GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: שר הכלכלה ענה על העניין הזה ואמר שהוא יבחן את זה.
מירי רגב: הוא בעד הצעת החוק כפי ששר הפנים הגיש לוועדה ואם תהיה בעיה הוא יציע פתרון.
אורי מקלב: אני מבקש להגיש גם את זה כהסתייגות.
<תומר רוזנר: זה בעייתי.
<תומר רוזנר: אם הוא מגיש את ההסתייגות הזאת, זאת הסתייגות תקציבית וצריך לבדוק את עמדת שר האוצר וזה מעכב את החוק.
אורי מקלב: אתה יכול למנוע ממני?
<תומר רוזנר: אני לא יכול למנוע ממנו להגיש הסתייגות.
מירי רגב: הוא יכול להגיש הסתייגות ואנחנו נפיל אותה.
גדעון סער: הוא יכול להגיש הסתייגות תקציבית.
דוד אזולאי: יש לכם רוב, יפילו את זה.
מירי רגב: הוא יכול להגיש את ההסתייגות ונפיל את זה.
מירי רגב: הוא יכול להגיש מה שהוא רוצה.
מירי רגב: לא צריך לשמוע את נציג משרד האוצר.
מירי רגב: אני לא פותחת את זה לדיון.
גדעון סער: הוא בעד להעלות את ההסתייגות ולהצביע עליה.
אורי מקלב: אני מוכן שיצביעו על כל ההסתייגויות ביחד, אני חס על זמנכם, אבל מבקש שיצביעו בנפרד על ההסתייגות בנושא זמן העבודה, ההסתייגות התקציבית.
מירי רגב: נקרא את 4 ההסתייגויות שעליהן נצביע.
<תומר רוזנר: לא צריך לקרוא שוב.
<תומר רוזנר: ההסתייגויות הוצגו.
מירי רגב: מי בעד ההסתייגויות של חבר הכנסת מקלב?
מירי רגב: ההסתייגויות של חבר הכנסת מקלב לא נתקבלו.
<תומר רוזנר: לגבי ההסתייגות התקציבית, מה אתה מציע?
אורי מקלב: אנחנו מציעים שאדם שמאחר לעבודה או שבמהלך העבודה יוצא להתפלל, קודם כול לא תהיה עילה לפיטורים, ושנית, זה ייחשב לו כזמן העבודה, דהיינו זמן העבודה שלו יכלול גם את זמני התפילה בלי לקחת בחשבון את ההפסקות לצורך תפילה.
יפעת קריב: תוסיף הסתייגות אחת למען האימהות ולמען הנשים, משהו למענן.
אורי מקלב: את האימהות רק את מכירה?
יפעת קריב: בוא נעשה משהו למענן.
מירי רגב: עמדת משרד האוצר, בבקשה.
<רן רידניק: משרד האוצר מתנגד להצעה הזאת.
<רן רידניק: יכול להיות שגם פרוצדורלית לא נכון להעלות דבר שכזה במהלך דיון בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.
<רן רידניק: אנחנו מסכימים עם שר הכלכלה, שככל שהוא חושב שנכון לקדם את זה, זה נכון באפיק חקיקה רגיל, לא באפיק שכזה.
<רן רידניק: מעבר לזה, יש לכך השלכות כלכליות משמעותיות.
<רן רידניק: נציגי המעסיקים עצמם מתנגדים לסוגיה הזאת.
<רן רידניק: גם בעולם של השלכות על שירות המדינה, מורים, אחיות, עולם שכזה, אנו סבורים שאין מקום לדון ולאשר סוגיה שכזאת.
יעקב אשר: זאת עמדתו של שר הכלכלה.
מירי רגב: נציג משרד המשפטים מצטרף לנציג משרד האוצר.
דוד אזולאי: אנחנו לא חושדים בכם שתתמכו בזה, אל תדאגו.
<תומר רוזנר: צריך לדעת אם הוא אומר שזאת הסתייגות תקציבית או לא.
<תומר רוזנר: האם זו בעיניכם הסתייגות תקציבית?
<רן רידניק: כן, גם לעמדת אגף השכר וגם לעמדת נציגי המעסיקים שהעבירו את חוות דעתם בנושא בשעה שהיתה להם להעביר.
מירי רגב: נעבור להצבעה על הצעת החוק.
מירי רגב: ירים את ידו.
מירי רגב: בעד – רוב
מירי רגב: הצעת החוק נתקבלה.
מירי רגב: ב-15:45 תהיה הצבעה על הרביזיה.
מירי רגב: חברים, בוקר טוב, אני פותחת את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת בדיון המשך בסוגיית מעצרי לילה מיותרים שנעשים.
מירי רגב: הדיון הזה, בעקבות הצעות לדיון מהיר של חברת הכנסת אורית סטרוק וחבר הכנסת יריב לוין.
מירי רגב: המשטרה הייתה צריכה לעשות בדק בית במספר סוגיות ולתת לנו גם התייחסות לסוגיות האלה.
מירי רגב: הסיכום היה, אל"ף, שאתם תציגו פה היום נתונים כמה מעצרים נעשים, ובעצם יום למחרת בתי-המשפט, השופטים, משחררים אותם; בי"ת, האם ישנה איזו הנחיה, היה כינוס של השוטרים כדי שהם יממשו את זכותם לשחרר עצורים בלי שיהיה צורך שהם יגיעו לבית-משפט בבוקר, לשופט, כי זה גם מקשה על בתי-המשפט וגם משאיר אנשים להיות עצורים בלילה, לעתים ללא צורך.
