GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אבירם דהרי: הוא מטעה את הוועדה.
<אבירם דהרי: יושב-ראש מטעה את הוועדה.
<יוסי נשרי: מירי, אפשר לעשות סדר קצת?
<יוסי נשרי: עושים סלט שלם מכל העניין הזה.
<אלכסנדר קושניר: אז אמשיך.
מירי רגב: לא היה צורך שזה יגיע למועצה.
מירי רגב: זאת אומרת שצודק אבירם שהוא אומר שזה לא הגיע לדיון במועצה, כי הממונה אישר.
<אלכסנדר קושניר: ברגע שנתגלתה מחלוקת בין הדירקטוריון לבין הממונה על התאגידים - -
<טל שביב: סירוב.
<אלכסנדר קושניר: - - חייב הממונה להביא את זה להכרעת מועצת רשות המים.
מירי רגב: אבל שום דבר, אם ככה, לא הגיע למועצת המים, כי בעצם הכול נסגר על-ידי הממונה.
<אבירם דהרי: יש קריטריון שצריך להיות חבר של מועצת המים.
<תומר רוזנר: סליחה, ממשרד המשפטים, לא רשות המים.
<אלכסנדר קושניר: מהרגע שנתגלתה מחלוקת, המועצה נדרשה להכריע, וגילינו שהקריטריונים האלה קרוב לוודאי לא עומדים גם בציפיות הציבור.
<אלכסנדר קושניר: הנחינו את הצוות המקצועי של רשות המים לא להתבסס על שלושה קריטריונים, אלא להכין כללים אוניברסליים שיעברו תהליך קביעת הכללים כנהוג, כולל שימוע ציבורי, כולל התייחסות ציבורית, ואז מועצת רשות המים תכריע מה יהיו הקריטריונים האוניברסליים האלה.
מירי רגב: הבנתי, תודה רבה.
<אבירם דהרי: שקט, שקט.
מירי רגב: אני מבקשת מדלל, בבקשה, להציג בקיצור את העניין, אחר כך נעבור ליוסי.
אורי מקלב: אפשר לשבת פה, ושומעים את המשפט, אתה בטח עורך-דין, נכון?
<אלי דלל: לא, אני מהנדס במקצועי.
אורי מקלב: וואי, ואתה עומד?
<אלי דלל: כן, ואני עומד.
אורי מקלב: מרגישים לא נוח.
<אלי דלל: אני רוצה לראות את כולם שומעים אותי.
<אלי דלל: קודם כול אני מודה לגברתי, ליושבת-ראש הוועדה חברת הכנסת מירי רגב על הדיון פה.
<אלי דלל: אני רוצה לומר לכם מה שקורה פה זו שערורייה.
<אלי דלל: אני אחראי על נושא תשתיות, אני גם מהנדס במקצועי.
<אלי דלל: מה שקורה פה זו שערורייה.
<אלי דלל: תבינו, הוקמו תאגידים על-פי חוק, על-פי חוק, החוק בא ואמר במפורש, ואני רוצה לקרוא את זה: "החלטות החברה בדבר ייעוד רווחיה טעונות אישור הממונה", זאת אומרת, חברה שמרוויחה, ברור מאליו שיהיה לה רווחים, יהיה לה הון, והיא תוכל לתת דיבידנד.
<אלי דלל: זה גם רוח החוק, זה גם מה שנאמר בזמנו, והרווחים האלה עוברים לרשות.
חנא סוייד: איזה ממונה?
באסל גטאס: הממונה על התאגידים.
<אלי דלל: במידה ו"חלק הממונה על החלטות החברה, תובא המחלוקת להכרעת שר הפנים" בהתייעצות עם שר האוצר, אבל אני אומר יותר מזה - - -
<טל שביב: מה?
<טל שביב: איזה סעיף אתה קורא?
<אפי דביר: לא נכון.
<יוסי נשרי: לא, זה הנוסח הקודם של החוק.
<אלי דלל: בסדר, זה נוסח.
<אלי דלל: מה קרה בינתיים?
<אלי דלל: תנו לי שתי דקות ונבין מה שקורה פה.
<אלי דלל: בינתיים הוקמה ועדת ניסן, על מה היא הוקמה?
<אלי דלל: כי באו הרשויות ואמרו, אנחנו לא מקבלים דיבידנדים, לא מקבלים מספיק, יש לנו פה מס, יש פה מע"מ וכך הלאה.
<אלי דלל: באה הוועדה בהסכמות ובהבנות, הורידו מה שנקרא "פטור על הדיבידנדים".
<יוסי נשרי: המס על הדיבידנדים.
<אלי דלל: מס על הדיבידנדים, פטור ממס.
<אלי דלל: זאת אומרת, הנושא של הדיבידנד, אין עליו מחלוקת.
<אלי דלל: התאגיד שהוקם על-פי חוק לפני כעשר שנים, תאגיד "מי נתניה" שפועל, אני חייב לומר, בצורה הנאותה ביותר, הוא אחד מן התאגידים אולי המוצלח ביותר, והוא גם מרוויח כסף, זאת לא בושה.
<אלי דלל: לא משנה, הוא מרוויח כסף.
באסל גטאס: כמה יש בו עכשיו?
<אלי דלל: לא משנה, אני באמת לא – הוא מרוויח כסף.
<אלי דלל: אבל אני רוצה לומר, אם במידה שלא תהיה חלוקת דיבידנדים, בעצם מה אומרים לתאגיד: אל תתייעל.
