GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: אם אתה בעצמך אומר לי אין בעיה, אני אעשה את זה - הרציונל שלכם אתם סותרים אותו - מצד אחד, אתה אומר או.
מירי רגב: , נעשה את זה עם מדינות שיש לנו הסכמים ביניהם, זאת אומרת, שאם יש לנו הסכמים בין מדינות, אז המדינות יודעות שיש כאן איזה - - -
<מירי פרנקל-שור: סעיף 37 שמסמיך את המדינות להתקשר, הוסבר אחרי הדיון על ידי ראש הרשות, שזה בין נציג משרד החוץ על סמך היועץ המשפטי, אני שוחחתי אתו אישית בלבד, וגם מנהל המחלקה הבינלאומית, הסכם בין מדינות נעשה בין שני פקידים אלה.
<נעמי אלימלך-שמרה: בין אחד, זה רק היועץ המשפטי.
<מירי פרנקל-שור: רק היועץ המשפטי בלבד מעורב בכל הנושא הזה, וזה הכול, אני מבינה, מפאת רגישות הנושא.
<יואל הדר: המדינות האחרות, זה לא אנחנו, ולכן הן דורשות - - - הרי למה הגענו לפה, לכאורה לא היינו צריכים להגיע לפה – בגלל הדרישה שלהם שהם לא רוצים מעורבות, אנחנו נמצאים פה עם החוק הזה.
<יואל הדר: לכן הבעיה היא לא אצלנו, הבעיה היא אצלם, כדי שנוכל להתקשר איתם, והדבר הזה יכול לגרום לבעייתיות לא אצלנו אצלם, ולא נוכל לעשות - - - לכן אני מבקש, למרות שהדבר הוא נכון רעיונית שיהיה איזה גוף פיקוח רציני, בגלל הרגישות שיש לנו עם מדינות אחרות, ובגלל - - -
מירי רגב: אמרת הרגע שעם השר לביטחון פנים אין לך בעיה.
<יואל הדר: נכון, אחרי זה כאשר חשבתי על זה בכל מה שאת אמרת, אני נורא נוטה להגיד כן, מה זה מפריע לי שיהיה פיקוח?
<יואל הדר: אבל עם מדינה אחרת לא נוכל להתקשר רק בגלל הדבר הזה, אני חושב שזה חבל, כי זה מדינות שהן לא מדינות קטנות אפילו, שהבנו, אני לפחות כפי שנמסר לי, שיש להן בעיה של פיקוח פוליטי על הנושא הזה.
<מירי פרנקל-שור: יואל, ואם זה יהיה גורם שישמע את היועץ המשפטי לממשלה, או פרקליט המדינה גורם נוסף, יכולה להיות בעיה כיוון שזה מערכת לאכיפת החוק.
<ש: מירי, מידיעה ברורה, אנחנו יודעים היום שאנחנו חותמים הסכמים פרטניים, ואני אתייחס לזה.
<ש: הסכם פרטני ביחס לרשות להגנה על עדים במדינה אחרת, לא עם מדינה, אלא עם רשות להגנת עדים במדינה אחרת.
<ש: הרשות להגנה על עדים במדינה אחרת, היום, מניסיון אומרים לנו, תשמעו, אנחנו רוצים לדעת מי יודע אצלכם על העניין הזה.
<ש: למעשה, הידיעה מי המדינה שאליה אנחנו שולחים, זה כמעט הידיעה הסודית ביותר שנמצאת גם בתוך הרשות פנימה היא ממודרת.
<ש: אנחנו לא יכולים לשלוח לרשות מקבילה אחרת ולמסור לה, כמקור הדלף, והם רוצים לדעת, הם אומרים, אנחנו אחראים עכשיו לביטחונו של העד, אנחנו רוצים לדעת - - -
מירי רגב: בוא, תגיד לי איזה מדינות מתנגדות שאיש פוליטי יידע?
מירי רגב: תגיד לי.
<ש: המדינות שאיתן אנחנו התקשרנו היום, כי גם היום, כחוק כהיום, גם שר הפנים, והמשרד לביטחון פנים, לא יודע לאן שלחנו.
<ש: יש הסכם שהמשרד חתום - - -
מירי רגב: אני לא מאשרת את החוק הזה.
מירי רגב: אני לא מאשרת חוק שמי שיודע את זה, זה רק פקידים, אני מצטערת.
מירי רגב: אתם רוצים, בבקשה, תבואו לוועדה חוק שמי שיודע זה רק פקידים, תבואו לוועדה חשאית, תציגו איזה מדינות.
מירי רגב: אני מצטערת, יכול להיות שזה נשמע מצחיק.
מירי רגב: אני רוצה מסמך חתום על ידי יושב ראש הרשות, שכותב שמה שהוא מצהיר בכך שמדינות לא מוכנות - אני לא מוכנה לחתום על דבר ככה ולהעלות את זה להצבעה, איזה מין דבר זה?
<יואל הדר: ישיבה חשאית הוא אמר את זה.
<מירי פרנקל-שור: לא, הוא אמר את זה בישיבה שאנחנו קיימנו - - -
מירי רגב: לא, לא אמר את זה בישיבה חשאית, לא דיברנו על זה.
מירי רגב: אני רוצה לדעת איזה מדינות לא רוצים מעורבות פוליטית.
מירי רגב: אני רוצה להבין שהדבר הזה מקובל על הפרקליטות, על שרת המשפטים, ועל משרד החוץ, לא בגדר של פקידים, אלא ברמה קצת יותר גבוהה.
