GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אבירם דהרי: עוד מילה אחת, ביקשנו מהיושב-ראש לפני שבוע, סליחה, כבודו, תקשיב, עברו 45 יום, הממונה לא ענה, נחשב כסירוב, אנא הכנס את זה לוועדה, והפעם תעשה טובה, שלא נגיש עוד תביעה, תעשה טובה, תקרא לנו לשימוע, תקרא לנו, תגיד, חבר'ה, מה הבעיה, אולי - - -
מירי רגב: אבירם, אני רוצה לפני שהמנכ"ל - - -
<אבירם דהרי: עוד מילה אחרונה, שנייה, שזה מעיד על חוסר תום לב.
<אבירם דהרי: אתם יודעים, חברי הכנסת היקרים, שתאגיד המים של קריית-גת, שהוא סוציו-אקונומי 4, אנחנו מממנים את מדינת ישראל, אנחנו תאגיד שאסור לחלק לו דיבידנד, כי יש חשש שמא הוא יקרוס, אבל העלו לי בינואר 2013 הבחורים האלה את תעריף המים, אני משלם יותר מכפר שמריהו על המים.
<אבירם דהרי: אותו תאגיד שהם אומרים שחשש - - -
יעקב אשר: לא ישאירו לך רווחים.
<אבירם דהרי: כן, הם רוצים לשחוט לי את הרווחים.
<אבירם דהרי: הם העלו לי את המחירים של המים.
<אבירם דהרי: חוסר תום לב מובהק.
מירי רגב: אבירם, שב, הבנתי, הבנו.
מירי רגב: תכף הם יתייחסו לגבי למה לא נותנים, למה לא דנים לא בנתניה ולא זה, לא מדברים על מה שהיה בינואר.
מירי רגב: שנייה, אתן לכם זכות דיבור, תאמינו לי, בינתיים אתם שומעים את כולם.
מירי רגב: חנא סוויד.
באסל גטאס: תרשמי אותו רק.
מירי רגב: הוא רשום אחרון.
מירי רגב: חוץ מזה שיש לנו דיון בעניינו עוד מעט בחלוקת ארנונה, גם זו סוגיה אחרת, חכה.
יעקב אשר: זה לא קשור.
יעקב אשר: מה הקשר?
מירי רגב: אז חכה, נרשמת אחרון.
מירי רגב: חצוף, רק הגיע אחרון, הוא רוצה לדבר ראשון.
מירי רגב: חנא סוייד, ואחר כך מנכ"ל השלטון המקומי, בבקשה.
חנא סוייד: גברתי, אני חייב לציין כאן, שכל הטרנד הזה של הקמת תאגידי מים וביוב קיבל דחיפה בעיקר נוכח האשמות שהרשויות המקומיות לא ניהלו את מפעלי המים כפי שצריך.
חנא סוייד: וכבר נאמר כאן בפתיח של מנהל הרשות, שאכן הרשויות המקומיות ניהלו את מפעלי המים בחסר.
חנא סוייד: זאת אומרת, מחירי המים שהם גבו, בעצם היו כמחצית המחירים שהתאגידים עכשיו גובים.
חנא סוייד: כלומר, כל הטענות וה"עליהום" על הרשויות המקומיות שלא ניהלו את זה טוב, זה בגלל שהם – נכון, המחיר של המים לא שיקף את העלויות האמיתיות, ולמרות זאת אני אומר שהרבה רשויות מקומיות ניהלו את מפעלי המים כפי שצריך, ולא היה צריך להעניש אותם בצורה קולקטיבית על-ידי הקמת התאגידים.
חנא סוייד: אני חייב להגיד לך, גברתי היושבת-ראש, אני רואה כאן משהו אבסורדי, שהפיצול הזה בין הסמכות והאחריות מקומם – מי שכושל זה התאגיד, מי שנענש זו הרשות המקומית, איך ייתכן דבר כזה?
חנא סוייד: לא יכול להיות מצב כזה.
<זמר בלונדהיים: בעיה בשליטה.
<טל שביב: כן.
חנא סוייד: מי שנכשל הוא צריך להיענש, לא שהרשות המקומית צריכה להיענש בגלל כישלון של התאגיד.
חנא סוייד: ולכן, אני כבר אומר, גברתי היושבת-ראש, שצריך להכניס כאן אובר-רולינג.
חנא סוייד: כלומר, אם התאגיד נכשל, אז כפי שגם עלה מדברי ראש העיר, צריך להעביר את ההחלטה על חלוקת דיבידנד לא לתאגיד עצמו, אלא שיהיה גוף אחד שיעקוב, שיעשה אובר-רולינג ושהוא יחליט על - - -
מירי רגב: שיפקח על זה.
<תומר רוזנר: אם התאגיד רוצה בכלל.
חנא סוייד: אבל הוא כושל, הוא לא מסוגל.
חנא סוייד: גברתי, בשביל להגיע למסקנות, אנחנו צריכים לדעת מה הבעיות בדיוק, אז זה דבר אחד.
חנא סוייד: הפיצול הזה בין האחריות והסמכות, מי נכשל ומי נענש, זה דבר שזועק לשמים וצריך לתקן אותו.
חנא סוייד: אני יכול להביא מהשטח הרבה תלונות על רשויות מקומיות, שמסרו את כל התשתיות שלהן של מים וביוב לתאגידים, ועוד לא קיבלו פרוטה אחת תמורת התשתיות שהם העבירו לתאגידים – איך זה יכול להיות?
