GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איילת שקד: לא, בתל אביב אפשר ובג’סר אי אפשר.
<מיכל מריל: עכשיו, אני יכולה לתת פי 10 זכויות בניה על כל יחידה שאת מפנה.
<מיכל מריל: יש מכפילים ויש נורמה מסוימת של משרד השיכון.
<מיכל מריל: הוא מכיר את זה ויודע ועובד מול זה.
<מיכל מריל: אין לזה היתכנות כלכלית, זה לא יקרה בחיים.
<מיכל מריל: אין לזה שום היתכנות כלכלית.
איילת שקד: טוב, אז אני אפנה את השאלה לשר השיכון ואני אבדוק את זה.
איילת שקד: אז בענין התשתיות יש לי שאלה: האם המשפחות ברובן הגדול משלמות ארנונה?
<עמאש עז אל דין: כן.
דוד אזולאי: מה זה שייך לענין?
איילת שקד: בוודאי שזה שייך, זה ענין של התשתיות.
<עמאש עז אל דין: - - זכיתי בשני מיליון שקל מענק מותנה.
חנין זועבי: אפילו אל תענה, זה לא לענין, זה לא רלוונטי.
דוד אזולאי: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.
ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב ראש, אני תושב המקום או האזור ואני מכיר את ג’סר א-זרקא, ואני מכיר את המצוקות של הישוב, יש לי קרובי משפחה שם.
ג'מאל זחאלקה: העוזר שלי הוא מג’סר א-זרקא ופעם פעמיים בשבוע אני מגיע ליישוב ג’סר א-זרקא.
ג'מאל זחאלקה: אני מכיר את ראש המועצה.
ג'מאל זחאלקה: האמת, המצוקה היא קשה מאד.
ג'מאל זחאלקה: אני מסתובב בארץ בישובים ערבים רבים.
ג'מאל זחאלקה: ג’סר א-זרקא הוא הישוב עם המצב הקשה ביותר שאני יכול לתאר לעצמי.
איילת שקד: ממה זה נובע?
ג'מאל זחאלקה: יש לכך סיבות רבות, אני לא רוצה להיכנס אליהן למה המצב ככה ולמה ההזנחה כזאת ומה המצב.
ג'מאל זחאלקה: יש סיבות רבות.
ג'מאל זחאלקה: אבל התוצאה, השורה התחתונה, היא שהמצב קשה ולא מקבל טיפול.
ג'מאל זחאלקה: הממשלה לא תומכת בו, הצפיפות נוראית.
ג'מאל זחאלקה: מצב הדיור של האנשים, באיזה תנאים הם חיים, הצפיפות בחדר, בבית.
ג'מאל זחאלקה: המצב הוא לא מתאים למאה ה-21.
ג'מאל זחאלקה: אני קורא לחברי הכנסת שמדברים כאן לבוא לבקר ולהסתובב בכפר ולראות אנשים.
ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, זה ישוב שאנשים עובדים בו.
ג'מאל זחאלקה: בג’סר א-זרקא, דרך אגב, אנשים לא יודעים, אחוז עבודת הנשים מהגבוהים בארץ.
ג'מאל זחאלקה: - -
<עמאש עז אל דין: 35% - -
ג'מאל זחאלקה: - - אנשים עובדים, אנשים רוצים לעבוד.
ג'מאל זחאלקה: זה לא בטלנים ונסמכים על זה אלא אנשים עובדים כשיש עבודה וצריך לפתח את הישוב הזה.
ג'מאל זחאלקה: ישנן אפשרויות, יש מצב.
ג'מאל זחאלקה: הכפר מתחיל להתפתח לאט לאט מבחינת לימודים, מבחינת בתי ספר, ויש רצון של המועצה לקדם.
ג'מאל זחאלקה: אין חולקים על כך.
ג'מאל זחאלקה: אתה תביא את המומחה עיוור הצבעים, תביא מומחה מהונג קונג, תראה לו את המקום הזה ותגיד לו מה צריך לעשות, לא הגברת שדיברה כאן, שאני לא זוכר את השם שלה.
ג'מאל זחאלקה: תביא מומחה מסרילנקה, מאיפה שתביא, תצלם את המצב והוא יגיד לך: זה בלתי אפשרי, צריך לשנות.
ג'מאל זחאלקה: זו הדעה המקצועית בעצם.
<קריאה: כולם מסכימים עם זה.
ג'מאל זחאלקה: לכן, הדעת נותנת שנסכים כאן, בואו נלך דרגה דרגה: דבר ראשון, יש צורך בהרחבת היישוב.
דוד אזולאי: חברות הכנסת, הדו שיח שלכן מפריע.
ג'מאל זחאלקה: - - לכן אני פועל, תושבי ונציגי חוף הכרמל.
ג'מאל זחאלקה: אני לא אתחיל להתווכח אם יש או אין צורך.
ג'מאל זחאלקה: לפני שאתה מדבר, אתה לא רוצה שיהיה בבית חנניה, אני מבין אתכם אבל אל תטענו את הטענה שאין צורך בהרחבת היישוב.
ג'מאל זחאלקה: יש בה משהו לא תמים ומשהו שמתעמר בתושבי ג’סר א-זרקא ומתעלם מצרכיהם האנושיים של בני אדם, של אזרחים.
ג'מאל זחאלקה: לפני שאתם מדברים, יש צורך.
ג'מאל זחאלקה: קודם כל נכיר בצורך.
ג'מאל זחאלקה: כל מומחה בעולם יגיד לך שיש צורך.
