GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: זה מה שקורה בהפרטות, אולי צריך להפסיק את ההפרטות, כי אולי בעבר השר לביטחון פנים היה מדבר עם שר התקשורת וזה היה נפתר, אבל זו סוגיה אחרת שצריך לטפל בה.
מירי רגב: אנחנו צריכים לפתור את בעיית מעצרי הלילה.
מירי רגב: מי שלא צריך להגיע בשעה ארבע-חמש, כשאתה יודע שאתה לא יכול לשחרר אותו, אל תביא אותו למעצר בלילה.
מירי רגב: תביא אותו בבוקר למעצר.
מירי רגב: תנחה את השוטרים בהתאם.
מירי רגב: מי שאתה מביא וגמרת לחקור אותו בעשר בלילה, אתה לא מוכן לקחת את האחריות – תכף נדבר על זה, אתה צריך לקחת על-פי החוק אחריות – יש 56 שופטים תורנים, הם מקבלים כסף על זה.
מירי רגב: אז בבקשה, נא להקפיץ אותם לעבודה.
מירי רגב: תזמין אותם, ושהם ישחררו.
מירי רגב: ואם הוא יגיד לך נו-נו-נו פעם אחת, ונו-נו-נו פעם שנייה, אתה תלמד מזה, אבל לא יכול להיות שיש 56 שופטים תורנים בלילה, הולכים למסעדות, יוצאים עם הילדים שלהם לבילוי, והעציר יושב בלילה, מחכה לבוקר שיבוא לעבודה ב-8:00 בבוקר, ישתה את כוס האספרסו שלו, ואז ישחרר אותו.
מירי רגב: זה לא נשמע הגיוני.
מירי רגב: לא נשמע הגיוני שאזרח במדינת ישראל – קטין או כל אחד אחר – יישב בלילה עם עבריינים, כשהוא צריך להשתחרר.
אורית סטרוק: גם בלי עבריינים.
מירי רגב: וגם בלי עבריינים.
מירי רגב: ולכן, אנחנו צריכים למצוא לזה פתרון.
מירי רגב: הדיון הקודם היה במאי, הדיון הזה ביוני, הייתה התקדמות של הכספומטים, היא לא מספקת.
מירי רגב: היא יפה, היא לא מספקת.
מירי רגב: צריך להיות פתרון נוסף של בנק הדואר, שיהיו סניפים של בנק דואר פתוחים בלילה, שאפשר לשלוח אדם – לך, תפקיד, או לא יודעת איך אתם סוגרים את עניין ההפקדות, כדי שישחררו אותו.
מירי רגב: נושאים טכניים, מצדי תשחרר אותו בערבות אחרת.
מירי רגב: אם אין לך את היכולת – ונכון אמר פה חבר הכנסת פייגלין או דב חנין, אם אין לך את היכולת, אתה אומר: אני מוכן לשחרר אותו, אפשר לשחרר אותו, אבל בערבות כספית – אם אין לך את היכולת לממש את הערבות הכספית, שחרר אותו בערבות אחרת.
מירי רגב: כמו שאמרת פה, אתה משחרר עד 24 שעות.
מירי רגב: הרבה מאוד אנשים, אמרת 100 ומשהו אלף איש, שזה לא ערבות כספית, אז תשתמש ביותר, אם אתה יודע שהערבות הכספית בסוף לא באה לידי מימוש.
מירי רגב: אין דרך אחרת, חייבים למצוא פתרונות יצירתיים.
מירי רגב: אני אומרת לכם שוב – אני יודעת שזה קשה, והמשטרה פועלת כדי לשמור על שלום הציבור, אבל חייבים גם להתייחס לזה מהפן של החשוד.
מירי רגב: לא יכול להיות שאדם שנעצר על זריקת אבנים או שתפסו אותו אינני יודעת על מה, יישב לילה שלם במעצר.
מירי רגב: לא יכול להיות.
מירי רגב: אני נפגשתי עם כמה אנשים – לא רק קטינים, גם מבוגרים – שלוקחים אותם וכובלים אותם בידיים וברגליים, כולל ראשי ערים.
מירי רגב: זה ביזיון.
מירי רגב: זה ביזיון, על זה אנחנו נקיים דיון בנפרד.
<תנ"צ אפרים ברכה: אין כבילה של ראשי ערים.
<רחלה אראל: עד שיש מצלמות.
מירי רגב: אני רוצה להגיד לך שכדי לא להביך את ראש העיר הרלוונטי, אני לא אגיד היום מי זה.
מירי רגב: אני שמעתי ממנו, ומנהלת החברה הכלכלית שלו, איך עצרו אותם – ידיים ורגליים – כאילו שהם אחרון העבריינים.
מירי רגב: אני לא אדבר אתכם על זה עכשיו.
מירי רגב: לכן, אני מבקשת כך.
מירי רגב: קודם כול, יש לנו דיון עם המפכ"ל.
מירי רגב: זה דיון שהוא בא לתת סקירה, אבל גם ישאלו אותו שאלות קשות, מן הסתם.
מירי רגב: הנושא הזה יעלה.
מירי רגב: אורית, חשוב לי שתגיעי לדיון עם המפכ"ל, גם דב חנין, ותעלו את הסוגיה של מעצרי לילה.
מירי רגב: דבר שני, אני מבקשת בתחילת המושב – יש לכם מספיק זמן להתארגן – לא יכול להיות שאין נתונים.
