GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: דנים פעם אחר פעם אחר פעם, ותודה לאל לתושייה, גם של המשטרה שפועלת ושל כל הגורמים.
מירי רגב: אתם אומרים: אני רוצה רמטכ"ל לאירוע.
מירי רגב: אתם בעלי ניסיון.
מירי רגב: אל תדברו על האנשים.
מירי רגב: מי הארגון שצריך להיות מפקד האירוע הזה?
אורי מקלב: אבל יש שני חלקים באירוע.
אורי מקלב: יש חלק בהר, ההילולה עצמה, שזה באחריות המקומות הקדושים, איך ניתנים כל המעברים, אם הכול עומד בתקנים.
אורי מקלב: זה חלק אחד.
אורי מקלב: יש את החלק השני שהוא ההגעה למקום והיציאה מן המקום.
אורי מקלב: אלה שני גורמים מקצועיים אחרים.
אורי מקלב: כל מי שתיקחי שיהיה האחראי האחד, יכולה להיות כאן בעיה.
אורי מקלב: יש כאן שני גופים.
אורי מקלב: יש גם את מזמין האירוע.
מירי רגב: תן לחבר הכנסת מוזס לסיים ואחר-כך הרב אזולאי.
מנחם אליעזר מוזס: אני עוד לא הולך לסיים כי השר הגיע רק עכשיו ואני מבקש, ברשותך, שאוכל להתחיל מבראשית.
מנחם אליעזר מוזס: בעיית הבעיות, אמרתי, שאין רמטכ"ל למבצע הזה, אין אחראי.
מנחם אליעזר מוזס: המשטרה אחראית על הסדר, המקומות הקדושים אחראים על התשתיות, אחר אחראי על מגן דוד ועל איחוד הצלה.
מנחם אליעזר מוזס: אציג לכם דוגמה קטנה.
מנחם אליעזר מוזס: הגעתי לשם בערב שבת.
מנחם אליעזר מוזס: הגעתי לחניון פרוד וראיתי שהוא פקוק עד אפס מקום.
מנחם אליעזר מוזס: ואז שאלתי את מי שעמד שם במירון: הגד לי, האנשים שהגיעו לכאן מתכוננים בשבת לצאת מן החניון הזה?
מנחם אליעזר מוזס: בשבת הם הולכים לעזוב?
מנחם אליעזר מוזס: הם הרי נשארים כאן עד מוצאי שבת.
מנחם אליעזר מוזס: אז איפה ייכנסו כאן עוד כלי רכב?
מנחם אליעזר מוזס: לאיפה יגיעו ה"שאטלים" שצריכים להפחית את העומס ולהעלות את האנשים?
מנחם אליעזר מוזס: הרי החניון פקוק עד אפס מקום.
מנחם אליעזר מוזס: ואז לקחתי את הטלפון והתקשרתי לשר אהרונוביץ'.
מנחם אליעזר מוזס: אומר לי המפקד: אבא'לה, רב, כבוד הרב, חבר הכנסת, אין לך צורך להתקשר, נתגבר על זה תיכף.
מנחם אליעזר מוזס: אמרתי: תסביר לי איך כדי שאני לא אטריד את השר.
מנחם אליעזר מוזס: אמרתי: תראו, כאן הולך להיות משהו לא רגיל, אתם לא יודעים מה יקרה כאן, אסון הולך להיות כאן.
מנחם אליעזר מוזס: "נתגבר על זה, עד שבת הכול יהיה מסודר".
מנחם אליעזר מוזס: נו, ראיתם, אחת הסיבות לעומס היתה באמת חניון פרוד.
מנחם אליעזר מוזס: כל מי שהגיע מחנניה עמד קילומטרים משם, לא היה מקום בחניון, לא היה מקום ל"שאטלים".
מנחם אליעזר מוזס: זאת היתה בעיה אחת.
מנחם אליעזר מוזס: אעבור לדוגמה למה צריך כאן תיאום.
מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה לומר לכם, ישנו איש האחזקה, כולנו מכירים אותו, שרגא.
מנחם אליעזר מוזס: במשך 3 שעות בעזרת נשים, באולם הגדול בציוּן, פתאום לא היה חשמל ולא היו מזגנים, היה נורא.
מנחם אליעזר מוזס: רשומות 28 קריאות לעזרה.
מנחם אליעזר מוזס: דיברתי עם איש האחזקה אבל במשך שעתיים החזיקו אותו על-יד השער הירוק למטה, לא נתנו לו לעלות עם הרכב, חיכו לאישור משטרתי.
מנחם אליעזר מוזס: שעתיים.
מנחם אליעזר מוזס: אחר-כך נתנו לו להיכנס עד שיזפרון.
מנחם אליעזר מוזס: הוא הגיע לשיזפרון ואמר שהוא חייב לעלות עם האוטו, עם כל הכלים.
מנחם אליעזר מוזס: אמרו: יביאו לך ניידת.
מנחם אליעזר מוזס: המתין עוד שעה.
מנחם אליעזר מוזס: 3 שעות – 28 התעלפויות.