ג'מאל זחאלקה: כל אדם ישר שיש לו מינימום של יושרה, של הגינות, זה לא הגון להגיד ככה.
ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה להשתמש במלים אחרות - -
<אריה שגיא: ההרחבה הזאת זה אקמול.
<אריה שגיא: זה אקמול קטן.
חנין זועבי: נכון, אז תתנו יותר.
חנין זועבי: מה אתם רוצים שאנשים יעשו?
חנין זועבי: תגרש את האנשים, תגיד להם: תלכו?
<ורדה לשם: אני אמרתי לבת שלי: תלכי.
<ורדה לשם: הבת שלי לא גרה אתי במושב.
<ורדה לשם: גם הבן שלי נסע - -
<יורם שגיא: גם הילדים שלנו, לא כולם חוזרים לבית חנניה.
חנין זועבי: אז מה לעשות?
חנין זועבי: או לגרש, או להתאייד, או להתעלם?
<יורם שגיא: חברת הכנסת, יש מקומות אחרים לגור בהם.
<יורם שגיא: כמו שהילדים שלנו, לא כולם חוזרים - -
ג'מאל זחאלקה: הדיון הזה הוא דיון נדיר מאד.
ג'מאל זחאלקה: אני הייתי בעשרות ישיבות של ועדת הפנים שדנה - -
דוד אזולאי: חברת הכנסת חנין זועבי, בקשה.
ג'מאל זחאלקה: - - אני הייתי בעשרות ישיבות של ועדת הפנים, שתמיד המצב הפוך.
ג'מאל זחאלקה: לוקחים אדמות מישובים ערבים.
ג'מאל זחאלקה: תמיד ככה, תמיד.
ג'מאל זחאלקה: פעם ראשונה שיש הצעה כזאת, שדרך אגב, אני לא רוצה עכשיו להיכנס לזה אבל הזכרתם את כפר קרע.
ג'מאל זחאלקה: כפר קרע היתה לפני 48 28,000 דונם.
ג'מאל זחאלקה: היום אנחנו 7,500.
ג'מאל זחאלקה: לקחו מאתנו 20,000 דונם.
משה זלמן פייגלין: מה קרה ב-48?
ג'מאל זחאלקה: היתה נכבה ואתם הפקעתם את הקרקעות.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו, תושבי ואזרחי המדינה - -
משה זלמן פייגלין: מישהו פתח במלחמה והפסיד.
ג'מאל זחאלקה: האדמות נלקחו, מר פייגלין.
חנין זועבי: הפסדנו ואנחנו עכשיו רוצים לחיות במולדת שלנו.
חנין זועבי: עכשיו רוצים מדינה דמוקרטית ושוויונית.
<יורם שגיא: תגידו תודה שנתנו לכם מהמולדת שלנו.
חנין זועבי: בטח מולדת שלנו.
חנין זועבי: זה גם המולדת שלך עכשיו.
<יורם שגיא: המולדת שלי או שלך?
<יורם שגיא: צריך להחליט.
חנין זועבי: אבל לא מדינה שמרחיבה רק ליהודים.
<ורדה לשם: אני לא ראיתי שבאום אל פאחם גרים יהודים בארמונות.
חנין זועבי: ואין ערבים בבית חנניה, ואין ערבים במעגן מיכאל - -
דוד אזולאי: חברת הכנסת זועבי, תאפשרי לחבר הכנסת זחאלקה לסיים את דבריו.
דוד אזולאי: חברת הכנסת זועבי, אני מבקש ממך.
ג'מאל זחאלקה: האדמות שלנו לא נכבשו בכוח הטנקים אלא בכוח חקיקות של הפקעות קרקעות.
ג'מאל זחאלקה: אדמה הופקעה מאתנו.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, זה לא מה שקרה ב-48, ההפקעה היתה בשנות ה-50 וה-60.
ג'מאל זחאלקה: גם ג’סר א-זרקא.
ג'מאל זחאלקה: עכשיו מנסים לתקן - -
דוד אזולאי: מה אדוני מציע?
<יורם שגיא: האדמות מעולם לא היו שלהם.
<יורם שגיא: הביצה היתה שלך?
<עמאש עז אל דין: 10,000 דונם - -
<ורדה לשם: 3 משפחות היתה ג’סר א-זרקא.
<ורדה לשם: אני נולדתי במקום.
חנין זועבי: למה לא גירשתם אותם?
<ורדה לשם: חיינו איתם בשלום, בכיף.
<ורדה לשם: עד היום אנחנו חיים בסימביוזה ואוהבים אחד את השני.
חנין זועבי: זה מה שאת אומרת.
דוד אזולאי: חברת הכנסת זועבי, אל תפריעי.
ג'מאל זחאלקה: חברים, קודם כל, האניטרס שלכם שג’סר א-זרקא תהיה במצב סוציו-אקונומי טוב.
ג'מאל זחאלקה: תאמין לי, לא האינטרס שלכם אלא גם של הילדים והנכדים שלכם.
ג'מאל זחאלקה: לא יכול להיות שהם יחיו בגיהינום ואתם תחיו בגן עדן.
ג'מאל זחאלקה: זה לא יקרה פשוט, זה בלתי אפשרי.
ג'מאל זחאלקה: אני לא מבין את הקלות שבה אתם אומרים לא לתת להם.
ג'מאל זחאלקה: אז מה אתם רוצים שיעשו?