מירי רגב: אני לא מוכנה לאשר חוק כזה שיחידי שיודע מי שולח עד ומי שמביא עד, זה יושב ראש הרשות, מצטערת.
מירי רגב: אם היה פיקוח של השר, איכשהו בסדר, שהוא שר מקצועי, ועדכון כמובן של פרקליטות המדינה, זה אני מאשרת את זה, זה בעיני נראה סביר, זה נראה מידתי, זה נראה ראוי במדינה דמוקרטית שמנוהלת על ידי נבחרי ציבור שהם, מה לעשות, פוליטיים.
מירי רגב: המדינה הזאת כולה מתנהלת על ידי אנשים פוליטיים, מה זאת אומרת, אנחנו לא במדינה שממנים בה אנשים – זאת המדינה.
מירי רגב: תחליטו, אתם רוצים לקחת זמן להתייעצות, תיקחו זמן להתייעצות, אני לא מבטיחה שהדבר הזה יבוא במושב הזה.
מירי רגב: כמו שאמרתי לכם, אני בלו"ז מאוד צפוף, יש לכם עד השעה 09:30.
מירי רגב: בשעה זו אני מתחילה דיון עם המפכ"ל, אם יש לכם החלטה בעניין, נביא את זה להצבעה, אם לא, אני לא מביאה את זה להצבעה.
מירי רגב: אני לא מביאה להצבעה משהו שרק בין פקידים, אין מה לעשות.
מירי רגב: אני רוצה לדעת איזה מדינות אלה - - -
דוד צור: דעתי, שר לביטחון פנים זו דרישה הגיונית.
דוד צור: אני חושב שמשרד המשפטים ברמה של יועץ משפטי או פרקליט המדינה זה הגיוני.
דוד צור: משרד החוץ אני לא חושב שהוא צריך להיות בלוף.
מירי רגב: אני לא מתארת מצב שיש מבצע של צה"ל מעבר לקווי המדינה, ששר הביטחון לא יודע מזה.
מירי רגב: בסוף, ציבורית כשהדבר הזה נחשף, מי שצריך לתת את הדין, זה לא אבי בן חמו, זה ראש ממשלה, וזה שר החוץ, ושרת משפטים, וזה גורמים שנבחרו.
מירי רגב: מי שצריך לתת את הדין, הוא גם צריך לדעת שיש לו אחריות וסמכות.
מירי רגב: לא יכול להיות שבנושא הגנת עדים אנחנו נשלח פקיד מול פקיד, והדרג המדיני לא יידע מזה, לא יכול להיות מצב כזה אני לא אשר את זה.
מירי רגב: מה אתם מציעים לצאת להפסקה?
מירי רגב: אתם רוצים עוד היום לחזור?
מירי רגב: השעה 09:05, אנחנו נחזור ב-09:15 לפה.
מירי רגב: אם נמצאים הפרקליטות והשר לביטחון פנים, מבחינתי זה מספיק, וכמובן דיווח לוועדה אחת לחצי שנה.
מירי רגב: (הפסקה - השעה 09:05 - 09:15)
מירי רגב: אנחנו ממשיכים בדיון.
מירי רגב: חברים, הגעתם להסכמות?
<יואל הדר: גברתי ביקשה מאתנו לעשות משהו נוסף.
<יואל הדר: יש בחיל האוויר מושג שנקרא "הזדמנות אחרונה".
מירי רגב: אין אף פעם הזדמנות אחרונה, תמיד כל יום יש הזדמנות חדשה.
<יואל הדר: אני רוצה לציין, אני יודע שגברתי יש לה עמדות נחרצות, וזה בא לידי ביטוי, אבל גם כשזה עבר ועדת שרים לחקיקה, השרים עצמם לא חשבו שיש צורך.
מירי רגב: השרים לא חשבו, זה לא אומר שאנחנו לא צריכים לחשוב.
מירי רגב: מה אתם מוסיפים לתוך החוק?
מירי רגב: איך אתם מוסיפים את התיקון?
<יואל הדר: אם גברתי תהיה מוכנה, מנהל הרשות יידע את השר לביטחון הפנים.
מירי רגב: ומה עם - - -
<יואל הדר: אם תכפי עליי, גם את זה נעשה, אבל אני מעדיף שזה יהיה כמה שיותר מצומצם.
<יואל הדר: אם תסכימי לזה – רצית נבחר ציבור, אז עדיף לצמצם את זה וזהו, אם תסכימי.
דוד צור: משרד המשפטים ממילא בלוף.
דוד צור: אין אישור עד מדינה שקורא ללא הסכמה של פרקליט המדינה, פרקליטת המחוז, או פרקליט המחוז, וזה עובר בטוח פרקליט המחוז.
<מירי פרנקל-שור: ההסכם שמתקשר הרשות לאן לייצא את העד, לאיזה מדינה להעביר אותו לשם הגנה עליו, לא בהכרח אני חושבת שהפרקליטות חייבת.
<נעמה פויכטונגר: המעורבים של גורמים במשרד המשפטים, בהיבט המקצועי של ההתאמה של העד המסוים להצטרף לתכנית הגנה.
מירי רגב: נסגור כך - ליידע את שר המשפטים, את השר לביטחון פנים ואת פרקליטות המדינה.
<יואל הדר: יושב ראש והגנת ההיגוי.
מירי רגב: פרקליט המדינה יושב ראש ועדת ההיגוי.
מירי רגב: ואם מחר יושב ראש ועדת ההיגוי התחלף?