<אלי דלל: יותר מזה אני אומר, אם הוא מרוויח והוא יעיל וקיימת לפי החוק החלוקה, והוא קיבל כבר מספר פעמים בעבר דיבידנדים לפי קריטריונים שנקבעו על-ידי ממונה, אין לנו ויכוח, הוא גם יכול לקבוע קריטריונים גם לעתיד, וזה בסדר, אבל בינתיים צריך לחלק לפי קריטריונים קיימים.
מירי רגב: אבל אתה אושרת, לך נתנו דיבידנדים.
<אלי דלל: לא, השנה מעכבים לנו, מעכבים את זה השנה.
<אלי דלל: אני אומר, לא רק שמעכבים, תבינו שבמשרד הפנים התקציב שלנו, של עיריית נתניה - - -
<טל שביב: 10', 11' קיבל.
<טל שביב: 12' לא קיבל.
מירי רגב: זאת אומרת, 10', 11' הוא קיבל, אבל 10' ו-11' אחרים לא קיבלו.
<טל שביב: כי הם לא עמדו בקריטריונים.
מירי רגב: לא עמדו בקריטריונים.
<אבירם דהרי: התקציב של עיריית נתניה הועבר למשרד הפנים לאישור.
<אבירם דהרי: בתקציב הזה יש גם סעיף של חלוקת דיבידנד ל"מי נתניה".
<אבירם דהרי: זאת אומרת, משרד הפנים יודע מה בעצם התקציב של העירייה.
<אבירם דהרי: ברגע שלא נקבל מזה - - -
באסל גטאס: על איזה סדר גודל מדברים בנתניה?
<אבירם דהרי: לא משנה, זה יכול להיות מיליונים, זה לא משנה.
<אבירם דהרי: זה כמה מיליוני שקלים.
<אבירם דהרי: זה לא משנה, הנקודה היא העיקרון.
<אלי דלל: הנקודה עקרונית.
<אלי דלל: זה כמו שמביאים מוצר מחו"ל לפי תקינה מסוימת, אז אם ישנה תקינה מסוימת, בודקים את המוצר לפי התקינה הנוכחית.
<אלי דלל: משנים את התקינה, נותנים זמן.
מירי רגב: מה הבעיה שלכם כרגע, שהם משנים בעצם את הקריטריונים?
<אלי דלל: שלא דנים בבקשה בכלל.
מירי רגב: שלא דנים כרגע, השנה, בבקשה.
<אלי דלל: נכון, אנחנו רוצים שידונו בבקשה, ויגידו, מגיע ולא מגיע לפי הקריטריונים הקיימים.
<אלי דלל: קודם כול, אני מודה לממונה שבעבר כן אישר, אבל היום נוצר מצב לא ברור, לדעתי הוא שערורייתי, שאפילו לא בודקים את הבקשה, לא דנים בה, זה לא הגיוני.
<אלי דלל: תודה.
<תומר רוזנר: אני רוצה לשאול שאלה את רשות המים, בבקשה.
מירי רגב: היועץ המשפטי של הוועדה.
<תומר רוזנר: סעיפים 115 ו-116 לחוק מגדירים תהליך מאוד סדור, למצב שבו רשות המים סבורה שהתאגיד מתנהל באופן לא תקין, ובין השאר, מאפשרת למנהל הרשות הממשלתית למים, לאסור חלוקת דיבידנד במצב הזה.
<תומר רוזנר: אבל לכך יש תהליך שבו מודיעים קודם כול לתאגיד שיש בעיה, נותנים לו להשמיע הערות, ורק אחר כך מקבלים החלטה, ובסופו של דבר גם ניתנת אפשרות לתאגיד לערער בדרך כזאת או אחרת על אותה החלטה, בין בדרך של עתירה או בין בדרך אחרת.
<תומר רוזנר: האם התהליך הזה נעשה במקרים האלה, שאתם חושבים שאותם תאגידים לא עמדו באותם קריטריונים?
מירי רגב: אנחנו מדברים כרגע על שניים: קריית-גת או נתניה.
<אלכסנדר קושניר: לא ספציפי.
מירי רגב: לא ספציפי, אוקיי, האם התהליך נעשה?
<אלכסנדר קושניר: ברשותכם, על נתניה כמובן נשמח לדון.
<אלכסנדר קושניר: על קריית-גת באופן טבעי לא נוכל להתייחס, זה בבית-דין.
<תומר רוזנר: לא, תענה לשאלה הכללית.
מירי רגב: הוא שאל שאלה כללית.
<טל שביב: בקשר לקריית-גת אנחנו - - -
אורי מקלב: אם זה היה בית-משפט, גם לא היה - - - את הדיון ועכשיו, אז זו לא סיבה.
<טל שביב: באופן כללי, ברור, אנחנו פועלים לפי ההנחיות של 111 – מוציאים תיקון ליקויים, הממונה, הרבה פעמים מטעמו, מוציא מבקר פנימי שלו לתאגיד, שבודק את כל הליקויים.
<טל שביב: במידה וצריך צו בשביל למנוע באמת את הדיבידנדים, אז כן, הוא פועל לפי סעיף 116.
מירי רגב: ויש אצלכם שימוע?
<טל שביב: ברור.
<טל שביב: קודם כול יש הליך של בירור של המבקר – הוא בא אליהם, הוא בודק את הנתונים, זה על בסיס מידע שנמצא בתאגיד, הכול נעשה בשיתוף פעולה.