חנא סוייד: זה גזל?
מירי רגב: יש לך רשימה כזאת?
חנא סוייד: יש לי, מה זה?
חנא סוייד: מלא.
חנא סוייד: כל רשות שתגידי, זה נכון.
יעקב אשר: אולי יש ויכוח על התחשיבים?
חנא סוייד: אני לא יודע מה.
חנא סוייד: אחרי שנים של הפעלת חוק כזה - - -
מירי רגב: חנא, אנחנו סיימנו.
חנא סוייד: לא, רגע, עוד, אבל זה מקומם.
מירי רגב: אי-אפשר עוד, חבר'ה, יש עוד חברים שרוצים לדבר.
חנא סוייד: עוד דבר אחד.
מירי רגב: משפט אחרון, כי אנחנו צריכים לעבור לעוד.
חנא סוייד: גברתי היושבת-ראש, רשויות מקומיות – בשביל לבנות אותן תשתיות שהופקעו מהן – לקחו הלוואות.
חנא סוייד: הרשויות המקומיות עוד מחזירות את ההלוואות, ומי שמוכר את המים זה התאגיד, והתאגיד לא שילם את המחיר של התשתיות.
חנא סוייד: את יודעת על מה אנחנו מדברים כאן?
חנא סוייד: על גזל.
מירי רגב: כן, בטח.
מירי רגב: תרשמו את הכול, תדברו בסוף.
חנא סוייד: לכן אני חושב, גברתי היושבת-ראש, שדבר ראשון אנחנו צריכים לצאת כאן בהמלצה על הורדה משמעותית במחירי המים, ואחר כך להביא להחלטה ולפיקוח של הכנסת.
חנא סוייד: כי להביא את זה לפיקוח של הכנסת עם מחירים גבוהים, אני לא צריך את הלוקסוס הזה, שהתאגידים יאכלו את זה.
חנא סוייד: אבל אם זה יעבור לכנסת, אני רוצה להוזיל את המים, ויש את כל הסיבות.
חנא סוייד: אם יש חברות שיש להן כל כך הרבה רווחים, אז למה צריך לייקר את המים כל כך?
באסל גטאס: למה להרוויח מהמים?
מירי רגב: מנכ"ל השלטון המקומי, לאחר מכן אורי מקלב.
<שלמה דולברג: תודה לגברתי, היה לי הכבוד להיות ממונה על התאגידים בשנים 2002 עד 2008.
<שלמה דולברג: ומ-2010 אני מכהן כמנכ"ל מרכז שלטון מקומי.
<שלמה דולברג: בשנים שהייתי ממונה על התאגידים - - -
באסל גטאס: באיזה כובע אתה מדבר עכשיו?
<שלמה דולברג: אני מדבר בכובע של מנכ"ל השלטון המקומי, עם זיכרונות טובים מהתפקיד ההוא.
<שלמה דולברג: למה זיכרונות טובים?
<שלמה דולברג: ההבנות שהיו בשנים שבהן הקמנו את התאגידים, תאגידים כמו נתניה, וגם כמו קריית-גת, שתאגיד שהתנהל בצורה תקינה, וצורה תקינה מוגדרת בכללים, יוכל לקבל דיבידנד.
<שלמה דולברג: לא חיפשנו למה לא לשלם, חיפשנו למה כן לאשר.
<שלמה דולברג: היינו גאים בזה שהחברות מתנהלות בצורה יפה, מביאות רווח, נותנות שירות טוב, היינו גאים בזה שהרווח הלך לרשויות המקומיות כבעלים.
<שלמה דולברג: זה דבר אחד.
<שלמה דולברג: אני חושב שצריך לעשות את זה גם היום.
<שלמה דולברג: התאגידים הוקמו כגוף שינהל את משק המים על בסיס עסקי, ובמגזר העסקי מקובל שמי שמצטיין ויעיל ועומד בקריטריונים מקבל דיבידנד.
<שלמה דולברג: הרשויות כבעלים צריכות על-פי החוק לקבל את הדיבידנד.
<שלמה דולברג: אני חושב שהמגמה לעכב היא טעות חמורה של הרגולציה, היא יוצרת מתח מיותר עם הרשויות המקומיות.
<שלמה דולברג: היא צריכה להיות גאה שהיא צריכה לאשר את הדיבידנד ולא לעכב אותו, ולא תתפלאו אם אגיד עכשיו, שאנחנו תומכים בהחזרת הפיקוח על מחירי המים לכנסת.
מירי רגב: אבל מה אתה מציע חוץ מהחזרת הפיקוח לכנסת?
מירי רגב: כרגע לגבי הדיבידנד - - -
<שלמה דולברג: כרגע אני מציע – כל עוד הנוהל הקיים שצפוי להיות נידון בתוך מספר שבועות, והוא מקובל עלינו, אבל כל עוד הוא לא אושר, אני מציע לשלם את הדיבידנד על-פי הנוהגים שהיו קיימים עד היום, זו הצעתי.
מירי רגב: חבר הכנסת אורי מקלב, לאחר מכן סלעית, המועצה הישראלית בקיצור, ואחר כך באסל.
אורי מקלב: גברתי היושבת-ראש, אמר החכם "אוי לי מיוצרי, אוי לי מיצרי", אני גם חשבתי ככה, דהיינו, המשמעות, למי שאינו תומך, אני יוצא מוכה.
