GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אפרת דובדבני: זה היה אירוע שהנשיא הוזמן אליו, אבל זה לא היה אירוע שלנו.
מירי רגב: מי ארגן את האירוע הזה?
<אפרת דובדבני: האירוע בבלומפילד אורגן על ידי, בגדול, בתחילה על ידי משרד ראש הממשלה, אם אני לא טועה.
<אפרת דובדבני: הוא ארגן את הישיבות, אצל יוסי קטריבס, שעשה עבודה מאוד טובה - - -
מירי רגב: אבל מי יזם את האירוע הזה?
מירי רגב: מי יזם את הבאת ברצלונה לארץ?
<אפרת דובדבני: הנשיא הזמין את ברצלונה ארצה, שנענו, וברצלונה עצמם לקחו כאן קבוצה, אני לא זוכרת אפילו מה שמה, מה שמה של הקבוצה?
<אפרת דובדבני: קומטק, שהם אלה שארגנו להם את כל האירוע.
<אפרת דובדבני: הם עבדו מול כל הגורמים - - -
מירי רגב: מי מימן את ההגעה שלהם?
<אפרת דובדבני: הקבוצה עצמה מימנה את הכול והם אפילו, מה שקרה זה שהרבה מאוד אנשים רצו לקבל כרטיסים ולא היו כרטיסים, למה?
<אפרת דובדבני: כי קבוצת בארסה אמרה 'אנחנו מממנים את האירוע, אנחנו לא רוצים שהאירוע יהיה מסחרי בשום אופן', ובגלל זה לא היו כרטיסים והיחידים שבעצם נכנסו לאצטדיון היו ילדים, ילדים שהביאו אותם משרד החינוך, משרד התרבות והספורט, ויש בזה משהו מאוד יפה, שהאירוע חשוף רק לילדים ולא לכל מיני כאלה שיש להם כסף.
מירי רגב: זאת אומרת שבית הנשיא לא העביר כסף לסוגיה הזאת.
מירי רגב: הייתה חסות לאירוע הזה?
<אפרת דובדבני: כנראה שבארסה עצמה, היא מימנה את הכול.
<אפרת דובדבני: משרד החינוך, אם אני לא טועה, אני לא רוצה לדברר אתכם, אבל משרד החינוך נתן את הסיוע הכספי להביא ילדים, לדאוג שם לביטחון שלהם - - -
מירי רגב: אבל מי נתן חסות לאירוע הזה?
<אפרת דובדבני: זה אירוע של בארסה, בארסה עצמה.
מירי רגב: בארסה נתנה לעצמה את החסות, במדינת ישראל?
<אפרת דובדבני: ובגלל זה חשוב לנו - - -
מירי רגב: רגע, אני רוצה להבין.
מירי רגב: אני יכולה להגיע לבארסה ולתת חסות לעצמי?
<אפרת דובדבני: זה לא חסות, את רוצה לקיים אירוע.
מירי רגב: אני שואלת שאלה פשוטה, מי נתן חסות לאירוע הזה?
<אפרת דובדבני: אז אני עונה לך לגמרי, קבוצת בארסה.
<דניאל זהר זונשיין: אני ממשרד החוץ.
מירי רגב: אז אולי אתם תעזרו לנו.
מירי רגב: מישהו יכול לעזור לי?
מירי רגב: מי נתן חסות לאירוע הזה?
<אפרת דובדבני: לא כל מי שמגיע צריך לתת לו חסות.
<אפרת דובדבני: אין מושג כזה לתת חסות לכל אירוע.
מירי רגב: כן, אבל הם באו, מי אירח אותם?
מירי רגב: אני יודעת שכשבא לכנסת מישהו יש מישהו שמארח אותו.
<אפרת דובדבני: כל מקום שהם הגיעו - - -
מירי רגב: אבל היה להם איזה מישהו על שארגן אותם?
מירי רגב: שהיה איתם בקשר?
<אפרת דובדבני: מישהו-על שארגן אותם זה קבוצת קומטק, שעמדה בקשר עם הגורמים, מכיוון שהם נפגשו עם משרד החינוך - - -
מירי רגב: מי זה קומטק?
<אפרת דובדבני: אתם לא הזמנתם אותם.
<דניאל זהר זונשיין: < דניאל בנעים הוא המנכ"ל.
<דניאל זהר זונשיין: >
מירי רגב: זאת אומרת דני בנעים יזם את האירוע, לא משרד רוה"מ, לא משרד הנשיא.
מירי רגב: אני רוצה להבין, זה אירוע פרטי?
מירי רגב: האם האירוע הזה היה אירוע פרטי?
<אפרת דובדבני: זה אירוע שהם ארגנו.
מירי רגב: אני שואלת האם זה היה אירוע פרטי.
<אפרת דובדבני: זה אירוע שהם ארגנו אותו - - -
מירי רגב: אבל אני שואלת אם זה אירוע פרטי.
<אפרת דובדבני: אבל אני עונה לך, כמו שבמדינה עונים בדרך כלל.
<אפרת דובדבני: זה אירוע שמומן על ידי קבוצת בארסה, ההחלטה לעשות את משחק הכדורגל הזה היא של קבוצת בארסה וזה היה גם מימון שלהם.
<אפרת דובדבני: משרד החינוך סייע, ושוב פעם, אני לא רוצה להיות הדוברת פה, להביא את הילדים ויפה עשו.