<טל שביב: זה לא באופן חד-צדדי.
<אלי דלל: אם כך למה לא דנו בנתניה?
<אלי דלל: מה הסיבה?
מירי רגב: שקט, בבקשה, היועץ המשפטי רוצה לשאול עוד שאלה.
<תומר רוזנר: באותם מקרים שבהם לא חילקו דיבידנדים – דירקטוריון התאגיד קיבל החלטה לחלק דיבידנד, והוגשו לאישור הממונה – באותם מקרים שבהם לא אושרה חלוקת הדיבידנד, האם היה מדובר בצו לפי סעיף 116?
<אפי דביר: לא היה צורך בזה, בגלל שהעילה באותם מקרים בודדים, אני מדגיש, עד היום שבהם שלל הממונה את החלטת הדירקטוריון - - -
זבולון כלפה: אתה יכול לנקוב במספר, כמה קרה כאן?
<אפי דביר: שני מקרים, לדעתי.
זבולון כלפה: זה הכול?
<אפי דביר: אני לא מדבר על קריית-גת, כי אני מנוע, אז אדבר על מקרים אחרים.
<אפי דביר: שני מקרים מתוך כשבע-שמונה בקשות שהגיעו.
זבולון כלפה: סליחה, לחדד, אתה אומר שהגיעו בסך הכול שמונה בקשות, שתיים מתוכן נענו בשלילה בסך הכול.
<תומר רוזנר: שלוש.
מירי רגב: שלוש.
<אפי דביר: בערך שניים, בלי להתייחס לקריית-גת.
מירי רגב: שלוש, מה זה בלי להתייחס?
מירי רגב: תפסיקו, חבר'ה.
ישראל אייכלר: זאת שיטה.
ישראל אייכלר: הגשת נגדנו משפט, לא נתייחס.
<אפי דביר: שמונה מקרים שבהם נמסרה תשובה שלילית, זה לא היה עקב דוח ליקויים, ולכן לא היה צורך בסעיפים - -
<תומר רוזנר: לא, זה לא היה על בסיס הקריטריונים של - - -
<אפי דביר: - - זה היה עקב אי-עמידה בתוכנית ההשקעות ולכן - - -
<טל שביב: נכסים פיננסיים.
<תומר רוזנר: זאת אומרת, לפי שלושת הקריטריונים שאתה אומר, האיתנות הפיננסית זה קריטריון שנבחן על-ידי רואה-החשבון, מן הסתם, וחזקה על רואה-החשבון שלא יאפשר חלוקה שאינה תואמת את חוק החברות – יש איתנות פיננסית של החברה, ואסור לחלק דיבידנד כשאין רווחים וכו' וכו' וכו'.
<תומר רוזנר: זה קריטריון שחל על כל חברה, זה לא מיוחד לתאגידי מים, אז בוא נשים אותו בצד.
<אפי דביר: לא, אי-אפשר לשים אותו בצד בגלל שהוא לא אחיד.
<אפי דביר: זאת אומרת, למשל, יש הבדל בין תאגיד שלקח הלוואה לבין תאגיד שלא.
<תומר רוזנר: זה כמו כל תאגיד אחר.
<אפי דביר: בגלל שתאגיד שלקח הלוואה, אז יש כללים מסוימים של יחסים פיננסיים, שגם התחייבנו כלפי הגופים המלווים שהתאגיד יעמוד בהם, ואנחנו נדרשים לוודא שחלוקת הדיבידנד לא תיפגע באותם יחסים שהתחייבנו כלפי המלווה.
באסל גטאס: ברור, זה ככה כל חברה.
<תומר רוזנר: זה ברור, זה חל על כל חברה, בוודאי - - -
<אבירם דהרי: מירי, הוא מצוין.
חנא סוייד: גברתי, יש לי איזו הערה.
מירי רגב: לא, שנייה, אנחנו קודם כול רוצים להבין את העניין.
מירי רגב: אלי, דיברת, תמתין וגם נציג האוצר ימתין.
מירי רגב: אני רואה שהיום האוצר כל כך רוצה לדבר, בוודאי יש לך איזו ישועה.
מירי רגב: יש לך עוד שאלה?
ישראל אייכלר: יש באוצר קרוב ל-400 מיליון שקל - - -
<תומר רוזנר: זאת אומרת, מבין שלושת הקריטריונים, אחד הוא קריטריון שחל על כל חברה.
<תומר רוזנר: הקריטריון השני שאתם מדברים עליו הוא נושא הליקויים, לא הפעלתם את החוק?
<אפי דביר: עד היום לא היה צורך.
<תומר רוזנר: זאת אומרת שהקריטריון הזה לא מופעל.
<אפי דביר: זה נבדק, אבל - -
<תומר רוזנר: אז זה לא קריטריון שבא - - -
<אפי דביר: - - במקרים שבהם הוגש בקשה לדיבידנד לא הייתה בעיה אובייקטיבית - - -
<תומר רוזנר: אז הקריטריון הזה לא רלוונטי למקרים שמדובר בהם.
<אפי דביר: כן, נכון.
<תומר רוזנר: הקריטריון היחיד שאתם מדברים עליו כאן הוא אי-עמידה בתוכנית השקעות.
<טל שביב: מה זה כאן?
<טל שביב: באיזה מקרים?
