GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רני עמיר: בעניין הזה יזמנו לפני כ-8 שנים תוכנית שנקראת "חוף נקי".
<רני עמיר: התוכנית הזאת נקלעה לקשיים תקציביים.
<רני עמיר: ב-2012 ו-2013 הפסקנו אותה לכל צורך מעשי.
<רני עמיר: זאת תוכנית שבעצם יודעת לגייס את הרשויות המקומיות החופיות ואת כל בעלי העניין בנושא הזה כדי להביא למצב שהחופים יהיו נקיים.
<רני עמיר: היו לנו הצלחות, היתה מגמת שיפור ברורה ולצערי הרב אנחנו חוזרים ורואים את החופים מתלכלכים שוב.
מירי רגב: כשאתה מדבר על חופים פתוחים, הם תחת הטריטוריה של רשות מקומית או מועצה אזורית?
<רני עמיר: מדויק.
מירי רגב: זאת אומרת, המועצה האזורית או הרשות המקומית אחראית גם על החוף הסגור וגם על החוף הפתוח.
<רני עמיר: את צודקת.
מירי רגב: כלומר, אנחנו רואים מצב שהמועצה האזורית או הרשות המקומית מטפלות בחוף הסגור, מן הסתם כי שם יש כניסה בתשלום, ואילו בחוף הפתוח הן לא מטפלות, למרות שזאת אחריותן.
<רני עמיר: נכון.
מירי רגב: פניתם לשלטון המקומי?
מירי רגב: פניתם לאותן רשויות מקומיות והן לא משתפות פעולה בסוגיה הזאת?
<רני עמיר: אותה תוכנית שהזכרתי קודם, שנקרא תוכנית "חוף נקי", ניסתה, והצליחה במידה רבה, לגייס את הרשויות המקומיות.
<רני עמיר: נתנו להן אפילו תקציבים.
<רני עמיר: תקציבי המשרד להגנת הסביבה יועדו לרשויות המקומיות הללו, על מנת לעודד אותן לבצע את החובה שלהן, כפי שהזכרת.
<רני עמיר: החובה שלהן עדיין קיימת אך התקצוב לא.
מירי רגב: רגע, היועץ המשפטי רוצה להגיד משהו.
<תומר רוזנר: פה אני חייב להפנות את תשומת לב חברי הכנסת לעובדה שקיימת לפי דין קרן ייעודית שנועדה לשמש בדיוק לתקצוב הדברים האלה.
<תומר רוזנר: למרבה הצער המשרד להגנת הסביבה מממן באמצעות הקרן הזה דברים שהיו צריכים להיות בבסיס תקציבו, כמו משכורות של עובדים, רכבים ודברים אחרים, שהם לא מטרת הקרן.
<תומר רוזנר: רק שחברי הכנסת יידעו.
תמר זנדברג: מה מקור הכסף של הקרן?
מירי רגב: היועץ המשפטי אמר כאן דבר חשוב ואני מבקשת שתתייחס אליו.
מירי רגב: יש לכם תקציב משרד לטובת החופים הפתוחים.
מירי רגב: האם הוא מנוצל לטובת החופים הפתוחים או מנוצל גם לנושאים אחרים?
<רני עמיר: תומר רוזנר מתכוון לקרן הניקיון?
<רני עמיר: לקרן למניעת זיהום ים?
<תומר רוזנר: נכון.
<רני עמיר: הקרן למניעת זיהום ים נמצאת במשרד להגנת הסביבה ומקבלת כספים מפקידה של אוניות, מקנסות ומאגרות.
מירי רגב: לא משנה מאיפה אתם מקבלים את הכסף.
מירי רגב: אני שואלת מה אתם עושים עם הכסף, זה מה שמעניין אותי לדעת.
<רני עמיר: הקרן הזאת היא קרן ציבורית.
<רני עמיר: יש בה חברי הנהלה.
<רני עמיר: היא פתוחה, יש לה דוחות, שום דבר לא בסוד.
<רני עמיר: לצערי הרב לא ידעתי שהנושא הזה יעלה, אחרת הייתי- - -
מירי רגב: גם אני לא, אבל אין לי שליטה על היועץ המשפטי.
מירי רגב: האיש היחיד בוועדה שאין לי שליטה עליו הוא היועץ המשפטי.
<רני עמיר: אשמח להציג ליועץ המשפטי ולך דוח שלם ומלא של כל פעילות הקרן למניעת זיהום ים.
מירי רגב: אנחנו נשמח לשמוע על הקרן למניעת זיהום ים, כמה כסף יש בקרן הזאת, מה נעשה בכסף הזה עד עכשיו, מה המטרות של הקרן והאם באמת הקרן פועלת כדי למנוע את זיהום הים.
<רני עמיר: רק אגיד במשפטים ספורים, הקרן למניעת זיהום ים, תקציב המחזור שלה הוא בערך 13 מיליון שקל בשנה.
<רני עמיר: כפי שאמר היועץ המשפטי נכון, היא מתקצבת גם כוח אדם, גם רכבים, גם פעולות.
<תומר רוזנר: זה לא המטרה שלה.
תמר זנדברג: מה המטרות המוגדרות שלה?
מירי רגב: בגלל שאני שומעת את זה לראשונה ולא הכנת את עצמך לדיון על הנושא הזה, ואני כן רוצה להבין מה מטרות הקרן, איך הקרן מחלקת את הכסף, אילו סדרי עדיפויות היא קובעת בסוגיית החופים, איפה היא משקיעה את הכסף, באילו חופים, אז בוא תרשום לך את זה.