<אריה ברקו: - - -
ג'מאל זחאלקה: אני אומר לך, תקשיב לי עכשיו: אין בישובים הערביים, מסיבות שונות שאני לא רוצה להיכנס אליהם, אין מעברים מכפר לכפר, נדיר מאד.
ג'מאל זחאלקה: יש סיבות.
ג'מאל זחאלקה: כי הישובים האחרים לא אטרקטיביים.
ג'מאל זחאלקה: בשביל שאם יעבור מעיר לכפר, הוא צריך אטרקטיביות, משהו אטרקטיבי.
<ראובן ברקו: זה האבסורד הכי גדול ששמעתי בדיון הזה.
ג'מאל זחאלקה: - - אז אני אומר דבר אחד:
ג'מאל זחאלקה: היום האפשרויות להרחבת הישוב, או שאתה מרחיב אותם מערבה, לעבר הים, תחברו את ג’סר א-זרקא לים, בבקשה.
<יורם שגיא: אנחנו מוכנים.
ג'מאל זחאלקה: לא אתם.
ג'מאל זחאלקה: יש מי שמסכים לזה?
<יורם שגיא: כן.
ג'מאל זחאלקה: אף אחד לא מסכים.
ג'מאל זחאלקה: לא אתם, המתכננים לא מסכימים, הם יגידו לך שזה לא טוב.
ג'מאל זחאלקה: זה בלתי אפשרי.
ג'מאל זחאלקה: הפתרון היחיד שמוצע כאן - -
<מיכל מריל: אנחנו מרחיבים גם במערב, רק למען העובדות הנכונות.
<מיכל מריל: ההרחבה היא גם - -
דוד אזולאי: אני מתפלא עליכם, אתם אנשי מקצוע, לא להתערב בדיון הזה.
ג'מאל זחאלקה: אני קורא לוועדה לכבד את החלטת גורמי המקצוע.
ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, השר אלי ישי לא מתכנן ואם רשויות התכנון עשו את זה, זה עבודה מקצועית שלהם.
ג'מאל זחאלקה: הם לא נכנעו ללחץ פוליטי בענין הזה ולכן, צריך לכבד אותם על זה.
דוד אזולאי: אדוני אני מודה לך.
דוד אזולאי: אני מבקש מחבר הכנסת - -
ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, אני בא לשם ולא ראיתי שיש חקלאות בכלל שם.
<אריה ברקו: אני מזמין אותך, יש לי שם מטע בננות.
<יורם שגיא: אני מכיר את האדמה, אני מעבד אותה כבר 50 שנה.
<יורם שגיא: אני מעבד אותו כל שנה.
<יורם שגיא: השטח כל שנה זרוע.
<עמאש עז אל דין: הנה, קח תמונות.
<יורם שגיא: עז אל דין, לפחות אל תשקר.
<ענת ברקו: תפסיק לאסוף זבל אצלך בכפר.
<ענת ברקו: יהיה לך - -
דוד אזולאי: צא החוצה בבקשה.
דוד אזולאי: תירגעו שניכם בחוץ ותוכלו להיכנס.
<ענת ברקו: אני אראה לך את התמונות.
<עמאש עז אל דין: משקרים את הוועדה פה.
דוד אזולאי: חבר הכנסת פייגלין, בבקשה אדוני.
משה זלמן פייגלין: טוב, אני רוצה לומר את האמת, כי עד עכשיו לא נאמרה פה האמת וגם אתמול לא נאמרה האמת בדיון שהיה במליאה.
משה זלמן פייגלין: תראה, אדוני היושב ראש, כשבא אלי אורח הביתה אני מכבד אותו מאד ונותן לו כל מה שאני רק יכול שירגיש טוב.
משה זלמן פייגלין: וכשאנחנו מבינים מי המארח ומי האורח, הכל בסדר ואז אפשר לתת לג’סר א-זרקא את מה שמגיע לה ולבדואים בנגב את מה שמגיע להם, והכל בסדר.
משה זלמן פייגלין: אין לי שום דבר כבני אדם לא נגד ערבים או בדואים או כל זר אחר.
חנין זועבי: מי האורח?
חנין זועבי: אנחנו או אתם?
משה זלמן פייגלין: או, יפה.
משה זלמן פייגלין: הסבירה חברת הכנסת זועבי...
משה זלמן פייגלין: אני חייב לומר שאני מקנא בחברי הכנסת הערבים - -
ג'מאל זחאלקה: אתה צריך לקנא כי אנחנו תושבי הארץ.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו ילידים.
ג'מאל זחאלקה: אתה, אני לא יודע מאיפה באת.
ג'מאל זחאלקה: מאיפה באת אתה?
משה זלמן פייגלין: לא אמרתי את זה בציניות, אמרתי את זה ברצינות.
משה זלמן פייגלין: במקרה, הייתי כאן הרבה הרבה גם לפניך וגם לפני חנין זועבי באופן אישי אבל גם באופן לאומי, ואכנס לזה בהמשך.
ג'מאל זחאלקה: לא, כי אתה אומר שאני אורח.
ג'מאל זחאלקה: אני לא הייתי מעלה את זה אלמלא אתה העלית את הנושא.
ג'מאל זחאלקה: אז טול קורה מבין עיניך.
חנין זועבי: אז השיח הזה זה המשך לתכנית פראוור לגירוש הבדואים?
משה זלמן פייגלין: כן, כן, גברתי.
חנין זועבי: אוקי, תודה.
משה זלמן פייגלין: תראו, אני מבין שההתנהגות שלכם כאן, בוועדה, היא המשך להתנהגות שלכם אתמול בערב.