מירי רגב: הדבר השלישי, האם הגעתם לאיזשהו פתרון בסוגיית הערבות או בסוגיית התשלום שצריך לשלם, משום שלא יכול להיות שאנחנו נשלול חירותו של אדם בגלל איזושהי בעיה ביורוקרטית.
מירי רגב: כמו כן, הייתם צריכים להגיד לנו מה קורה עם קטינים, כמה קטינים נעצרים.
מירי רגב: אני יודעת לפחות מכמה אנשים קטינים ונכים שנעצרו ונשארו לילה במעצר, זה פשוט טראומה נוראית, טראומה נוראית לאנשים האלה לכל החיים, ואין ספק שאנחנו צריכים לעשות כל מה שניתן כדי שאזרחים לא יהיו במעצר לילה, ללא הכרח וללא צורך.
מירי רגב: אני יודעת שיש דוח חדש של הסנגוריה, שרק עכשיו פורסם.
מירי רגב: לצערי, לא הספקתי לקרוא אותו, אבל אני יודעת פחות או יותר על מה הוא מדבר.
מירי רגב: יש שם שני נושאים עיקריים – האחד, כל מה שקשור לאסירים, תנאי הכליאה של האסירים, בנושא הזה אנחנו נקיים דיון נפרד.
מירי רגב: הדבר השני הוא כל סוגיית מעצרי הלילה, ובעיקר תחנות במשטרה שהן, איך אומרים, מובילות בתחום מעצרי לילה, אני אשמח לשמוע את זה כאן.
מירי רגב: כמובן, אני ארצה התייחסות של רחלה, כנציגת לשכת עורכי-הדין, בתי-המשפט, פרקליטות וחברי הכנסת, מתי שתחליטו שאתם רוצים לדבר, שלושתכם מבחינתי רשומים לדיון.
מירי רגב: נתחיל קודם כול בתשובות המשטרה.
<סנ"צ איציק אברהם: סנ"צ איציק אברהם, ראש מדור חקירות.
<סנ"צ איציק אברהם: אנחנו התבקשנו בדיון הקודם להביא נתונים של שחרור על-ידי קצין משטרה בתחנת משטרה.
<סנ"צ איציק אברהם: עשינו פילוח לשנים 2010, 2011 ו-2012.
<סנ"צ איציק אברהם: ב-2010, שחרור על-ידי קצין משטרה, שוחררו בתחנת המשטרה על-ידי קצין משטרה 109,000 עצורים.
מירי רגב: 109,000?
מירי רגב: מתוך כמה?
<סנ"צ איציק אברהם: תכף אני אציג את הנתון של סך הכול עצורים.
<סנ"צ איציק אברהם: ב-2011 שוחררו גם 109,000 חשודים בתחנת המשטרה, וב-2012 שוחררו 108,000 חשודים בתחנת המשטרה.
משה זלמן פייגלין: זה מספר קרוב להדהים.
<סנ"צ איציק אברהם: עשינו גם פילוח של מעצרים עד 24 שעות.
אורית סטרוק: כמה לא שוחררו?
מירי רגב: כן, מתוך כמה?
אורית סטרוק: אנחנו פה בשביל אלה שלא שוחררו.
<סנ"צ איציק אברהם: תכף אני אתן נתונים של מעצר עד 24 שעות, בחלוקה לשנים, ותראו את מגמת הירידה בין השנים 2010 ל-2013.
<סנ"צ איציק אברהם: עד 24 שעות נעצרו ב-2010, 22,605 עצורים; ב-2011 יש כבר ירידה, 20,642; ב-2012, שוב ירידה של 2,000, מדובר על 18,978.
משה זלמן פייגלין: סליחה, לא הבנתי.
<סנ"צ איציק אברהם: מעצרים עד 24 שעות, אני עושה את זה בפילוח לפי שנים.
משה זלמן פייגלין: מה הנתון הזה אומר?
מירי רגב: כמה אנשים נעצרו.
<סנ"צ איציק אברהם: נעצרו ל-24 שעות.
אורית סטרוק: שנתי.
משה זלמן פייגלין: זה לא מסתדר לי.
אורית סטרוק: אז ב-2010, 22,000; ב-2011?
<סנ"צ איציק אברהם: 20,642; ב-2012, 18,978.
מירי רגב: אז איך 109,000 שוחררו?
ישראל חסון: חבר'ה, 109,000 לא הגיעו ל-24 שעות.
<סנ"צ איציק אברהם: אני מדבר על מעצר של 24 שעות.
<סנ"צ איציק אברהם: שם זה שוחררו בתחנת המשטרה ולא נכלאו.
<סנ"צ איציק אברהם: זה ההבדל.
משה זלמן פייגלין: נעצרו ושוחררו, ופה - - -
<סנ"צ איציק אברהם: פה זה נעצרו ונכלאו.
אורית סטרוק: כלומר, יש שיפור אבל עדיין - - -
מירי רגב: תנו לו להציג את הנתונים.
<סנ"צ איציק אברהם: אני אציג את הנתונים ואחרי כן אשמח לענות על שאלות.
מירי רגב: בבקשה, דבר, איציק.
<סנ"צ איציק אברהם: ב-2012, אמרתי, יש כבר ירידה של עוד 2,000.