<ש: ההגדרה היא בחוק.
מירי רגב: תמיד פרקליט המדינה יושב ראש ועדת ההיגוי?
<נעמה פויכטונגר: אני אציע משהו, גברתי.
<נעמה פויכטונגר: לפי החוק פרקליט המדינה יושב ראש ועדת ההיגוי, אפשר לכתוב אותו.
<נעמה פויכטונגר: מכיוון שלא היה לי הזדמנות לברר את זה עד הסוף, בעיניי יש אפשרות אחרת.
<נעמה פויכטונגר: יש לפי החוק גם מה שנקרא פרקליט ממונה, שהוא פרקליט בכיר שהוסמך לתפקיד, הוא בעצם הרפרנט של הרשות להגנה על עדים בתוך הפרקליטות.
<נעמה פויכטונגר: הוא זה שאחראי לאשר את הזהות של העדים שהצטרפו.
<ש: זה המשנה לפרקליט המדינה לעניינים פליליים.
<נעמה פויכטונגר: היום זה אלי אברבנאל, זה היה שוקי למברגר עד לפני זמן קצר.
<נעמה פויכטונגר: זה יכול להיות גם פרקליט המדינה שהוא אכן יושב ראש ועדת ההיגוי, בפועל הגורם שמעורב בשטח - - -
מירי רגב: כן, אבל לא תמיד זה שהוא יושב ראש ועדת היגוי יכול להקנות את הסמכות שלו לגורם אחר.
<מירי פרנקל-שור: אני חושבת שהצעה ליושב ראש ועדת ההיגוי של פרקליט המדינה – זה ה- - - אם אנחנו הולכים לשר, ואנחנו לא רוצים שיהיה - - -
<ש: הסיבה היא, בגלל שגם ככה יושב ראש ועדת ההיגוי זה אחד שנחשף, הוא מכיר את עניינה של הרשות.
מירי רגב: יפה, אז יושב ראש ועדת ההיגוי שהוא פרקליט המדינה.
<מירי פרנקל-שור: אנחנו נתאים את זה לחוק.
<מירי פרנקל-שור: סעיף 9 לחוק קובע שפרקליט המדינה הוא יושב ראש ועדת ההיגוי.
מירי רגב: זה אומר שאנחנו בחוק מוסיפים, שהוא צריך ליידע את השר לביטחון פנים, ואת יושב ראש ועדת ההיגוי שהוא פרקליט המדינה.
<מירי פרנקל-שור: כן, אבל נכתוב – יושב ראש ועדת ההיגוי - נכון שאנחנו לא תמיד יודעים שהוא פרקליט המדינה, אבל זהותו של יושב ראש ועדת ההיגוי, היא תמיד נחשפת לכלל הדברים, לסודות של הדברים, הוא מודע לכול.
<נעמה פויכטונגר: אפשר לכתוב את זה.
דוד צור: יושב ראש ועדת ההיגוי זה מספיק, כי אנחנו מדברים הרי מה ההשלכות שיהיו לזה בחוץ, מההיבט של המדינות שרוצות מינימום.
<נעמה פויכטונגר: לפי סעיף 9 בחוק יושב ראש ועדת ההיגוי הוא פרקליט המדינה.
מירי רגב: כן, אחת לשנה, הוא מדווח לוועדת הפנים.
מירי רגב: אנחנו נצביע על החוק בתוספת הבאה.
מירי רגב: בבקשה להקריא את החוק עם התוספת.
<עידו בן יצחק: תיקון סעיף 37 1.
<עידו בן יצחק: בחוק להגנה על עדים, התשס"ט-2008, בסעיף 37(א), במקום "בין שתי המדינות שהתקשר בו השר בהסכמת שר המשפטים ושר החוץ" יבוא "שהתקשר בו המנהל עם הגורם המוסמך לכך במדינה אחרת בידיעת השר לביטחון הפנים ויושב ראש ועדת ההיגוי".
מירי רגב: (התקשרות בהסכמים בין-לאומיים), התשע"ג-2013 נתקבלה.
מירי רגב: החוק עבר.
מירי רגב: רמדאן קרים, קודם כל, שיהיה לכולכם צום קל.
מירי רגב: אני רוצה להודות בשלב זה קודם כל לחברי הכנסת שהגיעו לסיור, חברת הכנסת רינה פרנקל, חבר הכנסת חנא סוייד, חבר הכנסת דוד אזולאי.
מירי רגב: פעם ראשונה שוועדת הפנים מגיעה לבקר בכפר ערבי, בכפר שהמסר פה שאנחנו נמשיך ונבקר בכל יישוב במדינת ישראל כדי לדאוג לכך שיהיה שוויון הזדמנויות אמיתי, שוויון זכויות כמו גם שוויון חובות.
מירי רגב: באנו לכאן לסיור בוועדה במועצה כדי לראות איך מתנהלת מועצה עם רשות של ועדה קרואה, בראשותו של יעקב זוהר שמקבל את תמיכתם והערכתם של חברי כנסת, גם ערבים, ואני חייבת להודות פה ולהגיד גילוי נאות, לא רק שאתה ביקשת ממני להגיע, אלא גם חנא סוייד פנה אליי ואמר לי, 'אני מבקש שתבואי לבקר בטורעאן, כדי לראות מה מתנהל בטורעאן ומה קורה ואיך בעצם יעקב זוהר מנהל את המועצה וכמה התושבים מעריכים את העבודה וכמה זה מביא למצב של כבוד הדדי בין המוסלמים ובין הנוצרים ובין היהודים'.