אורי מקלב: מצד אחד אני באמת רוצה לתמוך בתאגיד כמי שהתייעל, כמי שהגיע למצב שיש לו רווחים, יש לו את האפשרות למתן חלוקת דיבידנדים ועמד בכל הקריטריונים.
אורי מקלב: בוודאי שהוא עומד בכל הקריטריונים, וזו בעצם המטרה וזה היעד שאמרנו עם הקמת התאגידים.
אורי מקלב: אחד מהיעדים היו שהתאגידים יתייעלו ויגיעו למצב שיהיו רווחיים, ולא ייצרו חור ברשות וכו', לא נרחיב עכשיו את הפילוסופיה שהייתה מעבר לדבר הזה.
אורי מקלב: תוכלו באמת למקסם, לתת לרשות, הצהרנו על כך, על הניתוק בין הרשות לבין התאגיד.
אורי מקלב: אנחנו אומרים, הנה עכשיו יכולים להיות יחסי הדדיות, כולנו לפחות היינו מעוניינים, ואנחנו היום באים, וזאת הייתה המטרה.
אורי מקלב: הדברים שאנחנו היום באים ורוצים להפר את זה בין בגלוי ובין שלא בגלוי על-ידי – ואם לא, אנחנו מצרים את צעדיהם, ואנחנו מקשים עליהם בעניין הזה.
אורי מקלב: הגדולים רבים, ומה שקורה, גברתי היושבת-ראש, את לא פעם העלית את זה, רואים האזרחים, שומעים ואומרים, מה נעשה פה?
אורי מקלב: מה שאמרנו שהתאגידים העלו את מחירי המים, דהיינו, עצם הקמת התאגידים, יש שם עלויות מינהלתיות שעולות הרבה, שלוקחות חלק נכבד מההוצאות – אנחנו מדברים כבר אחרי זה.
אורי מקלב: באים התאגידים האלה ויוצרים רווח, ותאגיד מי קריית-גת שאני מצדיע לו שהגיע לכך, אבל באיזו עיר מדובר, בעיר שהיא סוציו-אקונומי מספר 4.
אורי מקלב: אין ספק שהכסף הזה, אותם 38 מיליון לא הגיעו מהעצים ולא הגיעו מהביוב, הגיעו מהאזרחים.
<אלי דלל: והם חוזרים אליהם.
אורי מקלב: והאזרחים הם אלה ששילמו את זה.
אורי מקלב: יוצא מכך שמחירי המים יקרים זה לא רק בגלל העלות, אלא זה הרבה יותר מהעלות.
אורי מקלב: אבל אנחנו מצד אחד מעריכים את התאגיד שהגיע למצב כזה.
אורי מקלב: ואיפה האזרח עצמו נמצא?
אורי מקלב: איפה הוא נמצא בחלוקה?
אורי מקלב: כי זה יעבור לרשות, זה דבר חשוב מאוד, אבל האזרח גם מחכה לדבר הזה.
אורי מקלב: אם אנחנו אמרנו שאם התאגידים יתייעלו, התאגידים ייקחו רק את המחיר של העלות של המים, בסופו של דבר האזרח צריך להרגיש את זה, ואנחנו שוב רואים את זה שמה שיקרה שהאזרחים צועקים –לא אגיד נובחים – צועקים, והשיירה עוברת.
אורי מקלב: ואנחנו אומרים, הגדולים יסתדרו בינם לבין עצמם, בין בעזרת ועדת הפנים, בין לא, בין בעזרת בית-המשפט, או בעזרה אחרת שיגיעו להבנה, ובסופו של דבר האזרח לא יגיע.
אורי מקלב: דיברנו בוועדה הקודמת שהייתה, אם בסופו של דבר מחירי המים ירדו או לא ירדו, וחלקתי על חברי יעקב אשר שראה את זה מצד ראש העיר, מצד התאגידים ואמר - - -
מירי רגב: המלצה שלך.
מירי רגב: לא נחזור על דברי חברים, מה ההמלצה שלך?
אורי מקלב: לכן, אין ספק שצריך לעמוד – אני פונה לרשות המים, התהליך שנעשה פה הוא תהליך של משבר אמון לא רק בין התאגיד לבין רשות המים, אלא בין הכנסת לבין רשות המים לבין הממשלה.
אורי מקלב: אתם באים ומציגים פה בכנסת הצעות, ובסופו של דבר אנחנו רואים שאתם לא רוצים לעמוד בזה, ולא עומדים בתאגידים, התאגידים מתקשים להגיע למה שהם מגיעים.
אורי מקלב: מהצד השני, מחכים האזרחים שכל הרווחים האלה וכל הדיבידנדים וכל ההתייעלות יגיעו לאזרחים, אתם מונעים את זה וגם התאגידים.
אורי מקלב: לכן, אנחנו תומכים בהצעה של חלוקת הדיבידנדים, אבל זה צריך להגיע לאזרחים.
אורי מקלב: אנחנו צריכים הכרזה ולומר זאת, מחירי המים ירדו כשיש חלוקת דיבידנדים.
מירי רגב: סלעית, בבקשה בקיצור, לא לחזור על דברי אחרים, ואחר כך באסל.
<סלעית קולר: אני רוצה להודות גם על הדיון, אבל גם לחבר הכנסת מקלב שפשוט קלע לתחושות, לזעקה של הצרכנים.
<סלעית קולר: אתם יושבים פה ומדברים על חלוקת דיבידנדים, כשלאנשים מנתקים את המים, אין להם כסף לשלם.