<אפי דביר: באותם שני מקרים שבהם שללנו, לזה הכוונה.
<תומר רוזנר: באותם מקרים שבהם שללתם.
<טל שביב: לא הייתה בעיית ליקוי תפקוד.
<אפי דביר: הייתה אי-עמידה בתוכנית ההשקעה, זה היה הקריטריון - - -
<תומר רוזנר: אי-עמידה בתוכניות ההשקעה.
<תומר רוזנר: אומרים התאגידים שלגביהם מדובר, לפחות אלה שהגיעו לידיעתנו – אם יש טענה של אי-עמידה בתוכנית ההשקעות, זו טענה של חוסר תקינות, נכון?
<תומר רוזנר: חוסר תקינות בהתנהלות התאגיד.
<טל שביב: לא.
אורי מקלב: לא בהכרח.
<אפי דביר: לא, לא בהכרח.
<תומר רוזנר: למה לא?
<אפי דביר: יש לפעמים נסיבות, בא תאגיד - -
אורי מקלב: אם אין כסף, אז הוא לא עומד בתוכניות העבודה שלו.
<אפי דביר: - - מסביר את תוכנית ההשקעות שלו, לא בהכרח תמיד מגיע להתנהלות לא תקינה.
<אפי דביר: כשתאגיד בא ומסביר – עושים לו כל שנה דיון – את תוכנית ההשקעות שלו, למה הוא לא עמד בה, לא בהכרח זה תמיד מגיע להתנהלות לא תקינה.
<אפי דביר: יש כל מיני שיקולים למה הם לא עומדים בתוכנית.
אורי מקלב: מי קובע את תוכנית ההשקעות?
אורי מקלב: זה יעדים שהוא קבע לעצמו.
<טל שביב: הוא הגיש לאישור הממונה - - -
חנא סוייד: זה כבר יותר מדי פרטי פרטים.
באסל גטאס: אם יש לו יותר מדי כסף, ישאיר בצד.
<אבירם דהרי: בדיוק.
מירי רגב: ראשון הדוברים, אייכלר, לאחר מכן יוסי נשרי.
מירי רגב: בבקשה, אייכלר.
ישראל אייכלר: גברתי היושבת-ראש וראשי רשות המים, אני רוצה קודם כול לגעת בעיקרון.
ישראל אייכלר: אם מדינת ישראל החליטה לעשות תאגידי מים כדי להוזיל את מחירי המים, ואחרי עשור אנחנו רואים שזה מייקר והפך את המים למצרך אדיר שעולה לאזרח קרוב ל-4 מיליארד שקל בשנה, בשעה שמים, גם במדינת ישראל, שלכאורה היא לא משופעת במים, זה לא צריך לעלות כך, וזה לא עלה כך כשהיינו קטנים ודלים, אז אולי צריכים בכלל לחשוב אם צריך את תאגידי המים.
ישראל אייכלר: יכול להיות שצריך לחזור לעניין של העיריות, כמו שלעירייה אין תאגיד לתכנון ובנייה, אלא יש לה במחלקה לתכנון ובנייה, אולי צריך לחזור למחלקות המים, ואני יודע את כל הבעיות שהיו במחלקות המים.
ישראל אייכלר: אני חושב שהאכזריות והניכור שיש מצד התאגידים לאזרחים, דווקא אלה שאין להם לשלם את מחירי המים - -
<מיקי זוהר: יש גם עיריות.
ישראל אייכלר: - - לא מצדיקים את הקיום של תאגידי המים.
ישראל אייכלר: דבר נוסף, יש שחיתויות בעיריות, אומרים, ולכן צריכים תאגידי מים עצמאיים.
ישראל אייכלר: אני רוצה לומר ששחיתות רשמית וגלויה וחוקית מתעמרת באזרחים יותר מאשר שחיתות מוסתרת של ראש עיר.
<טל שביב: זה לא בגלל שחיתות.
ישראל אייכלר: אם תאגיד מים אומר, אני רוצה תוכניות, השקעה לשנים רבות והוא שומר את הכסף וצובר כסף על חשבון האזרח, זאת שחיתות חוקית.
ישראל אייכלר: ואני לא חושב שחברי כנסת צריכים להסכים עם זה.
ישראל אייכלר: דבר שלישי, צריך להחזיר את מחירי המים לפיקוח הכנסת, אם זה ועדת הכספים או ועדת הפנים.
ישראל אייכלר: אני מציע לדרוש את זה בכל תוקף, או ועדה משותפת של הפנים והכספים.
ישראל אייכלר: לא ייתכן שמחירי המים, שזה מצרך לכל אזרח, יהיו בידיים של ועדה מקצועית, שעם כל הכבוד, אני לא מערער על מקצועיותם, אבל אין להם שום מחויבות כלפי האזרח, כי הם לא נבחרים, והם לא חייבים לאזרח שום דבר.
ישראל אייכלר: תנסו לצלצל לאחד מתאגידי המים, לפחות מה שאני מכיר, אתה יכול לדבר אל הקיר, ואם זה היה איש נבחר, הוא היה יותר אנושי.
ישראל אייכלר: עוד נקודה, גברתי היושבת-ראש - - -
ישראל אייכלר: תשתיות המים, לפי החוק, צריכים להיות על חשבון הצרכן.
ישראל אייכלר: אמרתם שהתאגיד צריך לדאוג לתשתיות של ביוב והכל.