מירי רגב: אני גם אסכם את זה, וכאשר יגיע השר אנחנו נעדכן אותו.
מירי רגב: אני לא רוצה "להתקיל" אותך כאן בדיון הזה.
מירי רגב: אני רוצה לשמוע באמת מה קורה ומה מצב חופי מדינת ישראל.
<רני עמיר: בשמחה.
מירי רגב: אז בוא, רק משפט סיכום.
מירי רגב: האם אתה יכול להרגיע אותנו שהחופים במדינת ישראל – מנכ"ל "צלול" נמצאת כאן?
מירי רגב: נעלמת לי לרגע מן הפוקוס, שלום גם לך – האם אתה יכול להרגיע אותנו שאנחנו יכולים במהלך יולי-אוגוסט לרחוץ בים, למי שיש כסף כדי להיכנס לחופים ולשלם לאתרי שמורות הטבע כמובן?
תמר זנדברג: ולכיסאות ולשמשיות.
מירי רגב: ולכיסאות, ולשמשיות ול"גזלנים" ולרכב שנכנס גם הוא.
מירי רגב: עזוב את זה, אחר-כך נדבר.
מירי רגב: שאול גולדשטיין, תיכף אתן גם לך כמובן להתייחס לסוגיה.
מירי רגב: האם אנחנו יכולים להבין ממך שיש לכם יכולת לפקח על אותם ארגונים שמזהמים את הים?
<רני עמיר: כן, חד-משמעית כן.
<רני עמיר: אנחנו גם עושים את זה ביום-יום, 365 ימים בשנה.
<רני עמיר: אני רוצה להוסיף עוד נתון אחד שאולי תרצי לדעת, ביחד עם הוועדה וכל הנוכחים כאן.
<רני עמיר: מוזכרת כאן גם אמנת ברצלונה והחברוּת שלנו באמנת ברצלונה.
<רני עמיר: אמנת ברצלונה היא אמנה שאנו חברים בה ומי שמייצג אותה כלפי המדינה הוא השר להגנת הסביבה.
<רני עמיר: לאמנה יש 7 פרוטוקולים, שאחד מהם הוא פרוטוקול ייחודי בעניין, פרוטוקול Integrated Coastal Zone Management (ICZM) – ניהול הסביבה החופית האינטגרטיבי.
<רני עמיר: הפרוטוקול הזה עדיין לא אושרר על-ידי מדינת ישראל והשר להגנת הסביבה מקדם בצורה נחרצת את האשרור שלו.
<רני עמיר: אני יודע שהוא עבר כרגע למשרדי הממשלה לתגובה.
דב חנין: גם המדף היבשתי.
<רני עמיר: זה סיפור אחר.
<רני עמיר: כרגע לצורך עניין החופים והשמירה על החופים- - -
מירי רגב: איך אתם נערכים לקידוחי הגז?
<רני עמיר: זה נושא שממש לא הכנתי את עצמי אליו עכשיו, זה נושא כבד מאוד ואשמח- - -
מירי רגב: נערוך בנושא הזה, מן הסתם, דיון.
מירי רגב: אבל אתם נערכים לזה?
<רני עמיר: בטח, כל יום ויום.
משה זלמן פייגלין: יש השפעה של הגז גם על החופים?
<רני עמיר: אנחנו מקווים שלא.
<רני עמיר: ברמת התשתיות יש השפעה.
מירי רגב: בוודאי, למים.
דב חנין: חבר הכנסת פייגלין, אתה צריך לקרוא לפעמים על מה שקורה בעולם.
מירי רגב: על חבר הכנסת פייגלין אתה לא יכול להגיד שהוא לא קורא.
מירי רגב: דברים אחרים יכול להיות שאתה יכול להגיד עליו, אבל אתה לא יכול להגיד שהוא לא קורא.
מירי רגב: תודה לך, נציג המשרד להגנת הסביבה.
מירי רגב: אני חייבת להגיד שאני שמחה לשמוע את הסקירה שלכם.
מירי רגב: גם קראתי את החומרים שלכם ושוחחתי גם עם השר.
מירי רגב: בסך הכול אני חושבת שהמשרד בהחלט פועל בצורה ראויה וטובה ואנחנו צריכים לעשות את כל הניתן כדי לסייע לכם.
מירי רגב: אני מבקשת לשמוע, לפני משרד הפנים – כאשר מגיעים לכסף כולם רבים, אז לפני שמגיעים לכסף אני רוצה לשמוע ממשרד הבריאות מה מצב הים לאורך חופי המדינה, בעיקר עכשיו בחודשי יולי-אוגוסט, כאשר עם ישראל יוצא לחופשה ורוצה ליהנות, אם לא בחוץ-לארץ ולא באילת בגלל המיסוי אז לפחות בחופים הקרובים אליו.
<זאב פיש: שלום לכולם.
<זאב פיש: שמי זאב פיש.
<זאב פיש: אני מפקח ארצי לבריאות הציבור.
<זאב פיש: אנחנו במשרד הבריאות מפקחים על איכות המים בחופים המוכרזים במדינת ישראל.
<זאב פיש: יש לנו מערכת ניטור קבועה שעובדת בפורמט של חורף ובפורמט של קיץ.
<זאב פיש: בעונת הרחצה, אם הכול בסדר וכשגרה כל חוף רחצה נדגם לפחות פעם בשבוע.
