GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יעל גויסקי: בנוסח החדש –אנחנו מברכים דרך אגב על הנוסח הזה, אנחנו חושבים שהוא הרבה יותר מאוזן מהנוסח הקודם – עדיין קיימת כאן בעיה: אחד, אין אזהרה ולכן חשוב שתהיה.
זבולון כלפה: בסדר, הנקודה הזאת כבר הובהרה מקודם.
<יעל גויסקי: והדבר השני שהסירוב הוא של מי ששוהה במקום.
זבולון כלפה: את רוצה ליצור חילוק בין שוהה במקום לבין בעל הציוד או מחזיק בנכס?
<יעל גויסקי: בעל הציוד או מחזיק במקום.
<יעל גויסקי: כי, תבין, אתה יכול להיות אורח במסיבה ולהתחצף, או באותו רגע להיות שיכור ובאמת לסרב להפסיק ואתה לא בעל המקום ולא בעל הציוד.
זבולון כלפה: בואי תתארי לעצמך את השוטר, אותו שוטר שנכנס - - -
<יעל גויסקי: מאוד עצבני ובצדק.
זבולון כלפה: הוא עכשיו צריך לבקש מבעל המקום: תביא לי רישום בטאבו, אתה בעל הציוד, תביא לי חשבונית שקנית את הציוד, ואין לזה סוף.
<אבי פטמן: לא בעל הציוד, בעל המקום.
<אבי פטמן: אני נכנסתי לבית מסוים אני יודע מי בעל המקום בבית.
זבולון כלפה: לפני רגע אמר אבי שמדובר במפעילים שמודעים לחוק, מודעים לכללים, מודעים לכול, אז מן הסתם הם יהיו מודעים לכך שלצורך העניין ניתן להפסיק את זה על ידי כל מי ששוהה שם במקום.
זבולון כלפה: מן הסתם גם המפעילים יהיו מודעים לדבר הזה והם ידאגו לצורך העניין, יגידו: חבר'ה, אתם עושים לנו נזק ואנחנו לא יכולים כך.
<יעל גויסקי: ברשותך, אדוני, אני רוצה לחדד.
<יעל גויסקי: יכול לקרות מצב ונניח בחדר הוועדה כרגע מתקיים אירוע, דלת הכניסה היא שם ומכשיר התקליטן או הקריוקי נמצא בקצה וכל שוהה במקום זה כל אחד מהנוכחים בוועדה, ומאחר ומדובר באירועים ואירועים שמחים, לפעמים עם אלכוהול, לא כל אחד מדבר יפה או מנומס או פונה לשוטר בצורה ראויה.
<יעל גויסקי: מה שקורה, אדם ששוהה במקום, כל מה שהוא צריך להיות זה אורח, אולי אפילו השכן שהתלונן, יכול להתחצף, לסרב, ומי בעצם משלם בעד הסירוב שלו?
<יעל גויסקי: מי עלול?
<יעל גויסקי: אותו מפעיל קריוקי כי הרי אנחנו רואים מהתקשורת שמחרימים גם ציוד.
<יעל גויסקי: הציוד הזה מהווה מקור פרנסה לא רק לאירוע עצמו אלא גם לכל אירוע.
<יואל הדר: לא כתוב פה החרמה.
<יעל גויסקי: עדיין, עובדה שזה הערכה גם של התקשורת, ודיברנו על זה לפני זה, כאשר הראיה היחידה היא ראיה של תלונה של שמועה.
<יעל גויסקי: יש כאן זכות קניין, יש כאן את הזכות לחופש העיסוק ובעצם עם סמכות מאוד רחבה של שוטר.
<יעל גויסקי: אנחנו לא נגד ההצעה אנחנו בעד לשפר אותה.
זבולון כלפה: בסדר גמור, הנקודה הזאת הובהרה, אני רוצה ברשותכם לעבור הלאה.
<דרור כהן: אני רוצה לשאול שאלה קטנה, בבקשה: מה אתה עשית כשהרעש מ-3 ק"מ אצלך בבית?
<דרור כהן: איך אתה פעלת?
זבולון כלפה: אני אגיד לך את האמת, אצלי בשבת אני אדיש לדברים.
<דרור כהן: סבלת בשקט?
<דרור כהן: מה היום אזרח עושה?
זבולון כלפה: אני מתאר לעצמי שהוא באופן טבעי ירים טלפון למוקד עירוני, משטרה או השד יודע למי.
<דרור כהן: אתה מבין שיש הבדל גם אם אתה עושה את זה בתוך בית לבין אם אתה עושה את זה בחורשה המקומית ליד?
<דרור כהן: זאת אומרת, אין התייחסות לשום סעיף בחוק הלקוני הזה, אין שום דבר.
זבולון כלפה: התייחסות למה?
<דרור כהן: התייחסות לכך שהוא הפעיל את הרעש במקום ציבורי או למקום מגורים.
<יואל הדר: שם אין בעיה בכלל.
זבולון כלפה: במקום ציבורי למשטרה עומדת הזכות מלכתחילה להיכנס בלי שום מגבלה.
זבולון כלפה: כל המגבלה נוצרה באזורים של בתי מגורים, שם הבעיה ושם החיכוך גדולים יותר ושם גם מהתיאורים שקיבלנו פה מדובר בעשרות-אלפי מקרים בשנה, בחודש אפילו היינו אומרים כבר.
<דרור כהן: אבל אני אחדד את מה שאבי פטמן אמר, מה קורה אם שכן שלך רוצה לסגור לך את המסיבה.