<סלעית קולר: אתה מדבר על קריית-גת?
<סלעית קולר: אני רק יושבת פה ואומרת, 30 מיליון שקל ואין כללי ניתוק מים, ואתם לא מוכנים לשתף פעולה עם התאגידים ולהביא את העובדים הסוציאליים שלכם שייתנו אישור שהבן-אדם מסכן, ולממן באיזושהי דרך לעזור לו לממן את - - -
<אבירם דהרי: את מדברת על קריית-גת?
<סלעית קולר: אני מדברת על כל היישובים.
<אבירם דהרי: לא, אז אל תגידי קריית-גת.
<סלעית קולר: לממן את כל – לעזור לאנשים - - -
<אבירם דהרי: זה לא בקריית-גת.
<סלעית קולר: פעם כשהיו את העיריות – וחבר הכנסת מקלב יודע את זה מניסיון – היו ועדות שיכלו לעזור לאנשים מתקשים לשלם את הזה - - -
<אבירם דהרי: שזה היה אצלנו.
<סלעית קולר: חלק מהדיבידנדים - - -
מירי רגב: לכן התאגידים - - -
<אבירם דהרי: מי שמונע את זה, זה הם, הם מונעים את זה, לא אנחנו.
<סלעית קולר: לא, זה לא התאגידים.
<אבירם דהרי: רשות המים מונעת את זה, לא אנחנו.
<סלעית קולר: תן לי להסביר מי אשם.
<סלעית קולר: זה לא נכון.
<אבירם דהרי: אז מי?
מירי רגב: אבירם, אבירם - - -
<סלעית קולר: העיריות לא משתפות פעולה עם התאגידים.
<אבירם דהרי: מה את אומרת?
<יוסי נשרי: לא נכון, מירי - - -
<אבירם דהרי: חוצפה, איפה זה כתוב?
מירי רגב: אבירם, אבירם.
<סלעית קולר: אסביר, אני מבינה - - -
<מיקי זוהר: היא מדברת שטויות.
<סלעית קולר: נכון.
<סלעית קולר: אני מדברת שטויות ואתם רק רוצים כסף.
<אבירם דהרי: איפה זה כתוב בחוק?
אורי מקלב: החוק לא מאפשר.
<אבירם דהרי: אסור לנו, אסור לנו להתערב.
<יוסי נשרי: לא, זה תלוי – סליחה, זה לא נכון, תדייקי.
<יוסי נשרי: זה רק התאגידים על-פי חוק, רשויות אין להם say בעניין.
אורי מקלב: לזה היא מתכוונת – על-פי חוק התאגידים, היא לא מתכוונת לתאגידים – לחוק התאגידים של רשות המים, המועצה, לחוק התאגידים.
<סלעית קולר: רשות המים יכולה להורות גם לתאגידים, ולהכניס בכללים שלה גם סיוע - - -
יעקב אשר: נכון, שחלק מהדיבידנד ילך - - -
<יוסי נשרי: נו, זה התאגידים, זה היה בוועדת הכספים של גפני עוד בזמנו.
<סלעית קולר: רגע, גם סיוע לפני שמחלקים דיבידנדים או שהדיבידנדים יהיו מיועדים לסיוע, לא משנה.
<סלעית קולר: גם כדי לשפר את התשתיות.
<יוסי נשרי: אף אחד לא מתנגד, אבל שהתאגידים יחליטו.
<סלעית קולר: התאגידים יחלקו, אבל אתה לא תקבל דיבידנדים מהתאגידים.
<יוסי נשרי: אז לא אקבל, אז שיחלקו.
<סלעית קולר: בבקשה.
<סלעית קולר: אם אתם מסכימים, שרשות המים - - -
<יוסי נשרי: אנחנו מסכימים, בוודאי שאנחנו מסכימים, אבל בחוק לא ניתן.
<אבירם דהרי: מה פתאום.
<סלעית קולר: ניתן.
<יוסי נשרי: לא, לא ניתן.
<סלעית קולר: ניתן, ניתן.
<אבירם דהרי: מה פתאום, זה לא - - - בחוק.
מירי רגב: די, יוסי, אני לא יכולה, אני חייבת לסיים את הדיון הזה.
<סלעית קולר: רגע, דבר נוסף - - -
<יוסי נשרי: אבל מירי, זה לא נכון.
<מיקי זוהר: את דואגת לאזרחים?
<אבירם דהרי: את לא יודעת על מה את מדברת.
<סלעית קולר: דבר נוסף, יש כיום כללים לניתוק מים, הכללים האלה לא רלוונטיים מכיוון שהם נקבעו בבג"ץ כאשר זה היה בידיים של העיריות - - -
מירי רגב: אז תביאי הצעה לשנות את זה.
<סלעית קולר: רגע, והעיריות היו צריכות להביא את העובד הסוציאלי שייתן חוות דעת.
<סלעית קולר: אני מנסה לשכנע את רשות המים לשים גם עובד סוציאלי בתאגיד, אבל הם לא - - -
מירי רגב: עזבי את רשות המים, תביאי הצעת חוק לשנות את זה.
<אבירם דהרי: אין כאן שום כלל.
מירי רגב: תביאי הצעת חוק, אין קשר בין זה לזה.
<שלמה דולברג: אנחנו תומכים בזה.