מירי רגב: בין אם הוא פתוח ובין אם הוא סגור, או רק חופים סגורים?
<זאב פיש: אני מדבר על חופים מוכרזים פתוחים.
<זאב פיש: יש חופים שפתוחים לרחצה גם בחורף, אז מבחינתנו זה כמו חוף בתקופת עונת הרחצה והחופים נדגמים לפחות פעם בשבוע.
<זאב פיש: כאשר יש איזה חשד לאירוע אנחנו בוודאי דוגמים יותר\
<זאב פיש: אפילו מספר פעמים ביום.
<זאב פיש: אני חייב לציין פה שבשנים האחרונות פיתחנו מנגנון פיקוח משותף של מספר גופים, שמוכיח את עצמו בצורה פנטסטית.
<זאב פיש: משרד הבריאות, ביחד עם אגף יש וחופים של המשרד להגנת הסביבה, שאני מצטרף לברכות, הם באמת משתפים פעולה בצורה מצוינת, משרד הפנים, הרשויות המקומיות, צה"ל.
מירי רגב: אני כבר מתחילה להיות מודאגת מהאידיליה הזאת.
מירי רגב: .. זה אומר שלנו כוועדה אין מה לעשות בעניין.
<זאב פיש: בסוף אני אתן את ה"פאנץ'".
מירי רגב: לא, תתחיל עם ה"פאנץ'".
מירי רגב: אנחנו אוהבים ישר להגיע ל"פאנץ'".
<זאב פיש: הצגת את זה בפתיח, ממש לפני שנתת לי את זכות הדיבור, בקשר לעלויות ולתקציבים.
<זאב פיש: זה לא כולל את משרד הבריאות.
<זאב פיש: אנחנו עושים את מה שאנחנו עושים עם מה שיש.
<זאב פיש: יש שיתוף פעולה גם עם עמותת "צלול".
<זאב פיש: במה מתבטא שיתוף הפעולה?
<זאב פיש: אם מפקח שלנו בשטח מגלה איזו בעיה, או אם מתקשרים מהמשרד להגנת הסביבה או מהרשות המקומית או מצה"ל או מ"צלול" או אזרחים, אנחנו מפעילים נוהל מאוד-מאוד ברור, שהראשון שיוצא לשטח מוודא אם הבעיה קיימת, ואם כן אנחנו מכניסים את התקשורת, את מפת האתר שלנו, את כל האמצעים, מזהירים את הציבור.
מירי רגב: בשלב זה בחופי הרחצה של מדינת ישראל איכות המים ראויה ואין שום בעיה איתם?
<זאב פיש: נכון לרגע זה, אני מדגיש שזה נכון לרגע זה, המצב בסדר גמור.
<זאב פיש: אבל זה מאוד-מאוד דינמי.
<זאב פיש: כל תקלה, כל צינור שנבקע, כל הזרמה, כל תקלה, כל חשד לתקלה מחייבים אותנו להזהיר את הציבור, ולפני זה לבדוק.
<זאב פיש: העסק הזה, אני חושב שהרבה בזכות שיתוף הפעולה שציינתי, עובד בצורה סבירה, סבירה פלוס.
מירי רגב: יופי.
מירי רגב: נציגי משרד הפנים, אני מבקשת לשמוע מכם קודם כול על התוכניות שאושרו בעבר ושלא תואמות את החוק החדש.
מירי רגב: מה קורה עם אותן תוכניות שהגיעו לוועדות התכנון?
מירי רגב: הדבר השני, איך אתם אוכפים את חוק איסור נהיגה בחופי הים?
מירי רגב: ודבר שלישי, נעבור לתשלום – באילו חופים משלמים, כמה משלמים, איזה פיקוח יש לכם על תשלום בחופים?
<כרמל סלע: אני יכול להוסיף שאלה מקדימה לאשר גרנר?
<כרמל סלע: אני ראש המועצה האזורית חוף הכרמל ואני יושב כחבר בוולחו"ף וגם בוועדת הממיינת של הוולחו"ף.
<כרמל סלע: אני רוצה פה לתקן את כולם.
<כרמל סלע: חוק החופים מתחיל בזה שהוא אומר: כל התוכניות שהיו מאושרות עד כניסתו לתוקף רלוונטיות ולא משנים אותן.
מירי רגב: זה מה שקובע חוק החופים?
מירי רגב: זה מה שאתה אומר, אבל יש לידי יועץ משפטי חריף והוא אומר שלא כך קובע החוק.
<כרמל סלע: שיהיה חריף ככל שיהיה.
<כרמל סלע: סליחה, שיביא את החוק ויקרא אותו.
<כרמל סלע: חבל שלא הבאתי אותו.
מירי רגב: תיכף יבהיר היועץ המשפטי ונשמע ממשרד הפנים.
<כרמל סלע: תקרא את החוק.
<כרמל סלע: כך הוא נפתח.
מירי רגב: לא להתעצבן.
מירי רגב: אנחנו משתדלים ביום הסביבה להיות רגועים.
<כרמל סלע: הבעיה, שהזיכרון שלנו קצר ודנים ודנים ודנים.
מירי רגב: סליחה, לא קיבלת רשות דיבור.
<אשר גרנר: ראשית, הייתי רוצה להיות איש בשורות, אבל אני לא מכיר את נושא התכנון ולא התכוננתי.
מירי רגב: יש פה מישהו ממינהל מקרקעי ישראל או מוועדות התכנון?
