GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: ועדה ציבורית מקצועית, כל אחת כבודה במקומו מונח, בואו לא נזלזל גם באחרים שעשו, עם כל הכבוד לכך שאנחנו רוצים לעשות רפורמות.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על רפורמות שהן ממוחזרות, לא רפורמות חדשניות.
אורי מקלב: אבל לא קיים ודאי בשום חוק – ממשלה שלפני כמה חודשים חוקקה חוק לגבי שעון הקיץ, אולי אחד החוקים האחרונים, משנה את שעון הקיץ כמה חודשים אחר-כך.
אורי מקלב: עוד לא היה תקדים לדבר כזה.
אורי מקלב: חלק מהבעייתיות שיש בלוח זמנים היא הקביעוּת ואורך זמן.
אורי מקלב: זאת הבעיה בקביעת לוחות זמנים למרחקים.
אורי מקלב: לפני 6 חודשים חוקקנו חוק וקבענו תאריך.
אורי מקלב: איך כבר עכשיו אנחנו משנים את זה?
אורי מקלב: לא זו, אף זו, אלא אנחנו 3 חודשים לפני תאריך תחילה.
אורי מקלב: אנחנו כבר משנים את לוח הזמנים?
אורי מקלב: אנשים כבר הדפיסו לוחות, כבר קבעו שעות טיסה לחוץ-לארץ, קבעו אירועים שתלויים מתי שעת הזריחה ומתי שעת השקיעה, קבעו טיסות המשך.
אורי מקלב: איך 3 חודשים לפני תאריך של קביעת שעון, כשאנשים כבר קבעו לעצמם תוכניות, אנחנו עכשיו ככה משנים את זה?
אורי מקלב: איזו אחריות יש לנו בדבר הזה?
אורי מקלב: איזה רצף שלטוני יש לנו?
אורי מקלב: אני מדבר עכשיו על פרקטיקה, לא על דת.
אורי מקלב: איך אנחנו עושים דבר כזה?
אורי מקלב: לפני כל הדברים.
אורי מקלב: אסור לשכוח שעל הנושא הזה כבר התנהל דיון כאן בכנסת במשך שנים רבות, לאורך כל השנים, וזה מחזיק.
אורי מקלב: באמת אין דבר שמחזיק כל-כך כמו שעון קיץ.
אורי מקלב: בגלל שמכניסים משהו דתי לעניין הזה, מייד זה מתחזק את זה זמן רב.
אורי מקלב: קבעו ועדה מקצועית עם חברים מכל חלקי הבית, כי ידעו את הבעייתיות שיש בשינוי של שעון הקיץ, ועמד בראשה חיים אורון (ג'ומס) ממרצ, כדי שייתן באמת היבט כללי, לא משהו שמגיע מכיוון אחר.
אורי מקלב: לצורך האיזון קבעו תאריך והיה מוסכם התאריך.
דוד אזולאי: 5 שנים זה החזיק מעמד.
אורי מקלב: איך אנחנו יכולים לעשות דבר כזה ולשנות?
אורי מקלב: אפשר לחשוב שהמציאו כאן את הגלגל.
אורי מקלב: חיים אורון וועדות אחרות לא ידעו שאפשר להאריך את שעון הקיץ עד סוף אוקטובר?
אורי מקלב: לא ידעו מה זה נקרא שעון קיץ?
אורי מקלב: לא ידעו מה זה שקיעת החמה?
אורי מקלב: ידעו את הדברים האלה, ולכן כך נקבע.
אורי מקלב: אף אחד לא המציא חיסכון בחשמל, בתאונות דרכים, בדברים האלה.
אורי מקלב: הדברים האלה היו ידועים קודם.
אורי מקלב: מדינות אירופה גם ידעו בדיוק מה הן עושות.
אורי מקלב: ומה ההשפעה בכלל, כפי שאמר חברי חבר הכנסת אזולאי, על מדינות אירופה?
אורי מקלב: מדינות אירופה, חלקן, בעיקר החלק הצפוני, המדינות הצפוניות יותר, לכולן יש אור יום, היום שם יותר ארוך מהלילה.
אורי מקלב: הם יכולים "לשחק".
אורי מקלב: כאשר אנחנו כאן "נשחק" עם שעון הקיץ – אנשים כבר יקומו בחושך.
אורי מקלב: אז תגיד שעדיף, ולא עדיף, וכן כדאי, ומה הבעיה של 20 דקות.
אורי מקלב: 20 הדקות הללו זה יכול להיות האם ייקח לאדם להגיע לעבודה 3/4 שעה או שעה וחצי או שעה ורבע.
אורי מקלב: זה ההבדל בין לצאת מהבית ב-6:40 או ב-7:00 כאשר כולם כבר יוצאים, גם התלמידים וכולם.
אורי מקלב: אנחנו יודעים את הדברים האלה.
מירי רגב: רק עוד משפט אחד לסיום.
אורי מקלב: עכשיו בנושא הכיפה, דקה אחת בעניין הזה.
אורי מקלב: כפי שאמרו גם חבריי, אין כאן שום סעיף הלכתי.
אורי מקלב: הציבור החרדי כציבור חרדי מסתדר טוב, מתגמש טוב מאוד עם שעון הקיץ.
אורי מקלב: יש לזה אפילו חשיבות הלכתית מרובה.
אורי מקלב: זמני קריאת שמע, זמני התפילה, ערב שבת, ערב יום כיפור, חול המועד – כל הדברים חשובים והם הרבה יותר אקוטיים מהדברים שבגינם התנגד הציבור החרדי לאורך שנים לשעון הקיץ.