<דרור כהן: הרי אנחנו בתור מפעילים, בתור כאלה שבאים ועושים מוסיקה, משמחים את בעל הבית שהוא משמח את האנשים שלו, אתם בעצם בתור המפעילים לא יכולים להיות קשורים, אתם צריכים להוציא אותנו מהסיטואציה הזאת ולתת לנו גם איזושהי חשיבה בנושא החוק הזה.
זבולון כלפה: אתה בתור מפעיל צריך לדעת את הכללים ואת החוקים ולבוא ולהגדיר לבעל אותה מסיבה, להגיד לו: אדוני, אני עד שעה מסוימת, זה הווליום שאני יכול.
<דרור כהן: זה מה שאנחנו עושים.
זבולון כלפה: בבקשה, זהו.
זבולון כלפה: כל זמן שאתם פועלים במסגרת הכללים והחוקים אף אחד לא יבוא אליכם בשום טענה, ודאי לא המשטרה שהיא אמונה על שלטון החוק.
זבולון כלפה: לכן אני אומר עוד פעם, כל זמן שהדברים פועלים במסגרת הכללים והחוקים אני לא רואה בעיה, החוק בא למקומות שבהם למשטרה אין את היכולת להיכנס בגלל שמדובר בבית מגורים או אחרי השעות.
<ערן אבידן: הם נכנסים לכל המקומות.
זבולון כלפה: סליחה, לא קיבלת רשות דיבור.
זבולון כלפה: או לאחר השעות שהחוק מאפשר את הפעילויות האלה.
<דרור כהן: אבל בשטח אנחנו רואים וחווים שהם נכנסים לכל מקום שהם רוצים, הם מחרימים לנו ציוד, הם עושים מה שהם רוצים.
<אבי פטמן: בכל השעות.
<דרור כהן: בכל השעות.
<דרור כהן: וגם אם אני עובד בקצב הוא יכול למדוד את הסאונד.
זבולון כלפה: אנחנו נבקש תכף מהמשטרה אבל לפני כן אני רוצה לעבור לח"כים ברשותכם.
זבולון כלפה: חבר הכנסת דב חנין, ולאחר מכן חבר הכנסת בועז טופורובסקי.
דב חנין: אנחנו נמצאים בדיון שהוא גם חשוב וגם עקרוני ולכן אנחנו צריכים לעשות אותו בצורה מאוד רצינית ומעמיקה.
זבולון כלפה: כמו שקורה עד עכשיו.
דב חנין: ואני שמח, אדוני, שאתה התחלת באמת עם הדרישה לקבל נתונים למה אנחנו צריכים באמת לתקן את החוק.
דב חנין: אבל לפני שאני מגיע לסוגיה עצמה אני באמת רוצה לתקוף את השאלה האם יש צורך בחוק הזה מזווית אחרת שהיא זווית מאוד מאוד מעשית.
דב חנין: לפני כמה ימים התקיים בעירי, תל אביב-יפו, אירוע מאוד מאוד יפה שנקרא בשם "לילה לבן".
דב חנין: הרבה מאוד אנשים נמצאים ברחובות העיר וחוגגים ושמחים ויש הרבה רעש ושמחה אבל זה קורה פעם בשנה וזה בסדר.
דב חנין: ישנה קבוצה שרצתה לחגוג את הערב הזה בצורה אחרת במחאה על כל מיני דברים שקורים בעיר והם הכריזו על מסיבה שהם קראו לה "לילה שחור", ואת אותה מסיבה הם ארגנו במקום שנמצא בדרום תל אביב שנקרא בשם "בית אחותי".
דוד צור: זה דיון הבא לדעתי, לא?
דב חנין: לא, זה הדיון הזה.
דב חנין: המשטרה באופן נמרץ – אותה משטרה שלא כל כך מצליחה להתמודד עם המצב הקבוע של שטח הפקר מוחלט שמתנהל בדרום תל אביב ושל קטסטרופה מוחלטת של אי בטיחות של אנשים מכל הסוגים שחיים באזור הזה – אבל המשטרה נחלצה בעוצמה אדירה ובשעה 22:00 לפי השעון פרצו כוחות משטרה ל"בית אחותי", קטעו את המסיבה, אתם יודעים, מסיבה יש בה רעש, עצרו שניים מהמארגנים, הכריזו על המסיבה כהתקהלות בלתי חוקית.
<תומר רוזנר: מקום סגור?
דב חנין: מקום סגור.
דב חנין: וכך שמו באמת את הקץ למפגע הרעש הנורא שהתנהל שם.
דב חנין: את זה הם עשו בלי החוק, את זה הם יכלו לעשות לפי החוקים הקיימים היום.
<תומר רוזנר: ספק, ספק גדול.
דב חנין: גם לי יש ספק גדול אבל - - -
זבולון כלפה: סליחה, חבר הכנסת חנין, אנחנו לא ניכנס פה - - -
בועז טופורובסקי: זה לא החוק.
זבולון כלפה: בדיוק.
בועז טופורובסקי: לא בגלל מפגע רעש הפסיקו, בגלל שלטענתם היתה התקהלות בלתי חוקית.
<תומר רוזנר: בתוך בית?
<תומר רוזנר: איך אפשר?
דב חנין: איך אפשר להתקהל באופן בלתי חוקי בבית?
<עלוה קולן: זה כתוב בחוק, בבית אין התקהלות בלתי חוקית.