מירי רגב: עזבי את רשות המים, תביאי הצעת חוק שרשות המים – ואף אחד לא יכול לנתק את המים, אלא אם אחד, שתיים, שלוש, ארבע, בסדר?
<סלעית קולר: זה בוודאי.
מירי רגב: אז תביאי הצעת חוק.
<אבירם דהרי: ואז אין לרשויות, זה חוזר לחינוך, חוזר לתרבות, חוזר לרווחה.
<סלעית קולר: אני רוצה קודם כול שזה יחזור לתושב ששילם.
<אבירם דהרי: לא, זה חוזר לרשות.
<אבירם דהרי: הרשות אחראית על התושב.
מירי רגב: אבירם, אתה מפריע.
מירי רגב: באסל, בבקשה.
<סלעית קולר: כן, ואז תנתק את המים.
<אבירם דהרי: לא אני.
<אבירם דהרי: הם מנתקים את המים, לא אני מנתק את המים.
<סלעית קולר: נכון, ואתה רוצה את הכסף.
<אבירם דהרי: אני מנתק את המים?
<אבירם דהרי: מה זה משנה?
<אבירם דהרי: אז את רוצה שגם יגבו ממנו, גם ינתקו ממנו, וגם יהיו מפסידים.
<סלעית קולר: לא, אני לא רוצה שינתקו.
<סלעית קולר: אני רוצה שהתושבים שלך ישתו מים.
<אבירם דהרי: את מענישה את מי שמרוויח?
<אבירם דהרי: את מענישה את מי שיעיל?
<אבירם דהרי: את מעדיפה שיהיו 30% רשויות – מה את מדברת?
<אבירם דהרי: את בכלל לא מבינה.
מירי רגב: באסל, בבקשה, ולאחר מכן נציג משרד האוצר.
<סלעית קולר: הבנתי, אתה רוצה כסף.
<אבירם דהרי: בכלל אין לך מושג.
חנא סוייד: לא, זו לא גישה נכונה.
חנא סוייד: את צריכה להיות עם העיריות.
<אבירם דהרי: אין לך מושג על מה את מדברת.
<אבירם דהרי: את גורמת נזק לאזרח.
באסל גטאס: רבותי, יש אחרים.
מירי רגב: חבל, אנחנו לא נצליח לסיים את הדיון הזה ככה.
באסל גטאס: אני רוצה להבהיר ולפרוטוקול.
באסל גטאס: אני מדבר כדעת מומחה.
באסל גטאס: זו המומחיות שלי מים והנדסת סביבה, ועשיתי הרבה עבודות על מחירי מים, במיוחד אחרי הרפורמה האחרונה, גם בעניין ההתחשבנות על מים בין הרשות הפלסטינית וישראל.
באסל גטאס: אני אומר לכם, אין שום זיקה, אין שום קשר בין מחיר המים לבין הרפורמה של הקמת התאגידים.
<אבירם דהרי: צודק.
באסל גטאס: זה הולבש בשביל להוציא שם רע לתאגידים.
באסל גטאס: יש ועדות רסמיות שהלכו וקבעו, ועדת גרונאו, ולפני זה או אחרי זה, ועדת ביין, שעמדו וישבו ושמו את שלושת המדרגות – עניין התאגידים זה עניין של מדיניות ניהול משק מים.
באסל גטאס: המחירים זה בשביל להשיג יעדים לאומיים אחרים, כולל חיסכון המים.
באסל גטאס: זה התנגש באיזשהו מקום, כי מדיניות הקמת התאגידים רצתה להגיע להפרטה בסופו של דבר, כשבסוף המים יהיו מוצר שנמכר בשוק במחירים מסוימים.
באסל גטאס: איפה האבסורד?
באסל גטאס: שהוא כמו התאגידים – אני מזדעזע כשאני שומע את המילים "צריכים לחלק דיבידנד" – כשתאגיד מרוויח גם אחרי תוכנית ההשקעות שלו.
באסל גטאס: אחרי תוכנית ההשקעות ועוד קצת, צריך להיות אפס רווחים.
<אבירם דהרי: נכון.
<טל שביב: נכון.
באסל גטאס: כלומר, מה קורה?
באסל גטאס: גובים מחירי מים הרבה יותר מאשר העלות שלהם, כולל מרכיבי הון.
יעקב אשר: מי קובע את מחירי המים?
באסל גטאס: תשמע, כולל הכול, איגודי מים, תשואה על ההון, על ההשקעות, הכול, ובסופו של דבר יש עוד רווח, זה בא מכיס התושבים, זו שערורייה.
באסל גטאס: אני מציע, אנחנו צריכים גם בוועדת הפנים ועם כל החבר'ה מהקואליציה ומהאופוזיציה לבדוק את מדיניות מחירי המים – זה לא קשור בשום דרך לעניין של התאגידים.
באסל גטאס: בתאגידים, כמו בעסקים, מישהו השתמש במילים "גוף עסקי", גוף עסקי לא למטרות רווח.
באסל גטאס: התאגידים צריכים גם לעבור שוב רפורמה.
באסל גטאס: צריך להבטיח זהות אינטרסים מלאה בין התאגיד לבין העירייה.
באסל גטאס: מדברים פה כאילו העירייה והתאגיד הם שני דברים מנוגדים.
מירי רגב: באסל, אוקיי.
יעקב אשר: דיבידנד לעירייה זה גם - - -
מירי רגב: אתן רשומות, בנות.