מירי רגב: לא יכול להיות שאתם לא מודדים את עצמכם.
מירי רגב: הדבר הראשון שהיית צריך אתה לעשות, הדבר הראשון, להגיד כמה אני משחרר, כמה השופט משחרר, ומה הפערים, כדי ללמוד.
מירי רגב: הרי המפכ"ל אמר – אני הולך לעשות סדנה לכל השוטרים כדי להצליח להחיל את החוק על השוטרים.
מירי רגב: ששוטר לא יפחד לקחת סמכות ואחריות.
מירי רגב: איך תלמדו אם אין לכם נתונים?
מירי רגב: איך תלמדו שיש פער של 30%, 20% או 5%?
מירי רגב: אלה נתונים שמחייבים אתכם לבוא ולעשות על זה תחקיר.
מירי רגב: ככה ארגון עובד.
מירי רגב: אתם כל הזמן רוצים להיות כמו הצבא, אז תעשו תחקירים.
מירי רגב: תעשו תחקירים, תביאו מספרים, תביאו נתונים.
מירי רגב: אין ברירה אחרת.
מירי רגב: לכן, בדיון שאנחנו נקיים, אל תביאו לנו מה היה בעבר – העבר לא מעניין אותי.
מירי רגב: מהיום – כולל אתם, בתי-המשפט – מהיום.
מירי רגב: אל תגידו לי, יש במחשב, אין במחשב, הכול זה אמצעים.
מירי רגב: המטרה היא לא המחשב.
מירי רגב: המטרה היא כמה נעצרו, למה נעצרו, מתי שוחררו.
מירי רגב: זו המטרה, עזבו אותי מהמחשבים, עזבו אותי מכל הדברים האלה.
מירי רגב: אותי מעניין בסוף האזרח.
מירי רגב: אני אומרת, מהיום, עזבו מה שהיה בעבר.
מירי רגב: מהיום – כל מי שמגיע למעצר לילה, סיבת מעצר הלילה, האם הוא שוחרר על-ידי השוטר או לא; אם הוא שוחרר על-ידי השוטר, מתי הוא חזר שוב.
מירי רגב: בואו נראה האם הוא חזר שוב אליכם או לא; לא שוחרר על-ידי השוטר, האם בלילה הקפצתם שופט, והשופט לא היה מוכן לשחרר אותו, ולמה.
מירי רגב: תעשו גם אתם עבודה, למה שבתי-המשפט ידברו על המשטרה?
מירי רגב: גם המשטרה יש לה מה להגיד על בתי-המשפט, מן הסתם.
מירי רגב: בואו נעשה עבודה רצינית עכשיו.
<תנ"צ אפרים ברכה: אנחנו מאוד מכבדים אותם.
מירי רגב: הגיע הזמן שנעשה עבודה רצינית.
מירי רגב: בתי-המשפט ידווחו כמה פעמים בבוקר באו אליכם לשחרור ממעצר, כשהשוטר יכול היה לעשות את זה בערב.
מירי רגב: תביאו לנו מספרים, נתונים, שיהיה לנו על מה לדבר.
אורית סטרוק: וגם כמה פעמים ניפחו והביאו משהו שהוא בקשה שהיא כביכול הארכה - - -
מירי רגב: כל הנתונים ולא להגיד, לא ידענו מה הנתונים.
מירי רגב: ואם את יכולה לעזור עם הנתונים - - -
<גנ"מ רונית זר: לנו יש את כל הנתונים.
מירי רגב: מצוין, אז גם אתם תביאו את הנתונים.
משה זלמן פייגלין: יש לי נתון חשוב.
מירי רגב: אני רוצה לסכם, יש לנו עוד דיון ואנחנו כבר באיחור.
משה זלמן פייגלין: יש לי משפט באמת קצר, ואני חושב שהוא מאוד מאוד מהותי וחשוב, הוא נועד גם לבתי-המשפט, גם לפרקליטות וגם למשטרה, ממקום אמפתי, באמת, לא ממקום שתוקף אף אחד מכם.
משה זלמן פייגלין: אני, אין לי נתונים, יש לי את הניסיון האישי שלי.
משה זלמן פייגלין: עברתי דרך המתקנים שלכם הרבה, אני יכול לכתוב בלי סוף – ובכיף, בידיעה ברורה.
משה זלמן פייגלין: לפני 15 שנים, כשנעצרתי, לא אזקו אותי, לא לקחו ממני טביעות אצבעות, התייחסו אלי בכבוד, ואף אחד לא הכיר אותי, אבל ראו בן אדם שלא נראה מסוכן, אז לא ראו כל צורך לעצור אותו, לאזוק אותו.
משה זלמן פייגלין: היה common sense ותפיסה יותר נכונה של החירות.
משה זלמן פייגלין: לפני חצי שנה, כשנעצרתי בגלל שהתפללתי בהר-הבית – ואני כבר איש ציבור, וכבר ברור שאני הולך להיות חבר כנסת וכו' – עצרו אותי, אזקו אותי, לקחו ממני בכוח טביעות אצבעות.
משה זלמן פייגלין: מה זה אומר, הפער הזה של מה שקרה לנו ב-15 השנים האחרונות לגבי התרבות?
<תנ"צ אפרים ברכה: החוק השתנה מאז.
<תנ"צ אפרים ברכה: טביעות אצבע, וכו'.
מירי רגב: לא נפתח דיון.