<סנ"צ איציק אברהם: אנחנו עומדים על 18,978, וב-2013 כבר שיפור ניכר לאור הטכנולוגיות ומה שדיברנו בישיבה הקודמת, 5,712 עצורים ב-2013.
ישראל חסון: עד?
אורית סטרוק: עד עכשיו, חצי שנה.
ישראל חסון: עד לרגע זה?
<סנ"צ איציק אברהם: מחצית השנה.
<סנ"צ איציק אברהם: כבר רואים שיש עוד ירידה.
מירי רגב: חכה, יכול להיות שנגיע ל-11,000 של שנה שעברה.
<סנ"צ איציק אברהם: לא בטוח.
<סנ"צ איציק אברהם: בהנחה.
ישראל חסון: 18,000.
ישראל חסון: כבר לא נגיע לזה.
<תנ"צ אפרים ברכה: סביר להניח שתהיה מגמת ירידה.
מירי רגב: מתוך כמה, סך הכול?
ישראל חסון: כמה שוחררו על-ידי בית-משפט?
אורית סטרוק: הנתון החשוב הוא כמה מהם שוחררו בבוקר על-ידי בית-המשפט.
ישראל חסון: סליחה, כמה שוחררו על-ידי בית-משפט?
מירי רגב: תכף גם בתי-המשפט יתייחסו לעניין.
ישראל חסון: לא, הוא צריך להציג.
<תנ"צ אפרים ברכה: לא.
<תנ"צ אפרים ברכה: נתונים על שחרור על-ידי בית-משפט זה בית-משפט יכול לתת.
מירי רגב: יש לכם נתונים?
<סנ"צ איציק אברהם: אין לנו את הנתון הזה.
<תנ"צ אפרים ברכה: לנו אין מערכת כזאת.
ישראל חסון: אין לכם?
ישראל חסון: אתם לא אוספים את זה?
אורית סטרוק: סליחה, איציק, הנתון החשוב הוא כמה מתוך כרגע 5,712 האלה, נכון לעכשיו – לגבי חצי השנה של 2013 – כמה מתוכם הובאו בבוקר לבית-משפט עם בקשת שחרור, כי אלה שאתם ביקשתם לא לשחרר אותם והעורך-דין הצליח לשחרר – בסדר, על זה אין ויכוח, אבל אלה שהבאתם אותם בבוקר לבית-המשפט עם בקשת שחרור, כמה יש?
אורית סטרוק: זה הנתון שאנחנו מבקשים כי בשבילו התכנסנו.
אורית סטרוק: כל שאר הנתונים הם יפים, מעניינים, אבל לא כרגע.
<סנ"צ איציק אברהם: נתון סטטיסטי כזה אין לנו.
<סנ"צ איציק אברהם: לא בנמצא.
אורית סטרוק: זה נושא הדיון.
<תנ"צ אפרים ברכה: המערכת של בית-המשפט, הם יכולים לתת מענה.
מירי רגב: אבל אתה מביא אותו לבית-משפט.
<תנ"צ אפרים ברכה: לנו אין במערכת המחשוב כלי כזה.
אורית סטרוק: השאלה היא לא את מי השופט שחרר אלא את מי אתה הבאת לבית-משפט, כשבידך בקשה לשחרר.
<סנ"צ איציק אברהם: גברתי, השאלה היא ברורה אבל אין לנו נתון כזה בנתונים הסטטיסטיים.
מירי רגב: ולבית-משפט יש?
<ברק לייזר: יש הערכות בלבד.
מירי רגב: כמה סך הכול נעצרו?
<סנ"צ איציק אברהם: סך הכול עצורים – יש לנו פילוח לפי שנים.
<סנ"צ איציק אברהם: ב-2010 בסך הכול היו 60,869 עצורים; ב-2011 היו 58,036 עצורים; ב-2012 סך הכול עצורים 62,337; וב-2013 סך הכול העצורים 20,631, זאת אומרת אנחנו רואים את הירידה לאורך השנים גם במעצרים בכלל.
<סנ"צ איציק אברהם: אם אתם רוצים מעצרים ונתונים עד תום ההליכים המשפטיים, מתוך המעצרים האלה - - -
מירי רגב: אבל מתוך זה אתה לא יודע כמה למחרת היו בבית-משפט.
<סנ"צ איציק אברהם: לא.
ישראל חסון: איציק, בשביל להבין את הסטטיסטיקה שאתה מציג, כשאתה אומר עצור, גם ה-108,000–109,000 שהצגת הם היו עצורים.
<סנ"צ איציק אברהם: ושוחררו על-ידי קצין משטרה.
ישראל חסון: יש לנו 109,000.
ישראל חסון: נוסף לזה יש לנו את ה-20,000 שאתה משחרר, נוסף לזה יש לנו את ה-60,000 סך הכול עצורים.
<סנ"צ איציק אברהם: אני מזכיר לך שלא חייבים לעצור כדי לשחרר בערובה.
<סנ"צ איציק אברהם: גם מעוכב שמגיע לחקירה ומוזמן לחקירה, ויש חשש שהוא לא יגיע לחקירה, אפשר לשחרר אותו בהתאם.
<סנ"צ איציק אברהם: הוא לא חייב להיות בסטטוס עצור.
ישראל חסון: אז 109,000 זה מעוכבים?
<תנ"צ אפרים ברכה: גם.
<סנ"צ איציק אברהם: גם מעוכבים וגם עצורים ששוחררו בתוך תחנת משטרה.