מירי רגב: אי-אפשר כל הזמן – תאמינו לי, לא אעשה דיון בלי המשרד.
באסל גטאס: התאגידים צריכים להיות בשליטה מלאה של העיריות.
<אבירם דהרי: אין לנו בעיה עם התאגיד.
באסל גטאס: ותחת פיקוח ממשלתי.
באסל גטאס: אבל זה שנותן לו חוקים, עם כל הכבוד, - - - בתאגידים מרחוק זה אבסורד.
מירי רגב: חברים, אנחנו רוצים לסכם.
מירי רגב: משרד האוצר, ואחר כך אשר יעקב.
<אבירם דהרי: הוא לא לוקח שום אחריות, יש לו רק סמכות.
<אבירם דהרי: אין לו שום אחריות, כלום.
<אבירם דהרי: עכשיו ניתן אחריות, אחריות אישית, פעם שרוצים לתת אחריות אישית – לא יכולים לדבר - -
<אבירם דהרי: - - אחריות אישית יש, זו תהיה התביעה הראשונה בבית-המשפט, לבדוק לו את האחריות האישית של האנשים שקיבלו החלטה שערורייתית, שאנשים יכולים למות מזה.
<אבירם דהרי: למות מזה.
<אבירם דהרי: אנשים אפילו לא מבינים מה הם קיבלו, איזו החלטה, יכולים למות.
<אבירם דהרי: אתה יודע מה זה ל-40 מיליון שקל מתקציב של עירייה, ש-20 מיליון שקל כבר ב-2012 יצא?
<אבירם דהרי: אתה יודע מה זה?
<אבירם דהרי: אתה יודע מה זה, יעקב, הם לא מבינים, הם בחיים לא היו בסיטואציה הזאת.
<אבירם דהרי: הם אפילו לא מבינים על מה הם אמרו - -
יעקב אשר: עריצות.
<אבירם דהרי: - - אפילו לא שאלו, אפילו שאלה אחת, לא קראו לנו, כלום.
<אבירם דהרי: ועכשיו הם - - - לקיים דיון - - -
מירי רגב: אבירם, שב.
<אבירם דהרי: ואין לנו שום ליקוי והכל סיפורי סבתא, שום דבר.
<עדי חכמון: רק רציתי להעיר לעניין מה שנאמר על ועדת ניסן ועל הפטור ממס על הדיבידנד.
<עדי חכמון: הפטור ממס נועד באמת שהרווח יועבר במלואו לרשות, אבל רק במקרים שהתאגיד באמת עמד בכל הנורמות המקצועיות שלו והצליח להכהות את הנורמה והיה מאוד מאוד יעיל, וזה גם נועד לייעל את התאגיד, רק אז יועבר הכסף.
<עדי חכמון: לא הייתה מטרה להעביר כספים לתאגידים - - -
באסל גטאס: יש חוק על זה?
באסל גטאס: תגידי, יש חוק על זה?
מירי רגב: באסל, אי-אפשר ככה לנהל דיון.
<עדי חכמון: גם בדברי ההסבר של התיקון לחוק פקודת מס הכנסת וגם בחוק תאגידי מים וביוב אלה הדברים שנאמרו וזאת הייתה המטרה של התיקון.
<עדי חכמון: לא הייתה כל מטרה להעביר כספים ממשק המים לעיריות בלי קריטריונים.
מירי רגב: חבר הכנסת אשר יעקב, ולאחר מכן משרד המשפטים.
יעקב אשר: אני רוצה באמת בקצרה, ברשותך, גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לומר דבר אחד, חייבת להיות נורמה אחת שיבינו אותה פעם אחת ולתמיד.
יעקב אשר: קודם כול עומדים בהסכמים ובסיכומים.
יעקב אשר: ראש רשות או תאגיד שבונה לעצמו תקציב, בונה לעצמו דברים, לוקח על עצמו ניהול תקין - - -
<אלי דלל: אושר במשרד הפנים, אושר.
<אבירם דהרי: בטח.
<אבירם דהרי: חצופים, חצופים.
<יוסי נשרי: תנו לו, הוא יודע לדבר, יעקב, תאמינו לי.
יעקב אשר: לא הייתי מדבר, נתנו לי עזרה, אבל את זה לפחות - - -
באסל גטאס: כל תאגיד משלם מחיר אחר עבור המים.
יעקב אשר: קודם כול עומדים בדיבור.
יעקב אשר: זה לא רק עמידה בדיבור כערך נורמלי של בני-אדם, זה משבש מערכות, זה יכול למוטט עירייה, זה יכול למוטט תאגיד.
יעקב אשר: שתבינו דבר אחד, אני חולק קצת על חברי, אני חושב שהתאגידים במקומות מסוימים עשו טוב לאזרחים בסופו של דבר.
יעקב אשר: נושא המים ומחיר המים הוא לא בידיים שלנו, הוא בידיים שאנחנו נצטרך לקחת אותו לידיים שלנו כאן, גברתי, וזה לא קשור בכלל, לא לרשות ולא לדברים האלה.
יעקב אשר: אבל קודם כול, דיבידנדים, שתבינו, בסופו של יום, אני בעד שהדיבידנדים ילכו חלקם לוועדת הנחות שתהיה עם עובד סוציאלי, עם יועץ משפטי, עם כל מה שצריך, once.
יעקב אשר: דבר שני, תמיכה בדברים ציבוריים של העיר שתעבור את כל המסננות של ועדות תמיכות כאלה ואחרות.