<רענן גלעדי: אם אפשר רק לבקש שהנתונים יינתנו מראש, לפני הישיבה.
מירי רגב: הנתונים לדיון הבא יהיו מראש, נעביר את זה לכל האנשים הרלוונטיים.
מירי רגב: אני רוצה לדעת מהמפכ"ל מתי הוא מתכוון לעשות סדנה יחד עם שופטים תורנים או שופטים לא תורנים, כדי שהשוטרים, יהיה להם יותר ביטחון לקחת אחריות בעניין שחרורים ממעצר לילה.
מירי רגב: אמר לי המפכ"ל שהוא מתכוון לעשות סדנה, האם הסדנה התקיימה, האם היא לא התקיימה.
<תנ"צ אפרים ברכה: אנחנו עושים בפורומים אחרים.
<תנ"צ אפרים ברכה: אני מעביר את זה בפורומים.
מירי רגב: אם אתה מעביר בפורומים, זה מצוין.
מירי רגב: נראה איך הדבר הזה מתקדם.
מירי רגב: דבר נוסף, תסגרו את הלו"ז בעניין של הדואר, ואם לא, תורידו את הערבות הכספית.
מירי רגב: הדיון הבא בסוף נובמבר יהיה בהשתתפות שרת המשפטים, שתבוא פעם גם לוועדת הפנים; מנהל בתי-המשפט ,נשמע גם אותו פעם ולא רק את נציגיו, הם בסוף נבחרים, נשמע מה הציבור אומר; השר לביטחון פנים, מפכ"ל המשטרה, גם השב"ס, שיבואו ויסבירו לנו מה הרציונל בעיניהם של מעצר לילה; לשכת עורכי-הדין, אולי יבוא גם דורון, לו מממנים הוצאות נסיעה.
מירי רגב: אני אומרת כך: אל"ף, מה הרציונל של מעצרי לילה; האם בכוונתם לשנות את סוגיית מעצרי הלילה, ובואו נשמע מהם קצת ככה מה קורה.
מירי רגב: וחקיקה, אני מבקשת ממך, היועצת המשפטית, לבדוק.
מירי רגב: בואו נציע איזו הצעה לחקיקה, נביא אותה לדיון בנובמבר, נשמע אולי את ראשי המוסדות הרלוונטיים, ואז נראה איך אנחנו מתחברים לעניין הזה.
אורית סטרוק: יכול להיות שחקיקה צריכה להיות בכיוון של סנקציות.
מירי רגב: גם המשנה של הפרקליטות, שיגיעו בבקשה, מישהו מהפרקליטות גם שיבוא.
<גבריאלה פיסמן: הפרקליטות לא רלוונטית בדיון הזה.
<גבריאלה פיסמן: אני מחלקת ייעוץ וחקיקה.
אורית סטרוק: דווקא כן ייעוץ וחקיקה.
אורית סטרוק: צריכים לחשוב בכיוון של סנקציות על המשטרה.
אורית סטרוק: כשהמשטרה מביאה אדם אחרי לילה מיותר כזה, שהשופט לא רק ינזוף בו אלא תהיה גם סנקציה.
מירי רגב: תודה רבה ויום טוב לכולם.
מירי רגב: חודש טוב, היום ראש חודש.
מירי רגב: בוקר טוב לכולם, אנחנו פותחים את ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת בדיון בסוגיית תאגידי המים וחלוקת דיבידנדים.
מירי רגב: זה דיון מספר שלוש, אם אני לא טועה – נמצא פה מר עינב, ברוך הבא; ראש עיריית קרית-גת שיזם את הדיון, נמצא כאן גם נציג מאבן יהודה, רחובות, קריית ביאליק, ירון מזוז.
מירי רגב: נתניה אמורים גם להגיע, הם היו בדיון שעבר ואמרו לי שהם אמורים להגיע, ורעננה.
מירי רגב: הדיון הזה הוא דיון המשך בסוגיית חלוקת דיבידנדים של תאגידי המים.
מירי רגב: זה לא סוד, אמרתי ואני חוזרת ואומרת שצריך לבטל את תאגידי המים.
<ישראל עינב: הממשלה החליטה משהו אחר.
מירי רגב: אני אומרת את דעתי כיושבת-ראש ועדת הפנים, אני עדיין לא מייצגת את - - -
<ישראל עינב: את בעצם תוקפת את הממשלה.
מירי רגב: בנושא תאגידי המים זה לא סוד, אמרתי את דעתי מספר פעמים, שצריך לבטל את תאגידי המים.
מירי רגב: בעיני זה לא נכון שהאזרח משלם כל כך הרבה כסף על מים, אבל הממשלה החליטה אחרת וכך האוצר, ואני מבינה שגם פעם בחוק ההסדרים הולכים לצמצם את תאגידי המים - דבר שבעיני, שוב, יביא למצב של חוסר קשר עם האזרח, מצב שהאזרחים פונים אל ראש העיר כשיש בעיה של מים ולא אל התאגיד.
מירי רגב: ראש העיר הוא ראש עיר נבחר, הוא זה שאמור בסוף לתת את התשובות לאזרח כשהתאגיד בעצם לא מבצע את תפקידו כראוי, אבל שוב, זוהי סוגיה, זה יבוא לכנסת, גם צמצום תאגידי המים, זה יגיע לוועדה הרלוונטית, אני אהיה שם, אני אגיד את אמירתי בסוגיה הזאת ואני אנסה להשפיע.