מירי רגב: אני שואלת את משרד החינוך, מדוע מיליון שקלים על חשבון משלם המיסים, שילמתם על אירוע פרטי של בארסה?
<ארז אשל: היה כאן אירוע שבו משרד החינוך נקרא להיות שותף.
מירי רגב: על ידי מי הוא נקרא?
<ארז אשל: על ידי משרד ראש הממשלה הוא נקרא להיות שותף באירוע.
<ארז אשל: משרד החינוך ראה באירוע הזה הזדמנות גם לאפשר לילדים בחופש להיות חלק מאירוע מרשים, 12,000 ילדים, ובאותו זמן להשיק את הנושא השנתי של משרד החינוך שהוא 'האחר הוא אני'.
מירי רגב: נראה לך שבפרויקט 'האחר הוא אני', שהוא כל כך מדבר על כל אחד והסובלנות של אחד כלפי השני, ההמנון של מדינת ישראל צריך להיות מושמע?
<ארז אשל: בוודאי שכן.
מירי רגב: למה ההמנון לא הושמע?
<ארז אשל: אין לי מושג.
<ארז אשל: אני ידעתי עד לרגע האחרון, הייתי שם בתוך האירוע בתור מנהל מינהל חברה ונוער, גם שר החינוך דרש בצורה מאוד ברורה, שההמנון יושמע.
מירי רגב: אז מה קורה?
מירי רגב: אז שר החינוך, לא מתייחסים אליו?
מירי רגב: הוא נותן מיליון שקלים - - - ממי דרשת שההמנון יושמע, דרך אגב?
<ארז אשל: ממערך ההפקה.
<ארז אשל: מערך ההפקה של האירוע.
<ארז אשל: גם היה צוות של הלהקה המשולבת של תנועות הנוער, שהיה שם במקום, היו גם הופעות מחוץ ל - - -
מירי רגב: מי זה מערך ההפקה?
מירי רגב: זה קומפקט הזה?
<שי שטרית: קומטק.
<ארז אשל: נדרש בצורה ברורה, וגם היה ברור בתוך התכנית שהולך להיות מושמע המנון המדינה מבחינתנו.
מירי רגב: זאת אומרת שמי שהחליט לא להשמיע את ההמנון זה הגוף הפרטי.
מירי רגב: הגוף הפרטי שאנחנו באנו ועשינו לו כבוד ופרסמנו את זה והנשיא הגיע, כנשיא, כי הוא לא איש אישי, הוא נשיא, שר החינוך הגיע כשר חינוך, השקענו כסף, באנו והבאנו תלמידים ובעצם מי שהחליט זה הבחור הזה, הקומטק הזה.
<ארז אשל: לא יודע.
מירי רגב: מה אתה לא יודע?
מירי רגב: אני רוצה לדעת מי החליט על זה.
מירי רגב: מה את אומרת, אפרת, מי החליט על זה?
<אפרת דובדבני: את רוצה שאני אגיד מה אני חושבת?
<אפרת דובדבני: אני חושבת שאת בתור אשת הסברה, שבאת מתוך ההסברה - - -
מירי רגב: ההסברה כרגע לא חשובה, אני שואלת אותך כרגע שאלה - - -
<אפרת דובדבני: לא חשובה?
מירי רגב: לא, הכבוד הלאומי שלנו יותר חשוב.
מירי רגב: מסי בסוף לא יהיה כל החיים שלו, מדינת ישראל, הדגל וההמנון יהיו כל החיים שלהם.
מירי רגב: להצטלם עם מסי זה נחמד, אבל יותר חשוב לנו להצטלם עם הדגל ועם ההמנון.
<אפרת דובדבני: לא, לא, מה שאני רוצה להגיד פה - - -
מירי רגב: לא, אל תגידי לי, אני שואלת אותך שאלה, בתוך הוועדה שלי ייצאו דברים מאוד ברורים, אל תדאגי - - -
<אפרת דובדבני: לא, מתוך הוועדה שלך צריכה לצאת קריאה יפה לבארסה - - -
מירי רגב: בטח, תצא קריאה.
מירי רגב: מאה אחוז, לבארסה תצא קריאה.
מירי רגב: בארסה שומרת על הכבוד הלאומי שלה, תיכף נדבר על בארסה, מה שאנחנו לא מצליחים לעשות, בגלל מסי כנראה.
מירי רגב: הוא כל כך מבלבל אותנו שלא הצלחנו לשמור על הכבוד הלאומי שלנו, אבל תיכף נדבר על זה.
<אפרת דובדבני: -- - היה צנוע מאוד ונחמד מאוד, אני חייבת להגיד.
מירי רגב: מצוין, רק שהמדינה שלנו, צריך לזכור שיש לנו מדינה, הנשיא צריך לזכור שהוא נשיא מדינת ישראל, לא בארסה ולא או"ם.
<אפרת דובדבני: אני רוצה להגיד משהו - - -
<אפרת דובדבני: לא, אבל יש פה טון לא נעים כלפי הנשיא.
מירי רגב: יש טון מאוד נעים, אני לא מדברת על הנשיא, אני מדברת עכשיו על ה - - -
<אפרת דובדבני: בואו נשנה את הטון הזה וכרגע.
מירי רגב: מה שאני מבינה ממך, שאתה בעצם קיבלת הנחיות.
<ארז אשל: אנחנו התכוונו לשמוע את ההמנון.
מירי רגב: אז מה אמרו לכם?
מירי רגב: כששאלתם למה אין את ההמנון, מה אמרו לכם?