משה זלמן פייגלין: ברקע הדיון שמתנהל כאן, לא נמצאים זכויותיהם של תושבי ג’סר א-זרקא ואתמול לא היו זכויותיהם של תושבי הנגב הערבי.
משה זלמן פייגלין: צודקים חברי הכנסת שקוראים להם ערבים, כנראה שהם יודעים על מה הם מדברים.
משה זלמן פייגלין: ברקע הדיון עומדות זכויות לאומיות ולא זכויות אישיות.
משה זלמן פייגלין: כשמדובר בזכויות אישיות, אני יכול לגמרי לתמוך בכם, להסכים אתכם.
משה זלמן פייגלין: איפה שמגיע לכם, כבני אדם, מגיע לכם.
משה זלמן פייגלין: כשמדובר בדיון לאומי, הבהירה את הענין בצורה המדויקת ביותר חברת הכנסת זועבי, גם בדיונים אחרים וגם עכשיו למעשה, שאומרת: זאת הארץ שלי.
משה זלמן פייגלין: לא שלך, שלי.
משה זלמן פייגלין: אני מוכנה להתחלק אתך.
משה זלמן פייגלין: כפית את עצמך עלי, אני מוכנה להתחלק אתך.
משה זלמן פייגלין: זה מה שהיא אומרת.
חנין זועבי: חלוקה שוויונית בכל.
משה זלמן פייגלין: היא מוכנה עכשיו, לאור העובדה שכבשתי אותה, שכבשתי את ארצה, היא מוכנה להתחלק.
משה זלמן פייגלין: ברקע הדיון, רבותי, בואו לא נרמה את עצמנו, עומד הענין הלאומי ולא הענין האישי.
משה זלמן פייגלין: ולכן, אני לא מסכים אתך אדוני.
משה זלמן פייגלין: אם הענין היה להעביר את הקרקע שלכם לכפר יהודי, הייתי תומך אם אכן חוות הדעת התכנונית היתה אומרת זאת.
משה זלמן פייגלין: אבל לערבי אני לא תומך כי יש כאן מאבק לאומי, בוא נאמר את האמת.
ג'מאל זחאלקה: חבר הכנסת פייגלין, אתה גזען.
ג'מאל זחאלקה: אתה יודע שאתה גזען?
דוד אזולאי: חבר הכנסת זחאלקה, אל תפריע לו.
דוד אזולאי: הוא לא הפריע לך.
ג'מאל זחאלקה: הוא אמר:
ג'מאל זחאלקה: אני מסכים שיעבירו ליהודים ולא לערבים.
ג'מאל זחאלקה: זה גזענות, זה עונה על ההגדרה של גזענות.
משה זלמן פייגלין: אני אומר לך את האמת.
משה זלמן פייגלין: אתה יכול לכנות אותי בכל כינוי שאתה רוצה, לפחות אנחנו מדברים אמת.
ג'מאל זחאלקה: אתה סתם גזען.
חנין זועבי: זאת דעה לגיטימית להיות גזען?
משה זלמן פייגלין: אתה יכול לכנות אותי בכל כינוי שאתה רוצה, אני אומר את האמת.
משה זלמן פייגלין: ובמקרה - -
דוד אזולאי: לא, אני לא מסכים.
דוד אזולאי: זה לא ראוי לחבר כנסת להגיד מה שהוא רוצה.
דוד אזולאי: אתה, אל תכנה אותו "גזען", עם כל הכבוד.
ג'מאל זחאלקה: אם הוא אומר שהוא מוכן שזה יעבור לכפר ערבי ולא ליהודי, זו גזענות.
ג'מאל זחאלקה: אני אגיד את זה ואני מוכן להגיד את זה בוועדת האתיקה גם.
ג'מאל זחאלקה: זה מחמאה בשבילו כשאני אומר שהוא גזען.
משה זלמן פייגלין: אדוני היושב ראש, זה בסדר גמור, תן לו.
משה זלמן פייגלין: אני בסך הכל אומר שאני חושב, והתכוונתי למה שאמרתי קודם לכן, שאני מקנא בחברי הכנסת הערבים כי הם אומרים את האמת בפנים.
משה זלמן פייגלין: הגיע הזמן שגם היהודים יגידו את האמת בפנים.
משה זלמן פייגלין: זאת הארץ שלנו ולא ארץ שלכם.
משה זלמן פייגלין: אתם אורחים כאן, כל עוד אתם מבינים את המציאות הזאת מגיעות לכם כל זכויות האדם.
משה זלמן פייגלין: ברגע שאתם גולשים אל מאבק לאומי, וזה מה שאתם עושים לאורך כל הדרך, לא מגיע לכם כלום.
משה זלמן פייגלין: לא בג’סר א-זרקא ולא בשום מקום אחר.
דוד אזולאי: מתכננת המחוז, ליאת פלד, בבקשה.
<ליאת פלד: אני מתכננת מחוז חיפה.
<ליאת פלד: אני רוצה להתייחס בסך הכל לכמה נקודות תכנוניות שעלו כאן: ראשית, אני אומר שהתכנית להרחבת ג’סר עדין לא הגיעה למחוז.
<ליאת פלד: היא עדין נמצאת בשלבים של גיבוש שלה, כמו שאמרה כאן מיכל קודם.
<ליאת פלד: יש תהליך של שיתוף הציבור עם הישובים הגובלים, שהתקיים אתמול - -
דוד אזולאי: שיתוף תהליך הציבור הסתיים או עדין לא?