<ישראל עינב: אבל את בעד הצמצום, אני מבין, בכל מקרה.
מירי רגב: אני באופן עקרוני חושבת שהצמצום הופך אותנו לברוני מים.
מירי רגב: אני חושבת שצריך לבטל את תאגידי המים, אני חושבת שצריך להחזיר את המצב לקדמותו, לצבוע תקציב בנושא תשתיות.
מירי רגב: לא יכול להיות שהיום, אפילו הערק כבר מתחיל לעלות כמו המים – הערק והמים, חוץ מהוויסקי, חוץ מקולה אולי – זה מצב שהוא בלתי אפשרי.
מירי רגב: שלום לך, חבר הכנסת יעקב אשר, אני גם אתן לך כמובן להתייחס.
יעקב אשר: שלום וברכה.
יעקב אשר: לא, אבל הסיכום שאת עושה – את עושה סיכום על מה היה לנו, אז אני רוצה להגיד את דעתי גם מה היה.
מירי רגב: לכן, אני אומרת שתאגידי המים יצרו מציאות בלתי אפשרית, ועובדה היא שכשיש ערים שבהן לא מחוברים לתאגידי המים, האזרחים משלמים פחות כסף על מים.
מירי רגב: אבל שוב, אנחנו לא מקיימים כרגע דיון על תאגיד המים, אנחנו רוצים לקיים דיון המשך בעניין הקריטריונים.
מירי רגב: רשות המים באה לראשי הערים, אמרתם להם – מי שיצטרף לתאגיד מים, אנחנו נחלק דיבידנדים.
מירי רגב: עכשיו אתם רוצים לשנות את כללי המשחק, תוך כדי המשחק, ולכן הבאתי את משרד המשפטים, שיבוא ויגיד האם ניתן לשנות את הכללים תוך כדי משחק, האם אפשר לשנות פתאום את ההחלטות שניתנו לראשי ערים, ואם כן – זה מסר מאוד ברור לגבי ההמשך, בעיקר עכשיו לפני חוק ההסדרים, האם אנחנו הולכים להבטיח משהו לראשי ערים, ובעוד חצי שנה לשנות את זה כי ככה מותר וככה אפשר.
מירי רגב: ואז, ראש עיר עומד מול האזרחים שלו, ומה הוא אומר להם?
מירי רגב: שינו את כללי המשחק?
מירי רגב: זה מעניין את התושב שלו אם שינו את כללי המשחק?
מירי רגב: לכן, אני מבקשת את ההתייחסות של משרד המשפטים בעניין הזה.
מירי רגב: משרד האוצר נמצא פה – טוב שאתה נמצא פה – אבל אם אני לא אקבל תשובות מספיק טובות מרשות המים, אתה תתייחס לעניין.
מירי רגב: חבר הכנסת יעקב אשר, ממש משפט, אחר כך אני רוצה לעבור לאבירם, לירון וליול, שביקשו ונרשמו.
יעקב אשר: לא רבים המקרים שבהם אני בחלק חולק על היושבת-ראש הנמרצת שלנו, אבל גם אמרתי את זה בישיבות אחרות.
יעקב אשר: אני חושב שתאגידי המים כן עשו שינוי, ועשו שינוי מבורך.
יעקב אשר: לגבי כן צמצום או לא צמצום, נדון בזה אחר כך, אבל אני חושב שאפשר יהיה להוזיל את המים לאזרחים גם כשיהיו תאגידי מים, ואני רוצה לומר את זה גם כראש עיר וגם ברשויות אחרות, שתאגידי המים עשו את פעולתם.
יעקב אשר: הנושא של הדיון היום, אולי אחד הדברים שבהם אני מתחיל לפחד להגיד שתאגידי המים הם בסדר זה בגלל מה שקרה כאן, במיוחד בולט בנושא של קרית-גת, ואני חושב שזה גם בולט במקומות אחרים, אבל כאן זה ממש בולט.
יעקב אשר: אי-אפשר, יש דברים שמוצא שפתיך תשמור.
יעקב אשר: היה דבר מסוים שעליו עירייה בנתה תוכנית, התאגיד בנה את התוכנית, הגיעה תוצאה טובה, יש אפשרות לתת את הדיבידנדים, אין החלטה אחרת להוריד מים או משהו אחר.
יעקב אשר: לא עוצרים את התהליך באמצע תהליך, ולכן העניין הזה לדעתי הוא קריטי, בכלל לדעת אם הכוונה שלכם בתאגידים בהמשך היא להשתלט בצורה כזאת על התאגידים, והעירייה לגמרי יוצאת מהתמונה.
יעקב אשר: אם העירייה לגמרי יוצאת מהתמונה, איבדתם גם את התאגידים – שאני תומך בהם, וישראל יודע כמה אני תומך ואני גם הייתי זה שהרים תאגיד תוך שלושה חודשים בצורה מוצלחת ביותר – אבל, מה שאתם עושים עכשיו זו טעות.
יעקב אשר: לדעתי, הישיבה הזאת צריכה לקחת שתי דקות, תודיעו שאתם חוזרים בכם משינוי הכללים תוך כדי הכללים, ומה שייקבע בחוק ההסדרים לגבי הלאה, ייקבע.
מירי רגב: בסדר, זה ברור.
מירי רגב: ראש עיריית קרית-גת, בבקשה.