ישראל חסון: יש אצלכם סטטוס במחשב שמפריד בין מעוכב לעצור?
ישראל חסון: ואתה גם לא יודע לעשות על עצמך בקרה – לעצמך – כמה אנשים אתה הגעת וביקשת לשחרר בבית-משפט, וכמה בית-משפט שחרר לך.
ישראל חסון: אין לך את הנתונים האלה.
<סנ"צ איציק אברהם: את הנתון הזה לא.
<סנ"צ איציק אברהם: אמרתי בפתיח שאין לנו את הנתון כמה שוחררו בבית-משפט.
מירי רגב: לסנגוריה יש נתונים?
<גנ"מ רונית זר: יכול להיות שאני אוכל לעזור עם הנתונים האלה.
<רענן גלעדי: יש לנו הערכות.
ישראל חסון: אני חושב שזאת הנקודה – אורית, תקני אותי אם אני טועה.
אורית סטרוק: אנחנו התכנסנו בשביל האנשים האלה.
ישראל חסון: איציק, הנתון הזה הוא נתון שקודם כול אמור לעזור לכם לשפר את התהליך אצלכם – לעצמכם, עזוב אותנו, לעצמכם – כי משלקחת אותו ועצרת אותו ל-24 שעות, ובאת אחרי 24 שעות וביקשת לשחרר אותו, אתה צריך לשאול את עצמך ברמת ההתייעלות המשטרתית למה עצרתי, ומשהבאת אותו לשופט, השופט אמר לו לך הביתה, גם אתה צריך לשאול את עצמך.
<סנ"צ איציק אברהם: אני מזכיר לך שאנחנו מבקשים את השחרור על-ידי בית-משפט.
<סנ"צ איציק אברהם: הבקשה שלנו, של המשטרה.
מירי רגב: השאלה אם יש לכם נתונים כמה עצורים אתם למחרת ביקשתם שחרור על-ידי בית-המשפט.
<סנ"צ איציק אברהם: אמרנו כמה פעמים שאין את הנתון הזה.
אורית סטרוק: מירי, אני חושבת שהם צריכים להביא לנו את זה נגיד לעוד חצי שנה, שיתחילו להתייעל בעניין הזה.
אורית סטרוק: הרי אנחנו התכנסנו לשם זה, הכותרת של הדיון הזה היא חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, שאומר שבן אדם לא צריך לשבת במעצר בכלל, קל וחומר במעצר לילה, אם לא צריך.
אורית סטרוק: ובשביל זה המשטרה צריכה שיהיו לה את הנתונים האלה, ואם אין לכם, אז מעכשיו לפי דעתי ועד סוף 2013 שיספרו ויביאו, וגם ידאגו שהנתון יעמוד על אפס כי הוא צריך לעמוד על אפס, כי אין הצדקה שבן אדם אחד יישב לילה במעצר.
<תנ"צ אפרים ברכה: אבל את הנתונים האלה אפשר גם להוציא ממערכת בתי-המשפט.
אורית סטרוק: תסדר את המחשב שלך ככה שיהיה לך הנתון.
<רענן גלעדי: אני רק אגיד שההערכות שלנו, מדובר בשליש מהעצורים עד 24 שעות.
<רענן גלעדי: אם מדובר ב-2012 על כמעט 20,000 עצורים עד 24 שעות, הערכות שלנו ששליש מזה זה עצורים מיותרים, עצורי לילה מיותרים שהובאו עם בקשות שחרור לבתי-המשפט.
מירי רגב: למחרת.
<רענן גלעדי: למחרת.
<רענן גלעדי: מעצר לילה מיותר.
ישראל חסון: אני מוכרח להגיד, יש משהו במספרים – גם את משה וגם אותי מתסכל.
מירי רגב: לא עושה סדר.
משה זלמן פייגלין: לא, לא מתסכל.
משה זלמן פייגלין: מזעזע.
ישראל חסון: אתם מדברים על 3% מהאוכלוסייה שנעצרים כל שנה.
ישראל חסון: חבר'ה, זה 3%.
ישראל חסון: 200,000 איש זה 3% מהאוכלוסייה.
<גבריאלה פיסמן: יש, מן הסתם, מעצרים חוזרים.
ישראל חסון: זה לא משנה, עזבי רגע מעצרים חוזרים.
ישראל חסון: זה 3% מהאוכלוסייה.
ישראל חסון: חבר'ה, אתם מבינים את המספר?
אורית סטרוק: זה אצבע קלה מאוד על ההדק.
אורית סטרוק: מאוד.
ישראל חסון: אתם מבינים את המספר?
ישראל חסון: 3% מהאוכלוסייה.
<תנ"צ אפרים ברכה: מה לא ברור?
<תנ"צ אפרים ברכה: למה יש בעיה עם זה?
משה זלמן פייגלין: הבעיה היא שזה יותר מדי ברור.
<תנ"צ אפרים ברכה: במדינת ישראל יש כ-450,000 תיקים פליליים בשנה.
ישראל חסון: עזוב, אני לא רוצה להיכנס לזה.
ישראל חסון: אדוני, אני לא יודע מה שמך.
<תנ"צ אפרים ברכה: אפרים ברכה, אדוני.
ישראל חסון: אפרים, נעים.
ישראל חסון: מזל טוב, גם ברכות, היום שמעתי את השם שלך ברדיו, אני לא זוכר אפילו על מה.
ישראל חסון: בהצלחה.
<סנ"צ איציק אברהם: מונה לראש היחידה הארצית לחקירות הונאה.