ישראל אייכלר: למה תשתיות הכבישים, אני לא צריך לשלם אגרה על כל כביש שאני עולה, שמדינת ישראל משקיעה בכבישים.
ישראל אייכלר: תארי לעצמך שיגידו, גברת רגב, את תשלמי על כל כביש את המחיר של התשתית, אחזקת התשתית של הכבישים, נקים תאגידי כבישים, זה יעלה הון עתק - - -
מירי רגב: זה יקרה, עוד מעט את משלם גם מס על האוויר.
חנא סוייד: אל תביא להם רעיונות, מה אתה חושף רעיונות כאלה, זה יתנקם בך.
אורי מקלב: נדמה לך, הרב אייכלר, נדמה לך שאתה לא משלם על זה.
ישראל אייכלר: זה הברוך של תאגידי המים.
ישראל אייכלר: אני רוצה להביא עוד נקודה, אני מניח שזה כבר יתייקר יותר, אם ב-2011 הכנסות תאגידי המים היו 3 מיליארד 750 מיליון שקל, והרווח שנשאר להם זה 10 מיליון שקלים, של כל התאגידים גם יחד, זה מופיע פה, זו פשיטת רגל של תאגידים בכולל.
ישראל אייכלר: זה ש-58% מהתאגידים מפסידים, הווי אומר שמישהו דואג שיהיו הפסדים ולא יהיו רווחים, כי לא אכפת לו מהכסף הזה.
מירי רגב: מה אתה ממליץ?
מירי רגב: פיקוח על המים.
ישראל אייכלר: לסיום, המלצתי על פיקוח על מחירי המים.
ישראל אייכלר: המלצתי לא להשתית את התשתיות על מחירי המים.
אורי מקלב: פיקוח של הכנסת, הרב אייכלר.
ישראל אייכלר: ועוד המלצה, אמר נציג נתניה, שלא משנה כמה מיליונים קיבלו, נניח שהכנסות אזרחי נתניה שילמו 100 מיליון והם קיבלו 3 מיליון, זו חברה בפשיטת רגל, זה לא כדאי לאזרח.
ישראל אייכלר: ולכן צריך שוב לחשוב על ביטול תאגידי המים או שינוי בהם.
מירי רגב: יוסי נשרי, לאחר מכן חבר הכנסת זבולון.
מירי רגב: יוסי נשרי, בבקשה.
<יוסי נשרי: תודה לגברתי היושבת-ראש, אני קודם כול רוצה להודות לך בשם השלטון המקומי על המאבק, שגם בקדנציה הקודמת הגעת אתנו עד דימונה, והגעת לפלמחים, למתקן ההתפלה בכל מקום שהיינו, ולמחאה שלנו, שבסוף ראש הממשלה הקים את - - -
באסל גטאס: היית - - - ועדת הפנים?
מירי רגב: לא, אבל הייתי ח"כית שעניינה אותי סוגיית המים, גם אתה יכול לעשות את זה.
<יוסי נשרי: לאחר המאבק שניהלנו מול הממשלה ומול משרד האוצר, ראש הממשלה נענה לבקשותינו והקים את ועדת ניסן.
<יוסי נשרי: ועדת ניסן דנה לפרטי פרטים בכל המבנה הארגוני של התאגידים במדינת ישראל.
<יוסי נשרי: לאחר שהגענו להבנות, לצערי עוד בקדנציה הקודמת, כשהממשלה הקודמת לא הביאה את זה לכלל מימוש בכנסת בחקיקה.
<יוסי נשרי: ובתוך הדיונים האלה היה פרק ספציפי שדן בנושא של פטור ממס על הדיבידנד ועל מס חברות לתאגידים, וכל זה על מנת להיטיב עם הרשויות, להחזיר כסף לתושבים, אם זה בחשבון ייעודי ישירות לנושא של המים או אם זה לפעילויות בתוך הרשות המקומית, כמו שאמר מלול, בדוח התקציב של העירייה, על מנת לתת תוספת לאזרחים בשטחים כאלה ואחרים.
<יוסי נשרי: לצערי הרב, הדברים האלה לא מסתדרים.
<יוסי נשרי: הנה, יש פה שני נציגים של שתי רשויות, גם קריית-גת וגם נתניה, שבסופו של דבר הגיעו עם מאזנים של רווח, פטורים ממס על הדיבידנד, רוצים להחזיר כסף לתושבים שלהם, ותופסים אותם מכל מיני סיבות שאף אחד לא מבין אותם.
מירי רגב: צריך להחזיר את זה לקופת המדינה.
<יוסי נשרי: תכף הממונה לשעבר על המים, שלמה דולברג שהיום מנכ"ל שלנו, יספר לכם בדיוק לפרטי פרטים למה כן אפשר לשלם ולמה לא משלמים לנו.
<יוסי נשרי: אני גם בדעה שלך, למרות שחתמנו על הסכם - - -
אורי מקלב: אולי תספר לנו.
<יוסי נשרי: שנייה, למרות שחתמנו על הסכם מול האוצר, ונכבד את ההסכם, אני גם חושב בדעתך, שהנושא של התאגידים זה בזבוז, לא צריך את זה.
<יוסי נשרי: אפשר ברשויות, עם מספר אנשים בודדים, לנהל את משק המים במדינת ישראל.
<יוסי נשרי: נכון שהיו רשויות שלא היטיבו ולא השקיעו בתשתיות אתר - - - נכון.