<אבירם דהרי: בהמשך למה שאמר ראש העיר לשעבר יעקב אשר, שהוא היום חבר כנסת, יש פה דבר מדהים, פשוט מדהים.
<אבירם דהרי: אני הבאתי לכאן נתונים של מה עשתה מועצת רשות המים בכוונת מכוון – בכוונת מכוון – כדי לשחוק את הרווח של תאגיד המים.
<אבירם דהרי: אתה הנציג של משרד המשפטים?
<אבירם דהרי: תקשיב טוב מה אני אומר לך.
<אבירם דהרי: כדי לשחוק את הרווח של תאגיד המים.
<אבירם דהרי: יש לך עותק ממה שאני מקריא?
<אבירם דהרי: לקחו את תאגיד המים של קרית-גת ואמרו שהחל מינואר 2013, כיוון שהוא תאגיד טוב, העלו לו את המחירים שהוא משלם למקורות ב-37%.
<אבירם דהרי: אז אולי באמת המחירים של המים עלו – ההפקה, מקורות, צריך לדאוג לכל החברים, אולי – אבל מה הם עשו למשל למי שקמה, שזה חולון, אור יהודה, בית דגן?
<אבירם דהרי: הם הורידו את המחיר שהתאגיד הזה משלם ב-32%.
<אבירם דהרי: הורידו.
<אבירם דהרי: בואו נלך לבת-ים.
<אבירם דהרי: בת-ים, הורידו ב-31%; מניב ראשון לציון, הורידו ב-17%, 18%; מודיעין, הורידו ב-18%, וכך זו הדרך.
<אבירם דהרי: ואת התאגיד של קרית-גת, שהממונה יחד עם מועצת רשות המים מסרבים בכל תוקף – כשיש לו 37 מיליון שקלים בתזרים מזומנים, בקופה יושב – מסרבים בכל תוקף כי לא ברור להם לגבי היציבות, לא ברור להם ההשקעות והסיפורים.
<אבירם דהרי: אנחנו כבר מנהלים ישיבה שלישית – שלישית – עדיין לא זז.
<אבירם דהרי: נהפוך הוא.
<אבירם דהרי: מה קרה?
<אבירם דהרי: כדי להגן על עצמם – דרך אגב, כבר אין תביעה, השופט החליט לסלק על הסף – אז עכשיו יש שלושה שבועות שהם לא יכולים לטעון שום תביעה, עד שנגיש את הערעור וגם נגיש תביעה במקביל.
מירי רגב: אם אין תביעה אז הם יכולים להתייחס לעניין.
<אבירם דהרי: לא, השופט אמר – למה אתם נותנים סעד הצהרתי?
<אבירם דהרי: תבקשו את הנזק.
<אבירם דהרי: אבל הוא לא מבין שרק הנזק מתגבש – הנזק זה עשרה מיליון ועוד עשרה מיליון ועוד 12 – אבל לא נדבר על זה עכשיו.
מירי רגב: בוא נדבר עכשיו ספציפית על העניין הזה.
<אבירם דהרי: אבל כרגע כל הסיפורים שיש בית-משפט, אין דבר כזה עכשיו, אז אפשר לדבר על זה.
<אבירם דהרי: ויש ליקויים, אבל לא הפעילו את הצו, כמו שהיועץ המשפטי אמר בדיון השני.
<אבירם דהרי: אבל, הם לא יענו, הם גם לא ידברו, זה גם לא יעניין אף אחד, ויעבור עוד דיון, ושוב יעשו זילות.
<אבירם דהרי: שמעתי את הממונה אומר ליושבת-ראש הוועדה – את יודעת, אני מקיים החלטות ממשלה.
<אבירם דהרי: החלטות ממשלה זה פטור ממס על הדיבידנד, זה החלטת ממשלה, גברתי היושבת-ראש.
<אבירם דהרי: את זה הוא לא מקיים.
<אבירם דהרי: לא רק שהוא לא מקיים, בעזות-מצח הוא לא מקיים.
<אבירם דהרי: אמרתי – אולי מדובר פה באיזה גאון, מטאור שנחת לנו והוא יודע הרבה דברים.
<אבירם דהרי: אמרתי – אז אולי כבודו ייתן לי את הפרוטוקול איך הממונה הזה נבחר, כי כל הזמן הוא שולח לי איך נבחר הפקח הזה ואיך נבחר המנכ"ל הזה.
<אבירם דהרי: אמרתי, בסך הכול מדובר בממונה – הוא עושה ככה, אין 30 מיליון שקלים; הוא עושה ככה, יש 30 מיליון שקלים.
<אבירם דהרי: זחיחות, בכיף ככה יושב.
<אבירם דהרי: אז אולי נדע איך הוא נבחר.
<אבירם דהרי: אין קול ואין עונה.
<אבירם דהרי: עורך-דין ורדי לא יודע, זה לא שמע, זה לא ראה – חודשים על חודשים.
מירי רגב: כרגע, עדיין אין פתרון לחלוקת הדיבידנדים?
<אבירם דהרי: אין עדיין.
יעקב אשר: עזוב את הדיבידנדים.
מירי רגב: עזוב עכשיו.
מירי רגב: בוא, רק חלוקת דיבידנדים.
<אבירם דהרי: לא, כי הוא מחליט.
<אבירם דהרי: על פיו יישק דבר, תבינו.