<אשר גרנר: לא.
<אשר גרנר: הם היו בישיבה הקודמת.
<ליאור גליק: אני נציג מינהל התכנון במשרד הפנים.
מירי רגב: אתה יכול להתייחס לזה?
<ליאור גליק: חוק התכנון והבנייה ברמה הארצית- - -
מירי רגב: לא, אני שואלת לגבי ועדות תכנון שהוצגו בהן תוכניות בעבר, לפני חוק החופים.
מירי רגב: האם חוק החופים מוחל עליהן או לא?
<ליאור גליק: אני מהמטה, אבל עקרונית, בדיוק כפי שאמר כרמל סלע, צריך לחלק את זה לשלושה סוגי תוכניות: תוכניות שמאושרות מ-2004, והיום אנחנו יכולים להגיד, גם אנשי המשרד להגנת הסביבה, גם כרמל סלע שחבר בוולחו"ף, שהמדיניות העדכנית מיושמת לגבי כל תוכנית כזאת.
<ליאור גליק: את התוכניות הישנות צריך לחלק לשתיים: תוכניות ששווקו כבר על-ידי מינהל מקרקעי ישראל ותוכניות שלא שווקו.
<ליאור גליק: בתוכניות ששווקו יש בעיה קניינית רצינית מאוד לגבי תביעות פיצויים, שזה דבר שצריך להסדיר מבחינת תקצוב.
<ליאור גליק: כלומר, יש יזמים שיש להם זכויות גדולות.
מירי רגב: עסקנו במקרה כזה בשבוע שעבר, לגבי חוף פלמחים, ואנחנו מחכים לתשובה של בינת בעניין הזה.
<קריאה: נכון, יש תוכניות תקפות.
<ליאור גליק: הנושא הקנייני הוא לא רק תכנוני אלא יש לו השלכות מקיפות אחרות.
<ליאור גליק: כלומר, מישהו צריך לשאת באחריות על פיצויים.
<ליאור גליק: לגבי תכנון- - -
מירי רגב: התכנון כרגע פחות מעניין אותי, כי אני מבינה שוועדות התכנון כן פועלות בהתאם לחוק החדש.
מירי רגב: אסכם שהובטח לנו שמשרד הפנים ישלח לנו מכתב מסודר עם כל הפרויקטים שאושרו טרם החוק, מה שווק, מה עדיין לא שווק, באיזה סטטוס נמצא כל פרויקט.
דב חנין: וגם תחלקו את זה לתקופות – תוכניות מן התקופה העותומנית שבתוקף, תוכניות מתקופת המנדט הבריטי שבתוקף.
דב חנין: יש תוכניות מן התקופות הללו.
מירי רגב: מה שווק ומה לא.
תמר זנדברג: גם לגבי תוכניות חדשות, אולי תוכל להשיב, האם יש מנגנון החרגה?
תמר זנדברג: זאת אומרת, האם חוק החופים הוחל?
מירי רגב: תמר זנדברג, את ראשונת הדוברים מקרב חברי הכנסת.
תמר זנדברג: זאת שאלת הבהרה.
תמר זנדברג: האם גם אחרי שהחוק החדש נכנס לתוקף יש מנגנון החרגה, שאפשר להגיד: בתנאים כאלה וכאלה, למרות חוק החופים, בכל זאת גם תוכניות חדשות, לא ישנות שעדיין בתוקף, כן יכולות להרחיב את הבנייה גם מעבר לתחום האסור?
<ליאור גליק: בתחום ה-100 מטר לא בונים.
תמר זנדברג: בתחום ה-100 מטר, בתחום ה-300 מטר.
תמר זנדברג: האם קטגורית אתה יכול לומר שמאותו רגע – כי אני יודעת, יש דוגמאות שבהן בתנאים כאלה ואחרים יש מנגנוני החרגה.
מירי רגב: אז תביאי את הדוגמה.
תמר זנדברג: אני קודם כול שואלת ברמה הכללית, האם קיימים מנגנוני החרגה מאיסור הבנייה, גם ב-100 מטר וגם ב-300 מטר.
<ליאור גליק: מה שקובע החוק הוא מה שקובע החוק.
<ליאור גליק: לגבי מה שהחוק מתיר, בשביל זה יש את הוולחו"ף, דנים קונקרטית בתנאים מקומיים ונסיבתיים.
<ליאור גליק: בעצם מתכללים מכלול שיקולים, גם התוקף של התוכנית, מתי היא נעשתה, ועוד שיקולים אחרים.
מירי רגב: נציג משרד הפנים, אני מבקשת את התייחסותך קודם כול בנוגע לאכיפת חוק איסור נהיגה בחוף הים.
מירי רגב: אתם אוכפים את זה?
מירי רגב: ואני שואלת גם על התשלום בחופים.
<אשר גרנר: אענה על הכול.
מירי רגב: רק בואו נזדרז.
מירי רגב: יש לנו עוד דיון ויש לנו היום גם מליאה ויום ארוך.
<אשר גרנר: אענה, ברשותכם, על כל הדברים, אבל אני חייב לפתוח ולומר שחוק הסדרת מקומות רחצה הוא בין הייחודיים בעולם.
<אשר גרנר: החוק במדינת ישראל הוא ברמה ארצית.
<אשר גרנר: לצורך העניין, אני חושב שהחוק הזה למעשה מביא להצלת חיים.