דב חנין: לכן כל העניין מעורר ספקות.
דב חנין: מה שאני בא לומר, אדוני היושב-ראש - - -
דוד צור: גם לשאול שאלות גם להשיב את התשובות וגם לנהל דיון על משהו שהוא בכלל לא הדיון, אין פה מי שיענה על זה.
דב חנין: חבר הכנסת צור, אני מאוד מאוד מעריך את העובדה שלא פשטת את המדים, אתה נחלץ להגן על המשטרה גם בדברים שאתה לא מכיר.
דב חנין: גם בדברים שאתה לא מכיר.
דוד צור: אבל אין פה מי שיענה לך על הדיון הזה.
דב חנין: חבל, פשוט חבל.
זבולון כלפה: חבר הכנסת חנין.
דוד צור: אבל למי אתה מפנה את השאלות?
דב חנין: אני אענה עליהן, אם אתה תשאל שאלות אני אענה עליהן.
דוד צור: אני לא שואל, אני שואל מי יענה לך כי זה לא הנושא.
דוד צור: זה אירוע ספציפי שאתה רוצה עליו תשובה, לא?
דב חנין: לא, אני לא רוצה תשובה, אני רוצה להבהיר נקודה.
<שלמה אבוטבול: אבל לא צריך להשמיץ את המשטרה, אתם מעלים פה דברים - - -
דב חנין: להשמיץ את המשטרה?
דב חנין: חס ושלום, בשום פנים ואופן, אני אף פעם לא משמיץ את המשטרה, אני תמיד בא בטענות שהן מאוד בדוקות, אדוני.
דב חנין: הדברים שאתה אומר הם מיותרים, מיותרים.
דב חנין: חבל שנאמרו וכדאי שיימחקו מהפרוטוקול.
דב חנין: הדברים שאני אומר הם אחרי בדיקה אבל אני רוצה לחזור לנושא.
זבולון כלפה: לנושא שלנו.
דב חנין: אני רוצה לחזור לנושא, אני העליתי את הנושא הזה לא מכיוון שזו הזירה לברר את אותה פרשה אלא כדי להראות פרקטיקה של המשטרה שמתנהלת היום כשעוד אין את הסמכויות האלה.
זבולון כלפה: לא בהכרח שנדון דומה לראיה אבל בסדר.
בועז טופורובסקי: אם היא רוצה להפסיק היא יכולה, זה מה שאתה אומר.
דב חנין: בדיוק, אם היא רוצה להפסיק היא יכולה, ולכן אני מגיע, אדוני היושב-ראש, לשאלתך מה בעצם חסר למשטרה מבחינת כוחותיה היום לפעול בצורה נמרצת כשהיא חושבת שהיא צריכה לפעול בצורה נמרצת.
דב חנין: אני לא נכנס לשאלה האם אני חושב שהיא צריכה לפעול.
דב חנין: כשהמשטרה חושבת שהיא צריכה לפעול בצורה נמרצת יש לה כלים ואמצעים לפעול בצורה נמרצת, לעיתים אפילו נמרצת מדי.
<שלמה אבוטבול: - - -
דב חנין: אדוני, אני הקשבתי לך בקשב רב, אני שמעתי גם את הדברים המיותרים שלך קודם ואני עכשיו מבקש שתיתן לי לומר את דברי, בסדר?
דב חנין: אני אומר את עמדתי בדרך כלל, לא את עמדתך.
דב חנין: השאלה הגדולה היא האם יש - - -
זבולון כלפה: חבר הכנסת חנין, אני חושב שאין זה ממנהגנו בוועדות הכנסת, לפחות איך שאני מורגל, לפגוע או להעליב עובדי ציבור.
דב חנין: בוודאי, כשהוא אומר שאני משמיץ את המשטרה?
דב חנין: אדוני היושב-ראש, אתה היית צריך להעיר לו.
דב חנין: אבל אני לא רוצה להעיר לך, אדוני, אני רוצה לחזור לדיון כי הדיון הזה הוא חשוב.
זבולון כלפה: לדיון שלנו.
דוד אזולאי: אני לא שמעתי פה שום השמצה, אחרת הייתי מגן על המשטרה, אני לא אתן להשמיץ את המשטרה.
דב חנין: אני רוצה, אדוני, לחזור לשאלה החשובה שאתה העלית בתחילת הדיון.
דב חנין: אם באים לתקן השאלה היא מה מקולקל.
דב חנין: אם אין משהו מקולקל לא צריך לתקן אותו.
דב חנין: יש משהו מקולקל בואו תסבירו לנו ותשכנעו אותנו שמשהו מקולקל, משהו לא תקין ונשתכנע.
דב חנין: אני מבין מהתשובות שאתם נתתם, אני לפחות לא הצלחתי להשתכנע, אולי יש מחברי שהצליחו אז אני אשמע מהם בהמשך הדיון שבאמת משהו כל כך מקולקל שצריך את הסמכויות הנוספות כדי לתקן אותו.
דב חנין: איפה הבעיה, איפה הבעיה של החוק?
זבולון כלפה: חבר הכנסת חנין, הספק הזה כבר הובהר מספיק לפני כן, יש עוד שאלות נוספות?
דב חנין: אדוני היושב-ראש, תשמע, אתה רוצה לנהל דיון?
דב חנין: אתה רוצה לאפשר לי להביע את דעתי?
זבולון כלפה: אני שומע את דבריך.