יעקב אשר: תלך יפה, מסודר.
<אבירם דהרי: למה?
<אבירם דהרי: זה יפה.
<אבירם דהרי: מה, זה לא יפה?
<אבירם דהרי: יש איזה בעיה עם מה שאני אומר?
<אבירם דהרי: אם יש בעיה עם מה שאני אומר, תגידו לי.
<אבירם דהרי: סליחה, אני לא מבין.
<אבירם דהרי: אם יש בעיה – אני יודע, אם יש ממונה, הוא שם במשרד שלו – הנה אני, הנה הרזומה שלי.
<אבירם דהרי: מינימום.
מירי רגב: אבירם, כרגע יש פתרון לנושא - - -
<אבירם דהרי: אין כרגע דיבידנד.
מירי רגב: אין כרגע החלטה.
<אבירם דהרי: אנשים רעבים ללחם.
<אבירם דהרי: מדובר – אני אומר לכם – ב-37 מיליון שקלים.
<אבירם דהרי: אתם יודעים מה זה 37 מיליון שקלים?
<אבירם דהרי: זה שתי שנות מענק איזון של עיריית קרית-גת.
<אבירם דהרי: מדובר בעירייה שהמצב הסוציו-אקונומי בה הוא 4, יותר נמוך מקרית-שמונה, יותר נמוך משדרות.
<אבירם דהרי: 4.
<אבירם דהרי: 60% מבתי האב פטורים – מלא או חלקית – מארנונה, על-פי מדינת ישראל, על-פי חוקים של משרד המשפטים.
<אבירם דהרי: והוא רווחי, הוא רווחי.
<אבירם דהרי: 37 מיליון שקלים.
<אבירם דהרי: שקל דיבידנד לא אושר.
<אבירם דהרי: שקל.
<אבירם דהרי: מילא, היו מאשרים 20 מיליון.
מירי רגב: אבירם, הבנתי, תיכף יענו על העניין.
מירי רגב: בגלל זה אני משאירה את ישראל עינב לענות על כל הדברים ביחד.
<אבירם דהרי: כולל זה.
<אבירם דהרי: כולל זה, כבוד היושבת-ראש.
מירי רגב: הכול הכול, הוא יענה על הכול.
<אבירם דהרי: זה קשור לדיבידנד.
<אבירם דהרי: זה קשור לדיבידנד, שוחקים לי עשרה מיליון שקל מהרווח, מ-2013 – שימי לב מה עושים - -
יעקב אשר: למה את משאירה אותו לסוף?
יעקב אשר: שיענה עכשיו.
מירי רגב: שנייה, שנייה אחת.
<אבירם דהרי: - - ב-2013 יבוא הממונה ויגיד: אני לא יכול לחלק דיבידנד, יש סכנה ברווחיות.
<אבירם דהרי: הוא לוקח לי עשרה מיליון שקלים, לאור יום.
<אבירם דהרי: סכנה לרווחיות.
מירי רגב: יול, בבקשה.
מירי רגב: לאחר מכן ירון מזוז.
<יול ברדוש: אני רוצה לתקוף את הנושא הזה מנקודה קצת שונה.
<יול ברדוש: עורך-דין יול ברדוש, אני גם תושב אבן יהודה וגם בא מטעם סגן יושב-ראש המועצה המקומית אבן יהודה, אבל אני דווקא אבוא מהכיוון של תושב, ואני מבקש שתסתכלו על זה גם בצורה כזאת.
<יול ברדוש: אבן יהודה, בצורה – בואו נאמר של מזל או של סיעתא דשמיא – נמצאת בסיטואציה שהיא יושבת על אחד מהאקוויפרים הגדולים במדינת ישראל, זה האקוויפר של החוף והשרון.
<יול ברדוש: לא רק אבן יהודה יושבת שם, יש שם עוד יישובים.
<יול ברדוש: תקופות ארוכות מאוד, אבן יהודה – כמו היישובים בסביבה – לקחה את המים שלה או קיבלה את המים שלה מבארות שהיא עצמה חפרה ובנתה, ושקיימות ברחבי היישוב.
<יול ברדוש: אנחנו מדברים על סדר גודל של בין ארבע לחמש בארות, כאשר לפני עשר שנים קמה פתאום החלטה שאמרה – זהו זה, המים של הבארות הם לא מספיק טובים, צריך לקחת מים ולהתחבר למקורות.
<יול ברדוש: כשהלכתי וחקרתי את הנושא הזה, אמרתי – הדבר נעשה מאוד מאוד פשוט.
<יול ברדוש: במסגרת תהליך של ISO שביצעה מקורות, היא העלתה את התקן של המים מבחינה איכותית לתקן גבוה יותר, שרק היא מסוגלת לעמוד בו, ובאותו רגע נטרלה בעצם את מקורות המים של אבן יהודה, ואילצה – באמצעות החלטה שהיא אחרי כן קיבלה את העיגון שלה על-ידי הסיבוב הנוסף שבא אחרי זה של יצירת תאגידי המים – בסגירת הבארות.
<יול ברדוש: דמיינו בנפשכם שאנחנו הולכים, מחפשים גז, מחפשים נפט, רצים אחרי פצלי שמן בעמק האלה כדי להפוך את עצמנו למשהו שנקרא לו מדינה עם עצמאות כלכלית ולא תלות, נקרא לזה, במשאבים חיצוניים, ואנחנו יושבים על באר נפט – אנחנו יושבים על באר נפט שקוראים לה במקרה מים.