יעקב אשר: זה מגיע לציבור חזרה.
יעקב אשר: עם כל זה, אותם הסכמות שהיו לשלטון המקומי עם האוצר במסגרת ועדת ניסן, למרות שיש כאלה - - -
<עדי חכמון: ההמלצות יושמו והפטור ניתן.
מירי רגב: למרות שיש כאלה שסוכמו ונחתמו - - -
<עדי חכמון: הפטור ניתן, יש פטור, יעידו כאן - - -
<אבירם דהרי: אבל לא ממומש.
מירי רגב: הפטור ניתן, אבל לא מחלקים אותו.
<אלי דלל: השאלה היחידה, למה לא דנים?
<אלי דלל: לא דנים.
<אבירם דהרי: זו בושה, זה ביזיון של הכנסת, הם מבזים את הכנסת, הם מבזים את המחוקק, חצופים.
<יוסי נשרי: עדי, את צודקת, אבל לא מממשים את מה שניסחתם.
<עדי חכמון: תודה רבה.
<יוסי נשרי: זה לא על השולחן שלך.
<אלי דלל: מדברים יפה ולא דנים.
אורי מקלב: את צריכה להגיד שהרווחים צריכים להיות לאזרח.
אורי מקלב: לרשות כל הכבוד – הרווחים צריכים להיות – לתת לה רווחים, אבל לאזרח.
אורי מקלב: הבטחנו את זה לאזרחים.
<אבירם דהרי: נו, זו הרשות.
<אבירם דהרי: מה זה הרשות?
<אבירם דהרי: זה האזרחים.
<אבירם דהרי: אנחנו נותנים להם חינוך, רווחה - - -
<זמר בלונדהיים: אני רוצה להתייחס, ברשותך, לכמה נקודות.
<זמר בלונדהיים: קודם כול, אני מציע לזכור שמדובר ברשות המים, בפקידים, בעובדי מדינה, ואפשר להגיד את כל הטענות שבעולם, אבל אפשר להגיד אותם באופן ראוי גם בדיון בכנסת.
<אבירם דהרי: סליחה, אתה טועה.
<אבירם דהרי: לא כולם עובדי מדינה, אז תדייק.
<אבירם דהרי: אז מה אם אתה עובד מדינה?
<אבירם דהרי: אתה צריך לדייק, יש לך אחריות.
<זמר בלונדהיים: סליחה, לא הפרעתי לך.
<אבירם דהרי: באת לפה עם אחריות.
<זמר בלונדהיים: כבוד ראש העיר, לא הפרעתי לך פה.
חנא סוייד: מספיק, תנו לו לדבר.
<זמר בלונדהיים: זה דבר ראשון.
<זמר בלונדהיים: לגופו, ומה שכבוד היושבת-ראש ביקשה שנתייחס, קודם כול צריך לדייק מבחינה משפטית, ברשות לא החליטו שלא לדון או שלא לאשר לעולם דיבידנד.
<זמר בלונדהיים: רשות מינהלית רשאית להגיד, אני רגע עושה חושבים.
<זמר בלונדהיים: וגם הודיעו לי לפני הדיון הזה, שהנושא של הקריטריונים, עד שהכללים שמתקינים – שביקשת לא להתייחס אליהם – יכנסו לתוקף, הנושא של השיקולים בתקופת הביניים הזאת, עד הכללים, יידון אצל אבי ליכט המשנה ליועץ המשפטי לממשלה בעוד בדיוק שבועיים מהיום, זה דיון שנקבע בהקדם האפשרי לאור הלו"ז של ההסדרים ודברים אחרים, אחרת היינו מנסים עוד להקדים את זה, וזה יידון ויוכרע אצלו.
מירי רגב: מה יש להידון?
מירי רגב: אני לא מבינה מה יש להידון עם היועץ המשפטי.
מירי רגב: אצטרך לדבר על זה עם – האם יש כללים?
מירי רגב: כל עוד אין כללים חדשים, מה שצריך לדון השנה על חלוקה, צריך לעשות שם חלוקה.
<זמר בלונדהיים: ההחלטות ל-2012 שרוצים לקבל לגביהם החלטות לפי הקריטריונים – את שאלת אותי מה עמדת משרד המשפטים ביחס לקריטריונים - - -
מירי רגב: היית אמור להגיד, זה יבוצע עד שיהיו קריטריונים אחרים, ולא צריך להיות נדון.
מירי רגב: מה זה נדון?
מירי רגב: על מה נדון?
מירי רגב: כבר יש החלטות.
<זמר בלונדהיים: קודם כול, על הדברים האלה אין החלטות.
<זמר בלונדהיים: ביחס ל-2012 אין החלטות.
<זמר בלונדהיים: גם ההחלטות האלה הוגשו רק לאחרונה, הדוחות הוגשו בסוף אפריל, זה לא דברים שנדחים מ-לא יודע מה.
<זמר בלונדהיים: זה זמן סביר שרשות מינהלית שוקלת את דרכיה, כי התקבלו הערות, האם רוצים שנתעלם מההערות?
<זמר בלונדהיים: התקבלו הערות, שוקלים אותם, אולי הקריטריונים יותאמו, היה טרום שימוע, צריך לתת לרשות את הזמן לגבש את המדיניות שלה בהקשר הזה.
<זמר בלונדהיים: והם החליטו שהם רוצים להביא את זה לדיון אצל אבי, אצל המשנה ליועץ.