דב חנין: אני אשמיע את דעתי ואני אשמיע את דעתי - - -
זבולון כלפה: בבקשה, אבל במסגרת הזמן.
דב חנין: במסגרת זמן, אז תקבע את הזמן ואני אשתדל.
זבולון כלפה: 3 דקות לכל אחד.
דב חנין: יפה, אז מעכשיו 3 דקות.
זבולון כלפה: לא, לך זה סיום כבר.
זבולון כלפה: 3 דקות לכל אחד מפה ואילך.
דב חנין: למה השאלה הזו היא שאלה מאוד חשובה?
דב חנין: כי אנחנו עוסקים פה באינטרסים ציבוריים שאנחנו רוצים להגן על שני הצדדים של המשוואה.
דב חנין: אנחנו רוצים להגן על הציבור ממפגעי רעש מיותרים אבל אנחנו גם רוצים להגן על הציבור מפגיעות מיותרות בפרטיות ולכן שאלת האיזון היא שאלה מאוד מאוד קריטית.
דב חנין: אני מברך את התיקונים שהציע הייעוץ המשפטי של הוועדה, למשל חיפוש במקרה הזה הוא לגמרי מיותר.
דב חנין: אם יש מפגע רעש הרי מפגע רעש זה מפגע ספציפי.
דב חנין: חסרונו הגדול ויתרונות הגדול של מפגע רעש ששומעים אותו, לא צריך לחפש, אתה שומע באוזן אם יש רעש, אם אתה לא שומע אז כנראה שאין רעש, אתה לא צריך לחפש.
דב חנין: אז לכן סמכויות החיפוש פה לא נדרשות וטוב שהן ירדו ואני מברך את המשרד לביטחון פנים והמשטרה שהסכימו לתיקון הזה.
זבולון כלפה: ומשרד המשפטים.
דב חנין: ומשרד המשפטים.
דב חנין: אני רוצה לומר, כיוון שאנחנו עוסקים פה באמת, כמו שנאמר לפני, בזכות שהיא זכות חוקתית, הזכות לפרטיות שהיא מעוגנת מכוח סעיף 7 לחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, זה לא רק שאלה של מה ננסח פה בחקיקה אלא שאלה גם שמה שננסח פה בחקיקה יצטרך לעמוד במבחני חוקתיות ולכן אני מבקש לייצר חוק שבאמת יעמוד במבחנים האלה.
דב חנין: עכשיו אני מגיע להערות הקונקרטיות שלי וכל הערה שלא תתקבל, אדוני היושב-ראש, אנא רשמו אותה כהסתייגות כי אני מבקש להעלות אותה במליאה.
דב חנין: בסעיף 11א1(א) המבחן הוא מבחן החשד הסביר.
דב חנין: מבחן החשד הסביר, כולנו יודעים, זה אחד הנושאים שנדונו הכי הרבה בפסיקה, כמעט.
דב חנין: זה אחד הביטויים הכי עמומים והכי לא מוגדרים שקיימים בפסיקה.
דב חנין: למבחן הזה של החשד הסביר, בהרבה מאוד מצבים יש מאחוריו רציונל, כי אתה לא יכול באמת להגדיר עד הסוף ולכן קבעת איזה מושג עמום שמתפרש לפי הסיטואציה.
דב חנין: במקרה שלנו אני לא חושב שהמבחן הזה מתאים, אני חושב שהסוגיה של רעש מאפשרת לנו לייצר מבחן יותר מתאים.
דב חנין: אני חושב שהמבחן היותר מתאים הוא ידיעה ברמה הקרובה לוודאות, או ברמה של ודאות קרובה, שאכן יש רעש.
דב חנין: זה לא משהו שאתה צריך לחשוב.
<אלעזר כהנא: אל"ף, אדוני, החשד הסביר הזה הוא לגבי המשך הנסיבה.
זבולון כלפה: סליחה, רגע, אדוני.
דב חנין: החשד הסביר הוא לגבי ביצוע העבירה של גרימת רעש.
<אלעזר כהנא: תקרא את המשך הסעיף.
דב חנין: לא, אני אומר, החשד הסביר – בסעיף 11א1(א) "מבצעת עבירה של גרימת רעש".
<אלעזר כהנא: אדוני יקרא את המשך הסעיף ויראה שהחשד הסביר מתייחס להמשך שלו ולא עליו.
דב חנין: אבל אני קורא את הטקסט.
<תומר רוזנר: לא הבנתי את התשובה שלו, מה זאת אומרת "החשד הסביר לא מתייחס לעבירה"?
דוד צור: לגבי המקום.
<אלעזר כהנא: אני אומר שהרי ההמשך, "וכי המשך ביצוע העבירה גורם להפרעה לשלום הציבור", שם אתה צריך חשד סביר.
<תומר רוזנר: אז אפשר להעביר את זה לשם.
דב חנין: מאה אחוז, אז בסדר, מצוין.
<אלעזר כהנא: אפשר להחליף את זה בניסוח.
דב חנין: מאה אחוז, אני מקבל את זה.
דב חנין: אני מקבל, אני חושב שהתיקון שלך מצוין.
דב חנין: הנושא של ביצוע עבירה של גרימת רעש צריך להיות ברמה של ידיעה או ברמה של ודאות קרובה, הנושא של הפרעה לשלום הציבור זה חשד סביר.
זבולון כלפה: חבר הכנסת חנין, לסיום.
דב חנין: זה כבר הסתייגויות, אדוני, אני פשוט חייב לפי התקנון לנמק אותן.