<יוסי נשרי: אבל אפשר היום לנצל את הרגולטור הזה שעושה בדיקה בשטח בצורה - - -
מירי רגב: אבל מה אתה מציע?
מירי רגב: כרגע, עד שיבטלו את תאגידי המים.
<יוסי נשרי: אני מציע קודם כול שישלמו את הכסף שמגיע להם.
<אלי דלל: לדון.
<אלי דלל: אפילו גם לא דנו.
<יוסי נשרי: שייתנו להם.
<יוסי נשרי: דבר נוסף, לרשויות המקומיות אין נציג אחד בוועדה שיושב שם.
<יוסי נשרי: אנחנו באים לחמש דקות לשימוע ולא נמצאים בדיונים, לא יודעים על מה הם החליטו.
<יוסי נשרי: מקבלים את ההחלטות as is, בלי להגיד את דעתנו, תוך כדי דיון, וזה חמור, וזה לא בסדר.
מירי רגב: ברור שיש כאן כללים בעייתיים.
מירי רגב: יש כאן את משרד המשפטים?
מירי רגב: אני רוצה בבקשה שתגיד לי אם שלושת הכללים האלה, הקריטריונים, נראים לך מידתיים, אם אלה הקריטריונים שאתם מתעסקים גם עם המסתננים ועם האחרים – כשנוח לכם, משרד המשפטים ככה, כשנוח לכם – תסביר לי איך אפשר להבין משלושת הכללים האלה, הרחבים האלה, מי מותר לו לקבל דיבידנד ומי לא.
מירי רגב: אשמח לשמוע את תשובתך בעניין הזה.
באסל גטאס: יש את זה מנומק וכתוב בנהלים.
מירי רגב: חבר הכנסת זבולון, לאחר מכן אבירם, ואחר כך אתה.
<יוסי נשרי: שלמה, מירי.
מירי רגב: שלמה גם מדבר, שנייה, רשומים כולם, חברים.
מירי רגב: שלמה מסכם את השלטון המקומי, תאמינו לי, אני יודעת מה אני עושה.
<יוסי נשרי: אין בעיה.
זבולון כלפה: תודה, גברתי היושבת-ראש, ראשית, להבנתי אי-אפשר לנתק את הדיון על הדיבידנדים מהתמונה הכוללת לגבי כל הנושא הזה של הקמת תאגידי המים.
זבולון כלפה: והיטיבו לתאר את הדברים גם חבר הכנסת אייכלר וגם מר נשרי.
זבולון כלפה: יש פה איזושהי מציאות מסוימת, להבנתי, שבסופו של דבר יש פה מערכת יחסים של שליח ומשלח, ככה היה לפחות בבסיס.
זבולון כלפה: אבל נראה לי שבשלב מסוים השליח תפס עצמאות, והיום הוא כבר רואה את עצמו כאדם לעצמו, פחות או יותר.
זבולון כלפה: ואני חושב שהדבר הזה אסור לתת לו לקרות.
זבולון כלפה: וזה קורה בגלל שלהבנתי, בסופו של דבר, הוא בעצם לא חייב דין וחשבון למשלח, כי הרי הוא בא לפעול לטובתם של התושבים, לא לטובתם של אף אחד אחר, לא ברוני מים ולא אף אחד אחר.
זבולון כלפה: לכן אני סבור, דרך אגב, פרקטית קודם כול, אם הנושא של תעריפי המים יחזרו לשליטה מלאה של הכנסת פה בוועדת הפנים, תאמיני לי, המנגינה פה תהיה אחרת לגמרי, דבר ראשון.
זבולון כלפה: זה לא יעלה על הדעת, המציאות פה לדעתי כבר מטורפת לגמרי – מחירי המים מרקיעי שחקים, ואנחנו רואים פה את העלויות השונות של התאגידים.
זבולון כלפה: ואני סבור, כמו שאמר מר נשרי, אין לי ספק, אי-אפשר לתפור חליפה אחת, ולהגיד שהיא מתאימה לכל המדינה.
זבולון כלפה: זה שיש רשויות כושלות, אז בגלל זה הטובות לא צריכות לשלם את המחיר.
זבולון כלפה: משהו פה לא נורמלי.
מירי רגב: לא הטובות, החזקות אתה מתכוון.
מירי רגב: אלה שמשלמים שם, אלה שהאזרחים משלמים, אתה מדבר.
זבולון כלפה: החזקות משלמות את המחיר.
זבולון כלפה: דרך אגב, אומר לך בכנות, בשבועות הראשונים שהתחלתי את החברות שלי בכנסת, הסתובבתי באגודות מים – לא בתאגידי מים – בעמק הירדן, בבקעת בית-שאן, בכל הסביבה שם, ונסעתי גם לצד השני, וראיתי דברים מדהימים, אנשים מסוגלים לספק מים לתושבים לחקלאות במחירים הרבה יותר נמוכים, והעסק עובד והמערכות מתפקדות.
זבולון כלפה: זאת אומרת, אפשר אחרת, זה לא שאי-אפשר אחרת.
מירי רגב: פיקוח?
זבולון כלפה: אז קודם כול, א.
זבולון כלפה: חייב להיות שהפיקוח יהיה של המחירים.
מירי רגב: יש הצעת חוק, תכף נראה אתכם עובדים מול הסיעות שלכם בהצעת חוק משותפת שמדברת - - -
זבולון כלפה: בתור חבר קואליציה-אופוזיציה, אני הרי נמצא על התפר, אז אני אומר לך שלי אין בעיה.