מירי רגב: וזה בעיניי המסר.
מירי רגב: אני רוצה להודות לך, עוד בפתיחת דבריי.
מירי רגב: זה לא הביקור הראשון שלי בטורעאן, הגעתי לכאן גם כחברת כנסת מן המניין והיום אני באה לכאן באופן רשמי, פותחת כאן את דיון ועדת הפנים באופן רשמי, עם מנהלת הוועדה, עם חברי הוועדה, כדי לשמוע גם מהאנשים שנמצאים פה כיצד אנחנו יכולים ביחד לסייע לכם.
מירי רגב: אני רוצה להודות לרבחי על הסיור שערכנו כאן, על הפעילות שלך, על היכולת שלך להשתלב בחברה הישראלית, להיות מצד אחד ערבי גאה, אבל גם ישראלי שמייצג אותנו בכבוד, והלוואי שהיינו יכולים להגיע למצב הזה עם כל התושבים כאן.
מירי רגב: היינו חיים בשלום, היינו חיים במצב שבעצם ביחד אנחנו דואגים לאיכות החיים של כל אזרחי המדינה באשר הם, לא משנה אם ערבים, או יהודים, או נוצרים או דרוזים.
מירי רגב: זאת השאיפה של כולנו.
מירי רגב: אני רוצה להודות לך.
מירי רגב: אני רוצה להודות לדני וייצמן, שגם שמענו על פעילותו הרבה.
מירי רגב: שמעתי את זה גם מיעקב, על עשייתו למען הציבור כאן, למען התושבים פה, תודה רבה על האירוח, ואני פשוט אפתח ואתן לך את זכות הדיבור, ראש המועצה, שבה אתה תציג את הפעילות שלך במועצה, את הנושאים שלדעתך חברי ועדת הפנים צריכים לקחת לתשומת לבם.
מירי רגב: כמובן שהתמליל של הוועדה הזאת יעבור לכל חברי הכנסת וגם למשרדים הרלוונטיים, אם נצטרך לטפל בהם.
מירי רגב: חברי הכנסת שירצו להירשם לזכות דיבור, כפי שמתנהלת ועדה בכנסת, יכולים להירשם.
מירי רגב: אז חנא סוייד, נרשמת ראשון, ודוד אזולאי צריך ללכת, אז את תדברי אחר כך.
מירי רגב: את תישארי איתי עד הסוף, מה קרה?
רינה פרנקל: בסדר גמור.
<יעקב זוהר: שלום לכולם.
<יעקב זוהר: אני מקדם את ועדת הפנים של הכנסת.
<יעקב זוהר: אני שמח שחברת הכנסת מירי רגב, יושבת ראש ועדת הפנים, וחבריי, חנא סוייד, דוד אזולאי ורינה פרנקל, הסכימו לבוא להתארח אצלנו כחברי ועדת הפנים ולראות מה שנעשה פה ביישוב טורעאן.
<יעקב זוהר: כפי שאמרה מירי רגב, זו פעם ראשונה שוועדת פנים של הכנסת מתארחת ביישוב לא יהודי ומקיימת ישיבה ודיון ואני שמח שנפל בחלקי לארח אתכם.
<יעקב זוהר: באמת כיף לי שאתם נמצאים כאן איתנו.
<יעקב זוהר: נמצאים איתנו כאן מנהלי המחלקות, חלק גדול ממשרדי הממשלה, מנהלי בתי ספר, משטרת ישראל, תושבי היישוב, תושבים מהסביבה, ראשי מועצות, מעילוט וראיתי עוד ראש מועצה, או רק מעילוט?
מירי רגב: ראש מועצת עילוט, שלא בירכתי אותו בתחילת דבריי, ברוך הבא.
<יעקב זוהר: ואני שמח לארח את כולם כאן אצלנו.
<יעקב זוהר: אני מאחל למוסלמים רמדאן קרים, ולכולם חג שמח.
<יעקב זוהר: אני רוצה לפני הכול להודות למירי רגב באמת על זה שעשית הכול להתארח כאן אצלנו וכאמור לפני הסיום של הקדנציה שלי, שאמורה להסתיים ב-24 ביולי, שלושה חודשים לפני הבחירות, היות שאני מתמודד ברמת ישי, אז אני צריך כנראה לסיים לפני כן.
<יעקב זוהר: אז אני שמח שהגעת לכאן, למרות קוצר הזמן, עשית את כל המאמצים והגעת אלינו.
<יעקב זוהר: באמת תודה רבה לך, אני מודה לך, אני מודה לך בכלל על כל הסיוע שאת מסייעת לנו, כמו שאני מודה לאחרים, לך בפרט, על כל הסיוע שאת עוזרת לנו כאן ביישוב טורעאן.
<יעקב זוהר: כל מה שפנינו אלייך, אני זוכר שפנינו אלייך מספר פעמים בכל מיני נושאים ותמיד שמחת להעלות אותם בפני משרדי הממשלה, גם כשהיית חברת כנסת מן המניין וגם בתור יושבת ראש ועדת הפנים.
<יעקב זוהר: כנ"ל דוד אזולאי.
<יעקב זוהר: את רינה פרנקל הכרתי רק היום, היא חדשה, אבל אני בטוח שהיא תעזור לנו גם בהמשך והיא כבר הציעה לי את העזרה שלה ביישוב רמת ישי.
<יעקב זוהר: אני מודה לך מאוד.
