רוצה שהוא יאשר את זה.
<אשר גרנר: הבנתי, אבל לפחות אנחנו - - -
מירי רגב: אני לא רוצה שהוא יאשר את זה, אני רוצה ששר הפנים יגיד שלא תהיה תקנה, אזרח במדינת ישראל ייכנס לחופי הרחצה - - -
<אשר גרנר: ב-2014, לצורך העניין - - -
מירי רגב: עד 2014 אלוהים גדול, אני רוצה את זה עכשיו וכאן.
<ורד קירו-זילברמן: אני רק רוצה לחדד לגבי הסעיף.
<ורד קירו-זילברמן: סעיף 8 אומר, למעשה כל חופי הרחצה שרוצים לגבות תשלום צריכים את האישור של שר הפנים - - -
<אשר גרנר: נכון.
מירי רגב: אז השר אישר לקחת כסף.
מירי רגב: אז אני רוצה שהשר יידע שהוא אישר לקחת כסף מאזרחי המדינה.
<אשר גרנר: אבל השר יודע, הוא חתום על זה.
מירי רגב: ולמה.
מירי רגב: השר הזה חתום על זה, או השר הקודם?
<אשר גרנר: השר הקודם, יש רציפות.
מירי רגב: אני רוצה שהשר הנוכחי יידע שהוא אישר במסגרת הארכת חוק שעון קיץ שכל אזרחי המדינה ישלמו עבור כניסה לחופים.
<אשר גרנר: אני, ברשותך, אעביר את מה שאת מבקשת.
<יהודה שביט: אני מבקש שהוועדה תחליט לשפות את הרשויות.
מירי רגב: כמו שאמרתי, שלושה נושאים, ואני מבקשת שאשר יהיה גורם מרכזי לעבודת המטה הזאת, יחד עם פיני.
מירי רגב: אנחנו נקיים דיון אחרי החגים, לפני הפגרה.
מירי רגב: אחת, שהולכי רגל לא ישלמו כסף לחופי הרחצה.
מירי רגב: גם אם יש מתקן ספורט בצוק, אני לא רוצה לעלות עליו.
מירי רגב: אם אני אעלה עליו אני אשלם כסף.
מירי רגב: כל עוד אני לא עולה על מתקן הכושר בחוף הצוק ובאתי רק ליהנות מהחוף, מהשמש ומהאוויר, אני לא רוצה לשלם על זה כסף.
מירי רגב: זה אחת.
מירי רגב: שתיים, אני מבקשת לבדוק את ההארכה של שעות עבודת המצילים, בהתאם להארכת שעון הקיץ.
מירי רגב: נא בבקשה לבדוק את זה עם ההסתדרות, איך אנחנו יכולים לוודא את זה.
מירי רגב: הדבר השלישי, כל המכרזים של העיריות, פיקוח על הארטיקים, על כל המחירים שיש שם.
מירי רגב: האם יכול להיות שארטיק יעלה שם במחיר מופקע למשפחה שמגיעה.
מירי רגב: אלה שלושת הנושאים שאני רוצה לבדוק אותם.
מירי רגב: עד 2014 אלוהים גדול.
מירי רגב: תאמין לי, זה יבוא אלינו, אני אעשה לכם, איך אומרים?
מירי רגב: בית ספר בחוק הזה.
מירי רגב: אבל עד שנעשה בית ספר, עד 2014, בינתיים ביולי, אוגוסט, ספטמבר, אני רוצה שאזרחים ייהנו מהים, כי אין לכולם כסף לנסוע לקוסמוי בתאילנד.
מירי רגב: אז תודה רבה לכם, נקיים דיון על זה בעוד חודשיים.
מירי רגב: אנחנו מתכנסים במסגרת ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, למרות שאנחנו בפגרה.
מירי רגב: היום ייערכו מספר דיונים.
מירי רגב: הדיון הבוקר הוא בסוגיית המשחק מול ברצלונה, משחק ידידותי של ברצלונה מול קבוצת נוער ישראלית, בחסות הנשיא ומשרד החינוך, והשאלה המרכזית שנשאלת כאן היא מדוע לא הושמע המנון המדינה במשחק.
מירי רגב: נמצאת איתנו כאן מנכ"ל בית הנשיא, אפרת דובדבני, נמצא פה נציג משרד החינוך ונמצאים פה גם נציגי משרד התרבות והספורט שלא היו קשורים לאירוע הזה.
מירי רגב: זה אירוע שנעשה במסגרת בית הנשיא ומשרד החינוך.
מירי רגב: בעצם, כמו שאני מבינה נכון, האירוע הזה הוא במסגרת תכנית שנקראת לקבל את האחר, 'האחר הוא אני'?