דב חנין: הנקודה השנייה, אני חושב שצריך להיות ברור מתוך הסעיף, הבנתי מחילופי הדברים שהיו שהדבר הזה יובהר אבל אני רק רוצה שלפחות כוונתי תובהר, שהכניסה תיתפס כסוג של מוצא אחרון, היא תתרחש אחרי שנעשתה דרישה להפסיק את הרעש.
דב חנין: לא נענתה הדרישה להפסיק את הרעש ואז נעשית כניסה.
דב חנין: אני רוצה שהדבר הזה פשוט יהיה ברור, אם הוא מוסכם אז הוא מוסכם על כולנו.
זבולון כלפה: זה מוסכם.
דב חנין: לגבי סעיף (ג), גם כאן הניסוח הוא רחב מדי.
דב חנין: הוא רחב מדי לגבי העבירה הספציפית של מניעת רעש.
דב חנין: מה זה "לנקוט בכל אמצעי סביר הדרוש לשם הפסקת ביצוע עבירה"?
דב חנין: אני חושב שהניסוח צריך להיות הרבה יותר רזה והניסוח המספיק לצורך העניין כשאותו אדם מסרב להפסיק את ביצוע העבירה הוא שהשוטר רשאי לנקוט באמצעי שהוא דרוש להפסקת ביצוע העבירה, למה צריך "בכל אמצעי סביר"?
דב חנין: אמצעי שנדרש להפסקת הרעש זה האמצעי שאתם צריכים.
זבולון כלפה: זה רשום שם בגוף ההצעה, דרך אגב, כסיום, לשם הפסקת ביצוע העבירה.
דב חנין: אני לא יודע, אני קורא טקסט.
זבולון כלפה: אני קורא גם, אנחנו קוראים מאותו טקסט, תזכור.
דב חנין: אז אני אקרא את הטקסט כפי שהוא לפני כי אין לי ברירה.
זבולון כלפה: "רשאי שוטר לנקוט בכל אמצעי סביר הדרוש לשם הפסקת ביצוע העבירה".
דב חנין: מאה אחוז, אז על זה הוויכוח.
דב חנין: אבל אנחנו עוסקים בחוק, אדוני היושב-ראש, וכל מילה פה חשובה ואני מציע: במקום "כל אמצעי סביר" – "רשאי שוטר לנקוט באמצעי הדרוש לשם הפסקת ביצוע העבירה", "האמצעי הדרוש".
חמד עמאר: תוריד את "הסביר".
זבולון כלפה: בסדר גמור, תודה רבה.
זבולון כלפה: חבר הכנסת בועז טופורובסקי.
בועז טופורובסקי: אני אתחיל בזה שלמעט ההסתייגויות האחרונה אני מצטרף להסתייגויות של חבר הכנסת חנין.
בועז טופורובסקי: אני חייב להגיד, אני חושב שהמשטרה עושה עבודה מצוינת, אני חושב שזו באמת מגיפה ואני חושב שאנחנו צריכים לתת כלים למשטרה כדי להפסיק את הבעיה הזאת ואת המגיפה הזאת.
בועז טופורובסקי: אבל לפי מה שהוסבר לי כאן אני לא רואה למה צריך את החוק, כי נכון להיום, בפעם האחרונה שעשיתי רעש והזמינו משטרה – זה קרה לפני כמה שנים – כשבא שוטר הפסקנו את הרעש.
בועז טופורובסקי: אז נכון, אני בן אדם יחסית נורמטיבי אבל כשהייתי במסיבה של אנשים שכנראה היו קצת פחות נורמטיביים אז גם סגרו להם את החשמל.
בועז טופורובסקי: נאמר לנו כאן הסבר שהשוטר ייכנס והאמצעי הסביר שהוא ישתמש בו במידה ולא יפסק הרעש זה לסגור את המערכת.
בועז טופורובסקי: אני לא יודע, לדעתי לסגור חשמל לכל הבית – שאפשר לעשות היום, שעושים היום אפילו - - -
<אלעזר כהנא: אי אפשר לסגור.
<יואל הדר: היום זה עבר לתוך הבית.
<יואל הדר: רק שתדע, לוח החשמל פעם היה בחוץ, היום זה בפנים.
חמד עמאר: להפך, פעם היה בפנים, היום בחוץ.
בועז טופורובסקי: אז בואו נתקן את החוק שיוציאו את ארונות החשמל החוצה.
<אלעזר כהנא: אולי בגלל שלא היתה להם את הסמכות לעשות את מה שהם צריכים לעשות בדיוק אז הם נאלצים לנקוט בכל מיני מעקפים.
זבולון כלפה: חבר הכנסת טופורובסקי.
בועז טופורובסקי: אני בא ומדגיש שאני חושב – גם אם הנושא עם לוחות החשמל זה נכון – אבל אני מדגיש, אני חושב שבשביל למנוע עבירות מעוטות, פגיעה בחופש הפרט, בזכות הקניין, כמו להיכנס לתוך בית פרטי של בן אדם ולהשתמש באמצעים סבירים, מה שזה לא יהיה, בשביל לפתור את זה, לדעתי זה מוגזם וזה קצת בעייתי.
בועז טופורובסקי: אני אנסה לקצר, את ההסתייגויות הראשונות בסעיפים (א) ו-(ב) של חבר הכנסת חנין אני מקבל.