<ארז אשל: רק אחרי האירוע ידענו שלא היה את ההמנון.
מירי רגב: רק אחרי האירוע.
<שי שטרית: אנחנו כמשרד הספורט, אני רוצה להדגיש, שלא היינו מעורבים בכלל בסוגיית השמעת ההמנון, אבל גם המשרד וגם השרה בהחלט התכוונו שכן ההמנון יישמע בבלומפילד באירוע שהיה.
מירי רגב: אני לא מבינה איך שרים מתכוונים ובסוף חברה פרטית עושה מה שהיא רוצה.
<שי שטרית: עוד פעם, אנחנו לא היינו מעורבים בכל ההליך של ההפקה.
מירי רגב: אבל איך יכול להיות שחברה פרטית - - -?
מירי רגב: מישהו יכול להשיג לי את החברה הפרטית הזאת?
מירי רגב: מישהו שנדבר איתו תוך כדי הדיון?
מירי רגב: יש ודאי למישהו את הטלפון של בעל החברה.
מירי רגב: מי זה בעל החברה?
<דניאל זהר זונשיין: דניאל בנעים.
מירי רגב: יש לך את הטלפון שלו במקרה?
<דניאל זהר זונשיין: אני אבדוק, אני לא בטוחה.
מירי רגב: סתם מעניין אותי לדבר איתו, נראה מה - - -
<דניאל זהר זונשיין: לי אין את הטלפון שלו, אבל הייתה מעורבות של מרכז פרס לשלום, עד כמה שאני יודע.
<דניאל זהר זונשיין: הם היו הגוף שקישר את הנושא של הגעת הקבוצה לארץ.
<אפרת דובדבני: זה היה בשלב הראשוני.
<דניאל זהר זונשיין: זה היה בשלב הראשוני, אבל הם אלה שחיברו את הדברים עם הנציגים של בארסה בארץ, צימרמן וחבורתו.
<דניאל זהר זונשיין: אני הייתי ברוב הישיבות שהיו במשרד ראש הממשלה בנושא הזה.
מירי רגב: זאת אומרת שמרכז פרס לשלום הוא - - -
<דניאל זהר זונשיין: הייתה לו מעורבות, אני לא יכול להגיד לך באיזה מידה.
<אפרת דובדבני: אני אסביר.
<אפרת דובדבני: מרכז פרס לשלום לפני כמה חודשים, כשבארסה הגיעו, הם גם פנו - - -
<ארז אשל: לא, מרכז פרס לשלום היו מעורבים עד הסוף.
<ארז אשל: עד הרגע האחרון.
<ארז אשל: גם באירוע הם היו בין מנהלי האירוע.
<ארז אשל: גם אלה הדמויות המרכזיות שהיו מעורבות.
<ארז אשל: שרק לא נתבלבל.
מירי רגב: אז מרכז פרס לשלום ארגנו את כל האירוע הזה?
<ארז אשל: גם שם, הדמויות המרכזיות במרכז פרס לשלום הם היו המנהלים של האירוע על המגרש.
<ארז אשל: הם היו על המגרש, הם אישרו למי להיכנס ולצאת.
<אפרת דובדבני: אני לא רוצה לדבר בתור מרכז פרס, כי אני לא רואה שהם הוזמנו לדיון הזה.
מירי רגב: הם הוזמנו, אבל הם לא באו.
מירי רגב: כנראה הייתה להם סיבה למה הם לא הגיעו.
<אפרת דובדבני: אני לא חושבת.
<אפרת דובדבני: אני חושבת שגם משרד ראש הממשלה לא נמצאים פה.
מירי רגב: גם הם לא הגיעו.
<אפרת דובדבני: והם אלה שריכזו את כל העניין.
<ארז אשל: בדיוק, משרד רוה"מ הוא זה שהוביל את כל האירוע.
מירי רגב: מי במשרד רוה"מ?
<דניאל זהר זונשיין: יוסי קטריבס, משנה למנכ"ל, הוא ישב בראש הדיונים שהיו אצלם בנושא הזה.
<דניאל זהר זונשיין: בתור מי שהיה ברוב הדיונים האלה בחודשיים האחרונים, חוץ מאחד שהיה בתל אביב, אני לא זוכר שנושא ההמנון אי פעם עלה כנושא בדיונים.
<דניאל זהר זונשיין: בדיונים שהיו במשרד ראש הממשלה.
<דניאל זהר זונשיין: היו גם דיוני משנה וכו', לא זוכר שנושא ההמנון עלה כאישיו.
מירי רגב: זה לא צריך לעלות, כי זה צריך להיות ברור שמשמיעים את ההמנון.
<דניאל זהר זונשיין: אני אומר שזה לא עלה.
מירי רגב: אבל מי בסוף אישר את הליין אפ של המשחק?
מירי רגב: מרכז פרס לשלום?
<דניאל זהר זונשיין: אני חושב שקטריבס היה זה שהוביל את הדברים ותיאם בין הגופים, אבל היו גם דיוני משנה בנושאים ספציפיים, אם זה המשטרה, אם זה נושאי ביטחון וכו'.
<דניאל זהר זונשיין: וקומטק היו אלה שבעצם היו אנשי הקשר בסיפור.
מירי רגב: לא נראה לי הגיוני שחברה פרטית קובעת אם יושמע ההמנון או לא יושמע ההמנון.