מירי רגב: וחתמו על אמנה של סובלנות והגנה על האחר, שזה דבר יפה וחשוב ונכון להמשיך לפעול בתחום הזה.
מירי רגב: הוועדה שלי דנה בנושא הזה משום שהוועדה אחראית על חוק הדגל וההמנון וזה בסמכות ועדת הפנים.
מירי רגב: אנחנו, כנראה, כתוצאה מהדיון היום, לאחר שנשמע את הנוכחים, נעשה גם כמה תיקונים במסגרת החקיקה.
מירי רגב: אם מישהו שואל מדוע הדיון הזה לא נעשה במשרד החינוך, נכון שזה ייעשה גם בוועדת החינוך, אבל הדיון היום הוא לא על עצם המשחק, אלא הדיון היום הוא על השמעת המנון המדינה, הסמל של מדינת ישראל, בדיוק כמו הדגל של מדינת ישראל, הכבוד הלאומי של מדינת ישראל, ונשאלת השאלה איך זה יכול להיות שאירוע בחסות הנשיא, שמייצג, הוא הסמל של מדינת ישראל, בראשות ראש הממשלה ושר החינוך, שתיכף נשמע כמה כסף החינוך השקיע באירוע הזה, השקענו כל כך הרבה כסף, המנון של המדינה לא מושמע.
מירי רגב: זה לא נשמע לי הגיוני, אבל הדיון הזה הוא כדי לבוא ולשאול כיצד אנחנו פועלים.
מירי רגב: כאחת שעסקה בתקשורת, אני מבינה שמותג, לדוגמה קוקה קולה, בכל מקום שהוא נותן חסות, בכל מקום אנחנו נראה את השלטים של קוקה קולה, כי רוצים להטמיע את המותג הזה בקרב כמה שיותר צרכנים.
מירי רגב: אז כמובן להבדיל אלפי הבדלות, כשמדינה נותנת חסות לאירוע, הדגל וההמנון צריכים להיות בכל מקום, כי הדגל וההמנון הם הכבוד הלאומי שלנו כמדינה ומי יותר מהקטלונים מבינים מה זה כבוד לאומי, מי יותר מברצלונה מבינים מה זה כבוד לאומי, כי הרי כל הקבוצה הזאת קמה על הסיפור של ברצלונה והכדורגל הוא בעצם כלי להעביר את המסר של מה שהקטלונים מאמינים בו.
מירי רגב: לכן אנחנו נפתח את הדיון, נשאל כמה שאלות.
מירי רגב: קודם כל נשאל אותך שאלת הבהרה, לפני שמנכ"לית המשרד תיתן קצת הסבר על מה הוא המשחק הזה, איך הוא נולד, מי היה שותף לו.
מירי רגב: משרד החינוך, אני מבקשת שתגיד לנו כמה כסף הושקע באירוע הזה מבחינת משרד החינוך.
<ארז אשל: השאלה היא לא כמה כסף.
<ארז אשל: בסופו של דבר הבאנו כ-12,000 תלמידים לאירוע, אירוע גדול מאוד, אירוע משמעותי.
מירי רגב: יפה, שאלתי כמה כסף - - -
<ארז אשל: אני עדיין לא יודע להגיד את סכום הכסף שהושקע.
מירי רגב: איך אתה לא יודע?
<ארז אשל: אני עדיין לא יודע להגיד את סכום הכסף שהושקע בהסעת אוטובוסים.
מירי רגב: הערכה.
מירי רגב: אנחנו מימנו את כל האירוע הזה, מימנו את ההסעות שלהם, את האבטחה שלהם, את ההגעה של השחקנים לפה.
מירי רגב: כל האירוע הזה נעשה במימון שלנו.
<ארז אשל: יש כאן נושא של חלוקה תקציבית בין משרד החינוך לבין שותפים נוספים רבים, מבית הנשיא, ממרכז פרס לשלום.
<ארז אשל: לדעתי גם משרד התרבות והספורט גם היה שותף במימון.
<שי שטרית: אני שי שטרית ממשרד התרבות והספורט, מינהל הספורט.
<שי שטרית: התפקיד שלנו היה גם לגייס כ-2,500 תלמידים מתוך כל הכמות, והמשרד אמור להתחייב -100,000 שקל לטובת האירוע.
מירי רגב: ואתה לא יודע כמה משרד החינוך השקיע?
<ארז אשל: באופן מוערך כמיליון שקלים.
מירי רגב: אז אפרת, בואי תציגי את קודם כל, מה זה המשחק הזה, איך הוא נולד, מאיזה טעמים, מי מימן אותו, איך היה שיתוף הפעולה, איך התקבלו ההחלטות במסגרת המשחק.