<ליאת פלד: הוא חלק אינהרנטי מתהליך גיבוש התכנית.
דוד אזולאי: אני שואל אם עדין יש להם את האפשרות להופיע בפני הגורמים המקצועיים?
<ליאת פלד: בוודאי.
<ליאת פלד: לאחר שהתכנית תוגש למוסדות התכנון ותחזור, היא מחויבת גם חייב להידון בוועדה מקומית חוף כרמל וישמעו המתנגדים לתכנית.
<ליאת פלד: זאת אומרת, התהליך התכנוני טרם הסתיים - -
דוד אזולאי: סליחה, על סמך ניסיונך המקצועי, כאשר אותם מתנגדים מופיעים בפני הוועדות המקצועיות, היו כבר דברים מעולם שהשתנו דברים בעקבות ההתנגדות של התושבים או ששומעים כי צריך לשמוע אותם?
<ליאת פלד: אנחנו כל יום משנים תכניות בגלל התנגדויות.
<ליאת פלד: כן אפשר לומר היום, שהתושבים, לפחות נציגות מוועדה מקומית חוף כרמל, היא שותפה בגיבוש תכנית המתאר גם אם היא לא מסכימה.
<ליאת פלד: מזמינים אותם באופן קבוע, שומעים וגם אנחנו מבינים את ההתנגדות של תושבי בית חנניה לתכנון על אדמות שלהם, זה מובן.
<ליאת פלד: אבל אם מסתכלים על הבעיות של ג’סר א-זרקא ומנסים לבחון את האפשרויות לפתרון הבעיות האלה בטווח רחוק ואת המגבלות התכנוניות שעוטפות אותם, וכאן אני עונה לכל מי ששאל קודם: מצפון לג’סר יש את נחל התנינים.
<ליאת פלד: מדרום לג’סר יש את החומה של קיסריה.
<ליאת פלד: ממזרח יש את כביש מספר 2 וממערב יש את הים.
<אריה ברקו: ובריכות הדגים של מעגן מיכאל.
<ליאת פלד: לפני בריכות הדגים, אדוני, עובר נחל התנינים.
דוד אזולאי: תאפשרו לה להגיד את הדברים.
<ליאת פלד: אני מבקשת להמשיך ולומר שאנחנו נמצאים באזור, במרחב כזה, שהוא כולו כפרי.
<ליאת פלד: המרחב שבו מצויה אותה נפת חדרה והתחום של חוף הכרמל, הוא מצוי באזור שהוא דליל, באזור שהוא כפרי, באזור שהאופי שלו הוא פסטורלי.
<ליאת פלד: ג’סר א-זרקא צריכה לייצר מצב שאנחנו מסתכלים קדימה, צריכים להסתכל על האיכויות שלה ולראות מה הפתרונות הכוללים לתכנון היישוב.
<ליאת פלד: אנחנו מנסים היום לשלב בין כמה וכמה אינטרסים, אם זה אינטרס של שדרוג כביש מספר 2, שמתנהל במסגרת הות"ל בתכנית ת"תל 31 לבין תכנון של היישוב ג'סר א-זרקא שהפתרונות לו צריכים להיות יותר רחבים.
<ליאת פלד: השאלות כאן על "פינוי בינוי" וצפיפות יותר גבוהה נענו על ידי מיכל.
<ליאת פלד: מי שרוצה לשמוע לגבי "פינוי בינוי", הוא קורא בינתיים רק באזור המרכז, ואת זה רציתי להעלות.
<ליאת פלד: אני מבקשת לענות לחברת הכנסת שקד, את שאלת קודם לגבי "פינוי בינוי".
<ליאת פלד: כמתכננת מחוז, אישרנו במחוז שלנו למעלה מ-20 תכניות של פינוי-בינוי במחוז חיפה שחל מחדרה צפונה, אף לא תכנית אחת מומשה.
<ליאת פלד: זה מאחר שערכי הקרקע במחוז שלנו, לצערי הרב, הם לא גבוהים ופינוי-בינוי קורה היום, לצערי, רק במטרופולין תל אביב, במחוז המרכז.
<ראובן ברקו: אז מישהו יקנה חלקת דונם במיליון שקל לפני שהוא בנה?
<ליאת פלד: סליחה, אני לא הפרעתי לך.
<ליאת פלד: הרצון לעלות ל-10 ו-20 קומות ושוב, אני חוזרת למרחב הכפרי שבו אנחנו נמצאים.
<ליאת פלד: לא סתם אנחנו נמצאים בחוף כרמל.
<ליאת פלד: כמו שאנחנו בקיסריה מאד מנסים להקפיד על גובה מקסימאלי של בנין, בעתלית ובכל מיני מקומות אחרים ובמעגן מיכאל הסמוכים, כך גם בבית חנניה.
<ראובן ברקו: אבל לא באור עקיבא.
<ליאת פלד: אור עקיבא היא לא חלק ממרחב חוף הכרמל.
<ראובן ברקו: 10 מטר.
<ליאת פלד: נכון.
<ליאת פלד: אור עקיבא היא עיר - -
<ראובן ברקו: זה חוק אחר.
<ראובן ברקו: זה ג'ורג'יה וזאת אלבאמה.
<ליאת פלד: אור עקיבא היא עיר, והיא לא שוכנת על חוף הים התיכון.
<ליאת פלד: היא לא שוכנת, אין לה חוף.
<ליאת פלד: אני מבקשת להתייחס לכביש מס 2: נאמר כן שיוצרים עקומות שיוצרות בעיות בטיחותיות.