מירי רגב: זה נראה לי מאוד מאוד מוזר, הדבר הזה, ויש לי תחושה שכאן היו כמה דברים מאחורי הקלעים שאנחנו לא מכירים אותם.
מירי רגב: נראה לי לא הגיוני שבמשחק מהסוג הזה לא מושמע ההמנון.
מירי רגב: אני מבינה שגם משרד החוץ חושב ככה, גם משרד התרבות חושב ככה וגם משרד החינוך חושב ככה.
מירי רגב: האם מנכ"לית בית הנשיא חושבת ככה גם?
<אפרת דובדבני: אנחנו תמיד, אבל תמיד, בעד ההמנון.
מירי רגב: אתם תמיד בעד ההמנון.
מירי רגב: למה לא דאגתם לדוגמה שההמנון יהיה שם, שיושמע ההמנון?
<אפרת דובדבני: אנחנו יכולים לחייב המנון רק כשיש אירוע ממלכתי ואירוע רשמי, וכיוון שזה לא היה וזה היה אירוע שהוא אימון ולא אירוע שהוא אפילו משחק, אין בזה משהו שהוא דורש לפי הנוהל.
מירי רגב: נשמע לי מוזר, התשובה שלך.
מירי רגב: אני מאמינה שלצופים יש קצת יותר אינטליגנציה ממה שזה נראה, אני מקווה שאת מאמינה לתשובה שלך.
מירי רגב: זאת אומרת מה זה אימון?
מירי רגב: כשבארסה מגיעים לכאן לאימון והיום ברצלונה זאת הקבוצה הכי מוכרת בעולם, כמו שאמרתם, לא סתם חשבתם ללכת על בארסה, אלא בגלל שבעצם אתם רוצים להעביר את המסר של שלום, אנחנו רוצים להעביר את המסר לשלום בתוך מדינת ישראל, מדינת היהודים, עם הדגל והסמלים שלה.
מירי רגב: זה לא נראה הגיוני, שבמשחק כזה של אימון, או כל דבר אחר, יושמע ההמנון של מדינת ישראל בצד הדגל?
<אפרת דובדבני: בוודאי.
מירי רגב: אז למה זה לא קרה?
מירי רגב: אתם, בית הנשיא, שכל כך דואגים שכשהנשיא מגיע הכול יהיה בדיוק כמו כללי הפרוטוקול, שיהיה מסודר, למה לא דאגתם שלפחות, אם זה לא הפרוטוקול, ששם יושמע ההמנון?
מירי רגב: הנשיא מגיע בכל זאת לאירוע כזה חשוב, כל העולם רואים, הבאנו 12,000 ילדים, ניצבים בעצם, הם הגיעו כניצבים, הרי למה הם הגיעו לשם, הילדים?
<אפרת דובדבני: הילדים הגיעו לשם כדי להיחשף לאחד המשחקים הכי מרגשים אולי שהיו להם?
<אפרת דובדבני: למה ניצבים?
מירי רגב: איך בדיוק היה להם?
מירי רגב: במה?
מירי רגב: שהם ראו את המשחק?
מירי רגב: בזה שחלקם שיחקו את המשחק?
<אפרת דובדבני: אותי אישית כדורגל לא מעניין, אבל כנראה שאת הילדים האחרים זה מעניין.
<אפרת דובדבני: אני מתארת לעצמי שיש פה כמה בשולחן הזה שחושבים אחרת ממני וממך.
<אפרת דובדבני: נכון?
<אפרת דובדבני: יש לי דרך אגב סיכות של בארסה, אני מתארת לעצמי שיש פה כאלה שמאוד יתרגשו מזה.
<אפרת דובדבני: אני אישית לא, אני מתארת לעצמי שגם את לא.
מירי רגב: אני מאוד מתרגשת מזה, אבל אני גם מתרגשת מאוד מהדגל וההמנון, בוודאי כשמדובר על הנשיא.
<אפרת דובדבני: אני יכולה להבטיח לך שגם אנחנו, וגם אנחנו בבית הנשיא.
מירי רגב: ארז, מה אתם למדתם, משרד החינוך, מהאירוע הזה?
<ארז אשל: מה הכוונה מה למדנו?
מירי רגב: מה למדתם?
מירי רגב: להבא יפנו אליכם שוב, מרכז פרס בהתחלה, וההפקה הזה, קומפק, קומטרס, מה למדתם מזה?
מירי רגב: בארסה היום, מחר זה יהיה מדריד, מחרתיים זה יהיה קבוצה אחרת, הרי כולם אנשים, הם בני חלוף.
מירי רגב: מה למדתם מזה?
<ארז אשל: ברמה עקרונית, מעשית, בכל אירוע ממלכתי או אירוע רשמי או אירוע שבו שר החינוך משתתף - - -
מירי רגב: זה היה בעיניכם אירוע רשמי?
<ארז אשל: או אירוע שיש בו יסוד טקסי, במשרד החינוך משתדלים שיושמע המנון המדינה, וכך יהיה להבא.
מירי רגב: כן, זה לא קרה עכשיו, אבל כך זה יהיה להבא.
<ארז אשל: בוודאי.
<ארז אשל: כך זה היה בעבר, ככה זה יהיה - - -
מירי רגב: זו הייתה גם פשלה שלכם, שזה לא קרה.
<ארז אשל: האם זו הייתה פשלה שלנו?
<עופר האן: אני ראש המטה של השר.
<עופר האן: אני רוצה להבהיר שני דברים, שנראה לי שיש פה חוסר הבנה.