<אפרת דובדבני: שלום לכולם.
<אפרת דובדבני: קודם כל לפני מספר חודשים הנשיא פרס פנה לנשיא בארסה שהגיע לביקור והציע לו לקיים כאן משחק משותף, משחק שכל המטרה שלו שלום, מתוך מחשבה שבעולם, כשמדברים על הסברה, ואת יודעת את זה אולי יותר מכולנו, כל העולם מקשיב לכדורגל, כל העולם מסתכל לכדורגל, כשבמדינת ישראל ייערך משחק של כדורגל לטעמי שלום, אין מה לעשות, זה יגיע למיליארדים של צופים, שגם מתעניינים.
<אפרת דובדבני: דברים אחרים פחות מעניינים, כדורגל זה אחד מהאמצעים התקשורתיים החזקים ביותר שיש, כדי לעשות הסברה למדינת ישראל.
<אפרת דובדבני: זה היה הכיוון.
<אפרת דובדבני: נשיא בארסה הודיע שהם מתכוונים להגיע.
<אפרת דובדבני: ברור לגמרי שהם היו אורחים של הנשיא פרס, אבל האירוע לא נעשה תחת חסות בית הנשיא, אלא הם היו אורחים של הנשיא פרס והנשיא פרס בא וכיבד אותם באירוע שהתקיים בבלומפילד.
<אפרת דובדבני: לגבי האירוע עצמו, אני רוצה אולי לשפוך אור על מה זה האירוע.
<אפרת דובדבני: מדובר היה על מפגש אימון, משחק אימון.
<אפרת דובדבני: זה היה לא היה משחק ראשי, אלא זה היה בעצם אימון של בארסה עם ילדים, ילדים שיש להם מוגבלויות ובאמת היו שם הרבה מאוד דברים מרגשים על כר הדשא וראינו שם ילדים קטועי רגליים בכל זאת רצים אחרי כדור, ראינו שם ילדים שמשתפים פעולה, ולא משנה אם הם יהודים, פלשתינאים, ערבים, ישראלים ערבים, חובשי כיפות, חילוניים.
<אפרת דובדבני: היה שם באמת מפגש מאוד יפה של ילדים שעבדו יחד בשביל ספורט, ואני חושב שזה באמת השיג את המטרה שלו, וכל הכבוד למשרד החינוך וגם למשרד התרבות והספורט שחשפו את זה לכמה שיותר ילדים, כי ילדים שישבו בבית יכלו לראות שילדים עם מוגבלויות יכולים גם הם להצליח וגם הם להיות בטופ של העשייה.
<אפרת דובדבני: באמת כל הכבוד לכם על היוזמה הזאת, אנחנו מאוד מודים לכם, וזה היה מאוד מרגש.
<אפרת דובדבני: לגבי הנושא של ההמנון, אני רוצה להבהיר בצורה מאוד ברורה.
<אפרת דובדבני: ההמנון מושמע באירועים שהם ממלכתיים, אירועים רשמיים.
<אפרת דובדבני: האירוע הזה לא היה לא ממלכתי, לא רשמי, הוא גם לא היה משחק ראווה, זה היה בעצם אימון, מה שלא נהוג להשמיע המנון.
<אפרת דובדבני: לנו אין שום בעיה כמובן שיהיה המנון, אבל לשים את הדברים על דיוקם, במדינת ישראל יש נהלים והנוהל הוא מאוד ברור בעניין הזה.
מירי רגב: מה הנוהל?
<אפרת דובדבני: שההמנון מושמע באירועים ממלכתיים ואירועים רשמיים, ומכיוון שזה היה לא זה ולא זה - - -
מירי רגב: מה זה אירוע רשמי?
<אפרת דובדבני: ועדת סמלים וטקסים היא זו שקובעת וזה כמובן - - -
מירי רגב: כשיש נשיא מדינה וראש ממשלה זה לא אירוע לאומי?
<אפרת דובדבני: ראש הממשלה לא היה באירוע הזה.
מירי רגב: אז כשנשיא המדינה נמצא שם, זה לא אירוע?
<אפרת דובדבני: לא.
<אפרת דובדבני: יש הרבה מאוד אירועים שהנשיא מגיע אליהם, שהוא מוזמן אליהם, רוב האירועים, דרך אגב, שהנשיא מוזמן אליהם, שהם לא אירועים, לא ממלכתיים ולא רשמיים ולא מושמע בהם המנון.
מירי רגב: כמה כסף אתם השקעתם?
<אפרת דובדבני: לא שקל אחד אפילו.
מירי רגב: בית הנשיא לא השקיע שקל.