<ליאת פלד: נהפוך הוא.
<ליאת פלד: הכביש עומד בסטנדרטים מעולים של בטיחות, וכל הניסיונות של אנשים להציג כאילו הרחבה יוצרת בעיות בטיחותיות הן לא נכונות בעליל.
<ליאת פלד: אני גם רוצה ללכת להיסטוריה, חברים, וזה חשוב שתיקחו לתשומת לבכם: בהיסטוריה, כשסללו את כביש מספר 2 ידעו איפה להתחיל.
<ליאת פלד: כביש מספר 2, לכל אורכו, הוא לא ישר, "דוך", כמו כביש הסרגל.
<ליאת פלד: יש לו בטן בעתלית, שלקחו קצת קרקעות של אנשים שרצו שבעתיד יפותחו לפיתוח עירוני.
<ליאת פלד: יש בטן בקיסריה.
<ליאת פלד: איפה שרצו להרחיב הרחיבו בהרבה מאד רצון.
<ליאת פלד: הגענו לג’סר א-זרקא - -
<ענת ברקו: לא על ביצה.
<ענת ברקו: יש כאן את המתכנן.
<ראובן ברקו: לא על אדמת ביצה.
<ליאת פלד: גם ביצה.
<ליאת פלד: חברים, מתכננים גם על ביצות וגם בתוך ים ומעבירים כבישים גם בתוך ים.
<ליאת פלד: אנחנו יכולים למצוא הרבה מאד סיבות למה לא לעשות את זה.
<ליאת פלד: אנחנו צריכים כאן לנסות לעשות הפוך, לחשוב איך כן לנסות לפתור את הבעיות של ג’סר א-זרקא למהלך השנים הקרובות.
<ליאת פלד: אנחנו נמצאים במהלכים של שתי תכניות חשובות: התכנית לג’סר ותכנית התת"ל.
<ליאת פלד: אני חושבת שצריך למצות את התהליכים התכנוניים ואחר כך, יש גופים אחרים שיכולים לטפל בענין הזה.
<ליאת פלד: מיצוי המהלכים התכנוניים הוא החשוב כי בתהליך הזה נמצאים גורמים מכל מיני אספקטים, מכל מיני נושאים, אם זה גורמי סביבה, אם זה גורמי תחבורה, אם זה אנשי משרד הפנים, משרד החקלאות.
<ליאת פלד: הוועדות הן אינטגרטיביות, הן לא מסתכלות בעיניים של בית חנניה או בעיניים של ג'סר בלבד.
<ליאת פלד: הן רוחביות, את מתכללות ולכן, לדעתי, צריך לתת לתהליך התכנוני להגיע למיצוי וזאת הבמה.
דוד אזולאי: תודה רבה, אני מודה לך.
דוד אזולאי: חברת הכנסת חנין זועבי.
חנין זועבי: אני קודם כל רוצה להתוודות שכן, איך אנחנו מדברים וההרגשה שלנו היא הרגשה של ילידי הארץ.
חנין זועבי: וכן, אנחנו לא מרגישים כמו אורחים ולא מרגישים כמו פליטים ולא מרגישים כמו נטל.
חנין זועבי: וכן, את הכעס שלנו, חלק גדול מהכעס שלנו, זה שמתייחסים אלינו כאל אורחים, שמתייחסים אלינו כאל נתינים, שמתייחסים אלינו כאל פליטים.
חנין זועבי: בזה אני מכירה אבל - -
דוד אזולאי: אם היו מתייחסים אליך כאורחת לא הייתי חברת כנסת.
<ענת ברקו: אם לא תשוטי על ספינה ולא היית משתפת פעולה, - - לא היו מתייחסים אליך ככה.
חנין זועבי: אתה מנשל אותי מהכל ואחר כך, אתה מכעיס אותי ואחר כך - -
<כרמל סלע: איפה בעולם הערבי את יכולה לשבת ככה?
דוד אזולאי: כרמל.
דוד אזולאי: דקה, רגע.
דוד אזולאי: חברתה כנסת זועבי, דקה.
דוד אזולאי: אני מבקש, אל תיגררו, תנו לה להגיד את דבריה.
דוד אזולאי: יש לה משנה משלה, שתגיד.
דוד אזולאי: תגידי.
חנין זועבי: ועכשיו, לשאלה שלכם: את זה אני מודה גם שיש במדינה הזאת את החופש הזה לנשל אותי מהכל ואחר כך להגיד לי: תצעקי.
חנין זועבי: כן, זה מה שיש לי.
חנין זועבי: אתם מנשלים אותנו מהכל, מהאדמות ואפילו הזדמנויות בעבודה, בתעסוקה, משאבי טבע ומשאבים לא טבעיים ואחר כך, אני מודה גם, זה וידוי שלי, שאתם מנשלים אותנו מהכל אבל אחר כך אתם נותנים לנו לעשות משהו אחד: לצעוק.
חנין זועבי: את זה אתם נותנים אבל אני לא אגיד לזה תודה.
איילת שקד: ועוד 200,000 דונם בדרום.
חנין זועבי: אני רוצה פחות אידיאולוגיה, זה היה וידוי, ויותר מספרים וסטטיסטיקה ואם אני טועה, תתקנו אותי.
חנין זועבי: שטח השיפוט של בית חנניה – 3370 דונם ל-700 נפשות, חברת הכנסת שקד.
<יורם שגיא: אפשר לתקן אותך?
<יורם שגיא: זה שטח חקלאי, זה לא שטח מגורים.
<יורם שגיא: יש הבדל.