<אשר גרנר: אם אנחנו מסתכלים בהשוואה לעולם, אצלנו יש אחוז נמוך מאוד של טובעים למוות, ושוב, זה בזכות אותם אלה שיושבים כאן, המצילים והרשויות המקומיות, שעושים עבודה נאמנה בתחום הזה.
<אשר גרנר: יש לנו 140 חופים במדינת ישראל שפזורים על פני ארבעת הימים, כאשר מדובר על רצועת חוף של 306 קילומטרים, מתוך זה בחלוקה כמעט 19 קילומטרים הם חופים מוכרזים לרחצה.
<אשר גרנר: יש עוד חופים אסורים לרחצה, שזה מעגנות, נמלים ובסיסי צה"ל, שמשתרעים על פני 161 קילומטרים, ומה שנשאר לכל תושבי מדינת ישראל הוא 125 קילומטרים שהם חופים ללא סטטוס.
<אשר גרנר: מבחינת חופים מוכרזים, יש לנו בים התיכון 93, בכנרת 26, בים המלח 17 ובים סוף 4.
<אשר גרנר: זה 140 חופים.
<אשר גרנר: זה לא כולל את המועצה האזורית מגילות.
<אשר גרנר: למעשה יש לנו 147 חופים שמוכרזים כאסורים לרחצה.
<אשר גרנר: בשנה שעברה לצערנו טבעו למוות בעונת הרחצה 26 אנשים, כאשר הממוצע הוא 44 טובעים בעונה.
<אשר גרנר: המטרה היא להקטין את מספר הטובעים.
<אשר גרנר: אגב, רוב הטובעים הם באזורים האסורים לרחצה או באזורים המותרים לרחצה אבל אחרי שעות הפעילות.
<אשר גרנר: לא בכדִי אמרתי שזו העבודה של המצילים שיושבים פה, שעושים עבודה מצוינת.
<אשר גרנר: לשאלה בעניין איסור הנהיגה בחופים.
מירי רגב: רק במשפט אחד.
מירי רגב: אין לי זמן עכשיו לערוך כאן דיון ארוך.
מירי רגב: אני שואלת שאלות ברורות מאוד.
מירי רגב: פשוט תגיד לי כן או לא: החוק נאכף?
מירי רגב: כן או לא?
<אשר גרנר: לגבי איסור נהיגה בחופים, התשובה היא כן.
<אשר גרנר: יש כאן את רשות הטבע והגנים, שאנחנו עושים עבודה משותפת איתם.
<אשר גרנר: למעשה את רוב האכיפה עושים באמצעות רשות הטבע והגנים.
<אשר גרנר: אנחנו מכשירים אותם וגם את הרשויות המקומיות.
<אשר גרנר: למעשה איסור נהיגה נאכף ברובו בכל מדינת ישראל בצורה מאוד מסיבית וטובה.
<אשר גרנר: אני עובר לעניין התשלום בחופים.
<אשר גרנר: על-פי החלטת בג"ץ קבענו הנחיות מסודרות, לְמה אנחנו מאשרים תשלומים בחופים.
<אשר גרנר: אני מדבר על תשלומים ששר הפנים אישר על סמך 4 דברים שאסור לגבות כסף בגינם: הצלה, ניקיון, שירותים ומים.
<אשר גרנר: מתוך 140 חופים במדינת ישראל, שר הפנים אישר ב-9-10 חופים גביית דמי כניסה.
מירי רגב: הם החופים הכי נגישים.
מירי רגב: אם יש 140 חופים ואתם מאשרים ב-9-10 חופים לגבות דמי כניסה, למה דווקא בהם?
מירי רגב: כי אלה החופים שמגיעים אליהם הכי הרבה אנשים.
<אשר גרנר: התשובה היא לא.
<אשר גרנר: דווקא היכן שמגיעים הכי הרבה אנשים לא גובים כסף בכלל.
<אשר גרנר: לצורך העניין, אגיד מה הם החופים שגובים כסף, שנותנים מעבר לשירותים שאמרתי שעליהם לא גובים.
<אשר גרנר: מדובר על המועצה האזורית חוף אשקלון – זיקים וניצנים, על חוף הצוק בתל-אביב, חוף דור-נחשולים בחוף כרמל, חוף ארגמן בעכו, חוף גלי-גיל בנהריה ועוד שני חופים במטה אשר.
<אשר גרנר: זה בים התיכון.
<אשר גרנר: בכנרת יש חוף אחד, שהוא החוף הנפרד.
<אשר גרנר: גם במפרץ עין גנים, נכון.
מירי רגב: אנחנו מכירים את החופים.
מירי רגב: למה החלטתם שדווקא שם משלמים ומה גובה התשלום?
<אשר גרנר: התשובה פשוטה.
<אשר גרנר: על-פי ההחלטה של בג"ץ, על סמך זה פנינו לרשויות המקומיות.
<אשר גרנר: אלה הרשויות המקומיות שביקשו לגבות כסף.
<אשר גרנר: חשוב לומר, הגבייה של הכסף היום נועדה לצורך אחזקה.
<אשר גרנר: אחזקה של כל חוף נעה בין 750,000 ל-1.5 מיליון שקל בעונה.
<אשר גרנר: זה המון כסף שמושת על הרשות המקומית.
מירי רגב: מה זה אחזקה של חוף?
<אשר גרנר: מדובר, מעבר להכשרת דרכים, להכשיר את חופי הרחצה, תשלומים, מצילים, חשמל, ביוב.