בועז טופורובסקי: לגבי סעיף (ג), אני מתחיל עם "מי ששוהה במקום", לדעתי כדאי לצמצם את זה ל"בעל המקום או בעל מערכת הבידור" או מי שעושה את הרעש הזה.
בועז טופורובסקי: אם אחד משני אלה סירב להפסיק את ביצוע העבירה אז אנחנו נותנים כי זה לא כל מי ששוהה במקום.
בועז טופורובסקי: הדבר השני, ההסתייגות שלך ל"באמצעי הדרוש לשם הפסקת ביצוע העבירה" לדעתי היא הסתייגות מחמירה, חבר הכנסת חנין, והיא קצת בעייתית.
בועז טופורובסקי: אני לא יודע עדיין איך לנסח את זה אבל איכשהו חייבים - - -
דב חנין: אולי במקום "אמצעי דרוש" - "בכל אמצעי שהוא חיוני"?
בועז טופורובסקי: אומנם יש לי שני תארים במשפטים אבל אני לא מספיק – אני לא מבין, החרמה של הציוד - - -
<תומר רוזנר: זאת שאלה מטרידה.
<אלעזר כהנא: זה לפי הפסד"פ, זה חוק אחר.
<אלעזר כהנא: החרמה היא תפיסת חפצים לפני פסד"פ, זה לא קשור הצעה הזאת.
<תומר רוזנר: היא יכולה להיחשב אמצעי סביר?
<אלעזר כהנא: לא, כי להפסיק לא צריך לתפוס, אפשר לנתק.
<אלעזר כהנא: התפיסה היא כשיש צורך וזה לפי פקודת סדר הדין הפלילי.
<תומר רוזנר: התשובה היא שהם יוכלו לתפוס.
זבולון כלפה: חבר הכנסת טופורובסקי, סיימת?
בועז טופורובסקי: לא, אני רק מדגיש שאני רוצה איזשהו נוסח שאינו בעייתי.
<תומר רוזנר: אתה רוצה שהם לא יוכלו לתפוס?
בועז טופורובסקי: שהם לא יוכלו לתפוס.
תמר זנדברג: שהם לא יוכלו להחרים.
<תומר רוזנר: זו תפיסה.
<אלעזר כהנא: זה חוק אחר, זה לא פה.
<תומר רוזנר: זה לא חוק אחר.
<תומר רוזנר: ברגע שהם נכנסו רוצים חברי הכנסת להגביל את האפשרות לתפוס חפצים אז אפשר להגביל את ההגבלה הזו.
<אלעזר כהנא: אז רק בעבירה הזאת אסור לתפוס חפצים וכל עבירה אחרת מותרת?
<תומר רוזנר: כן, זה מה שהם רוצים.
<תומר רוזנר: זה מה שחברי הכנסת רוצים, אתה יכול לא להסכים.
תמר זנדברג: מה זה "בכל עבירה אחרת"?
תמר זנדברג: זאת לא עבירה פלילית, זו עבירה מסוג עוון.
<אלעזר כהנא: עבירה פלילית מסוג עוון.
תמר זנדברג: זו עבירה מסוג עוון.
<אלעזר כהנא: היא פלילית.
<אלעזר כהנא: גברתי, גם תקיפה זו עבירת עוון, גם מרמה.
זבולון כלפה: חברת הכנסת תמר זנדברג, רשות הדיבור שלך עוד רגע.
זבולון כלפה: חבר הכנסת דוד צור.
דוד צור: אני רוצה לומר שיש פה באמת לדעתי חוק שמאפשר לאזן.
דוד צור: דווקא אני מפנה את הדברים שלי לאגודה לזכויות האזרח שמאוד חרדה ובצדק לזכות הקניין והזכות של האדם לביתו, ובעניין הזה, מכיוון שגם אני מכיר בסך הכול את הכרוניקה הנוהגת, ולרוב המשטרה היא גורם שבא להגן על האזרח, פה יש איזושהי התייחסות – גם אם היתה פה אמירה לא ראויה כלפי חבר הכנסת דב חנין, שיש לי הערכה גדולה מאוד לפעילות הפרלמנטרית שלו וגם להאיר את עינינו בהרבה מאוד מקומות שאנחנו לא תמיד מסתכלים עליהם – אני חושב שבא פה השר לביטחון פנים, הניח פה הצעה כדי לתת כלים למשטרה לשמור על האזרחים, והזכויות של הפרט אמורות להיגמר איפה שמופרות זכויותיהם של רבים אחרים שאין פה התייחסות וכמעט מפקירים את הזכות שלהם גם לשקט ושלווה, לחיים נורמליים.
דוד צור: ראינו גם, אגב, סכסוכי שכנים שהתדרדרו בעקבות אירועי רעש עד כדי רציחות, ולכן, מבלי להלך פה אימים על אף אחד אני אומר, ניתנה פה סמכות מאוזנת בסך הכול עם התיקונים שנעשו פה בוועדה, וטוב שנעשו כך.
דוד צור: אני לא חושב שצריך להחריג בחוק הזה כל מיני בקשות אחרות שלא נמצאות ממילא בחוקים אחרים בעניין של תפיסת חפצים וכדו'.
דוד צור: טוב שסמכות החיפוש הורדה מכאן, אני גם אמרתי את זה אז במליאה לשר, אני לא חושב שהיה צריך לתת פה סמכות חיפוש נלוות כי ממילא גם החוקים האחרים מאפשרים.