<יעקב זוהר: כנ"ל חנא סוייד, שהוא חבר שלי והוא גם מסייע לי כשאני צריך אותו והוא חבר אמיתי.
מירי רגב: כבר ראינו מה הוא עשה פה עם התב"עות, עם האישור של הקרקע והבנייה המדהימה שנעשתה שם.
<יעקב זוהר: נכון.
<יעקב זוהר: והוא חבר אמיתי ואני אומר לכם, שימו לב, יושבים פה מכל גווני הקשת הפוליטית והדתית.
<יעקב זוהר: יש פה יהודים, יש פה מוסלמים, יש פה נוצרים - - -
מירי רגב: אפשר לעשות את זה, אתה אומר.
<יעקב זוהר: אפשר לעשות, זה לא מסובך.
<יעקב זוהר: אתם יודעים, זה מזכיר לי משהו.
<יעקב זוהר: לפני שבוע התקשר אליי מישהו מתל אביב, אומר לי, 'תקשיב, אדוני', אמרתי לו 'מה?' הוא אומר לי, 'אני חייב להגיד לך משהו, תקשיב, יש בלגן במצרים, אתה חייב להחליף את מורסי', אמרתי לו 'עזוב, אני כרגע בטורעאן, אני צריך להחליף מישהו אחר עכשיו ברמת ישי'.
<יעקב זוהר: אז בוא נתחיל.
<יעקב זוהר: אני רוצה לתת לכם סקירה על מה שנעשה כאן.
<יעקב זוהר: אני אגיד לכם מה שקורה היום פה, יש פה סקירה על מה שנעשה ביישוב טורעאן במשך חמש השנים האחרונות מאז שאני נמצא כאן.
<יעקב זוהר: יש פה שניים או שלושה מהתושבים, נוער, קשישים ומנכ"ל המועצה שרוצים לומר כמה מילים, יש פה גם אזרחים, אני לא יודע אם מישהו ירצה פה לדבר.
<יעקב זוהר: את מנהלת את הישיבה, מירי, אני לא מנהל את הישיבה, אני היום אורח שלך.
מירי רגב: הם יירשמו בצורה מסודרת אצל מנהלת הוועדה, ניתן לייצוג של התושבים לדבר גם.
<יעקב זוהר: אז אני רוצה להתחיל ולתת סקירה על במועצה.
<יעקב זוהר: בגדול אנחנו הצבנו לנגד עינינו לשנות את איכות החיים וכשאני הגעתי לכאן ב-7.8.2008, כשאמרתי לשנות איכות חיים, אמרו לי 'על מה אתה מדבר?' ואז אחד הדברים הראשונים שהיו, נכנסתי למועדון גיל הזהב, פגשתי את הקשישים וראיתי שהם יושבים בחדר ומשחקים שש בש ודומינו ואוכלים ואפל שם, ואמרתי 'חברים, למה פה?' אמרו לי, 'לא, התחילו לבנות לפני 14 שנה מועדון גיל זהב, אבל לא השלימו אותו והיום זה הרס וחורבן'.
<יעקב זוהר: אמרתי להם, 'תו ךשנה, שנה וחצי, יהיה לכם מועדון גיל זהב', אז אמרו לי בערבית, 'אינטאכ כזאב', אתם אין לכם מילה, אתם רק מדברים, אתה בא רק להבטיח, אמרתי 'אני לא בא להבטיח, אני לא בא לומר כלום, אני אקיים'.
<יעקב זוהר: מועדון זהב לנשים ולגברים יש היום.
<יעקב זוהר: קיבלתי מועצה עם גירעון של 38 מיליון שקל, ואנחנו היום נמצאים בעודף של 22 מיליון שקל, זה עודף שמיועד ומתוכנן, עודף שמיועד לתב"רים (תקציב בלתי רגיל) שעדיין לא סיימנו אותם, חלק מזה זה גם עודף שמיועד לתביעות משפטיות שיש כנגד המועצה ואנחנו שמים בצד, למקרה שאותו תובע יזכה.
<יעקב זוהר: בדרך כלל אצלנו לא זוכים, אבל אם יזכה, אז יהיה לו את הכסף בצד.
<יעקב זוהר: העליתי את אחוז הגבייה מ-28% ל-87%.
<יעקב זוהר: זה אחד היישובים הערביים עם אחוזי הגבייה הכי גבוהים במדינת ישראל.
<יעקב זוהר: כששואלים אותי, דרך אגב, על העודף של ה-22 מיליון שקל ואומרים לי 'תקשיב, יבוא ראש מועצה חדש', אז אני אומר 'כן, אני משאיר לו עודף, שיהיה לו מרווח למחיה, שהוא יוכל לשחות איתו במשך השנה'.
מירי רגב: תעביר לכמה יישובים אחרים, לא?
מירי רגב: כששומעים עודף, זה פשוט באמת - - - אני מנסה להקשיב היטב למה שאתה אומר, כי היום לשמוע שיש עודף לאחת העיריות או הכפרים זה נדיר וכמעט אנחנו לא מוצאים כאלה.
מירי רגב: כולם נמצאים בגירעונות וכולם מבקשים תוספת תקציבית.
<יעקב זוהר: אצלי יש עודף ואני יכול כאן לסגור את הבסטה וללכת הביתה ולשלם משכורות למשך שנה שלמה.
<יעקב זוהר: אבל אנחנו לא סוגרים, אנחנו באנו לשרת את האזרח וזה מה שאנחנו עושים.