אורי מקלב: ולמה התנגדו?
גדעון סער: אז למה את הדברים האלה אתם בדרך כלל לא אומרים?
אורי מקלב: הנה, אני אומר את זה.
אורי מקלב: אמרתי את זה מעל בימת הכנסת ואני אומר את זה פה.
אורי מקלב: למה אתה אומר שאני לא אומר את זה?
אורי מקלב: אנחנו אומרים את זה.
אורי מקלב: אני חוזר ואומר.
אורי מקלב: כל ההתנגדות לשעון הקיץ היתה לפי הוראה שקיבלנו, לא בגלל הפרקטיקה שלנו, כאחריות כללית, רק בגלל צום יום כיפור.
אורי מקלב: אתה אמרת את זה בנאום שלך לפני שבוע בכנסת.
אורי מקלב: אמרת: מה זה משנה אם צמים 25 שעות עם שעון קיץ או בלי שעון קיץ?
אורי מקלב: בוודאי זה משנה, אדוני השר.
אורי מקלב: לא יכולתי להשיב לך אז.
אורי מקלב: יש הבדל כמה שעות אתה ער.
אורי מקלב: נניח שקמים ב-7 בבוקר.
אורי מקלב: האם אתה צם עד 5 אחר הצהרים, שזה 10 שעות, או אתה צם עד 6 בערב, שזה 11 שעות?
אורי מקלב: השעה של צום כאשר אתה ער הרבה יותר קובעת משעות אחרות.
אורי מקלב: לכן דיברו על כך, אמרו שלעם בישראל, שרובו הניכר צם ביום כיפור, קשה יותר עם עוד שעה.
אורי מקלב: שר הפנים האחרון כבר שינה את זה, כך שכמעט ולא ייצא יום כיפור בשעון חורף אלא ברוב המקרים זה ייצא כבר בשעון קיץ, כלומר איך שלא יהיה זה כבר עבר מן העולם.
אורי מקלב: אנחנו מדברים עכשיו על עם אחד בעולם שתלוי בשקיעה ובזריחה.
אורי מקלב: אין עוד עם אחד כזה בעולם, אין עוד אף מדינה כזאת.
מירי רגב: הבהרת היטב את הנקודה שלך.
מירי רגב: אני בטוחה שיעקב אשר ישלים את דבריך.
אורי מקלב: זכויות האזרח למתפללים – אין ספק שאנחנו מקשים ומכבידים עליהם.
אורי מקלב: אנחנו גורמים להם בעיות במקומות העבודה, קשיים כאלה ואחרים.
אורי מקלב: איך אנחנו לא יכולים להתחשב בהם?
אורי מקלב: מה הדבר הכל-כך אקוטי בחלק הזה?
אורי מקלב: נכון, יותר נוח, גם לנו יותר נוח כאשר היום יותר ארוך.
מירי רגב: פיקוח נפש.
אורי מקלב: אבל יש סיכוי לא קטן שאנחנו- - -
מירי רגב: זבולון קלפה, לאחר מכן אשר יעקב, בבקשה.
זבולון כלפה: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.
זבולון כלפה: קודם כול, בפתיחת הדברים, אין לי ספק שאין לגזור ממדינות אחרות, כפי שאמרו כבר חברי, ביחס להתנהלות פה במדינת ישראל.
זבולון כלפה: מדינת ישראל היא מדינה יהודית והכללים פה קצת אחרים, מתוך אותה תחושת אחריות ואותה ערבות הדדית כלפי כלל היהודים בעולם.
זבולון כלפה: כפי שחיים אורון (ג'ומס) ידידי ושכני, שלאורך שנים אנחנו מסכימים כמעט על כל הדברים, פרט לדבר אחד, אבל ממש על הכול מסכימים, לא הופתעתי לגלות שגם בדבר הזה נמצא המכנה המשותף.
ניצן הורוביץ: אתם מזכירים את שמו כל הזמן ואני מתאפק מלהעיר.
דוד אזולאי: סליחה, הוא יזם את הפשרה.
ניצן הורוביץ: ממש לא נכון.
זבולון כלפה: אפגש אתו ביום שישי הקרוב, אין בעיה, אנחנו משתדלים מעת לעת להיפגש ביחד.
זבולון כלפה: הנקודה השלישית, לפני שאציע את הצעתי, שמואל אבואב, ידידי, שאנחנו מכירים כבר מספר שנים, אמר בדבריו משהו שקצת לא הסתדר לי.
זבולון כלפה: מצד אחד, החושך בעייתי בהתנהלות בנהיגה, כי בחושך רואים פחות טוב.
זבולון כלפה: הרי ממה נפשך, אם אתה מושך את השעון אז בבוקר יש לך אותה בעיה, זאת אומרת הבעיה שרירה וקיימת.
זבולון כלפה: זה כמו אותו חייט עם הבגד, שמושך מפה, מושך משם.
<שמואל אבואב: רוב הנסיעות הן בערב ולא בבוקר.
זבולון כלפה: אבל אם העובדים מתבקשים להגיע למקום העבודה עד 7 או 6:30 הם ייסעו עדיין בחושך.
אורי מקלב: רוב התאונות הן בבוקר.
זבולון כלפה: היתה לי הצעה מסוימת אבל חברי בסיעה ביקשו ממני להציג את הדברים בצורה אחרת.