<עופר האן: דבר ראשון, אנחנו לא התקשרנו מול, לא מרכז פרס לשלום הביא אותנו לאירוע הזה, אנחנו אפילו לא ידענו שהם שותפים עד שלב מסוים, אנחנו נקראנו לאירוע הזה על ידי משרד ראש הממשלה והרמנו את הכפפה לעשות אירוע חינוך.
<עופר האן: במסגרת המימון של משרד החינוך, יותר מ-12,000, 14,000 ילדים נטלו חלק באירוע, מעבר לזה אנחנו - - -
מירי רגב: איזה אירוע חינוכי היה שם, מעבר לזה שהם צפו במשחק?
<עופר האן: קודם כל עוד לפני המשחק, כחלק מהתקציב שמימנו, הוקמו ביתנים מסביב לכל אצטדיון בלומפילד שבהם לקחו חלק להקות של חינוך מיוחד, של אוטיסטים, של נכים, באו ושרו והציגו והופיעו.
<עופר האן: מבחינתם זו הייתה חשיפה ובמה מדהימה וכל הילדים צפו בהם.
<עופר האן: כל המסרים, ארז דיבר על השקת הנושא השנתי שלנו, המסרים של משרד החינוך של 'האחר הוא אני', זו הכותרת שאנחנו נותנים לכל השנה שלנו, לקחו חלק באירוע, גם במופע שהיה עוד לפני שבארסה עלתה, סדר גודל של שלושת רבעי שעה בשיתוף ילדים שלנו עם המסרים שלנו, וכמובן מערך היסעים אדיר, להביא ילדים מדן עד אילת.
<עופר האן: אבל כל זה בצד.
<עופר האן: לגבי סוגיית ההמנון.
<עופר האן: אני לא אחראי על המשרד, אני אחראי על שר החינוך והיות ששר החינוך השתתף באירוע הזה, כמו בית הנשיא שמייצגים את הנשיא, בשלב די מוקדם בדיון על הליין אפ עלתה שאלת ההמנון - - -
מירי רגב: מי היה בדיון על הליין אפ?
<עופר האן: אנשי בית הנשיא לא השתתפו בדיון הזה.
<עופר האן: מי שהשתתפו בו זה אנחנו, יחד עם ההפקה ואנשי מרכז פרס לשלום, שגם להם הייתה קבוצת ילדים באירוע.
<עופר האן: מסיבות כאלה ואחרות הייתה שם אולי מחשבה למישהו שההמנון לא יושמע, אני יצאתי לרגע - - -
מירי רגב: למי זה לא היה?
<עופר האן: לא, להפקה.
<עופר האן: הם אמרו, יהיה פה המנון, לא יהיה פה המנון.
<עופר האן: אמרתי להם, 'חבר'ה, תנו לי שנייה', התייעצתי עם השר כדי להיות בטוח במה שאני אומר, חזרתי לחדר בנוכחות של לדעתי 15 איש שהיו שם, כולל מנכ"ל החברה וכולם, אני הודעתי שמבחינתנו, מבחינת שר החינוך, אין פה אופציה אחרת, זה או שמשמיעים את ההמנון או שמשמיעים את ההמנון, או שאנחנו לא יכולים להיות חלק מהאירוע.
מירי רגב: הייתם חלק באירוע למרות שלא השמיעו את ההמנון.
מירי רגב: זה שאמרתם זה בסדר.
<עופר האן: התקבלה שם הבנה והחלטה שההמנון יושמע, כמו המסרים האחרים שאנחנו דרשנו שיהיו בתוך האירוע - - -
מירי רגב: ההמנון הקטלוני הושמע?
<אפרת דובדבני: אני הייתי במשחק, לא היה המנון.
<עופר האן: התקבלה שם החלטה שבוודאי ההמנון יושמע.
<עופר האן: זה היה נכון לנקודת הזמן הזו.
מירי רגב: זאת אומרת באתם לאירוע ובאירוע נוכחתם שאין המנון.
מירי רגב: זה בעצם מה שהיה.
<עופר האן: בסוף האירוע.
<עופר האן: בדיעבד.
מירי רגב: זאת אומרת חיכיתם ש - - -
<עופר האן: אנחנו, הצוות המקצועי של משרד החינוך - - -
מירי רגב: רגע, אני רוצה רגע להבין, האם ידעתם מראש שלא יושמע ההמנון בסופו של דבר או לא?
<עופר האן: מה שאני הבנתי מאנשי לשכת הנשיא, זה כמו שאמרה פה אפרת, יש להם פרוטוקולים מדויקים לדברים האלה, הם עובדים לפי הפרוטוקולים והם קיבלו החלטה לפי הפרוטוקול.
מירי רגב: אבל בעל המאה הוא בעל הדעה.
מירי רגב: אתם שמתם מיליון שקלים, אתם קובעים.
מירי רגב: בית הנשיא לא קובע כלום, כי הם בעצם - - -
<אפרת דובדבני: נאמר שם במפורש שאנחנו בעד ההמנון.
<אפרת דובדבני: גם נאמר שם במפורש שעל אף שאנחנו מבינים בפרוטוקולים - - -
מירי רגב: לא, שנייה רגע, אני רוצה להבין.
<אפרת דובדבני: האמת היא שזה מתחיל להיות - - -
מירי רגב: לא, זה לא מתחיל, זו בדיוק הסוגיה.