מירי רגב: מזל טוב.
אורית סטרוק: בהצלחה.
ישראל חסון: אפרים, אתה יודע, אפשר להתחיל לקחת את הדיון הזה על מדיניות הפללה ועל סטטיסטיקות הפללה.
ישראל חסון: אני עכשיו במקרה מטפל במין מקרה כזה של ילד טוב – לא משנה, אני כבר מעביר את זה לטיפול המפכ"ל.
ישראל חסון: 3% מהאוכלוסייה נעצרים כל שנה?
ישראל חסון: חבר'ה, זה מטורף.
ישראל חסון: 450,000 תיקים פליליים לא מטריד אותי, כי אתה – כשאתה עוצר אותי עכשיו מדבר ולא חגור בחגורת בטיחות - - -
<גבריאלה פיסמן: לא, זה לא התיקים הפליליים האלה.
<גבריאלה פיסמן: הנתונים על רישומים פליליים, או משטרתיים – אם אנחנו מחשיבים גם תיקים סגורים – הם נתונים של מעל מיליון איש במדינת ישראל, נכון ל-2009.
ישראל חסון: שנתי.
<גבריאלה פיסמן: לא, כללית.
ישראל חסון: אני שואל אותך כמה את פותחת שנתי, זה הדיון.
ישראל חסון: הוא אומר 450,000.
<תנ"צ אפרים ברכה: בערך, כן.
ישראל חסון: שנתי?
ישראל חסון: חבר'ה - - -
<קריאה: של תיקים פליליים.
מירי רגב: אני מבקשת מהסנגוריה התייחסות לדברים.
<רענן גלעדי: כמו שאמרתי קודם, התופעה היא תופעה עצומת ממדים.
<רענן גלעדי: מדובר על אלפי עצורים מיותרים, אלפי מעצרי לילה מיותרים בשנה.
<רענן גלעדי: הערכה שלנו שמדובר על כשליש, זה אומר סדר גודל של 6,000–7,000 מעצרי לילה מיותרים בשנה - אם מתבססים על הנתון הזה של המשטרה על כמעט 20,000 מעצרים עד 24 שעות בשנה.
<רענן גלעדי: לפי נתונים שאנחנו רואים מהמשטרה, שחרורים בתחנות המשטרה – תקנו אותי אם אני טועה לגבי הבנת הנתונים האלה – 2012, למשל במחוז תל-אביב בסך הכול 211 חשודים שוחררו בתחנת המשטרה בערובה, זאת אומרת בלי להביא אותם לבית-המשפט.
<תנ"צ אפרים ברכה: בהפקדה כספית.
<תנ"צ אפרים ברכה: יש הבדל בין הפקדה כספית לבין שחרור בתנאים אחרים.
<תנ"צ אפרים ברכה: משחררים הרבה בתנאים אחרים.
<תנ"צ אפרים ברכה: להיפך, אנחנו מקלים.
<תנ"צ אפרים ברכה: אנשים לא דורשים הפקדה כספית אלא שחרור בתנאים אחרים.
<רענן גלעדי: אני פשוט אשווה את זה למחוז ירושלים, שהוא מחוז הרבה יותר קטן ממחוז תל-אביב.
<רענן גלעדי: מחוז ירושלים עובד יחסית בסדר, אנחנו רואים את זה לאורך כל השנים האחרונות.
<רענן גלעדי: 769 שחרורים בתחנות המשטרה במחוז ירושלים לעומת 211 בלבד בתל-אביב, וזה מציג את כל הבעיה.
<רענן גלעדי: יש פה בעיה מהותית.
מירי רגב: יש לכם פילוח של כלל המחוזות?
<רענן גלעדי: מדובר על 1,946, לפי מה שהמשטרה מסרה לנו הבוקר.
<רענן גלעדי: אגב, אני מצטער שלא קיבלנו את הנתונים האלה מראש, ביקשנו.
<רחלה אראל: אף אחד לא קיבל נתונים.
משה זלמן פייגלין: יש איזה נתון כמה מן המעצרים האלה מגיעים בסופו של דבר לידי כתב אישום והרשעה?
<גנ"מ רונית זר: אצלנו יש נתון כזה.
אורית סטרוק: מי את, סליחה?
<גנ"מ רונית זר: רונית, ראש מחלקת האסיר בשב"ס.
ישראל חסון: איך יש לך, דרך אגב?
ישראל חסון: סתם מעניין אותי.
<גנ"מ רונית זר: יש לנו נתונים של עצורים שנכנסו אלינו.
ישראל חסון: יש לך את נקודת הקצה אבל איך יש לך את הרפרנס של כמה?
<קריאה: אתה יודע כמה נכנסו, אתה יודע כמה הורשעו.
<תנ"צ אפרים ברכה: יש מורשעים שבסוף לא נכנסים לכלא.
<גנ"מ רונית זר: נכון.
אורית סטרוק: יש גם כלואים ללילה שלא מגיעים אליכם.
<גנ"מ רונית זר: אני יכולה לדבר רק על הנתונים של אלה שבתוך שב"ס.
אורית סטרוק: זהו, חלק מהכלואים הם בבתי המעצר של המשטרה, את בכלל לא רואה אותם.
<ברק לייזר: לא, יש כאלה שמורשעים ומוטל עליהם עונש אחר.
מירי רגב: לא כתב אישום.
<ברק לייזר: כתבי אישום כן, אבל לא עונשי מאסר.