<יול ברדוש: היא לא תזיז את הדלק אלא היא מזיזה אותנו, את בני האדם, את כל אחד ואחד מאתנו יום-יום, שעה-שעה, תראו את כמות בקבוקי המים שיש כאן על השולחן, ואנחנו מבינים את זה.
<יול ברדוש: איך יעלה על הדעת, איך יעלה על הדעת במקום שבו יש משאב זמין, שבוא נגיד, במקרה הכי קיצוני – ועשו את זה באבן יהודה בבאר אחת; באר אחת פרטית קיימת במקרה באבן יהודה שהיא שייכת לאגודת תל צור.
<יול ברדוש: הם הקימו שם מתקן התפלה, ואת המים אפשר לשתות, וכולם מרוצים והכול בסדר.
מירי רגב: יול, מילת סיכום.
<יול ברדוש: תאגידי המים העלו את מחירי המים, לא שיפרו את השירות, גרמו לפיצול היסטרי בין מי שבעצם מנהל את הרשות המקומית.
<יול ברדוש: כמו שבאים לאבירם דהרי, באים גם לראש המועצה באבן יהודה ואומרים לו – יש כאן פיצוץ ופה יש יתושים ושם יש עכברושים – אתם לא מתארים לעצמכם איזה עולם ומלואו זה, ופתאום הוא חסר אונים.
<יול ברדוש: הוא כמו איזה בן אדם אזוק, וצריך כל הזמן להתחנן אצל תאגיד המים – תעשה ככה ואל תעשה ככה.
<יול ברדוש: ואתם יודעים מה הכי מגוחך?
<יול ברדוש: ועל זה, דרך אגב, דיבר אבירם אבל הוא לא הדגיש את זה.
<יול ברדוש: הוא בעל המניות.
<יול ברדוש: אנחנו, אבן יהודה יחד עם השלושה יישובים, בעלי המניות של התאגיד, אנחנו לא שולטים בשום דבר.
<יול ברדוש: למה?
<יול ברדוש: כי קודם כול יש רגולטור הממונה, שהוא עושה מה שמתחשק לו מתי שמתחשק לו, כי זאת הפררוגטיבה שנתנו לו.
<יול ברדוש: כי בכלל הנושא של תאגידי מים, ופה אני מזהיר את כולנו - שלא יהיה לכם ספק - אמורים ללכת בסופו של דבר לתהליך של הפרטה ולעבור שליטה – תזכרו את זה, ולא המצאתי את זה, זה כתוב – והמשאב מספר אחת של מדינת ישראל, שעכשיו ועדות נלחמות על זה, 60%, 40% גז, אתם ככה זורקים אותו?
<יול ברדוש: ככה זורקים אותו?
<יול ברדוש: את המשאב הכי יקר שיש לנו פה, שבשביל לשתול עץ אנחנו מוציאים לעצמנו את הנשמה?
<יול ברדוש: מה קורה כאן?
<אבירם דהרי: זה שלב ביניים.
<אבירם דהרי: מאחדים ואחר כך מעבירים.
<יול ברדוש: תודה רבה.
מירי רגב: ירון, בבקשה בקיצור, לאחר מכן גיא צור ונציג התעשיינים.
ירון מזוז: אני אשתדל בקיצור, אבל זה נושא מאוד כאוב.
מירי רגב: לא, לא להשתדל.
מירי רגב: לדבר בקיצור, אין מה לעשות.
ירון מזוז: גברתי היושבת-ראש, חברת הכנסת מירי רגב, רבותי חברי כנסת יקרים.
ירון מזוז: אני בא בפניכם היום, בפני חברי ועדת הפנים של הכנסת, ונושא עמי את תקוותם של רבים מאזרחי ישראל אל הוועדה החשובה הזו, שהיא לפי דעתי הוועדה החברתית החשובה ביותר שקיימת בבית הזה.
ירון מזוז: זו הוועדה שמטפלת בשלטון המקומי, שלטון שנוגע ממש בחיי כולנו בכל תחומי החיים – חינוך, תשתיות, תעסוקה, תרבות וחיי היישוב בכל מקום.
ירון מזוז: עומדת בראשה חברת כנסת שאני מאוד מעריך, חברת כנסת שהיא גם לוחמת חברתית, חברתי חברת הכנסת מירי רגב, עיני הציבור נשואות גם אלייך היום, חברתי היושבת-ראש.
ירון מזוז: הן נשואות אליכם משום שאני בא אליכם היום מקרית ביאליק, ובגרוני זעקתם הבלתי נשמעת של אזרחי ישראל כולם – הסירו את מכת עושק מחירי המים מעלינו, הורידו מעל גבנו העייפים ממכות, את שוט תאגידי המים.
ירון מזוז: תאגידי המים הם הרעה החולה החדשה של השלטון המקומי בארצנו, והאזרחים הנאנקים תחת העול הכלכלי שהם משיתים עלינו, אומרים: די.
מירי רגב: ירון, תגיע לעיקר.
ירון מזוז: אני אגיע לעיקר, מירי, פשוט אני חייב לתת את הפוש.
מירי רגב: אנחנו חייבים לשמוע גם את עינב.