חנין זועבי: אמרתי שטח שיפוט, לא אמרתי בניה.
חנין זועבי: זה שטח שיש ברשותכם.
חנין זועבי: אם היה לנו שטח חקלאי והיינו במצוקה הזאת, היינו הופכים את השטח החקלאי לבניה.
<יורם שגיא: שטח המגורים הוא 250 דונם.
חנין זועבי: - - עכשיו, שטח שיפוט, בסופו של דבר, אל תעוות עובדות, מספרים אני נותנת לך עכשיו.
חנין זועבי: שטח שיפוט מעגן מיכאל – 6800 ל-1400 נפשות, חברת הכנסת איילת.
חנין זועבי: ג'סר א-זרקא, תקשיבו: 1560 ל-13,000.
חנין זועבי: פי 50.
חנין זועבי: הישובים שמסביבה פי 50.
חנין זועבי: תורידו את זה.
חנין זועבי: אתה יודע, אין לי מספרים של שטח חקלאי, אני מוכנה.
חנין זועבי: אני מורידה מזה ונשארים עם לפחות כמה כפרים של צפיפות.
חנין זועבי: זה הנתונים.
חנין זועבי: אתם לא מתנגדים לפתרון התכנוני הספציפי.
חנין זועבי: לא, זה לא ההתנגדות שלכם.
חנין זועבי: הייתם גם צריכים להיות כנים כמו שאנחנו כנים, ואנחנו כנים, כן.
חנין זועבי: אתם מתנגדים לכל פתרון שמרחיב את ג'סר, בין אם זה כביש ואתם אמרתם את זה וזה בפרוטוקול, - -
חנין זועבי: - - מה אתם אמרתם?
חנין זועבי: אני מנסה לחדד את הנקודות שאני רוצה להציג.
חנין זועבי: אתם אמרתם והצעתם את הפתרון היחידי שאתם מסכימים.
חנין זועבי: העובדה ששעתיים וחצי לא הצעתם שום פתרון אחר.
חנין זועבי: אתם אמרתם שהפתרון נמצא בתוך ג'סר א-זרקא.
חנין זועבי: כלומר, יותר צפיפות.
חנין זועבי: ועכשיו, אני רוצה להגיד לך, אדוני - -
<ראובן ברקו: שמי ראובן ברקו.
חנין זועבי: - - ראובן, אני רוצה להגיד לך: מה זאת אומרת להיות בן אדם?
חנין זועבי: להיות בן אדם, אני לא יודעת מה המספר ברשימה, להיות בן אדם זה להסכים ולבנות לגובה אבל להיות בן אדם זה לא להסכים לחיות בצפיפות - -
איילת שקד: אבל בתל אביב חיים ככה, חנין.
חנין זועבי: - - זה לא להסכים לחנוק.
חנין זועבי: עכשיו, מה עושה ג'סר א-זרקא בתכנית הזאת?
חנין זועבי: מה השטח?
חנין זועבי: אני שאלתי מה השטח שהם רוצים להגדיל וגם תתקנו אותי, כי לא נאמרו מספרים בשעתיים וחצי.
חנין זועבי: 290 דונם שהם משטח השיפוט של הסביבה, הם פחות מ-1%, פחות מחצי אחוז מ-190,000 דונם שטח המועצה האזורית.
חנין זועבי: 290.
חנין זועבי: כל הדיון הזה על 0.02 - -
<ראובן ברקו: להיות בן אדם זה להיות על ה"מרמרה".
<ראובן ברקו: ..
<ענת ברקו: הילדים שלנו משם.
<ענת ברקו: מהשייטת הילדים שלנו.
דוד אזולאי: מה זה שייך?
דוד אזולאי: באמת נו.
דוד אזולאי: ראובן, מה זה שייך לענין?
<ראובן ברקו: היא רוצה ללמד אותי מה זה להיות בן אדם.
<ראובן ברקו: את לא יכולה לעמוד במקום הזה.
<ראובן ברקו: אין לך את הפררוגטיבה ללמד אותי איך זה להיות בן אדם.
חנין זועבי: - - להיות בן אדם זה שהשכנים הטובים שלך יחיו ברמה תת-אנושית.
חנין זועבי: אתה אומר לי שג'סר א-זרקא תחיו בצפיפות - -
<ראובן ברקו: אתם מתייחסים לג'סר א-זרקא כאילו הם לא אנשים רגילים, הם לא יכולים לגור בקומות.
חנין זועבי: זה לא בכל המדדים תל אביב.
איילת שקד: החיים - -
חנין זועבי: - -אני כמו תל אביב, מבקשים ממני להיות בתל אביב אז כל פתרון שיהיה, יהיה להרחיב את ג'סר א-זרקא.
חנין זועבי: היא נמצאת במצור.
חנין זועבי: מה שהיא מבקשת זה להרחיב את המצור הי היא חסומה מכל הצדדים.
חנין זועבי: מנחל התנינים, גדר הפרדה ובית חנניה.
חנין זועבי: אז היא חסומה.
<ורדה לשם: גם בית חנניה חסומה.
<יורם שגיא: גם בית חנניה חסומים.
דוד אזולאי: חברת הכנסת זועבי, תודה רבה.
דוד אזולאי: את עושה פרובוקציות שיגיבו לך - - באמת.
חנין זועבי: זה כבר לא הגון שאתה תגיד שאני עושה פרובוקציות.
חנין זועבי: מה אמרתי?
חנין זועבי: אני נתתי מספרים.