זבולון כלפה: אני מצטרף להצגת הדברים של הרב אלי בן-דהן, כן ללכת לקראת אותם מתפללים כדי למצוא פה איזה פתרון.
זבולון כלפה: אני חושב שבסופו של דבר זה כבודה וייחודה של מדינת ישראל, שהיא גם לוקחת בחשבון את אותה קבוצת מיעוט, כפי שמתחשבים בקבוצת ההיימיש בניו-יורק.
מירי רגב: רשמתי להתייחס לזה בסוף דבריי.
מירי רגב: חבר הכנסת אשר יעקב, לאחר מכן חברת הכנסת יפעת קריב.
יעקב אשר: לא הייתי בתחילת הדיון.
יעקב אשר: הבנתי שנאמרו כאן ברכות לגבי הבחירות שהיו אתמול – ברכות, או לא ברכות.
מירי רגב: דווקא לא היו ברכות, אבל אשמח שתברך.
מירי רגב: בכל זאת 40% זה לא רע, מול המנגנון זה לא רע.
יעקב אשר: אני רוצה לומר שאם הייתם אתמול בקלפי מכניסים גם את השאלה הזאת, שואלים את האנשים האלה, זה בעצם ציבור הבוחרים המסורתי של הליכוד, אני חושב שהייתם מקבלים תשובה גם בעניין הזה, שסדר היום של האדם שמתחיל בתפילה הוא לא קניינה רק של היהדות החרדית והוא לא עניין חרדי ואנחנו לא שמים עליו כיפה ואפילו לא שטריימל, אלא באמת יש פה דבר שהוא הכי מגשר בעולם, הכי מגשר בין האדם המסורתי-הדתי שרוצה את סדר היום שלו בלי שזה יתנגש, לא עם אמונתו ולא עם עבודתו.
יעקב אשר: אנחנו מדברים גם על עובדים דתיים או חרדיים שישולבו בתוך מגוון התעסוקה בארץ.
יעקב אשר: הרי אם יחוקק החוק שחשב עליו הרב בן דהן – בינתיים אני מבין שחזר בו- - -
מירי רגב: לא, הוא לא חזר בו.
יעקב אשר: מדובר על חוק אחר.
יעקב אשר: הוא יודע על מה אני מדבר.
יעקב אשר: אם נשתמש באותם סעיפים, גברתי היושבת-ראש, שאמר קודם השר, כאשר מנהל חברה או מנהל מפעל יצטרך לראיין עובדים ויראה לפניו עובד חרדי ועובד שאינו חרדי, עובד דתי ועובד שאינו דתי, אז יגיד: בשביל מה אני צריך עובד שעוד יברח לי שעה להתפלל, ואחר-כך יהיו לי עוד כמה שיתחילו להתפלל אתו כדי להשלים מניין ותהיה לי בוקה ומבולקה?
יעקב אשר: רוממות הקירוב של הציבור הדתי לעבודה הרי כל הזמן נאמרת על-ידי הממשלה.
יעקב אשר: למה לפגוע באותם אנשים?
יעקב אשר: הרי לא פוגעים באברכים ולא פוגעים בבני ישיבות שסדר יומם כמעט לא משתנה כי הוא מתחיל ב-7:00 בהיכל הישיבה.
יעקב אשר: פוגעים דווקא באותם אמני כפיים, באותם אנשים.
יעקב אשר: לכן אני מציע – ואני אקצר בדבריי, גברתי, כי גם לנו יש ישיבת סיעה – הייתי מציע גם לידידי שר הפנים, שהוא באמת איש ענייני.
יעקב אשר: אני חושב שהביאו את זה בצורה כל-כך מהירה.
יעקב אשר: אל"ף, כפי שאמר ידידי הרב מקלב, לעשות את זה היום גם נראה רע, גם גורם נזק לאנשים שהדפיסו לוחות זמנים וקבעו את סדר יומם לתקופה הקרובה.
יעקב אשר: אפשר בהחלט להמתין, לעשות עוד שיקול דעת, ולא בחקיקת בזק כזאת.
יעקב אשר: לא בשביל למסמס את זה.
יעקב אשר: הרי אם יחליטו, בסופו של יום יש רוב לקואליציה.
יעקב אשר: אני מציע לא לעשות את זה בחקיקת בזק, אדוני שר הפנים.
יעקב אשר: לעשות את זה בשום-שכל ולהתייחס גם למה שאמר סגן השר אלי בן-דהן, ואני מעריך מאוד את דבריו.
יעקב אשר: התכוונתי לתקוף אותו לפני שידעתי שהוא הולך לומר את זה, התכוונתי לתקוף אותו ולהגיד: מה הפחד לבוא ולדבר בשביל אותם אנשים שבעצם רובם בוחרי הליכוד והבית היהודי?
יעקב אשר: לכן אני מבקש שני דברים.
יעקב אשר: אל"ף, לעצור את חקיקת הבזק.
יעקב אשר: בי"ת, לעשות תיקון, וכאשר נגיע להסתייגויות אחר-כך, אני מציע הפחתה של שבועיים-שלושה לפחות, שהם קריטיים בשנים הללו, משעון הקיץ.
מירי רגב: חברת הכנסת יפעת קריב, לאחר מכן ניצן הורוביץ ונעבור להצבעה.
מירי רגב: אדוני השר, כמובן ניתן לך להתייחס כמה דקות לפני ההצבעה.
מירי רגב: יפעת קריב, בבקשה.
דוד אזולאי: מתי מגישים את ההסתייגויות?