ירון מזוז: על אחת כמה וכמה כשתאגידי המים הם אבן שואבת לג'ובים מיותרים, כמו מנכ"לים, דוברים, יחצ"נים, סמנכ"לים, חברות גבייה – גם אלה שלא יכולים לשלם את המים, מפעילים עליהם חברות גבייה, כמו שאצלנו בקרית ביאליק שוכרים את משרדי תאגידי המים במגדלי הקריון.
ירון מזוז: אם את רוצה שאני אקצר, אני אקצר.
מירי רגב: תגיע לעיקר.
ירון מזוז: אני הבאתי פה כהוכחה, שחייבים לבטל את תאגידי המים האלה – יש לי פה חשבונות מים של תושבת קרית ביאליק, אישה אלמנה.
ירון מזוז: כשהמים היו במשרדי העירייה היא שילמה 128 שקלים, 250 שקלים, וכשזה עבר לתאגיד מים היא שילמה 500 ו-600 שקלים.
ירון מזוז: אין עם מי לדבר.
ירון מזוז: במקרה, הבאתי גם את בתה לפה, אם תרצו לשאול שאלות.
ירון מזוז: זה לא ייתכן.
ירון מזוז: תאגידי המים האלה חייבים להתבטל.
ירון מזוז: הם פשוט עושקים, גוזלים, מה שאת לא רוצה הם עושים בדבר הזה.
מירי רגב: אימא שלך משתמשת יותר במים?
<איילת פינטו: לא.
מירי רגב: יש לה גינות גדולות?
מירי רגב: היא משקה גינות?
<איילת פינטו: אין עם מי לדבר.
ירון מזוז: אני מזמין את כולם, כולל את אדון עינב, לקרית ביאליק, להראות לו את הבית ולהראות לו איך אישה אלמנה מקבלת 600 שקלים, שזה כמעט חצי מהפנסיה שלה.
מירי רגב: האם פנית לתאגיד המים?
<איילת פינטו: כן, פניתי.
ירון מזוז: אני הייתי אתה בתאגיד.
מירי רגב: פניתם לתאגיד המים?
<איילת פינטו: פניתי.
<איילת פינטו: אין מה לעשות.
<איילת פינטו: היא אמרה לי – אולי תביאי אינסטלטור שיבדוק, אולי יש נזילה.
<איילת פינטו: עשינו שם שיפוץ כללי בבית, אין שום נזילה, אין שום בעיה, הכול בסדר.
<איילת פינטו: אין.
<איילת פינטו: אין לי הסבר.
מירי רגב: תעבירי לי את זה, אני אטפל בזה כשאילתה.
<יאיר דידי: ההורים שלי, הם טענו שאולי הם בנו בריכה.
ירון מזוז: אנחנו בקרית ביאליק עשינו עבורכם, יקירי – עינב היקר – את הצעד הראשון.
ירון מזוז: ביום שלישי שעבר החליטה מועצת העיר בקרית ביאליק לבטל את תאגיד "מי ביאליק", בעקבות ההצעה של סיעתי, התנועה החברתית החדשה.
ירון מזוז: אני מבקש אתכם היום – תנו לנו את הגב החוקי לחסל את הרעה החולה של תאגידי המים בישראל.
ירון מזוז: במקומם, חוקקו את חובת ההשקעה בתשתיות מים בתקציב מובנה כמשק סגור, בתקציב העירוני של כל יישוב, וכך תשיגו את מטרת תאגידי המים, ללא הגזל והעושק שמחריפים את הפערים החברתיים בישראל.
ירון מזוז: אם תעשו כבקשת התושבים קשי-היום, אותה אני מביא בפניכם היום הזה – אור של בשורה חברתית גדולה יצא תחת ידיכם, ובא לציון גואל.
ירון מזוז: יש לי עוד סעיף קטן אחד.
ירון מזוז: שר הפנים המליץ בפני שר האוצר לבטל את תאגיד המים בקרית ביאליק.
מירי רגב: אנחנו נקיים דיון משותף.
ירון מזוז: קרית ביאליק היא עיר איתנה, קרית ביאליק היא לא עיר שזקוקה לדברים האלה.
ירון מזוז: ראש העיר קיבל אתמול מכתב משר האוצר, שהוא מתנגד.
ירון מזוז: אני לא יודע לגבי שר האוצר אבל אני מזמין את שר האוצר שיבוא ויראה את המחירים הגבוהים, שהוא בא ומצד אחד נותן נשיקה לניצולי שואה, ומצד שני לוקח להם את זה בתאגיד מים שלהם, אז אני לא יודע לאיזה כיוון הוא הולך.
ירון מזוז: אני מקווה, מירי, שבעזרת השם, אנחנו נצליח לבטל את החולה הרעה שקמה לנו במדינת ישראל.
ירון מזוז: תודה רבה לכולם.
מירי רגב: תודה על הדברים שלך, שבאמת יוצאים מהלב ונכנסים אל הלב, מן הסתם.
ירון מזוז: יש פה חשבוניות מוכחות.
מירי רגב: תשאיר לי את זה, אני את העניין הזה רוצה לבדוק עם התאגיד הרלוונטי.
מירי רגב: את זה תשאירו לי.
ירון מזוז: אני מציע, מירי, דבר אחד.
ירון מזוז: אם הם חושבים שזה דבר טוב, התאגיד, שיעשו סקר.
ירון מזוז: שישלחו סוקרים לכל עיר במדינת ישראל ויבקשו את המחירים שהיו לפני התאגיד, ובתאגיד, ויראו את ההבדלים.