מירי רגב: אמרת עכשיו שאסור לגבות כסף על הצלה, ניקיון, שירותים ומים.
מירי רגב: על מה גובים כסף?
<אשר גרנר: גובים עבור הצללה, מלתחות, שמירה ודברים נוספים מעבר לארבעת הדברים שציינתי.
<אשר גרנר: אבל כשדיברתי על כסף שרשות מקומית משלמת על האחזקה, למשל נמצא כאן כרמל סלע, ראש המועצה האזורית חוף הכרמל.
<אשר גרנר: מהארנונה שהוא לוקח מן התושבים שלו, שהם מעטים, הוא לא יכול להחזיק כזה חוף, כאשר החוף משרת למעשה את כל הסביבה.
<כרמל סלע: את כל המדינה.
<אשר גרנר: אתה רואה, אני מייצג אותך, זה שיתוף פעולה.
דוד אזולאי: אתם מאשרים תשלום לאותן רשויות מקומיות?
דוד אזולאי: מה קורה כאשר ראש רשות מקומית גובה כסף ולא אישרתם לו את זה?
<אשר גרנר: לצורך העניין, אם אני מסתכל מה החוק אומר, אין לנו שום עיצומים מעבר לעיצום של- - -
מירי רגב: אז נתקן את החוק.
מירי רגב: זה בית המחוקקים.
<אשר גרנר: תודה על השאלה, כבוד היושבת-ראש.
<אשר גרנר: מבחינת העיצומים הדבר היחיד שאני יכול לעשות זה לסגור את החוף, אבל את מי אני מעניש?
<אשר גרנר: אני מעניש את הציבור הרחב וזה מה שאני לא רוצה.
מירי רגב: גם כשמעלים את המע"מ מענישים את הציבור הרחב.
מירי רגב: בוא, את הסיפורים האלה כולנו מכירים.
מירי רגב: שכל אחד יעשה את התפקיד שלו.
מירי רגב: הקשב רגע, בואו נתחיל להתכנס לדיון.
מירי רגב: נגמרו המילים היפות, עכשיו אני רוצה להבין פשוט וברור, לפני שנעבור לדיון של חברי הכנסת והארגונים.
מירי רגב: אני שואלת אותך, קודם כול, כמה כסף עולה להיכנס לחוף?
<אשר גרנר: 12 שקלים למי שמעל גיל 18.
<אשר גרנר: עד גיל 13 לא משלמים בכלל.
<אשר גרנר: בגילאים 13-18 משלמים 10 שקלים.
מירי רגב: מי קבע את התשלום של 12 שקלים?
<אשר גרנר: זה נקבע על סמך עבודה, דרך רואה חשבון.
<אשר גרנר: קיבלנו את פירוט כל ההוצאות מעבר לאותם 4 דברים.
<אשר גרנר: משרד הפנים, שר הפנים.
מירי רגב: משרד הפנים החליט שזה הסכום.
מירי רגב: האם הסכום הזה עודכן לאור הקשיים שיש?
תמר זנדברג: אבל זה רק בחלק מן החופים.
מירי רגב: כמה זמן התשלום הזה לא עודכן?
<אשר גרנר: אני רק מזכיר לך, מדובר על 10 חופים בלבד.
מירי רגב: אבל אלה 10 חופים שגם אליהם מגיעים אנשים.
תמר זנדברג: השאלה גם איפה גובים מעבר לזה, היכן שאסור.
דוד אזולאי: אין סנקציה.
מירי רגב: תיכף נדבר.
מירי רגב: חבר הכנסת אזולאי, רשמתי אותך.
מירי רגב: את זה גובים בחופים שהכרזת עליהם, בין 9-10 חופים, ויש עוד חופים אחרים שגובים בהם ואתה לא מצליח לאכוף שלא יגבו תשלום?
<אשר גרנר: תלוי מה ואיפה.
<אשר גרנר: אנסה לעשות סדר.
<אשר גרנר: למשל, באתרים של רשות הטבע והגנים נגבים דמי כניסה משלהם, אבל על-פי חוק הגנים הלאומיים.
<אשר גרנר: לנו אין שום אחריות על הנושא הזה.
<אשר גרנר: חניה – זה כמו חניה בכל מקום אחר.
מירי רגב: גן לאומי זה כל מה שקשור לרשות הטבע והגנים, שם משלמים 38 שקלים בקיסריה ו-30 שקלים בפלמחים?
<אשר גרנר: כן, לנו אין שום אחריות לזה.
מירי רגב: זה לא חלק מן החופים שנכללים ב-9-10?
<כרמל סלע: זה המחיר לרכב, לא לבן אדם.
תמר זנדברג: הרכב נכנס לבד?
<כרמל סלע: גובים 30 שקל לחניה לרכב עם 5 אנשים.
<כרמל סלע: אתה גובה בכניסה לחוף הים 12 שקל לאדם.
מירי רגב: אבל בקיסריה זה 38 שקלים לאדם.
<כרמל סלע: זה לאתר הארכיאולוגי.
<כרמל סלע: זה לא לחוף הים.
<כרמל סלע: זה משהו אחר.
<קריאה: גובים גם ממי שלא רוצה להיכנס לגן הארכיאולוגי.
תמר זנדברג: אבל מי שרוצה להיכנס שם לחוף הים משלם אותו מחיר.
מירי רגב: מי שרוצה להיכנס לחוף משלם.
<כרמל סלע: הורדוס לא שאל אותנו לפני כן.