דוד צור: והיה ונכנס ויש שם אירוע מסוג פשע שמתרחש כמו סחר בסמים וכן הלאה אז ממילא קמה להם הזכות הזאת ולכן אני לא חושב שצריך פה לתת זכות נפרדת.
דוד צור: אני חושב שכן צריך במשטרה להוציא הנחיות פנימיות שכן מאפשרות את הספק בידי מי שרוצה כן להפסיק את הרעש אבל, כמו שנאמר פה, לא שמע או לא ידע ולכאורה באמת באופן תמים לא פתח.
דוד צור: אז אני חושב שהנחיה כזאת של חובת האזהרה לכאורה שמוטרדים ממנה פה כן יש לה מקום ואני חושב שצריך לאשר את החוק הזה.
זבולון כלפה: חברת הכנסת תמר זנדברג.
תמר זנדברג: קודם כל אני מצטרפת לדברים שנאמרו על-ידי חברי הכנסת דב חנין ובועז טופורובסקי לגבי הרציונל, נקרא לזה, של החוק הזה.
תמר זנדברג: המציאות שהוצגה כאן ממה שמוכר לי – בדרך כלל אני לא אוהבת לדבר מהניסיון האישי כי אני יודעת שהוא לא מייצג אבל באמת מהניסיון האישי שלי, עד היום, כשהחוק הזה לא היה בתוקף, לי יצא להיות במסיבות שנסגרו על-ידי המשטרה.
תמר זנדברג: יותר מזה, יצא לי – וסליחה שאני אומרת את זה – לראות משטרה מוזמנת לתינוק שבוכה בלילה, יצא לי שבגן ילדים של הבת שלי הילדים לא יצאו החוצה לחצר בשעות מסוימות כי השכנים התלוננו על רעש, יצא לי שמשטרה הוזמנה בגלל גרירת רהיטים על משפחה מרובת ילדים שגרה בקומות העליונות של ההורים שלי ובערב הם היו גוררים את המיטות ובאה משטרה בגלל זה.
תמר זנדברג: כלומר, צריך להבין – ודווקא בכוונה אני לא מתייחסת כרגע למסיבות ולקריוקי ולתקליטנים, אלא לכך שהרחבת סמכויות יכולה לשמש, ויש מקרים אחרים שבהם ראינו שכבר משמשת, לדברים נרחבים הרבה יותר.
תמר זנדברג: ולכן על אחת כמה וכמה וכמה, כפי שנאמר על-ידי האגודה לזכויות האזרח, אם אנחנו נותנים סמכות שהיא סמכות חמורה, היא סמכות חריפה, להיכנס למקום שהוא פרטי צריך לנהוג בשום שכל.
תמר זנדברג: לכן אני מציעה הסתייגויות כדלקמן: קודם כל אני מברכת את הוועדה והיועץ המשפטי על השינויים שכבר הוכנסו.
תמר זנדברג: אני רוצה להציע מספר שינויים נוספים: דבר ראשון, אני גם שמחה על ההערה שנוספה כאן לגבי האזהרה, אבל אני רוצה מעבר לזה להוסיף לפני סעיף (ג) בקשה מהשוטר למדוד את הרעש.
תמר זנדברג: כלומר, שאותה כניסה תעשה רק לאחר שהרעש נמדד על מנת שלא יקרה מצבים כמו למשל - - -
רינה פרנקל: זה בלתי אפשרי.
זבולון כלפה: חברת הכנסת תמר זנדברג, את תתקדמי, זה בסדר, אנחנו שומעים ורושמים.
זבולון כלפה: היתכנות תכף נשמע, נראה אם יש היתכנות בכלל.
תמר זנדברג: איך השוטר יודע אם זה רעש לפי החוק או לא?
<אבי פטמן: אני רוצה שתראי נוסחה, תגידי לי אם שוטר משתמש בה.
זבולון כלפה: חברת הכנסת זנדברג, את באמצע הסתייגויות, תכף נברר.
תמר זנדברג: פשוט נאמר כאן שיש הגדרה של רעש בחוק למניעת מפגעים, בחוק הזה במקום אחר, אז בוא נשמע איך הוא - - -
<אבי פטמן: זו הנוסחה שהשוטר צריך לעשות כדי למדוד רעש.
תמר זנדברג: אני רוצה לשמוע מהמשטרה איך השוטר יודע.
תמר זנדברג: דבר שני, בנוסף לאותה אזהרה אני מבקשת, זה אולי דבר אפילו יותר פשוט מזה, שאפילו לפני האזהרה אחרי שהשוטר נכנס לבית, שהוא יבקש שוב אחרי הכניסה לבית להפסיק את הרעש מבעלי המסיבה עצמה.
תמר זנדברג: כי אזהרה – גם אם אותו אדם הפסיק את הרעש ניתנה לו אזהרה ואז ישר אפשר לעצור.
זבולון כלפה: בסעיף (ג) המילה הראשונה "סירב".
<אלעזר כהנא: "סירב...
<אלעזר כהנא: לאחר שנדרש לעשות זאת".
תמר זנדברג: גם היום לפי מה שאמרתם השוטר מגיע לבית ומבקש את הפסקת הרעש, נכון?
תמר זנדברג: אם הוא סירב לעשות את זה החוק הזה מבקש סמכות להיכנס לבית.
<תומר רוזנר: אבל זה כתוב, תמר.
זבולון כלפה: בסעיף (ג).
<תומר רוזנר: "סירב...
<תומר רוזנר: לאחר שנדרש לעשות זאת".