מירי רגב: אחרי שהשר ידבר נקרא את הצעת החוק ואז יוגשו הסתייגויות, נפיל את ההסתייגויות ונמשיך הלאה.
דוד אזולאי: לא חשדתי בכם בעניין הזה.
יפעת קריב: ראשית, אני רוצה לברך את השר ולברך את יוזמי החוק על ההצעה הזאת.
יפעת קריב: זה מעט מדי וזה לקח יותר מדי זמן.
יפעת קריב: זה לא הצעת חוק פזיזה.
יפעת קריב: זה הצעת חוק שמדברים עליה כבר שנים.
יפעת קריב: יש קונצנזוס במדינת ישראל על נושא שעון הקיץ.
יפעת קריב: כל מה שבא לי להגיד לכם זה: די! מספיק! מספיק לטחון את הנושא הזה.
יפעת קריב: זה נושא שהוא ברור, שהגיע הזמן להכניס בו שינוי.
יפעת קריב: חבר הכנסת אזולאי, חבר הכנסת אשר, אמן והייתי שומעת את אותו נאום שנשאתם עכשיו על נושא המתפללים ועל שעת האור בבוקר, אם הייתם אומרים אותו על האימהות ועל הילדים ועל שעות אחר-הצהרים ועל הכלכלה ועל המשק.
יפעת קריב: בואו תראו את העולם טיפה אחרת, דרך האימהות, דרך הנשים, דרך הילדים.
יפעת קריב: העולם נראה גם בצורה אחרת.
יפעת קריב: אחר-הצהרים כל פעם שאנחנו חוזרות הביתה- - -
יעקב אשר: ילד שצריך הסעה בבוקר לחינוך המיוחד, להעיר אותו בחושך?
יעקב אשר: בדקת פעם את ההשלכות של זה?
מירי רגב: חבר הכנסת אשר, לא הפריעו לך.
מירי רגב: תן לה לסיים.
יפעת קריב: כל פעם שאימהות נכנסות הביתה באמצע היום, ב-6 או ב-5 אחר הצהרים, ויש חושך וצריך לשבת עם הילדים בבית, זו בעיה קשה שהגיע הזמן לשנות אותה.
יפעת קריב: מדינה שלמה, אוכלוסייה שלמה, קהילה שלמה, משפחות מבקשות לשנות את זה.
יפעת קריב: אז די! מספיק!
יפעת קריב: בואו נשנה את שעון הקיץ.
יפעת קריב: אני חושבת שזה מעט מדי, מאוחר מדי.
יפעת קריב: אני רוצה לשאול אותך, מר שמואל אבואב, האם באמת המסקנות שלכם אמרו גם דברים משמעותיים על הזזת השעון בשעתיים?
יפעת קריב: זה לא להיום, זה לא לעכשיו, אבל אני מבקשת לשבת אתך ולשמוע את זה.
יעקב אשר: זה לדיון הבא, בעוד שבוע...
ניצן הורוביץ: תודה, גברתי היושבת-ראש.
ניצן הורוביץ: אין הרבה נושאים בזירה הציבורית שמעוררים ועוררו כל-כך הרבה תמיכה וכזה גיוס של אנשים, כמו שעון הקיץ.
ניצן הורוביץ: על העצומה שהרצנו כאן בכנסת הקודמת חתמו כמעט 400,000 איש, זה מספר באמת חסר תקדים.
ניצן הורוביץ: אגב, יוזם העצומה היה חרדי.
ניצן הורוביץ: דתיים רבים הצטרפו לזה, כי זה עניין שנוגע לכולם.
ניצן הורוביץ: קודם כול, אני רוצה להגיד תודה לשר ולשמואל אבואב, יושב-ראש הוועדה.
ניצן הורוביץ: קראתי את המסקנות – מאוד רציני, מאוד מעמיק ומבוסס.
ניצן הורוביץ: אני מציע לכולם לקרוא, להתרשם.
ניצן הורוביץ: שמואל אבואב הוא איש רציני.
ניצן הורוביץ: אני חושב שעשו פה עבודה רצינית מאוד.
ניצן הורוביץ: לגופו של עניין, צדק מי שאמר, כמדומני ידידי זבולון קלפה, שזה כמו שמיכה.
ניצן הורוביץ: הרעיון הוא להתאים את הפעילות האנושית לשעות האור, למקסם אותה, כדי שכמה שיותר אנשים יפעלו כמה שיותר בשעות האור.
ניצן הורוביץ: כפי שאמר שמואל אבואב בצדק, טוב מכל הבחינות לאדם שיפעל באור ולא בחושך.
ניצן הורוביץ: כאשר אתה מסתכל על שעות היממה ואומר: מה עדיף לנו?
ניצן הורוביץ: מתי יהיה אור – בין 5:30 ל-6:30 בבוקר או בין 5:30 ל-6:30 אחר-הצהרים?
ניצן הורוביץ: מתי יותר אנשים פעילים, ב-5:30 בבוקר או ב-5:30 אחרי-הצהרים?
ניצן הורוביץ: כשאתה מסתכל על הכבישים, על החנויות, על המפעלים, על הילדים, על המשפחות, על המרחב הציבורי אתה רואה שהרבה-הרבה-הרבה יותר אנשים פעילים אחר-הצהרים.
ניצן הורוביץ: כמעט כל האוכלוסייה פעילה אחר-הצהרים.
אורי מקלב: ומה עם הזכויות של המיעוט?
ניצן הורוביץ: אבל גם אתה פעיל אחר-הצהרים, הרי גם הילדים שלך פעילים אחר-הצהרים.