<פנינה אלקיס: חלופות מאסר.
אורית סטרוק: אבל אני אומרת אחרת.
אורית סטרוק: שחלק מאלה שנשארים למעצר לילה, לא נשארים למעצר לילה אצלה כי הם נמצאים בבתי המעצר המשטרתיים.
<קריאה: בתחנות.
<תנ"צ אפרים ברכה: בהקשר לשאלה שלך, הממוצע הוא כ-30% מוגשים לכתב אישום פלוס בקשה למעצר עד תום ההליכים.
<תנ"צ אפרים ברכה: אם יש כ-20,000 עצורים, בערך 7,000.
משה זלמן פייגלין: כ-30% מוגשים עם כתב אישום.
<קריאה: עם בקשה למעצר עד תום ההליכים.
משה זלמן פייגלין: מתוך ה-30%, כמה מורשעים?
<תנ"צ אפרים ברכה: הממוצע הוא בערך 98% הרשעות בבית-המשפט, תעשה חשבון.
משה זלמן פייגלין: מה את אומרת?
<גנ"מ רונית זר: זה תואם את הנתון של 100% שלנו בשב"ס, אבל לנו יש את המעקב רק אחר מי שנכנס.
<תנ"צ אפרים ברכה: זה אחוז יחסית מאוד גבוה.
<תנ"צ אפרים ברכה: 30% של העצורים זה אחוז גבוה.
מירי רגב: הסנגוריה, תמשיכו בבקשה.
<רחלה אראל: סליחה, גברתי, אם אפשר רק להעיר איזושהי הערה.
<רחלה אראל: אני מוצאת טעם לפגם שכל הנתונים מוחזקים בידי גורמים, ואנחנו לא מגיעים אליהם.
מירי רגב: רחלה, אני תכף נותנת לך לדבר.
<רחלה אראל: לעשות חוק חופש מידע דרך עתירה זה לא לעניין.
<רחלה אראל: בשביל זה יש פה את הכנסת.
<תנ"צ אפרים ברכה: יכולתם לפנות, הייתם מקבלים.
<רענן גלעדי: אנחנו ביקשנו עוד בדיון הקודם.
<רענן גלעדי: אנחנו ביקשנו עוד בדיון הקודם לקבל את הנתונים מספיק זמן מראש, לצערי לא קיבלנו אותם.
<רענן גלעדי: גם אתמול ניסינו להשיג אותם ולא הצלחנו.
<רענן גלעדי: אמרו לנו שנקבל אותם היום בבוקר, וזה המקסימום שהצלחנו לעשות.
<תנ"צ אפרים ברכה: למי פניתם?
<רענן גלעדי: לדרור קלייטמן, שישב פה בדיון הקודם.
ישראל חסון: אפרים, הערה קטנה.
ישראל חסון: יש אמירה כזו שאומרת – מה שאתה לא יכול למדוד, אתה לא יכול לנהל.
ישראל חסון: אבל, יש אמירת המשך – עכשיו היא שלי – שמה שאתה מודד, משקף את מה שחשוב לארגון לשפר, אז אתה מודד את זה.
ישראל חסון: אתה יושב במקום כזה – בכלל, עם עצמך – ואתה אומר:
ישראל חסון: המשאב הזה שבסופו של יום מכניס - לפי הנתונים שלכם נכון להיום, ולפי דעתי יש פה שגיאה, לא מסתדר לי – 3% מהאוכלוסייה של מדינת ישראל מגיעים למצב של מעצר, זה לפי הנתונים שלכם, חבר'ה, 200,000 איש בשנה.
<תנ"צ אפרים ברכה: איך אדוני הגיע ל-200,000?
ישראל חסון: 109,000 - - -
<סנ"צ איציק אברהם: 109,000 זה לא עצורים.
<סנ"צ איציק אברהם: אמרנו, אלה עצורים שנחקרו במשטרה ושוחררו.
<סנ"צ איציק אברהם: יכול להיות שעוכב.
<קריאה: הם באים לחקירה ומשתחררים.
<תנ"צ אפרים ברכה: יש לך נתונים לגבי עצורים.
<תנ"צ אפרים ברכה: עצורים זה בערך - - -
ישראל חסון: איציק, לי יש בעיה עם הזיכרון, אני לא שוכח.
ישראל חסון: אמרת את הדבר הבא – שב-109,000 יש כאלה שמעוכבים לחקירה.
ישראל חסון: מעוכב לחקירה, אל תקרא לו עצור.
ישראל חסון: הוא לא עצור על-ידך, אל תשתמש בטרמינולוגיה הזאת בכלל.
<סנ"צ איציק אברהם: לכן אמרתי – זה מעוכבים ועצורים שהגיעו, ושוחררו על-ידי קצין משטרה.
ישראל חסון: מה-109,000 אני יכול להגיד 2,000 מעוכבים?
ישראל חסון: אל תשתמש, זו לא יכולה להיות אותה אוכלוסייה.
ישראל חסון: מעוכב לחקירה זה לא עצור.
משה זלמן פייגלין: זה אותו דבר.
ישראל חסון: זה לא אותו דבר.
ישראל חסון: זה ממש לא אותו דבר.
מירי רגב: אני רוצה להמשיך את הדיון.
מירי רגב: אתם רוצים לקיים דיון ביניכם, תעשו דיון ביניכם.
מירי רגב: אפרים, אנחנו ניתן לך את זכות הדיבור אחרי כולם.