<יעקב זוהר: מצב המועצה היה שהתושבים איבדו אמון מוחלט במועצה.
<יעקב זוהר: המטרה שלנו הייתה להחזיר את האמון של התושבים במועצה ולהראות שבמועצה אכן עובדים ולא באים לטייל, כפי שחשבו.
<יעקב זוהר: תשלום שכר עובדים.
<יעקב זוהר: אתם יודעים, עובד שעובד במועצה ולא מקבל שכר הוא לא יכול לעבוד.
<יעקב זוהר: עשרה חודשים העובדים לא קיבלו שכר ואחד השלבים הראשונים שלי, כשאני נסעתי לתדלק את האוטו ופגשתי עובד מועצה מתדלק לי את האוטו בשעה 10 בבוקר.
<יעקב זוהר: התקשרתי למהנדס המועצה ואמרתי לו 'תגיד לי, מה קורה עם העובד שלך?
<יעקב זוהר: איפה הוא נמצא?
<יעקב זוהר: ' הוא אמר לי 'הוא נמצא בשטח', המהנדס קרא לו במכשיר הקשר, קראו לו עלי, הוא אמר לו, 'עלי, עלי, סאמע?' עלי אמר לו 'אנא סאמע', הוא אמר לו, 'פין אנתא?' הוא אומר לו 'אני מתדלק את האוטו של ראש המועצה'.
<יעקב זוהר: הוא חשב שהוא בשטח, אבל הוא עבד בתחנת דלק.
<יעקב זוהר: ואז אני אומר לו, 'תגיד לי, מה אתה מתדלק את האוטו שלי באמצע היום?', הוא אומר לי 'אדוני ראש המועצה, אני צריך להביא פרנסה לבית, במועצה אין כסף ואין לחם'.
<יעקב זוהר: ואז נפל לי האסימון, הרמתי טלפון לשר הפנים ואמרתי לו 'תקשיב, אני צריך מיד לקבל, מספר חודשים לשלם משכורות', רבחי היה איתי בדרך לכיוון נצרת, הרמנו טלפון לשר וקיבלנו משכורות של שישה חודשים במכה אחת.
<יעקב זוהר: וזה לא מכה אחת בדיוק, מפני שכשאתה מקבל משכורות אתה למעשה חי על גירעון של מיליון שקל.
<יעקב זוהר: המינוס זה מיליון שקל, מפני שהבנק לא נותן לך אשראי.
<יעקב זוהר: אז אתה משלם משכורת ואתה מגיע למינוס מיליון ואתה מקבל שוב תקציב משרד הפנים ושוב משלם משכורת ושוב מקבל תקציב וכך אתה משלם שש משכורות.
<יעקב זוהר: אני לא רוצה להלאות אתכם בהמון דברים, אבל היום כל חודש אני משלם משכורת ב-7 לחודש ולפעמים העובדים פה מקבלים שכר בדיוק כמו עובדי הנמל, פעמיים בחודש.
<יעקב זוהר: בנמל מקבלים פעמיים בחודש, כאן מקבלים לפעמים פעמיים בחודש - - -
מירי רגב: תיזהר, יפריטו אתכם.
<יעקב זוהר: אין סיכוי.
<יעקב זוהר: פעמיים בחודש, בעיד אל אדחא, בעיד אל פיטר ובחגים אחרים הם מקבלים את זה פעמיים בחודש.
<יעקב זוהר: ביטול העיקולים על כל חשבונות הבנק – כל חשבונות הבנק היו מעוקלים, לא יכולנו לנשום, הייתי רגיל לחתימות של עוסיילה, הייתי רואה את זה כל יום, הרשמת בהוצאה לפועל, כל יום הייתי רואה חבילה של עוסיילה, היא יצאה לי מהאף.
<יעקב זוהר: היום אני מתגעגע לעיקולים של עוסיילה, אני לא מוצא אותם, הם לא מגיעים אליי יותר.
<יעקב זוהר: אין עיקולים במועצה המקומית טורעאן.
<יעקב זוהר: הקמנו מבנה ארגוני חדש למועצה, תכנית אב למועצה.
<יעקב זוהר: זה בסך הכול 300,000 שקל להקים תכנית אב למועצה ולראות איך המועצה נראית בעוד 30 שנה, כשאני לא אהיה פה, יהיה ראש מועצה אחר, יהיו אחרים, ואכן עשינו זאת.
<יעקב זוהר: תכנית האב תיהפך להיות תכנית מתאר.
<יעקב זוהר: כאן אלה תמונות שאתם רואים, מתנ"ס, תרבות ופנאי.
<יעקב זוהר: אני חושב שראש מועצה שלא מבין שפעילות תרבות זה הדבר הכי חשוב שיכול למנף אותו למעלה זה ראש מועצה שאין לו זכות, אני חושב, לכהן כראש מועצה.
<יעקב זוהר: בלי פעילות תרבות ובלי פעילות חינוך ובלי חינוך בלתי פורמלי קשה להתקיים.
<יעקב זוהר: כשהגעתי בהתחלה, אני זוכר שכל המוסדות, היה פה ונדליזם בצורה מדהימה והיו פשעים, מה לא היה פה.
<יעקב זוהר: אמרו לי, תגיד, איך פותרים את הבעיה של ונדליזם, את הבעיה של אלה שמזריקים.
<יעקב זוהר: אין פה הרבה מנהלות, יש פה מנהל אחד רק, אבל כל יום שני וחמישי היו באים אליי עם שקיות בבוקר ומראים לי, 'סתכל, תראה, מזריקים', אני למדתי איך מסניפים עם הבקבוק הזה שמכניסים בתוכו את הפלסטיק.