ניצן הורוביץ: זה לא ילדים של מגזר אחד.
אורי מקלב: אנחנו יודעים מה זה ילדים.
ניצן הורוביץ: נו, בדיוק.
ניצן הורוביץ: אז מה אתה מכניס את זה?
אורי מקלב: צריך לחשוב על המתפללים.
ניצן הורוביץ: בין 5:30 ל-6:30 אחר-הצהרים כמעט כל האוכלוסייה פעילה, הכבישים עמוסים, החנויות פתוחות, המסחר מתקיים, ילדים משחקים, משפחות, אנשים עובדים.
ניצן הורוביץ: חשוב שיהיה אור בשעה הזאת.
ניצן הורוביץ: לעומת זה, נכון, יש גם אנשים שפעילים ב-5:30 בבוקר, אבל הרבה פחות.
ניצן הורוביץ: כאשר אתה צריך לחלק את השמיכה ולהגיד איפה אתה רוצה שיהיה אור ואיפה אתה רוצה שיהיה חושך – ברור שההכרעה היא לטובת השעה שלפנות ערב.
ניצן הורוביץ: ולסיום, גברתי היושבת-ראש, אני חושב שהנימוק הכי מכריע, מר שמואל אבואב הוא גם מנכ"ל עמותת "אור ירוק" למאבק בתאונות הדרכים, וזה דבר שהוא חד-משמעי.
ניצן הורוביץ: בשעה הזאת הכבישים עמוסים, אנשים חוזרים מן העבודה הביתה במכונית וחיוני שיהיה אור בשעה הזאת.
ניצן הורוביץ: זה מפחית את תאונות הדרכים.
ניצן הורוביץ: רק בגין הנימוק הזה היה צריך לקבל את ההצעה, אבל יש גם נימוקים אחרים.
מירי רגב: כבוד השר, בבקשה, ואחר-כך נעבור להקראה ולהצבעה.
משה גפני: הסתיים הדיון?
מירי רגב: סליחה שלא חיכינו לך, גפני, אבל טוב שהבאת כמה כתבים חרדים, אני שמחה שהם הגיעו לכאן.
גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, אני יהודי מאמין.
גדעון סער: אני מאמין בריבוי תפילות, והלוואי שיהיה ריבוי תפילות.
גדעון סער: אני מאמין שככל שיותר יהודים בבוקר יאמרו "מודה אני לפניך מלך חי וקיים" נבטיח את נצח ישראל.
גדעון סער: זה הקונטקסט שאני רוצה שתבינו אותי בעניין הזה.
גדעון סער: יכול להיות שיש בעיית נוחות מסוימת, אבל אני משוכנע שאין כאן דבר שהוא בלתי עביר בקטע הזה.
גדעון סער: מישהו עוד העלה את עניין צום יום כיפור, למרות שצום יום כיפור, גם לפי החוק החדש, חל עליו שעון הקיץ בנסיבות מסוימות.
גדעון סער: צום יום כיפור זה כולנו.
גדעון סער: מה זה, צום יום כיפור זה רק הציבור החרדי?
גדעון סער: אנחנו לא צמים ביום כיפור?
אורי מקלב: לא יותר קשה לצום עוד שעה?
גדעון סער: צמים 25 שעות, ככה וככה.
גדעון סער: צמים, עומדים בצום.
גדעון סער: הרוב הגדול של עם ישראל, בשעון קיץ ובשעון חורף, צם.
גדעון סער: אז בואו נדבר על העניינים.
גדעון סער: דובר על מוצאי שבת, שמגיעים מאוחר וצריכים לקום ביום ראשון והילדים עייפים.
גדעון סער: חבר הכנסת אזולאי הציג דבר שיש בו ממש, אני לא יכול להגיד שאין בו שום דבר.
גדעון סער: אני רק מזכיר על כמה שבתות שיש ימי ראשון אחריהן אנחנו מדברים כאשר בחלקם בדרך כלל יהיו חגים, אז בואו לא ניסחף.
גדעון סער: אגב, אני רוצה להגיד לכם שביום ראשון הילדים כמעט תמיד עייפים כך וכך, וגם המבוגרים.
מירי רגב: נכון, מתחילים את השבוע עייפים.
גדעון סער: בשבת, ברוך-השם, ישנים הרבה, ישנים אפילו בצהרים, ובלילה בין שבת לראשון פחות ישנים ואז קמים יותר עייפים.
מירי רגב: להיפך, אתם באים פחות עייפים מהחילונים.
גדעון סער: רבותי, חבר הכנסת אזולאי, ברשותך, באוקטובר השמש שוקעת הרבה לפני 7 ולכן לא יכול להיות שהשבת יוצאת ב-9.
גדעון סער: אני אומר את זה לגבי אותו נימוק שהתייחסתי אליו קודם.
גדעון סער: בחודש אוקטובר השמש שוקעת מוקדם.
גדעון סער: דיברו על 9 או 10 בלילה, אבל השקיעה באוקטובר היא לפני 7.
גדעון סער: על מה אנחנו מדברים?
גדעון סער: כאילו אנחנו במציאות אחרת.
גדעון סער: אומרים שאנחנו לא אירופה.
גדעון סער: אני אומר, חשוב לנו, מן הטעמים שהעמידה הוועדה בדוח, ליישר קו.
גדעון סער: זה חשוב בהרבה מאוד היבטים של מסחר, של כלכלה, גם של זמני טיסות, ודובר פה על זמני טיסות – בהרבה מאוד היבטים.