מירי רגב: זה בדיוק העניין, ההמנון זה לא משהו, זה עוד ג'ינגל, מה שחשוב זה מסי והתמונות והנשיא שהצטלם עם כל העולם ואחותו, אבל המדינה הזאת לא חשובה והמדינה הזאת חשובה, וכשיהיה פה משחק של בארסה, מצדי שלא יבואו לפה.
מירי רגב: עם כל הכבוד לחינוך.
מירי רגב: בסוף יש לנו מדינה שאנחנו צריכים לשמור ולהגן על כבודה ופה זה לא קרה, ואני רוצה להבין למה שמו מיליון שקלים מתקציבי ולא היה שם המנון.
מירי רגב: יש כאן את חוק הדגל וההמנון ואנחנו נתקן אותו.
מירי רגב: יש גבול כבר למה שאומרים, ההמנון זה לא רציני.
מירי רגב: כמו אברמוביץ, מה זה המנון?
מירי רגב: עוד ג'ינגל, מר אברמוביץ, אבל מתחילים בהמנון ועובדים אחר כך לאסירים ועוברים אחר כך לריבונות.
מירי רגב: להמנון יש משמעות והדיון הזה פה הוא על ההמנון, לא על המשחק.
מירי רגב: איזה מין דבר זה, להגיד לי שההמנון לא חשוב?
<אפרת דובדבני: מישהו אמר שההמנון לא חשוב?
מירי רגב: לא, אז מה את אומרת לי לאן זה הגיע?
מירי רגב: זה הגיע, זו השאלה שלי, אני לא שואלת על שום דבר אחר.
מירי רגב: אני רוצה לדעת למי להפנות אחר כך את המכתב שלי, לראש הממשלה?
מירי רגב: לנשיא?
מירי רגב: לשר החינוך?
מירי רגב: שר החינוך שם מיליון שקלים, אני בוועדת הכספים לא הולכת יותר להעביר כסף למשרד החינוך, אני מודיעה לך.
מירי רגב: לא תקבלו כסף, אם הכסף הולך לדברים מהסוג הזה, כשאתם בעצמכם לא עושים את מה שאתם נדרשים לעשות, זו בעיה.
מירי רגב: עם כל הכבוד, שר החינוך שי פירון נתן מיליון שקלים, הוא היה צריך לוודא - - -
<ארז אשל: יושבת ראש הוועדה, אחד, היה אירוע, מצד אחד מכובד, משמעותי ל - - -
מירי רגב: אין לי ספק, עזוב, אני לא מדברת על זה, אני בטוחה שהיה - - - דרך אגב, לא רק מכובד, מרגש.
<ארז אשל: משמעותי לילדים.
מירי רגב: בטוח.
<ארז אשל: עם כל הדברים מסביב.
<ארז אשל: כל המערך המקצועי, כולל שר החינוך, ידעו שיהיה המנון.
מירי רגב: אבל אומר כאן הרמ"ט (ראש המטה) משהו אחר.
<ארז אשל: יכול להיות, אבל עד הרגע האחרון, יש לי פה את הליין אפ, אני הייתי אחראי מקצועית.
מירי רגב: שנייה רגע, אומר פה הרמ"ט משהו אחר.
מירי רגב: אומר פה הרמ"ט, והוא אומר את זה בצורה הכי אמיתית ושקופה ואנחנו רוצים לתקן את הדברים להבא, ואומרת כאן מבית הנשיא, ואני מכבדת את מה שהיא אומרת, זה לא אירוע של בית הנשיא ולכן לא פעלו על פי הפרוטוקול, והיא צודקת, על פי הפרוטוקול יכול להיות שלא צריך להיות מנוגן ההמנון, אני הייתי חושבת אחרת, אבל בואו נעזוב, כי בית הנשיא מתנהג לפי פרוטוקול.
מירי רגב: אומר פה הרמ"ט, אנחנו באנו לדיונים, היו מספר דיונים, בדיונים האלה עלתה סוגיית ההמנון ושר החינוך בא וביקש, בגלל שהוא אדם ערכי והוא אדם שמבין את המשמעות של ההמנון, שם כסף ואמר 'אני רוצה שיושר ההמנון'.
מירי רגב: פנה לבית הנשיא, בית הנשיא הבהירו לו שבאירוע כזה, על פי הפרוטוקול, לא חייב להיות המנון, אני צודקת?
<עופר האן: אנחנו לא פנינו עם זה לבית הנשיא, אנחנו דיברנו עם ההפקה.
מירי רגב: ההפקה, קומטק, הם קבעו.
<מאיר סוויסה: אנחנו מימנו אירוע פרטי?
מירי רגב: כן, מימנו אירוע פרטי.
<מאיר סוויסה: מדינת ישראל מימנה אירוע פרטי?
מירי רגב: כן, זה מה שקרה.
מירי רגב: הם יחזירו את הכסף, דרך אגב.
מירי רגב: על זה אני - - - על זה דרוש ועדת חקירה.
מירי רגב: מיליון שקלים, במקום לתת למתנ"סים ולילדים המוגבלים האלה נתנו עכשיו לממן הפקה.
מירי רגב: מיליון שקלים, אני רוצה עכשיו מיליון שקלים שתיתן לילדים המוגבלים.
<מאיר סוויסה: עבר כסף מימון לקומטק?
<מאיר סוויסה: עבר לחשבון קומטק?
<ארז אשל: לא, חבר'ה, לא - - -
מירי רגב: די, מה קורה פה?