<תנ"צ אפרים ברכה: הוא יכול להיות מספר רב של שעות מעוכב לחקירה.
ישראל חסון: אדוני, במעוכב לחקירה, מראש אתה מוגבל במספר השעות.
<תנ"צ אפרים ברכה: לא, אני יכול להאריך ויכול בהסכמתו להמשיך.
ישראל חסון: אבל אם הוא לא מסכים, אתה עובר למעצר.
ישראל חסון: אתה גם לא תחזיק אותו 16 שעות מעוכב לחקירה כי יש לך כללים של לתת מזון ולתת מנוחה ולתת לשבת.
ישראל חסון: יש לך כללים, ואם אין, זה בכלל דיון נוסף.
ישראל חסון: אתה לא יכול לעכב חקירה באופן פתוח ל-48 שעות.
<תנ"צ אפרים ברכה: 48 שעות לא, אבל אמרנו פה, עד 24.
מירי רגב: עד 24 שעות.
מירי רגב: הסנגוריה.
<גנ"מ רונית זר: 16,000 בלבד מגיעים למעצר אצלנו בשב"ס, כלומר שנעצרו.
דב חנין: זה גם דבר שנצטרך לתקן אותו.
דב חנין: אי-אפשר, רק - - -
מירי רגב: דב, לא.
מירי רגב: אנחנו לא מצליחים ככה לנהל דיון.
מירי רגב: אתם מדברים כל הזמן בפינג-פונג, אי-אפשר להעביר את הדיון הזה בצורה מסודרת.
<רענן גלעדי: אני אמשיך.
<רענן גלעדי: אם מדובר, לפי הערכות שלנו, על כ-6,000–7,000 מעצרי לילה מיותרים בשנה, לפי הנתונים של המשטרה על 2012, יש בסך הכול 1,946 שחרורים בשנה, זה מראה את הפרופורציה.
<רענן גלעדי: זאת אומרת, אותם 1,900 היו צריכים להיות פי-3 ופי-4 בשביל למנוע את כל מעצרי הלילה המיותרים.
<רענן גלעדי: אפשר גם להראות למשל נתונים של מחוז דרום.
<רענן גלעדי: כל 2012 שוחררו בתחנות המשטרה במחוז דרום 52 חשודים – זה ממש מספר מצחיק לעומת 460 - - -
<סנ"צ איציק אברהם: אתה טועה ומטעה.
<תנ"צ אפרים ברכה: אתה מטעה.
<רענן גלעדי: למה אני מטעה?
<רענן גלעדי: זה מה שרשום בנתונים שלכם.
<תנ"צ אפרים ברכה: אמרו לך בהפקדה כספית.
<רענן גלעדי: בהפקדה כספית.
<תנ"צ אפרים ברכה: זה שונה.
<תנ"צ אפרים ברכה: ההפך, אנחנו מקלים.
<רענן גלעדי: סליחה, אז אני מתקן.
<תנ"צ אפרים ברכה: אנחנו מקלים עם החשודים, עושים שחרור בתנאים אחרים.
<תנ"צ אפרים ברכה: לא הפקדה כספית.
<רענן גלעדי: כל הפעולות של הסנגוריה הציבורית מול המשטרה ומול המשרד לביטחון פנים בשנים האחרונות התרכזו בעניין הזה של הפקדה כספית כי המשטרה טענה במשך כל השנים שאין לה יכולת לשחרר בהפקדה כספית, לכן אני מתמקד בנושאים של הפקדה כספית, ואני מקבל את התיקון, זה נכון.
<רענן גלעדי: אני רוצה להזכיר.
<רענן גלעדי: אותם 6,000–7,000, בהנחה שההערכות שלנו נכונות, כוללים קטינים, כוללים אנשים שאלה מעצרים ראשונים שלהם, שלא חוו את חווית המעצר עד כה אף פעם.
<רענן גלעדי: הפגיעות הן כמובן מאוד קשות - -
מירי רגב: מאוד קשות.
<רענן גלעדי: - - גם בזכות החוקתית לחירות, לפעמים זה גורר טראומות נפשיות לכל החיים, דברים שאפשר למנוע אותם בלי שום מאמץ, בלי שום מאמץ אמיתי של המערכת.
<רענן גלעדי: ומחוז ירושלים מוכיח שאפשר לעשות את זה.
מירי רגב: מה ההמלצה שלכם כסנגוריה?
<רענן גלעדי: אנחנו כמובן גם כל הזמן אומרים שאנחנו שוקלים הליך משפטי בבג"ץ מול כל התופעה הזאת.
<רענן גלעדי: בינתיים אנחנו מקבלים שיתוף פעולה מהמשרד לביטחון פנים, שהוא אומנם בקצב - -
מירי רגב: למה לא הגיע לכאן אף אחד מהמשרד לביטחון פנים, אפרופו?
<רענן גלעדי: - - לא משביע רצון, אבל זה כן מתקדם.
<רענן גלעדי: אתמול עדכנו אותי ואני רוצה לברך את המשטרה על כך שסוף סוף פרסו את הכספומטים, מכונות, בתחנות המשטרה, שבאמצעותם אפשר לשלם באשראי לצורך ההפקדה הכספית.
מירי רגב: בכל תחנות המשטרה?
<רענן גלעדי: ב-60 ומשהו, נכון?
<סנ"צ איציק אברהם: למעט ארבע תחנות שהפתרון הוא טכנולוגי, וזה ייפתר בימים הקרובים.