מירי רגב: נחמד שהורדוס לא שאל, אבל אנחנו כן שואלים.
מירי רגב: 38 שקלים לאדם כדי להיכנס לקיסריה, זה באמת חופי רחצה לעשירים בלבד.
<אשר גרנר: אבל האדם לא הולך לחוף רחצה, הוא הולך לביקורים באתרים הארכיאולוגיים.
מירי רגב: חבר'ה, בואו לא נתבלבל, בואו לא נבלבל את עצמנו עם הפרטים.
מירי רגב: מי שנכנס לקיסריה, לחוף הים, לא לאתר הארכיאולוגי, מי שלא רוצה ללמוד על הורדוס אלא רוצה להתרחץ בחוף בקיסריה לאור הנופים היפים, משלם 38 שקלים.
מירי רגב: לא לרכב כמו בפלמחים.
<אשר גרנר: אמרתי שזה לא על-פי אישור שר הפנים, אלא על-פי גן לאומי.
דב חנין: אותו דבר גם בחוף באכזיב.
<שאול גולדשטיין: זה לא מיועד להיות חוף ים רגיל.
מירי רגב: למה לא מיועד?
מירי רגב: יש לנו כל-כך הרבה חופי ים שדווקא בקיסריה זה לא מיועד?
<שאול גולדשטיין: בקיסריה זה בדיוק 50 מטר חוף.
<שאול גולדשטיין: לא אנחנו מפעילים אותו, דרך אגב, אלא החברה לפיתוח קיסריה והכניסה שם כוללת גם מיצגים אורקוליים ואתר ארכיאולוגי ועל זה גובים כסף.
<שאול גולדשטיין: קצת מוזר להשוות את זה לחוף ים רגיל.
מירי רגב: חוק החופים קובע שלציבור יש חלק מן המנדט על מה שקורה בחופים, החופים שייכים גם לציבור.
מירי רגב: לא יכול להיות שאדם צריך לשלם 38 שקלים עבור כניסה לקיסריה, גם כשהוא לא הולך לראות הופעה אלא הוא בסך הכול רוצה לבקר בשבת, או אם הוא שומר שבת – ביום שישי לפני כניסת שבת, רוצה לנסוע עם המשפחה שלו וליהנות מחופי המדינה.
מירי רגב: למה עליו לשלם 38 שקלים לאדם ביולי-אוגוסט?
מירי רגב: יש גם הוצאות לקייטנות, וגם כל הגזירות הכלכליות, ועכשיו גם בדבר היחיד שהוא יכול לבוא וקצת לנשום ולהתרווח הוא צריך לשלם עבור כל בני המשפחה.
מירי רגב: שלא נדבר, כאשר הוא מגיע לשם אז קונים גם ארטיק וכולי.
מירי רגב: עזוב שהם מגיעים עם כל הסנדוויצ'ים שלהם ועם כל הדברים, אבל קונים גם ארטיק ומשקה.
מירי רגב: זה הוצאה של כמעט 500 שקלים למשפחה.
מירי רגב: זה נשמע הגיוני?
מירי רגב: ככה המדינה הזאת הולכת לקראת אזרחיה?
דוד אזולאי: כמה חופים בכל זאת גובים כסף, ומה משרד הפנים נוקט כנגד מי שגובים שלא כדין?
מירי רגב: חבר הכנסת אזולאי, יושב-ראש לשעבר של ועדת הפנים והגנת הסביבה, שואל שאלה נכונה, בכמה חופים שאתם לא מאשרים גובים תשלום.
דוד אזולאי: ואילו סנקציות אתם נוקטים.
<אשר גרנר: אין לי את הנתונים מפני שכפי שאמרתי, זה תלוי איך מסתכל הציבור.
<אשר גרנר: בחלק מן החופים גובים דמי חניה.
<אשר גרנר: אם נסתכל על תל-אביב, כאשר אתה מגיע לחוף ירושלים אתה מגיע לחניון.
<אשר גרנר: אפשר להגיד שגם זה גביית כסף ממי שהולך לחוף, אבל זה בהגדרה חניה.
דב חנין: שם הוא יכול להגיע לחוף ברגל.
מירי רגב: אבל אם הוא מגיע ברגל הוא לא משלם.
<אשר גרנר: גם בכנרת אם אתה מגיע ברגל, ויש גם תחבורה ציבורית, אתה לא משלם.
<אשר גרנר: לכן אני אומר, זו שאלה קשה.
מירי רגב: ידעת שאנחנו מתכוונים לדבר על חופי הרחצה, אז למה לא באת עם טבלה שתענה על השאלה הקשה שאתה שואל אותנו?
<אשר גרנר: התכוננתי לפי ההגדרה שלכם: מצב חופי הרחצה.
<אשר גרנר: לא נאמר שום דבר על דמי כניסה וכן הלאה.
<אשר גרנר: כך זה בהגדרה.
<אשר גרנר: זאת התשובה שלי.
מירי רגב: לא נאמר על תשלום בחופים?
<אשר גרנר: לא, נושא הדיון הוגדר: מצב חופי הרחצה בישראל.
<אשר גרנר: היות ואנחנו מדברים על נושא דמי הכניסה נתתי לכם את התשובה שלי לעניין דמי כניסה, על-פי ההסמכה של שר הפנים.
<אשר גרנר: זאת התשובה שלי לעניין.
מירי רגב: נדון על זה עם שר הפנים.
מירי רגב: התשובה שלך לא מספקת אותי.