דוד אזולאי: מספרים שלא שייכים לענין.
<יורם שגיא: את לוקחת את כל האדמות החקלאיות ואמרת שאנחנו גרים עליהם?
<יורם שגיא: אנחנו לא גרים באדמות החקלאיות, אנחנו מעבדים אותן.
חנין זועבי: לא, אתה לא שאלת אף שאלה על מספרים.
חנין זועבי: אני רוצה שקט ואני רוצה לסיים את הרעיון.
דוד אזולאי: אני אתן לך אבל יש לי בקשה אליכם: אני חושב שעברתם את כל גבולות הטעם הטוב.
דוד אזולאי: באמת אני אומר לכם, עוד לא ראיתי ישיבה כזאת.
דוד אזולאי: אני אומר לכם שלו הייתי יושב ראש קבוע, לא הייתי נותן למצב הזה להתנהל פשוט הייתי לארג' אתכם, מעל ומעבר.
חנין זועבי: עכשיו אני רוצה לסיים ואם אתם תקטעו אותי, אני אקח יותר זמן.
חנין זועבי: בקצרה: אתם צריכים להכיר פה ולפרוטוקול, העיקרון שאתם לא מסכימים אתו זה העיקרון של הרחבה, כי כל הרחבה של ג'סר א-זרקא תהיה על החשבון שלכם.
חנין זועבי: אחר כך, אם אתם מכבדים את הוועדה הזאת, אתם הייתם צריכים להביא מספרים.
חנין זועבי: מה שטח השיפוט שלכם ומה ההבדל בין הצפיפות של בית חנניה ואנחנו מוכנים לשמוע את זה.
חנין זועבי: עכשיו אני מבקשת ממך, כבוד היושב ראש, מה הצפיפות של בית חנניה, מה הצפיפות של מעגן מיכאל, ולהשוות את זה עם הצפיפות של ג'סר א-זרקא.
דוד אזולאי: תודה רבה, אני מודה לך מאד.
דוד אזולאי: רבותי, אני רוצה קודם כל להודות ליוזמי הדיון הזה, חבר הכנסת יריב לוין, חברת הכנסת איילת שקד וחבר הכנסת אוחיון, ששלושתם יזמו את הדיון.
דוד אזולאי: אני אומר לכם, רבותי, דעתי, כשנתבקשתי למלא את מקומה של היושבת ראש, הבעתי אותה ואמרתי שאני חושב שהדיון הזה, לא כאן מקומו, עם כל הכבוד, מפני שהנושא הזה הוא נושא מקצועי תכנוני.
דוד אזולאי: ישנם מוסדות במחוז, המועצה הארצית לתכנון ובניה, אלה הם המוסדות שאמורים לטפל בענין.
דוד אזולאי: יחד עם זה, אני חושב, ואני פונה כאן גם למועצה הארצית לתכנון ובניה, אני פונה גם למחוז ואני מבקש בכל לשון של בקשה: למעשה, יש פה סכסוך שכנים במסגרת ראיה מקצועית-תכנונית.
דוד אזולאי: זו ההגדרה מבחינתי.
דוד אזולאי: אני חושב שבענין הזה צריך לשמוע את כל הצדדים, ובמיוחד את אנשי בית חנניה, שהם הגורם הנפגע כאשר הכוונה היא טובה, ומי שמכיר את ג'סר א-זרקא, ואני מכיר את ג'סר א-זרקא, אמרו את זה וזה נכון, זה דבר שבסופו של יום עלול לפגוע בכולנו, המצב הסוציו-אקונומי בתוך ג'סר א-זרקא.
דוד אזולאי: מדינת ישראל, לא מנהלי התכנון ולא ועדת הפנים.
דוד אזולאי: מדינת ישראל כגורם מרכזי צריכה לתת את הדעת איך לתת פתרונות לאותה אוכלוסייה.
דוד אזולאי: זה לא המקום ולא הדיון שעומד כרגע על הפרק.
דוד אזולאי: לכן, מה שאנחנו נעשה, כוועדת הפנים: יש פה מסמך בידי שחתום על ידי הגברת בינת שוורץ, מנהל מינהל התכנון, ואני מקריא לכם את סעיף 4, שהוא הסעיף הכי חשוב במכתב הזה.
דוד אזולאי: זה מכתב שהיא כותבת ב-6 ביוני ליושבת ראש הוועדה, מירי רגב.
דוד אזולאי: היא כותבת: "התכנית הועברה להערות הוועדות המחוזיות ופורסמה להשגות הציבור כחלק אינטגרלי מקידום תכניות בוועדה לתשתיות לאומיות.
דוד אזולאי: זה השלב בו הציבור רשאי להגיש השגותיו לתכנית - -
<ענת ברקו: בגלל זה עושים תכנית מתאר אחרי שהם החליטו.
דוד אזולאי: - - והם תשמענה בנפש חפצה בפני חוקר.
דוד אזולאי: המועד האחרון להגשת השגות לתכנית הוא ה-20.6.2013.
דוד אזולאי: " אני לא יודע מתי היתה הפנייה הזאת.
דוד אזולאי: בכל אופן, לאור מה ששמענו כאן, אני פונה ומבקש להאריך את המועד הזה מעבר ל-20.6 ולאפשר לאותם אנשים - -
<מיכל מריל: הדיון כבר התקיים.
<ראובן ברקו: אנחנו רוצים להאריך את המועד הזה בשנה לפחות.
<ענת ברקו: כדאי שתדבר עם המהנדס שתכנן את כביש 2 בשנות ה-60.