<טל לויטס: חשוב לציין שהפתרון הזה של הפקדת אשראי הוא לא מתאים לרוב האוכלוסייה שאנחנו מייצגים.
<טל לויטס: רוב האוכלוסייה שלנו הם אנשים שאין להם כרטיסי אשראי, והיכולת שלהם להשתחרר היא רק בהפקדת מזומן, אפשרות שלא קיימת היום בקיוסקים הממוחשבים האלה, כך שלמעשה זה פתרון חלקי בלבד שלא ממצה.
<רענן גלעדי: נכון מאוד, אבל אני גם אגיד שכל הפתרונות הטכנולוגיים האלה של תשלום – גם אם יאפשרו תשלום מזומן וגם עכשיו כשמאפשרים אשראי, בהנחה שזה עובד, כאמור, קיבלנו על זה עדכון רק אתמול, וגם כל מה שעשו מול בנק הדואר – כל זה לא עוזר אם בסופו של דבר שיקול הדעת של הקצין הממונה לא מופעל, ממשיכים להביא אנשים לשחרור בבתי-המשפט, ולא משתמשים בפתרונות הטכנולוגיים שהמשרד לביטחון פנים מספק במאמץ רב ובהשקעה רבה.
<טל לויטס: רק עוד אמירה אחת.
<טל לויטס: אנחנו הבאנו ליועצת המשפטית של הוועדה עוד החלטות מאז הדיון הקודם, של בתי-המשפט – החלטות מכל רחבי הארץ, שחוזרות ונוזפות במשטרה על כך שמגיעים תיקים אל בתי-המשפט, תיקים שהיה צריך לשחרר בתחנות המשטרה.
<טל לויטס: אני מניחה שגם הנהלת בתי-המשפט תתייחס לזה.
מירי רגב: לא ראיתי את זה.
<מירי פרנקל-שור: קיבלנו את זה הבוקר לפני הדיון, לא הספקנו לעבור על זה.
<סנ"צ איציק אברהם: אנחנו נשמח אם תעבירי את ההחלטות האלה גם אלינו.
<רענן גלעדי: נקודה אחרונה.
<רענן גלעדי: כל ההתנהלות הזאת היא לא רק בלתי תקינה והיא לא רק פוגעת בזכויות, היא גם בלתי חוקית.
<רענן גלעדי: אנחנו מדגישים את זה כל הזמן, היא בלתי חוקית.
<רענן גלעדי: קצין משטרה שיכול לשחרר בתחנה, הוא חייב לשחרר בתחנה לפי החוק – גם לפי חוק המעצרים וגם לפי חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו.
<רענן גלעדי: אסור לו להחליט שהוא מביא לשחרור לבית-המשפט למחרת כאשר יש לו אופציה מידתית יותר, ופוגעת פחות בזכויות.
<רענן גלעדי: לכן, המשטרה במקרה הזה פשוט מפרה את החוק באופן מהותי משך שנים.
משה זלמן פייגלין: למה להערכתך זה קורה?
משה זלמן פייגלין: הרי ההיגיון אומר שלא צריך להיות למשטרה אינטרס לטרטר את עצמה, אז למה זה קורה?
משה זלמן פייגלין: בטח לא במערכות אחרות גם כן.
<רענן גלעדי: דובר על זה בדיון הקודם.
<רענן גלעדי: יש כל מיני הערכות.
<רענן גלעדי: אנחנו לא רוצים להיכנס לספקולציות, יש כל מיני הערכות.
<רענן גלעדי: דיברו פה בדיון הקודם על העברת אחריות, זאת אומרת קצין מעדיף שהאחריות על השחרור תהיה אצל השופט ולא על הכתפיים שלו במקרים מסוימים.
<רענן גלעדי: לפעמים יש עניין אולי של רצון לחנך את העצור שאם הוא יישב, זה בעצם ענישה – המשמעות של זה היא ענישה.
מירי רגב: הוא לא יכול להעניש לפני.
מירי רגב: רחלה, לשכת עורכי-הדין, בבקשה, ולאחר מכן הנהלת בתי-המשפט, ואתם כבר תחשבו על תשובה למה אין לנו שופט תורן בלילה.
<רחלה אראל: הנתונים שהוצגו פה הם מדאיגים.
<רחלה אראל: אני חושבת שהמסקנה המתבקשת זה שמשטרת ישראל, במקום לשמור על הדמוקרטיה, לאכוף חוק ולשמור על המרחב הציבורי, הופכת את המרחב הציבורי או חלק משמעותי ממנו לעבריינים – נקרא לאמת כפשוטה.
<רחלה אראל: 3% מאוכלוסייה שעוברת תהליך חיברות דרך משטרת ישראל, בתהליך שמתייג אוכלוסייה, ולבסוף הם עצמם סבורים שלא היה מקום לעצור, לא היה מקום לפתוח תיק, לא היה מקום ומביאים בפני שופט, עם העברת אחריות וחוסר יכולת להפעיל שיקול דעת, הדברים חמורים, מדברים בעד עצמם.
<רחלה אראל: זו הפרה חוקית והפרה חוקתית.
<רחלה אראל: זה דבר ראשון.
<רחלה אראל: אני מציעה לוועדה, ואני אהיה פה קצרה.
<רחלה אראל: אני חושבת שלפעמים הדרך להטמיע ערכים בארגון זה דרך יותר שקיפות ויותר בקרה.