מירי רגב: היית צריך לבוא היום יותר מוכן לדיון, גם אם הוועדה לא שלחה לך בקשה בעניין התשלום.
<אשר גרנר: אז עניתי לך.
מירי רגב: לא ענית לי באילו חופים גובים כסף ועל מה גובים כסף.
<אשר גרנר: עניתי לך.
מירי רגב: לא בין החופים שאתה ציינת.
<אשר גרנר: דמי כניסה בחניונים אינם בתחום שלי.
<אשר גרנר: רבותי, בואו נעשה הפרדה, מה כן ומה לא.
מירי רגב: "אדם, טבע ודין", יש לכם איזו דוגמה לחוף שבו לא אוכפים אי גביית תשלום?
מירי רגב: תני לי דוגמאות, בלי פתיח.
<קרן הלפרין-מוסרי: חילקנו מפה והכול מסומן עליה.
<קרן הלפרין-מוסרי: הראינו בה בדיוק את תמונת המצב.
<קרן הלפרין-מוסרי: אין ספק שמה שאומר נציג משרד הפנים רלוונטי – 9-10 חופים קיבלו אישור לגבות דמי כניסה, אבל מה שמעניין את המתרחץ, את האזרח הישראלי, הוא איפה גובים ממנו כסף ואיפה לא, ולא משנה אם זה רשות הטבע והגנים, משרד הפנים או העירייה.
<קרן הלפרין-מוסרי: אז המפה שחילקנו לכם מראה בדיוק באילו חופים גובים כסף.
<קרן הלפרין-מוסרי: אתם יכולים לראות שזה בהרבה מאוד חופים, בין אם עבור חניה, ופעמים רבות בלי הכניסה עם רכב פרטי אין דרך להגיע לאותו חוף.
<קרן הלפרין-מוסרי: זה נכון בעיקר במועצות האזוריות, בכנרת וכדומה, בין אם זה בשמורות הטבע, בין אם זה בים המלח, שם בכלל במועצה האזורית מגילות, מכיוון שמדובר בשטחים שאינם שטחי מדינת ישראל – זה המערב הפרוע, או בכל מקום אחר.
<קרן הלפרין-מוסרי: אם תסתכלו, כל הנקודות שמסומנות במפה הזאת מראות, ויש מקרא שמבחין בין תשלום עבור חניה, תשלום באישור משרד הפנים או כל תשלום אחר.
<קרן הלפרין-מוסרי: בשורה התחתונה, הציבור מתרעם, ובצדק, כי כפי שאמרה יושבת-ראש הוועדה, בצדק, זה המעט שמגיע לאנשים בחינם, ליהנות מחול, מאוויר וממים בחוף הרחצה, וזה שייך קודם כול לציבור, וכך גם קובע החוק, לא רק אנחנו.
מירי רגב: הבנתי גם את תשובתך, שרוב החופים הם לעשירים בלבד.
<אשר גרנר: את זה לא אמרתי.
<אשר גרנר: אני מבקש לתקן.
מירי רגב: לא אתה אמרת.
מירי רגב: אמרתי שכך הבנתי.
<אשר גרנר: זה לא מה שאני אמרתי.
<אשר גרנר: אני מבקש לתקן את הדברים.
מירי רגב: אני אומרת שוב, יש אכיפה שלא נעשית בחלק מן החופים.
<אשר גרנר: אני לא מקבל את זה, ברשותך, כבוד היושבת-ראש.
<אשר גרנר: מן הסיבה הפשוטה שבעניין האכיפה אני חייב לציין, בנקודות שיש לנו ממשק עם משרד הפנים אנחנו מטפלים באופן חמור אם נגבים כספים לא בהסכמתנו, ויעיד גם חבר הכנסת אזולאי לגבי טבריה, מה שהיה בחוף הנפרד.
<אשר גרנר: במקומות שאנחנו מאשרים אנחנו עובדים על-פי מה שהמחוקק איפשר לנו ומה שנקבע על-פי החלטת בג"ץ.
<אשר גרנר: אנחנו עושים את עבודתנו נאמנה.
<אשר גרנר: חניונים אינם בתחומנו, הם בתחום הרשות המקומית, על-פי חוקי-העזר העירוניים שלהם.
<אשר גרנר: אני מבקש לדייק מפני שיש דברים שהם בסמכותנו.
<אשר גרנר: לכן אני מקפיד לדייק.
מירי רגב: חברת הכנסת תמר זנדברג, לאחר מכן מנכ"ל "צלול".
תמר זנדברג: תודה רבה על הדיון.
תמר זנדברג: אני רוצה לברך גם את יושבת-ראש הוועדה וגם את חבר הכנסת דב חנין מהשדולה החברתית-סביבתית, ואת נאור ירושלמי מ"חיים וסביבה", שכבר שנים רבות מאוד מארגנים את יום הסביבה בכנסת.
תמר זנדברג: זה יום הסביבה הראשון שלי בכנסת, אבל נדמה לי שההדים של ימי הסביבה הקודמים בהחלט משפיעים ויוצרים כאן איזה אפקט מתגלגל מיום סביבה ליום סביבה, שכל שנה האפקט מתעצם ועולה, יותר ויותר נושאים מצטרפים תחת המטרייה הסביבתית.
תמר זנדברג: נדמה לי שהיום כבר ברור לחלוטין, וכאן רואים את זה היטב, שהיא סוגיה סביבתית-חברתית.