מירי רגב: אני רוצה לדעת רגע איפה הבעיה.
<ארז אשל: אני אענה לך עוד פעם.
מירי רגב: אם הבעיה היא פרוטוקול, נתקן את הפרוטוקול.
מירי רגב: אני רוצה לדעת מה היה כאן.
<ארז אשל: קודם כל ברור מאוד שמה שצריך להיות מתוקן אתם תדעו לתקן.
<ארז אשל: אני אומר, משרד החינוך מימן את ההסעה של התלמידים, את ההזנה של התלמידים, את האבטחה של התלמידים.
<ארז אשל: אנחנו שילמנו בתוך עצמנו לתוך הדברים הללו.
<ארז אשל: ומשרד החינוך, בצד הנוסף, ידע לאורך כל הדרך - - -
מירי רגב: אתה אומר את זה בפני הרמ"ט?
<ארז אשל: אני אומר בשמי, אני ארז אשל, שהיה אחראי מנהל מינהל חברה ונוער, יש לי גם את הלו"ז, שכאן כתוב, הבאנו גם להקה לצורך הדבר - - -
<מאיר סוויסה: כתוב בלו"ז - - - ?
<ארז אשל: המנון המדינה, אתה יכול לראות.
<מאיר סוויסה: באיזה שלב?
<ארז אשל: המנון מדינת ישראל, בשש וחצי המנון מדינת ישראל.
מירי רגב: אתה ידעת באיזה שהוא שלב שלא יהיה המנון?
<עופר האן: אני אומר לך שאנחנו סיכמנו כבר בשלב מוקדם שיהיה המנון.
מירי רגב: הבנתי, ואחר כך הבנתם?
<עופר האן: וככה הבנו ממש עד בסמוך לאירוע.
<עופר האן: לצורך העניין, לא השר, לא גורמי המקצוע, הם בכלל לא ידעו מהדבר הזה.
<עופר האן: הם בכלל לא ידעו, הם ידעו לאורך כל הזמן, כמו שארז אומר, שיהיה המנון.
<עופר האן: כך גם השר ידע.
<מאיר סוויסה: מישהו מחק את ההמנון מהשורה.
<מאיר סוויסה: תראה לה את זה.
מירי רגב: מי מחק את ההמנון?
מירי רגב: ההפקה?
מירי רגב: באישור של מי?
מירי רגב: תיכף נדבר עם ההפקה.
מירי רגב: זה פשוט מעניין אותי לדעת.
<עופר האן: תתקשרי להפקה ותשאלי אותם.
<מאיר סוויסה: רגע, אתה אומר שתתקשר להפקה ואתה - - -
מירי רגב: רק שנייה, אבל איך אתה יכול לתאם דבר כזה עם ההפקה?
מירי רגב: אתה, כנציג שר החינוך, מעביר מיליון שקלים, איך זה יכול להיות?
<מאיר סוויסה: אתה אומר לי עכשיו 'תלך דבר עם ההפקה'?
<מאיר סוויסה: אתה מגלגל את האחריות להפקה?
<עופר האן: אני יכול לענות?
<מאיר סוויסה: ההפקה לא חייבת דין וחשבון.
<עופר האן: רגע אחד, נראה לי שיש בינינו אי הבנה.
<עופר האן: שאלה יושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת רגב, מי אמר להפקה לא לשיר את ההמנון.
<עופר האן: אני אומר שאני לא יכול לענות בשם ההפקה.
<מאיר סוויסה: אני שואל, האם מדינת ישראל העבירה כסף לחשבון הפרטי של קומטק?
<עופר האן: אני לא בקי בחוזה.
<עופר האן: זה לא תפקידי.
<מאיר סוויסה: יש תקציב של 1,100,000 שקלים לטובת העניין - - -
מירי רגב: עזוב, נו, הם לא יודעים למי העבירו את זה.
<מאיר סוויסה: האם הועבר כסף משלם המיסים לקופת קומטק?
<עופר האן: אני לא מתקשר בשם המשרד, אני לא בקי בחוזים.
<מאיר סוויסה: אף אחד לא בקי פה בחוזה הזה?
<מאיר סוויסה: אני שואל לאן עברו מיליון השקלים ממשלם המיסים?
<עופר האן: אתה יכול לשאול שוב, אני אומר לך שאני - - -
<מאיר סוויסה: אתה לא יודע.
<עופר האן: אני לא הגורם המקצועי במשרד.
<מאיר סוויסה: אתה אומר לי שאתה לא יודע, נכון?
<ארז אשל: אם אתה תרצה, בגלל שזו אחריותי, כל דבר שיצטרך, אני גם אוציא דוח, אם אתה צריך, בדיוק.
<מאיר סוויסה: תוציא דוח לוועדה.
<ארז אשל: אתה מנהל הוועדה?
<מאיר סוויסה: לא, אני לא מנהל.
<ארז אשל: סליחה, לא ידעתי.
<ארז אשל: עוד פעם, מי אתה?
<מאיר סוויסה: אני הדובר.
<ארז אשל: אז אוקיי, אז בכלל התבלבלנו עם מי אני מדבר.
<ארז אשל: התבלבלנו קצת.
<ארז אשל: התבלבלנו, נכון?
<ארז אשל: אתה דובר.
מירי רגב: זאת אומרת אתם העברתם כסף ואתה לא יודע למי.
מירי רגב: אתה רק הרמ"ט של השר.