תמר זנדברג: עוד פעם, אני אומרת שוב, אחרי הכניסה לבית.
זבולון כלפה: זה אחרי הכניסה לבית.
<תומר רוזנר: זה כתוב בסעיף (ג).
<יואל הדר: גברתי, לא כתוב שהשוטר צריך לרדת על הברכיים פה, זה לא כתוב.
זבולון כלפה: לא, לא, סליחה.
תמר זנדברג: בינתיים לא נראה לי שיש מצב שבו איפשהו - - -
זבולון כלפה: חברת הכנסת זנדברג, סעיף (ג) "סירב מי ששוהה במקום להפסיק ביצוע העבירה כאמור בסעיף קטן (א), לאחר שנדרש לעשות זאת", זה עונה על ההסתייגות?
תמר זנדברג: לא, אני לא רואה איפה כתוב בסעיף (א) שהוא מתבקש לעשות את זה.
זבולון כלפה: ב-(ג) הוא יתבקש לעשות את זה, ב-(ב) השוטר נכנס לבית, הזדהה בתפקידו כשוטר.
<תומר רוזנר: פה נוסיף שזה לאחר שהזהיר.
תמר זנדברג: מצב העניינים הוא כזה: היום השוטר מגיע לבית ומבקש להפסיק את הרעש, זה המצב היום.
זבולון כלפה: והדלת נעולה.
תמר זנדברג: והדלת נעולה.
תמר זנדברג: החוק הזה עוסק במצב שבו מסרבים להכניס אותו לבית ואז סעיף (א) נותן לו את הסמכות להיכנס לבית.
תמר זנדברג: עכשיו אני אומרת: לאחר שהוא נכנס לבית, ברור שזה קרה אחרי שכבר היה סירוב, לאחר שהוא נכנס לבית, לפני שהוא יכול לעשות כל דבר אחר, לפני שהוא יכול לעשות מה שכתוב בסעיף (ג), הוא יבקש שוב להפסיק את הרעש.
<תומר רוזנר: זה מה שכתוב פה.
<תומר רוזנר: תגידי מה את רוצה לנסח.
זבולון כלפה: סעיף (ב) הוסיף את החלק שהשוטר הזדהה לפני בשמו וכינויו והכול, ואז בא סעיף (ג) ואומר: כשהוא נכנס לבית הוא מבקש והוא קיבל תשובה של סירוב.
תמר זנדברג: אז זה חסר, זה שהוא ביקש שוב.
זבולון כלפה: אבל זה כתוב ב-(ג), אני לא מבין.
<תומר רוזנר: כתוב: "לאחר שנדרש לעשות זאת".
<תומר רוזנר: אם את רוצה להוסיף משהו תגידי מה את רוצה להוסיף.
תמר זנדברג: "לאחר שנדרש לעשות זאת כאמור בסעיף קטן (א)", עכשיו אני חוזרת לסעיף (א) ואני לא רואה שזה כתוב שם.
זבולון כלפה: סעיף (א) הכוונה מתייחס לעבירה.
<אלעזר כהנא: "העבירה כאמור בסעיף הקטן (א)".
זבולון כלפה: בסדר?
תמר זנדברג: אוקיי, זה לא ברור.
<אלעזר כהנא: ברור מאוד, זה ממש ברור.
תמר זנדברג: אני מבינה שסעיף (ג) מפנה לסעיף (א).
<אלעזר כהנא: בהגדרת העבירה.
זבולון כלפה: סעיף (ג) מחזיר אותנו אחורה לסעיף (א) להגדרת העבירה אבל הבקשה וכל הליך הסירוב מופיע בסעיף (ג).
זבולון כלפה: מה שאת מבקשת מופיע בסעיף (ג) מפורט לגמרי.
זבולון כלפה: אם יש עוד מילה שאת רוצה להוסיף אז בבקשה, תגידי מה המילה ונדון בזה.
תמר זנדברג: אפשר להוסיף רישה לסעיף שאומר:
תמר זנדברג: לאחר הכניסה לבית יבקש השוטר להפסיק את הרעש וסירב מי ששוהה לעשות זאת?
תמר זנדברג: שזן תהיה הסיפה?
<תומר רוזנר: כן, אפשר להוסיף.
תמר זנדברג: פשוט בבירור שהוא יצטרך לבקש ממנו שוב ואז אם הוא סירב אז להמשיך את הסעיף.
זבולון כלפה: הסתייגויות נוספות, הערות נוספות?
תמר זנדברג: אני מצטרפת לבקשה להפנות את הבקשה לבעל המקום או בעל הציוד.
זבולון כלפה: בסעיף (ג) לסייג את זה.
<תומר רוזנר: כן, לא "השוהה במקום".
תמר זנדברג: בסעיף (א) אני מצטרפת לבקשה של חבר הכנסת דב חנין לשנות "חשד סביר" ל"חשד קרוב לודאי".
תמר זנדברג: אני מבינה, אדוני היועץ המשפטי, שסמכות החיפוש ירדה מההצעה?
<תומר רוזנר: כן, הם קיבלו את זה.
זבולון כלפה: חבר הכנסת דוד אזולאי איננו, חבר הכנסת חמד עמאר.
חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, לפני שהגעתי קראתי את שתי ההצעות, קראתי את ההצעה של המשרד לביטחון פנים ואמרתי: עם הצעה כזאת אני לא יכול ללכת, היא מרחיבה מדי את סמכויות השוטרים בגלל רעש.