גדעון סער: אבל זה לא רק עניין של האירופאים.
גדעון סער: כמעט כל מדינות ערב מסביבנו, כל מדינות האזור, מדינות הרבה פחות מפותחות ממדינת ישראל התאימו את עצמן בנושא הזה לשעון האירופי.
גדעון סער: אני רוצה להגיד עוד דבר.
גדעון סער: אין הבדל גדול בין זמן זריחה בדצמבר, בשעון חורף, ובין שעת הזריחה בחודש אוקטובר לפי שעון הקיץ החדש.
אורי מקלב: 6:38 זה הכי מאוחר.
אורי מקלב: ממש לא נכון.
גדעון סער: הדבר מצביע על כך שהדבר לא מהווה בעיה של ממש, או לפחות לא בעיה שאינה ניתנת לפתרון.
גדעון סער: לפני הוועדה קראתי מהדוחות גם דברים כאלה ואחרים מפי רבנים – היתר למי שפועל או ממהר לעבודה להתפלל לאחר עלות השחר מפי רבנים כאלה או אחרים שהופיעו בפני הוועדה, כך שאני מבין שגם ההלכה מבינה את צרכי האדם העובד.
גדעון סער: כשאומרים לי שבאירופה הזריחה מוקדמת יותר, רבותי, באמצע אוקטובר הזריחה בבלגיה היא בשעה 8:30 כי הימים מתקצרים מהר יותר.
אורי מקלב: ומתי השקיעה?
אורי מקלב: ב-11 בלילה.
יעקב אשר: טוב מאוד, אז הם יעלו לארץ, תהיה להם סיבה לעלות לארץ עכשיו.
מירי רגב: אין דבר שאין לך מה להגיד עליו.
אורי מקלב: שם היום יותר ארוך.
גדעון סער: הרב אשר, האמן לי, הוועדה לא בדקה – וקראתי באופן מפורט את הדוח – היא לא התייחסה משום מה לנושא השפעות שעון הקיץ, ההבדלים השונים, על העלייה לישראל.
גדעון סער: אני בתחושה שיש לזה השפעה טובה.
יעקב אשר: צריך לבדוק את ההיבט הזה ולעודד עלייה לארץ.
גדעון סער: אני מסביר לך למה זה טוב לעלייה.
גדעון סער: אני שייך לאותו זרם בעמנו שלא חשב שלדחוק את הקץ זה דבר שגוי, ושהיה בעד עלייה המונית, ושהיה בעד אווקואציה ממזרח אירופה לפני השואה, כאשר באו גדולים מעם ישראל ואמרו: אל תעוררו פניקה בקרב היהודים לעלות לארץ ישראל, וכל היהודים האלה, רובם ככולם נספו בשואה.
גדעון סער: אז בוא.
משה גפני: זה הסיבה שלא שמת רב בוועדה הזאת?
משה גפני: למה לא שמת רב בוועדה הזאת?
משה גפני: אחד מתוך עשרה.
גדעון סער: אין ועדה שהופיעו בה יותר רבנים מאשר הוועדה הזאת.
משה גפני: למה לא שמת רב בוועדה?
גדעון סער: אני רוצה לבקש מכל חברי הכנסת, תנו ביטחון ושמחה לילדים ולאימהות אחרי יום העבודה, שהם לא יחזרו בחושך ושהם לא יסתובבו בחושך.
גדעון סער: זה דבר שהוא גדול.
גדעון סער: לכל אחד מאתנו יש ילדים.
דוד אזולאי: היום יש ביטחון לאזרח?
גדעון סער: חבר הכנסת אזולאי, ידידי היקר, אני אומר את זה באופן אמיתי.
גדעון סער: ככל שיש יותר שעות אור כך יש יותר ביטחון, וכל אחד מאתנו שיש לו ילדים יודע מה זה שהילדים חוזרים בחושך או שהם חוזרים באור.
גדעון סער: יכול להיות שבעתיד – אני חושב שזה לא יהיה כך – אבל אם אנחנו נראה- - -
גדעון סער: אתה לא רוצה על הדלתא של הרבע שעה הזאת לעשות את חוק האיחור לעבודה, שאני חושש שיהיו לו גם השלכות שאינן חיוביות.
גדעון סער: אני חושב שאפשר להתמודד עם הבעיה בדרך שמתמודדים.
גדעון סער: הצגתי מה קורה בדצמבר פה, הצגתי דברים בעולם, הצגתי את מה שכתוב בחוק שעות עבודה ומנוחה.
גדעון סער: יש מענים.
אלי בן-דהן: זה כל-כך מפריע?
גדעון סער: אתה רוצה חילול השם גדול, שכל אחד יאחר ויגיד שהוא התפלל "הנץ השחר" ולכן הוא לא יכול להגיע בזמן לעבודה?
גדעון סער: זה מה שאתה רוצה?
אלי בן-דהן: זה מה שיקרה?
גדעון סער: מה קורה, הרב בן-דהן, בנושא של שירות בנות בצה"ל, כשמדובר על בנות שאנחנו יודעים שלא מקיימות תורה ומצוות אבל יש להן אפשרות של פטור מטעמי דת?
גדעון סער: אני לא רוצה להגיד לך מה התגלה בחקירות, מי מצהירה על טעמי דת.
אלי בן-דהן: אני בעד שיתפסו את הרמאים.
גדעון סער: אבל, הרב בן-דהן, אני אומר לך משהו אחר.