<יעקב זוהר: כל פעם אני שוכח איך קוראים לזה, הבקבוק הזה שמעשנים איתו?
<יעקב זוהר: אני לא יודע אפילו איך קוראים לזה, אני כל פעם נזכר - - -
מירי רגב: נרגילה?
מירי רגב: הבן שלי מעשן בבית, מה רע בנרגילה?
<יעקב זוהר: לא, זה נקרא באנג, זה לא נרגילה.
<יעקב זוהר: כל יום את רואה את זה בבתי הספר וברחבה של המועצה.
מירי רגב: זה לא רק אצל ערבים, גם אצל יהודים.
מירי רגב: במקומות שמשעמם, זה מוביל אותם לתרבות לא טובה.
<יעקב זוהר: היום אנחנו לא רואים את הבאנגים, אנחנו לא רואים מזרקים ולא רואים בקבוקים, למה?
<יעקב זוהר: שני דברים עשינו, הקמנו מתנ"ס, לקחנו את המתנ"ס הזה, פנינו לסוכנות היהודית, ביקשנו סיוע בתקצוב של 400,000 שקל, היה לנו קשה עם שרנסקי, היה לו קשה כנראה לעזור ליישוב שלנו, אז גייסתי כסף לבד ואמרתי שאני עושה את זה, 500,000, 600,000 שקל, הקמתי כל מה שצריך פה.
<יעקב זוהר: ניגשתי לאולם הספורט ואתם יודעים מה?
<יעקב זוהר: אני הייתי פעם שחקן כדורסל, אמרתי 'בוא נראה איך נראה האולם.
<יעקב זוהר: נכנסתי לאולם, זה היה בחורף וירד עליי גשם, באמצע האולם יורד גשם, הייתי צריך מטריה בתוך אולם ספורט.
<יעקב זוהר: שאלתי את המהנדס, תגיד מה הבעיה?
<יעקב זוהר: אז הוא אמר לי '50,000 שקל'.
<יעקב זוהר: יש 50,000 שקל, צא לשם.
<יעקב זוהר: הפעלנו את אולם הספורט וככה התחלנו להתרומם עם הסיפור.
<יעקב זוהר: הלכנו וביקשנו שייבנו לנו מתנ"ס, אמרו לנו שזה סיפור, אתם נמצאים במקום 60 ברשימה.
<יעקב זוהר: אמרתי, אני לא אוהב 60, עליתי לגדעון סער ואמרתי לו 'אני לא 60, אני לא אצא מהחדר שלך אם אני לא אהיה מספר 1', ולא יצאתי מהחדר שלו עד שלא עליתי, מ-60 למספר 1, ואני מספר 1 היום.
<יעקב זוהר: גם קיבלתי את המתנ"ס, בדיקת היתכנות, והיום אני חושב, דני וייצמן, תקן אותי, שהמתנ"ס שלי הוא מספר 1 בישראל.
<יעקב זוהר: אף אחד לא יכול להתחרות במתנ"ס הזה, אין סיכוי.
<יעקב זוהר: שיפוץ מועדון גיל הזהב.
<יעקב זוהר: אמרו לי, 'מה? אתה תייפה את המועדון?
<יעקב זוהר: מאיפה תגייס כספים?
<יעקב זוהר: ' הבאתי את ביטוח לאומי ואת מפעל הפיס ואמרו לי 'מה, אין סיכוי'.
<יעקב זוהר: אמרתי אין סיכוי?
<יעקב זוהר: יהיה פה מועדון גיל הזהב.
<יעקב זוהר: 2 מיליון שקל, יש מועדון גיל זהב לנשים.
<יעקב זוהר: אתם יודעים, אצלנו במגזר זה נשים לחוד וזה גברים לחוד, אז אמרו לי שלושה ימים נשים, שלושה ימים גברים.
<יעקב זוהר: אמרתי, מה פתאום?
<יעקב זוהר: שני מועדונים, אחד מצד ימין ואחד מצד שמאל, פה יהיו נשים כל השבוע ופה יהיה גברים כל השבוע, ומי שירצו להיפגש, ייפגשו באמצע, כשיוצאים הביתה.
<יעקב זוהר: סיור בנייה והכנת המתנ"ס.
<יעקב זוהר: המועצה תומכת במתנ"ס ב-2 מיליון שקל בשנה.
<יעקב זוהר: מועצה ממונה, 2 מיליון שקל בשנה, זה לא דבר קל.
<יעקב זוהר: אני מסתובב ברמת ישי, אמרו לי שזה בסביבות 300,000, 400,000 בשנה, כאן זה 2 מיליון שקל בשנה.
<יעקב זוהר: בניית אולם ספורט נוסף – אנחנו בונים בימים האלה אולם ספורט, ראיתם את זה בסיור והאולם יהיה עם פרקט, לא אולם עם האבן הזאת שמחליקים עליה.
<יעקב זוהר: אני רגיש לזה ולכן בגלל שאני רגיש, אני רוצה גם שיהיה מיזוג.
<יעקב זוהר: אז היום אני עושה גם מיזוג באולם הקיים וגם פרקט באולם הקיים שיש לנו היום.
<יעקב זוהר: זה עולה לי 1.2 מיליון שקל.
<יעקב זוהר: הקמתי ספרייה ציבורית, ובקרוב אני אקבל ספרים ממשרד התרבות בערך של 300,000 שקל.