ישראל אייכלר: כולם על התפר.
<קריאה: זה חדשות.
זבולון כלפה: לא, זה לא חדשות.
מירי רגב: אז תכף נדבר על זה.
מירי רגב: אבירם, בבקשה, ולאחר מכן חבר הכנסת חנא.
זבולון כלפה: זה שאתה רואה את התקציב זה חדשות?
באסל גטאס: בלי התלהמות.
באסל גטאס: תירגע ותדבר.
<אבירם דהרי: לא מתלהם, סך הכול 37 מיליון שקל מחכים שנה כבר לתושבים שמתים מרעב, וזה לאף אחד לא אכפת.
זבולון כלפה: חס וחלילה, אף אחד לא מת מרעב.
<אבירם דהרי: אני רוצה לחזק את דברי היועץ המשפטי של הוועדה.
<אבירם דהרי: מה אמר היועץ המשפטי של הוועדה?
<אבירם דהרי: אמר, חברים, הפעלתם סעיף 116?
<אבירם דהרי: זה החוק.
<אבירם דהרי: 116 אומר – תפעיל סעיף 116, תוכל להשתמש בו למנוע חלוקת דיבידנד, לא הפעלת, אין לך רשות להשתמש בו, זה דבר ראשון, זה כתוב בחוק במפורש.
<תומר רוזנר: זה לא מה שאמרתי.
<אבירם דהרי: דבר שני, נציג יושב-ראש רשות המים, שכבודו במקומו מונח, אין לי שום בעיה עם יושב-ראש רשות המים במובן האישי, אבל כשיושב-ראש רשות המים בכלל לא יודע מה הקריטריונים, לא יודע להסביר אותם - - -
<תומר רוזנר: זה לא מה שהוא אמר.
מירי רגב: לא, אבירם, בוא נדבר עניינית.
<אבירם דהרי: חוץ ממקרה אחד, מקרה אחד בכל מועצת המים – תסתכלו בכל פרוטוקולי מועצת המים, מעולם לא דנה מועצת רשות המים, אותם אנשים שבאו, מעולם לא דנו בדיבידנד.
<אבירם דהרי: הפעם היחידה בכל תולדות חייהם שהם דנו בדיבידנד, זה בנושא קריית-גת.
<אבירם דהרי: אני ממליץ לכם לבקש את הפרוטוקול, זה באינטרנט, אתם תראו פרוטוקול, אין בו אף אחד מחברי הוועדה – שישה חברי ועדה שישבו שם – ששואל אפילו שאלה, אין אפילו שאלה בפרוטוקול.
<אבירם דהרי: זאת אומרת, תשאל איזו שאלה, מישהו ככה מצביע, לפרוטוקול תשאל שאלה, אבל אפילו שאלה אין.
<אבירם דהרי: אלה מה?
<אבירם דהרי: הרשות הציגה את הנתונים, גם לא קראו – אני מבקש 30 מיליון שקל, 10 מיליון שקל, 20 מיליון שקל, הממונה לא רוצה לתת, בסדר, זכותו, לא רוצה לתת - - -
מירי רגב: למה הממונה לא פה?
באסל גטאס: לא, זה לא זכותו, זה - - -
<אבירם דהרי: הממונה בחו"ל.
<טל שביב: בחו"ל.
<אבירם דהרי: אין לו זמן לבוא לפה, זה קטן עליו הכנסת, הכנסת קטנה עליו.
<אלכסנדר קושניר: בגלל זה הגעתי, כי הוא בחו"ל.
<אבירם דהרי: תקשיבי, בקיצור, גברתי, הם לא מתייחסים, הזלזול הזה הוא בוטה, הוא בוטה, צדק, השליח הלך ונהיה בעל הבית, לא שליח.
<אבירם דהרי: עכשיו מה קורה?
<אבירם דהרי: אנשים יושבים, מה כותבים בסוף הפרוטוקול?
<אבירם דהרי: אנחנו רוצים לבנות כללים – בסוף הפרוטוקול של אותה ישיבה – שיחייבו את הרשויות להתאחד אם הם רוצים דיבידנד.
<אבירם דהרי: יעני, הוא רוצה להשתמש בדיבידנד שאני אתאחד עם יישובים אחרים.
<אבירם דהרי: זה כתוב בפרוטוקול שחור על גבי לבן.
<אבירם דהרי: עכשיו אני אומר, רגע, חברים, צדק היועץ המשפטי, אמר, תקשיב, ל-50 תאגידים יש רואה-חשבון, יש יועצים משפטיים, הדירקטוריון אישר חלוקה של 30 מיליון דיבידנד מרווח של 37 מיליון ו-800 אלף שקל, עכשיו כבר הרווח 40 ומשהו מיליון שקלים.
<אבירם דהרי: תראה, עד כדי כך איזו חוצפה, אתה מבטל הכול, אומר, אין יכולת להחזיר, אין יכולת כלום, שום דבר, כאילו מבטל את רואה-החשבון, מבטל את היועצים המשפטיים.
<אבירם דהרי: טוען, יש ליקויים.
<אבירם דהרי: בפני הוועדה הזאת הוא טען, יש ליקויים, למרות שהוא לא הפעיל את סעיף 116 ואסור לו להשתמש בליקויים, אסור לו על-פי חוק, אסור לו.