מנחם אליעזר מוזס: נשאלת השאלה מה קורה כאן?
מנחם אליעזר מוזס: חֶלֶם.
מנחם אליעזר מוזס: זה רק דוגמה למה שכאן היה.
מנחם אליעזר מוזס: 3 שעות הושהה איש אחזקה שצריך להציל את המצב.
מנחם אליעזר מוזס: אבל נשאלת השאלה למה אי אפשר לכזה אירוע שיהיה איש אחזקה קבוע שם, שיישב כל הזמן למעלה ואז הוא יתגבר על הבעיות האלה.
מנחם אליעזר מוזס: אלה עובדות ממשיות.
מנחם אליעזר מוזס: למה אני כל-כך חושש שהמשטרה תקבל עליה את כל האירוע, שהם היו הממונים?
מנחם אליעזר מוזס: עודף הכוח שהמשטרה הפעילה הפעם – השר אהרונוביץ' הגיע לגג ושאל אותי: מה אתה כל-כך מוטרד?
מנחם אליעזר מוזס: אמרתי: עזוב, כבר עברנו את זה, כבר הכול הסתדר כשורה.
מנחם אליעזר מוזס: אני רואה שהוא "משהו", אכפת לו.
מנחם אליעזר מוזס: הגיע השר – שטח סטרילי, כולם לזוז, לפתוח את הדרך.
מנחם אליעזר מוזס: באו כמה יס"מניקים.
מנחם אליעזר מוזס: עמד שם הנכד של האדמו"ר, אזרח חוץ, לא יודע חוכמות, עומד ומתפלל.
מנחם אליעזר מוזס: אומרים לו לזוז כי זה שטח סטרילי, הוא לא מבין מילה.
מנחם אליעזר מוזס: הוא מוכן לבוא ולהעיד.
מנחם אליעזר מוזס: הרימו אותו כמו שק תפוחי אדמה, זרקו אותו מעבר לגדר והוא כאזרח חוץ אומר: מה?
מנחם אליעזר מוזס: הוא לא מבין.
מנחם אליעזר מוזס: מה עודף הכוח הזה?
מנחם אליעזר מוזס: באה אמא עם ילדיה.
מנחם אליעזר מוזס: אמרו: רק 10 בני אדם יוכלו לעלות על הגג.
מנחם אליעזר מוזס: מה לעשות, המשפחה הזאת מונה 11 בני אדם.
מנחם אליעזר מוזס: נתנו לכולם להיכנס אך לאמא בשום אופן לא.
מנחם אליעזר מוזס: יש לי את שם השוטר.
מנחם אליעזר מוזס: אמרו לו: סליחה, זאת האמא, אז יהיו 11.
מנחם אליעזר מוזס: "לא בא בחשבון, אדוני".
מנחם אליעזר מוזס: האמא התחילה לבכות: זה הרי הילד שלי, אני רוצה לעשות לו את ה"חָלָקָה".
מנחם אליעזר מוזס: כמו לדבר אל הקיר.
מנחם אליעזר מוזס: אני אומר לשוטר: אתקשר לשר.
מנחם אליעזר מוזס: "תתקשר".
מנחם אליעזר מוזס: עודף הכוח שם היה מופרז.
מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה לומר לכם, הם עושים עבודה קשה.
מנחם אליעזר מוזס: יכול להיות שהחום משפיע עליהם, אני לא יודע מה, אבל אי אפשר כך, אי אפשר שיהיה כזה מצב בצפת, עד כדי כך.
מנחם אליעזר מוזס: אני כל הזמן מדבר עם השר שצריך להעמיד תחנת משטרה קבועה במירון לכל השנה, כי לא יכול להיות שבמקום שמבקרים בו קרוב ל-2 מיליון איש בשנה לא תהיה תחנת משטרה, כי המצב שם ממש קשה, אתם לא יכולים לתאר לעצמכם.
מנחם אליעזר מוזס: השקיעו כמעט 50 מיליון שקל באתר הרשב"י ואין מי שיפקח על זה.
מנחם אליעזר מוזס: באים לחלל שבת.
מנחם אליעזר מוזס: עולים מהיער אנשים תמוהים, אנשים שיצאו מבית-הסוהר ומצאו להם שם מקום, זורקים בקבוקים זה על זה.
מנחם אליעזר מוזס: אין שוטר שיבוא ויאזוק אותם.
מנחם אליעזר מוזס: אני יכול להעיד על כך, עם הרב אייכלר היינו ביום חמישי במירון.
מנחם אליעזר מוזס: עמדתי שם והתפללתי, בא מישהו והתחיל לצעוק עליי.
מנחם אליעזר מוזס: שאלתי: מה יש?
מנחם אליעזר מוזס: מה קרה לך?
מנחם אליעזר מוזס: צעק: "ציוני, ציוני" ודרש שאצא מהציוּן.
מנחם אליעזר מוזס: אתה מבין?
מנחם אליעזר מוזס: אין למי לקרוא לעזרה, שום דבר.