<יעקב זוהר: אם אני לא אקבל את ה-300,000 שקל אז שרת התרבות לא תגיע לבקר.
<יעקב זוהר: אין מה לעשות.
<יעקב זוהר: הקמת מגרש למתקני כושר.
<יעקב זוהר: הקמנו מתקן למתקני כושר ב-250,000 שקל במימון הטוטו.
<יעקב זוהר: הקמנו גם שלושה מגרשי מיני פיץ' וזה לא מסובך, אדון חסן, להקים מגרש מיני פיץ', תאמין לי.
<יעקב זוהר: הייתי במשרדי הטוטו וביקשתי מגרשי מיני פיץ', אז אמרו לי 'תשמע, מגיע לך מגרש, אבל צריך מהר לקיים תהליך'.
<יעקב זוהר: אז פניתי שם למי שאחראי על זה ואמרתי לו 'תשמע, אני רוצה לשבת איתך ולהזמין אותך לארוחת צהריים', הוא אמר לי, 'מה?
<יעקב זוהר: תחכה לי שלוש שעות?' אמרתי לו, 'גם שבוע', אני רוצה מגרש מיני פיץ'.
<יעקב זוהר: שלוש שעות, אכלנו צהריים ואחר כך גם עזרו לי למלא את הטופס וקיבלתי מגרש מיני פיץ', נוסף, על חשבון יישוב אחר, שלא ניצל את זה.
<יעקב זוהר: רק ארוחת צהריים, 350 שקל.
<יעקב זוהר: זה עלה לי מהכיס שלי, לא על חשבון המועצה.
<יעקב זוהר: הקמנו חדר כושר מודרני באולם הספורט בעלות של חצי מיליון שקל.
<יעקב זוהר: היום אין מקום בתוך מגרש הספורט הזה, ביקשו ממני להרחיב אותו.
<יעקב זוהר: אני לא יודע אם אני אספיק בקדנציה להרחיב אותו, אבל אני אשאיר גם משהו - - -
מירי רגב: אני לא מבינה איך אתה מביא את התקציבים.
מירי רגב: כל הכבוד לך.
<יעקב זוהר: אני יודע להביא תקציבים.
<יעקב זוהר: היום מבקשים ממני, דני וייצמן אומר לי, 'תשמע, אנחנו צריכים להרחיב את חדר הכושר', אמרתי לו אני אשאיר משהו לראש המועצה הבא, שיעשה גם משהו, לא ייתכן שהכול אני אעשה לבד.
<יעקב זוהר: תשאיר גם משהו לרמת ישי'.
<יעקב זוהר: פארק עירוני.
<יעקב זוהר: ראיתם, שטח של 10 דונם, זה עולה לי 4.5 מיליון שקל.
<יעקב זוהר: אנחנו בשלב ב', 2.5 מיליון שקל כרגע, אנחנו מקבלים מהטוטו את שנת 2014, בסביבות 1.4 מיליון, אנחנו נמשיך את הפארק.
<יעקב זוהר: בקרוב ייצא מכרז, אחרי שהטוטו יאשר את זה בדירקטוריון.
<יעקב זוהר: הקמנו גן ציבורי נוסף, קטן, שכונתי, בשכונת אל מנאשר, בעלות של מיליון שקל, עם פנסים ועם תאורה יפה מלמעלה, ירוק, אדום, כל הדברים שיהיו להם שם.
<יעקב זוהר: שיפוץ והפעלת אולם ספורט, דיברנו על זה.
<יעקב זוהר: שיפוץ בית הנוער, זה כסף קטן, זה רק 150,000 שקל.
<יעקב זוהר: אנחנו לא מדברים על סכומים של 150,000.
<יעקב זוהר: תעבור הלאה.
<יעקב זוהר: מה שאתם רואים זה המתנ"ס העירוני.
<יעקב זוהר: מתנ"ס טורעאן מהווה בית יציב וחם.
<יעקב זוהר: בסדר, זה ברור.
<יעקב זוהר: המבנה הארגוני של המתנ"ס – זה המבנה הארגוני של המתנ"ס, לא צריך להקריא, אתם יודעים לקרוא.
<יעקב זוהר: תקציב המתנ"ס.
<יעקב זוהר: דני וייצמן, תקציב המתנ"ס.
<יעקב זוהר: אתה מדבר רק במיליונים, דני.
<יעקב זוהר: עוד מעט אתה עובר אותי.
<יעקב זוהר: זה אולם הספורט.
<יעקב זוהר: צבענו אותו.
<יעקב זוהר: מי ששם לב, אנחנו צבענו, הבאנו אומן שיצבע ציורים בכל רחבי היישוב.
מירי רגב: כן, ראיתי גם את הגנים.
מירי רגב: תאמין לי, ביישוב שלי בראש העין אין כאלה גנים יפים וצבועים יפה.
מירי רגב: זה פשוט מדהים, זה לקנא.
מירי רגב: מקסים, מקסים, מקסים.
<יעקב זוהר: יש אולי כאלה שזה הפריע להם, אבל בכל מוסד ציבורי אצלי יש דגל המדינה.
<יעקב זוהר: מוסד ציבורי שדגל המדינה ייפול, אם זה מהרוח, או שנפל לבד או שמישהו הוריד אותו ואני עולה על זה, חודש וחצי לא מקבל תקציב.
<יעקב זוהר: כלל.
<יעקב זוהר: דגל המדינה זה בדיוק כמו הבגדים שלך.
מירי רגב: יפה, מרגש.