<אבירם דהרי: לא מנעת ליקויים.
<אבירם דהרי: עכשיו אגלה לכם סוד, עיריית קריית-גת לא זו בלבד שהיא מרוויחה 38 מיליון שקל בסוף שנת 2012 כשכולם יודעים, לא רק זה בלבד, אלא היא בעודף.
<אבירם דהרי: אומרים לו, השקענו, בעודף בתוכנית ההשקעות.
<אבירם דהרי: זאת אומרת, מבחינת ההשקעות, השקענו מעל מה שצריך להשקיע.
יעקב אשר: זו תוכנית שאושרה על-ידי הממונה?
<אבירם דהרי: כן, ודאי, יעקב, ודאי.
<אבירם דהרי: אנחנו בעודף - - -
<זמר בלונדהיים: הוא מדבר על דברים שתלויים בבית-משפט.
<אבירם דהרי: סליחה, שום דבר לא תלוי בבית-משפט, אני רוצה להגיד לכם - - -
ישראל אייכלר: אז מה, אסור לנו לדון בזה?
ישראל אייכלר: איפה כתוב חוק שאסור לנו לדון בדברים שתלויים בבית-המשפט?
<אבירם דהרי: הרב אייכלר, אגלה לך מה תלוי בבית-משפט.
<אבירם דהרי: בבית-משפט לא תלוי נושא דיבידנד בכלל, זו הטעייה שלהם.
<אבירם דהרי: בבית-המשפט הסעד שביקשנו זה לא דיבידנד.
<אבירם דהרי: כל מה שביקשנו בסעד, זה שיכריזו סעד הצהרתי שחברי מועצת המים הפרו את חובת המיומנות, הזהירות ותום הלב.
<טל שביב: חוסר תום לב - - -
<אבירם דהרי: זה מה שביקשתי.
<אבירם דהרי: לא ביקשתי דיבידנד, לא ביקשתי שום דבר.
חנא סוייד: דיבידנד יותר קל, בגלל זה - - -
<אבירם דהרי: עכשיו מה הם אומרים?
<אבירם דהרי: לא, יש בית-משפט.
<אבירם דהרי: על מה יש בית-משפט?
<אבירם דהרי: אני ביקשתי דיבידנד?
<אבירם דהרי: לא ביקשתי דיבידנד בבית-משפט.
<אבירם דהרי: סך הכול ביקשתי - - -
<זמר בלונדהיים: כבוד היושבת-ראש, הוא ביקש את הדברים האלה בהקשר להחלטה על החלוקה, בוא לא ניתמם.
<זמר בלונדהיים: הוא טוען לחוסר מיומנות בהחלטה על החלוקה, הוא טוען לחוסר תום לב בהחלטה על החלוקה, הוא טוען לחוסר תום לב בהחלטה על החלוקה.
מירי רגב: בסדר, נכון.
<אבירם דהרי: נכון, אבל עכשיו רוב ההחלטה, גברת היושבת-ראש, אני לא רוצה - - -
<זמר בלונדהיים: הוגדר בתחילת הדיון שלא דנים בזה.
ישראל אייכלר: יש חוק כזה שאם דנים בחוסר מהימנות שלהם – אסור לשאול שאלות ולא צריכים תשובות?
<אבירם דהרי: סליחה, אני לא בנושא ההחלטה על החלוקה.
<זמר בלונדהיים: כבוד חבר הכנסת, באופן כללי בוודאי שאפשר - - -
ישראל אייכלר: ודאי אפשר.
<זמר בלונדהיים: על הליך - - -
ישראל אייכלר: נראה לי שזו שיטת ענישה שלכם כלפי דהרי.
<טל שביב: ממש לא.
<אבירם דהרי: כבודו, אני לא דן פה – היום אנחנו יושבים - - -
ישראל אייכלר: לא שזה בסדר, גם אם מישהו היה מערער עלי הייתי עושה את זה.
<אבירם דהרי: גברתי היושבת-ראש, היום אנחנו לא יושבים, אין לזה שום קשר לבית-המשפט, ודבר אחד פשוט, אנחנו הגשנו לממונה - - -
מירי רגב: אם הוא לא אומר, הוא יכול להמשיך לדבר.
<אבירם דהרי: הגשנו לממונה – התביעה היא על החלטת החלוקה בינואר, אני עכשיו לא מדבר על ינואר.
<אבירם דהרי: אנחנו ב-4 באפריל, לא ינואר.
<אבירם דהרי: בית-המשפט הוא על ינואר - - -
<זמר בלונדהיים: חבר'ה, אפריל אין בעיה.
<טל שביב: 12 אין בעיה.
<אבירם דהרי: יפה, אז עכשיו אנחנו דנים ב-4 באפריל ב-4 באפריל הוגשו לממונה דוחות מבוקרים שאומרים ש-38 מיליון – הוגשה כל תוכנית ההשקעות, אושרה על-ידי אנשי הביצוע שלהם, הכול מאושר, הוא לא דן.
מירי רגב: למה הוא לא דן בדיוק בנתניה?
מירי רגב: תכף נבדוק למה הוא לא דן.
<אבירם דהרי: הוא גם לא מתכוון לדון, ועברו כבר 60 יום, עברו 65 יום, הוא לא עונה, לא דן, לא כלום.
מירי רגב: אני רגע להבין - - -
<אלי דלל: לא קיבלנו תשובה למה לא דנו.