גדעון סער: אם אשתכנע שזה נכון אבוא אתך יד ביד לכנסת לתקן תיקון, אם אשתכנע שיש הפרעה לתפילות וכדומה.
דוד אזולאי: ואז אפילו כל "יש עתיד" יתמכו בזה.
גדעון סער: תזכור איך פתחתי את דבריי, במה אני מאמין.
גדעון סער: אנחנו ביסוד מאמינים באותו דבר.
גדעון סער: אני לא רוצה שיהיה פה חילול השם גדול ולכן אני חושב שאנחנו צריכים לאשר את הצעת החוק.
יעקב אשר: בכזה בזק?
גדעון סער: אומרים לי פה ששר הכלכלה בנט תומך בהצעת החוק כפי שהוועדה המליצה והוא יקדם פתרון שיאפשר למתפללים להתפלל ב-3 השבועות הללו במידה ויהיה צורך.
גדעון סער: אני מציע להמתין לימים האמורים לבוא.
יעקב אשר: האח הגדול קובע.
מירי רגב: סגן השר בן-דהן, רק משפט, ואנחנו עוברים להצבעה.
אלי בן-דהן: אני חושב שבאמת התיקון קטן והוא לא ישנה כלום.
מירי רגב: הנה, השר שלך הודיע מה הוא עושה.
מירי רגב: לפני ההצבעה, אנחנו הולכים להקראה.
מירי רגב: אני רוצה להודות לשר סער.
מירי רגב: זה לא ברור מאליו שמגיע לכאן שר הפנים לדיון בסוגיה כזאת.
מירי רגב: יכול היה לשלוח את מנכ"לו ואת יושב-ראש הוועדה שעשה עבודה מצוינת.
מירי רגב: רק בגלל שהוא יהודי מאמין הוא בא לכאן כדי להגיד לכל האחרים שחושבים שאנחנו לא מאמינים שהפתרונות קיימים ואנחנו בעד היהודים שמתפללים.
מירי רגב: אני רוצה להודות לוועדה על העבודה המקצועית שהיא עשתה.
מירי רגב: לגבי ההערות שנאמרו פה, זבולון קלפה, השר שלך נתן פתרון נהדר, שהוא יקדם פתרון למתפללים אם אכן יהיה צורך בכך.
מירי רגב: ההלכה מבינה את הצרכים של האדם העובד.
מירי רגב: לכן אנחנו נעבור, בבקשה, להקראת הצעת החוק.
מירי רגב: מי שיש לו הסתייגויות יציג אותן לאחר מכן.
משה גפני: ההלכה מבינה את האדם העובד.
מירי רגב: בוודאי, אני בעד אנשים שייצאו לעבוד, האמן לי, כולם יהיו שמחים יותר.
מירי רגב: בבקשה, היועץ המשפטי.
<גלעד קרן: הצעת חוק קביעת הזמן (תיקון מס' 3), התשע"ג-2013 סעיף 1 – החלפת סעיף 3 "בחוק קביעת הזמן, התשנ"ב-1992, במקום סעיף 3 יבוא: "3.
<גלעד קרן: הקדמת הזמן בישראל בכל שנה, בתקופה שמיום שישי שלפני יום ראשון האחרון בחודש מרס בשעה 02:00, עד יום ראשון האחרון בחודש אוקטובר בשעה 02:00, יוקדם הזמן בישראל בשעה אחת נוספת, כך שיקדים את זמן יקום מתואם בשלוש שעות.
<גלעד קרן: ""
מירי רגב: בבקשה, חבר הכנסת דוד אזולאי.
מירי רגב: נא לרשום את ההסתייגויות.
דוד אזולאי: הסתייגות ראשונה היא שתחולת החוק תהיה ב-1 באפריל 2014.
דוד אזולאי: הסתייגות שנייה היא ששעון הקיץ יתחיל בא' בחול המועד פסח עד יום שמחת תורה, שזה מט"ז בניסן עד כ"ג בתשרי.
גדעון סער: זה פחות מהקיים, במקרים מסוימים.
גדעון סער: זה אמצע ספטמבר.
דוד אזולאי: כן, אבל זה חצי שנה.
דוד אזולאי: ההסתייגות השלישית היא ששעון הקיץ יחול מ-1 באפריל ועד ליום שמחת תורה, שזה כ"ג בתשרי.
דוד אזולאי: זה יותר מהפשרה שהיתה בפעם הקודמת, שבפעם הקודמת זה היה עד עשרת ימי תשובה, מוצאי שבת, ופה מ-1 באפריל ועד יום שמחת תורה, בכ"ג בתשרי.
דוד אזולאי: הסתייגות נוספת, ששעון הקיץ יחול מא' בניסן ועד א' בחשוון.
מירי רגב: יש למישהו עוד הסתייגויות?
מירי רגב: בבקשה, חבר הכנסת מקלב.
מירי רגב: רק רגע, חבר הכנסת מקלב אינו חבר בוועדה.
<תומר רוזנר: הוא יכול להגיש הסתייגות.
מירי רגב: מי מצביע פה?
אורי מקלב: אני אצביע במקום חבר הכנסת אייכלר.
מירי רגב: כתבו לי פה שיצביע חבר הכנסת גפני, אז אני מוחקת אותו.
אורי מקלב: בשם חבר הכנסת גפני, חבר הכנסת יעקב אשר ואנוכי.
דוד אזולאי: דרך אגב, כל ההסתייגויות שלי הן בשם חברי סיעת ש"ס.