<ארז אשל: אני האחראי, אבל אני הגורם המקצועי.
<ארז אשל: אני אחראי, כספים עוברים דרכנו.
מירי רגב: אז למי העברת את הכסף?
<ארז אשל: עוד לא העברתי שום כסף, אנחנו נמצאים בתהליכים.
<ארז אשל: את יודעת, יש אירוע, היה אירוע, אירוע מכובד, אירוע משמעותי, אירוע שככל אירוע מפיקים לקחים ומשתפרים לאירועים הבאים.
מירי רגב: אתם מתכוונים לשלם את האירוע הזה, למרות שאמרתם שאם לא יהיה ההמנון לא תשלמו לו?
<ארז אשל: עוד פעם, אנחנו הבאנו 12,000 תלמידים, מקומות נוספים השלימו עוד תלמידים, אנחנו צריכים לשלם לחברות ההיסעים, אנחנו צריכים לשלם את המזון.
<ארז אשל: יושבת ראש הוועדה, האירוע לעצמו מול התלמידים הוא אירוע משמעותי מאוד, עם המסרים המשמעותיים שעברו בו.
מירי רגב: יש למישהו משהו להוסיף?
מירי רגב: משרד התרבות, יש לכם אולי משהו להגיד?
מירי רגב: הסקתם מסקנה מהאירוע הזה?
מירי רגב: (שיחת טלפון עם דניאל בנעים).
מירי רגב: דניאל, שלום, מדברת מירי רגב, אנחנו באמצע דיון, כך ששומעים את השיחה שלנו כולם, זה דיון בעניין השמעת ההמנון במשחק אימון של בארסה ורציתי להבין האם מדינת ישראל שילמה לכם כחברה פרטית 1,100,000 שקלים, אחד, ובי"ת, מי החליט שהוריד את ההמנון מהטקס?
מירי רגב: האם אתם החלטתם למדינת ישראל שאתם מורידים את ההמנון, או גורם אחר החליט על זה?
מירי רגב: מי קישר אתכם?
מירי רגב: מי בעצם העסיק אתכם?
מירי רגב: אוקיי, משרד החינוך.
מירי רגב: אני יודעת, רק מיליון שקלים, זה עוזר רק לכמה מתנ"סים בארץ, זה בסדר.
מירי רגב: אז משרד החינוך נתן כסף קטן, מיליון שקלים, כסף גדול לאחרים.
מירי רגב: אז משרד החינוך לקח חלק מלא באירוע, אוקיי, הבנתי.
מירי רגב: ומי הנחה אתכם להוריד בסוף את ההמנון?
מירי רגב: ממי הבנתם?
מירי רגב: שאלתי ממי הבנתם.
מירי רגב: זאת אומרת גם משרד החינוך היו בישיבה ביום שישי והם ידעו שלא הולכים לשיר את ההמנון?
מירי רגב: כולם ידעו.
מירי רגב: ביי.
מירי רגב: טוב, הוא אמר שישבתם בישיבה ביום שישי כולם, הבנתם שזה לא אירוע ממלכתי, כמו שאמרה כאן באמת אפרת והחלטתם לא להשמיע את ההמנון.
מירי רגב: משרד החינוך היה חלק מהדיונים האלה.
<עופר האן: אני מבקש - - -
מירי רגב: אפשר להגיד מה שאתם רוצים, כדאי שתגידו לפני שאני מסכמת, כי לפי מה שאמר פה בעל ה - - -
<ארז אשל: רגע, מי הוא זה שאמר את זה?
מירי רגב: זה ששילמתם לו מיליון שקלים.
מירי רגב: זה ששאלתם אותו אם להשמיע את ההמנון או לא.
<ארז אשל: דקה, יושבת ראש הוועדה, קודם כל אני מבהיר חד משמעית - - -
מירי רגב: אז תבהיר שוב, כדי שנבין.
<ארז אשל: הכסף, לבקשת משרד ראש ממשלת ישראל, הועבר לטובת הסעת ילדים, תלמידי משרד החינוך, להסיע.
<ארז אשל: כל אוטובוס עולה 3,000 שקל, בואי נעשה מכפלה של האוטובוסים, 50 ילדים באוטובוס - - -
מירי רגב: לא, אני שואלת אותך - - -
<ארז אשל: רגע, אני עונה.
מירי רגב: תקשיב רגע - - -
<ארז אשל: אבל את כל הזמן מדברת על מיליון שקלים ואני מסביר - - -
מירי רגב: אני שואלת אותך שאלה, הייתם ביום שישי בישיבה?
<ארז אשל: אני לא הייתי בשום ישיבה ביום שישי.
מירי רגב: כולל משרד החינוך, ככה הוא אמר.
<ארז אשל: אני לא הייתי בשום ישיבה ביום שישי, שום גורם מקצועי לא היה בישיבה ביום שישי, הגורמים המקצועיים של משרד החינוך שעבדו בצורה שיטתית מול הדברים והבהירו חד משמעית, היה ברור שיושר המנון המדינה, בצורה חד משמעית.
<ארז אשל: עכשיו תזמני אותו פעם נוספת, את הבן אדם.
<ארז אשל: אבל חזקה עלינו שאנחנו באירועים שאנחנו משתתפים - - -
מירי רגב: אני שומעת אותך, תסלח לי, ארז, ואני מתביישת.
<ארז אשל: על מה את מתביישת?
מירי רגב: אני מתביישת על התשובות שלך.