<אבירם דהרי: סליחה, אתה עוד פעם מטעה, לא היה שום שימוע, ואל תבלבלו את המוח.
<אלי דלל: זו סחבת ושערורייה.
<אבירם דהרי: אנשים פה, אמרתי לך מירי, כבוד היושבת-ראש, אנשים פה מטעים את הוועדה, זו הצהרה כוזבת, לכל דבר ועניין, זו הצהרה כוזבת.
<אלי דלל: כבוד היו"ר, זו סחבת.
<זמר בלונדהיים: קודם כול, אני שוב מוחה על הלשון כלפי עובדי המדינה.
<זמר בלונדהיים: גם אם מישהו טעה - - -
<אבירם דהרי: סליחה, זו הצהרה כוזבת.
<זמר בלונדהיים: סליחה כבוד היושבת-ראש, גם אם מישהו טועה במשהו - - -
<אבירם דהרי: אם היית מדייק, הייתי - - -
<זמר בלונדהיים: גם אם מישהו טועה במשהו, אפשר להעמיד אותו על טעותו, לא - - -
<אבירם דהרי: אבל אני אומר לך, אתה טועה.
מירי רגב: אבירם, בבקשה, אבירם, תן לנו להתקדם.
<זמר בלונדהיים: ביחס לכללי החלוקה בוצע טרום שימוע, כך נאמר לי.
<אבירם דהרי: לא בוצע כלום.
<זמר בלונדהיים: כך נאמר לי.
מירי רגב: אבל מי - - -
<אבירם דהרי: לא, מי אמר?
<אבירם דהרי: סליחה, אתה עשית שימוע?
מירי רגב: דלל, בוצע אצלכם שימוע?
<אבירם דהרי: עובדים עליכם בעיניים.
<אבירם דהרי: עובדים עליכם.
<אלי דלל: אני חייב לומר, לנו יש בקשה – אבירם, לא הפרעתי לך, אני מבקש.
<אבירם דהרי: עוד שבועיים, עוד חודש, עוד חודשיים – עובדים עליכם.
<אלי דלל: ציינתי בדברי, שאנחנו בעבר קיבלנו דיבידנדים, ואני מודה לממונה, אבל מה שקורה עכשיו זו שערורייה, זו סחבת - - -
מירי רגב: כרגע שאלתי אותך אם היה לך שימוע?
<אלי דלל: לא, גם לא דנו בבקשה, גם לא קיבלנו תשובה.
<אלי דלל: אנחנו רוצים שיידונו בבקשה שלנו, ייתנו תשובה, חיובית, שלישית, שנדע מה לעשות.
<אבירם דהרי: שייתנו שלילי, נלך לבית-המשפט – חצופים.
<אלי דלל: אנחנו היום נמצאים במצב אבסורדי, אבירם, סליחה - - -
<קריאה: תן לו לדבר.
<אלי דלל: אנחנו נמצאים היום במצב אבסורדי, כי בחלק מתקציב העירייה שאושר על-ידי משרד הפנים ישנו חלק מהדיבידנד.
<אלי דלל: אז משרד הפנים יודע שבתקציב שלנו אושר הנושא של הדיבידנד, אנחנו לא עומדים בתקציב, זה לא בסדר.
<אלי דלל: אז שידונו בבקשה שלנו, זה המינימום שאנחנו מבקשים.
<זמר בלונדהיים: רק אסיים, לדוגמה הבקשה של "מי נתניה", למיטב הבנתי, הוגשה בראשית חודש יוני.
<זמר בלונדהיים: לא אומרים שלא ידונו, ידונו, רוצים זמן סביר לדון בזה.
<אבירם דהרי: סליחה, בקשת קריית-גת ב-4 באפריל, שלושה חודשים עוד מעט, מה אתה מבלבל?
<זמר בלונדהיים: למה אתה אומר שאני מבלבל כשדיברתי על "מי נתניה", לא התייחסתי לקריית-גת.
<אבירם דהרי: אז תדבר על קריית-גת, מה אתה נותן את נתניה מיוני?
<זמר בלונדהיים: אבל לא דיברתי - - -
<אבירם דהרי: - - -
<זמר בלונדהיים: אי-אפשר כך.
<אבירם דהרי: - - - קריית-גת עכשיו?
מירי רגב: משרד המשפטים, יש לך עוד משהו?
מירי רגב: אבירם, אני לא יכולה ככה לנהל דיון.
חנא סוייד: קריית-גת בבית-משפט.
<אבירם דהרי: בבקשה - - -
מירי רגב: יש לך עוד משהו להגיד?
<אלי דלל: סליחה, יש פה משהו חשוב מאוד.
<אלי דלל: יש לי פה מכתב מה-6 ביוני, שבעקבות הבקשה שלנו כתוב ככה:
<אלי דלל: מאשר קבלת מכתבך כך וכך, בימים אלה אנחנו בוחנים כך וכך, ולכן לאחר אישור הכללים ופרסומם, זאת אומרת, לא שלא דנים בבקשה, אלא בכלל אומרים, תלכו הביתה - - -
מירי רגב: רע מאוד, זה רע מאוד.
מירי רגב: יש פה בעיה קשה מאוד בהתנהלות של הרשות.
מירי רגב: אבקש פה דיון רק עם השרים בעניין הזה.
מירי רגב: זה לא יכול להיות שפה, עם כל הכבוד שיש לפקידים, פקידים מנהלים את זה.