אורי מקלב: אנחנו מציעים את הצעת חוק קביעת הזמן להוסיף כהוראת שעה.
אורי מקלב: כפי שאמר גם השר, זה ניסיון לשנה.
גדעון סער: לא אמרתי שזה ניסיון לשנה.
גדעון סער: אני מתנגד להוראת שעה.
גדעון סער: אני בעד להשאיר את זה באופן קבוע.
גדעון סער: אמרתי דבר אחר, שאם יתגלה, דבר שאני חושב שלא יקרה, שיש בעייתיות ביישום בכל הנוגע לסוגיה הזאת אז נוכל לשקול את הפתרונות כפי שאמר שר הכלכלה.
יעקב אשר: תקים ועדה.
מירי רגב: אנחנו לא פותחים את הדיון.
מירי רגב: אני כבר מכירה אתכם, היה לי מספיק עם חוק עמר, הבנתי.
מירי רגב: נעבור עכשיו על ההסתייגויות.
משה גפני: זה לא דומה אפילו לחוק עמר.
מירי רגב: אתם מסוגלים לדבר שעות.
מירי רגב: הבנתי הכול.
מירי רגב: חבר הכנסת מקלב, בבקשה, הסתייגות שנייה.
אורי מקלב: אני רוצה לשאול שאלה את היועץ המשפטי.
אורי מקלב: אני מבין שאני יכול להגיש הסתייגות אחת לכל סעיף?
<תומר רוזנר: לא, אתה יכול להגיש כמה הסתייגויות שאתה רוצה.
אורי מקלב: אבל מבחינת זמן דיבור זה רק זמן דיבור לכל סעיף?
<תומר רוזנר: זה מה שוועדת הכנסת תקבע.
אורי מקלב: בכל אופן, אנחנו מציעים שהנוסח יהיה כדלקמן: "בחוק קביעת הזמן, התשע"ב, למאחרי-קום".
מירי רגב: יש עוד הסתייגויות?
אורי מקלב: בסעיף 3, במקום "עד יום ראשון האחרון בחודש אוקטובר" יבוא " עד יום ראשון האחרון של אמצע חודש אוקטובר".
אורי מקלב: הצעה נוספת, תחילת החוק רק ב-1 באפריל 2014.
אורי מקלב: בזה אני מצטרף להסתייגות של סיעת ש"ס.
גדעון סער: למה לא הצטרפתם להסתייגות של חבר הכנסת אזולאי?
מירי רגב: הוא הוסיף עוד כמה דברים.
מירי רגב: הוא הוסיף את הוראת השעה.
מירי רגב: חבר הכנסת גפני, הוא לא צריך שתלחש לו.
מירי רגב: חבר הכנסת מקלב, אתה רוצה לצאת להתייעצות סיעתית?
אורי מקלב: ההצעה האחרונה, שהחוק הזה יהיה כפוף לחוק זכויות האזרח, לחופש הדת במדינת ישראל.
גדעון סער: חוק זכויות האזרח?
גדעון סער: אני לא מכיר חוק כזה.
אורי מקלב: אתה לא מכיר, אבל יש דבר כזה.
אורי מקלב: אין חוק כזה?
מירי רגב: היועץ המשפטי לא מכיר חוק כזה.
גדעון סער: אגב, אם תקרא לחקיקת חוק-יסוד חופש מדת יהיו לך הרבה תומכים.
משה גפני: לא, אתה תגיע שוב לשואה, עזוב...
אורי מקלב: שזה יהיה כפוף לחוק-יסוד: חופש העיסוק.
מירי רגב: יש הסתייגויות נוספות?
מירי רגב: נעבור להצבעה על ההסתייגויות.
מירי רגב: נקרא את שמות האנשים שיכולים להצביע.
<תומר רוזנר: חבר הכנסת אזולאי, אתה רוצה שנצביע על כל ההסתייגויות ביחד?
דוד אזולאי: על כל הסתייגות בנפרד.
<גלעד קרן: ההסתייגות הראשונה של חבר הכנסת אזולאי ושל סיעת ש"ס, שתחולת החוק תהיה מ-1 באפריל 2014.
<תומר רוזנר: זאת גם ההסתייגות של חבר הכנסת מקלב.
מירי רגב: ההסתייגות של חבר הכנסת אזולאי יחד עם חבר הכנסת מקלב, אותה הסתייגות.
מירי רגב: מי בעד ההסתייגות?
מירי רגב: בעד – 2
מירי רגב: לא נתקבלה.
מירי רגב: 2 בעד ההסתייגות, רוב נגד ההסתייגות.
מירי רגב: ההסתייגות נפלה.
<גלעד קרן: ההסתייגות השנייה, ששעון הקיץ יהיה מא' של חול המועד פסח ועד כ"ג בתשרי.
מירי רגב: 2 בעד, רוב נגד.
מירי רגב: ההסתייגות לא נתקבלה.
<גלעד קרן: הסתייגות שלישית, לחלופין, מ-1 באפריל ועד שמחת תורה (כ"ג בתשרי).
<גלעד קרן: ההסתייגות הרביעית, לחלופין, מא' בניסן ועד א' בחשוון.
מירי רגב: נעבור להסתייגויות של סיעת יהדות התורה.
מירי רגב: חבר הכנסת מקלב הציע שהצעת החוק תהיה הוראת שעה.
אורי מקלב: ומה עם ההסתייגות של סגן שר הדתות לגבי העבודה?
מירי רגב: זה לא עלה.