מירי רגב: הרב מוזס, תן לעוד אנשים לדבר.
מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה לומר עוד משהו.
מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה שתדעי שהמבצע הבא הולך להיות שוב במוצאי שבת, כמו השנה.
מנחם אליעזר מוזס: ל"ג בעומר הולך לחול במוצאי שבת.
מירי רגב: עד אז, אל תדאג, נערוך הרבה דיונים עד אז.
מנחם אליעזר מוזס: המשמעות היא שחלילה עלולה התמונה לחזור על עצמה.
מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה שתבינו, אם זה לא חל במוצאי שבת אז באים כבר בערב שבת או יום קודם ומתחילים להתארגן.
מנחם אליעזר מוזס: מגיעים כולם במוצאי שבת, בלי עין הרע, 440,000 איש במהלך 24 שעות.
מנחם אליעזר מוזס: באמת צריכים להתארגן לזה.
מנחם אליעזר מוזס: אבל עשינו את זה לפני שנתיים ולפני 3 שנים, שגם אז ל"ג בעומר חל במוצאי שבת.
מירי רגב: המדינה יודעת וגם המשטרה יודעת להתארגן כאשר יש אירוע במוצאי שבת.
מנחם אליעזר מוזס: וזה האירוע הכי גדול במדינה.
מנחם אליעזר מוזס: נכון, אדוני השר?
מירי רגב: תיכף נשים את הדברים על השולחן.
מירי רגב: חבר הכנסת אזולאי, בבקשה.
דוד אזולאי: קודם כול, מי שמבקר קצת במירון במשך כל ימות השנה, ובמיוחד בל"ג בעומר, אין ספק שרואה וחש את זכותו של הרשב"י במקום, אחרת אין הסבר לאירוע בסדר גודל כזה, של כמעט חצי מיליון איש שמגיעים, וברוך השם בדרך כלל, ב-80%-90% זה עובר בשלום.
דוד אזולאי: לי אין ספק, אני יהודי מאמין – ללא זכות הרשב"י אני לא יודע לאן היינו מגיעים.
דוד אזולאי: אין עוד אירוע בסדר גודל כזה במדינת ישראל בזמן כל-כך קצר, אין דבר כזה, רבותי.
<דוד דהאן: בכל מקום אין דבר כזה.
דוד אזולאי: לכן אני אומר, צריך גם לראות את חצי הכוס המלאה.
דוד אזולאי: אני חייב להגיד, באמת צריך להגיד יישר כוח לכל העוסקים במלאכה, אם זה המשטרה, אם זה אנשי המקומות הקדושים בראשותו של הרב שווינגר וישראל דרעי, מי שרואה אותם שם במקום פשוט להגיד להם יישר כוח על כל העבודה, וגם למע"צ ולכל הגורמים האחרים.
מירי רגב: מה עם מד"א?
דוד אזולאי: כולם, באמת, לא נתחיל להזכיר שמות.
דוד אזולאי: גם מד"א וגם איחוד הצלה, כולם עובדים.
מירי רגב: אני מדברת רק על מד"א, אין איחוד הצלה.
דוד אזולאי: בסך הכול האירוע הזה התקיים כבר שנתיים במוצאי שבת וברוך-השם באמת עבר בצורה יוצאת מן הכלל.
דוד אזולאי: במיוחד אחרי בניית הכיכר בכניסה למירון התנועה זרמה.
דוד אזולאי: השנה לצערי הרב, אני באמת לא יודע מדוע, היו תקלות.
דוד אזולאי: ביקשתי להעלות את זה כהצעה לסדר היום במליאה והשר אמר לי: בוא נמתין עד שתהיה הסקת מסקנות בדיונים הפנימיים של המשטרה ונראה מה היה שם בדיוק, כי באמת אני לא יודע.
דוד אזולאי: מה שכן, ופה אני חייב להגיד, אמרתי את זה ואני חוזר ואומר, היה לחץ לא נורמלי וכתוצאה מן הלחץ הזה השוטרים פעלו ללא רסן.
דוד אזולאי: אני אומר לכם, היה מקרה אחד, שציינתי אותו גם במליאה ואציין גם פה, של נער שאין לו שום עבר, שלצערי הרב חטף בצורה לא ראויה מהשוטרים, נעצר ל-24 שעות ואחר-כך שוחרר.
דוד אזולאי: הייתי מאוד מעורב בזה.
דוד אזולאי: קרה משהו שם.
דוד אזולאי: אין לי מושג, אני לא יודע מה קרה.
דוד אזולאי: אני חושב שחייבים לקבל תשובה למה זה קרה השנה, כאשר בשנתיים הקודמות היתה אותה תנועה, היו אותם אנשים, הכול אירע במוצאי שבת.
דוד אזולאי: מה קרה השנה?
דוד אזולאי: שאלת שאלה, מי ייקח את האחריות.
מירי רגב: מי לדעתך נכון שיהיה בעל הבית של האירוע.
דוד אזולאי: אגיד את תשובתי ואני יודע שהמשטרה לא אוהבת אותה.
דוד אזולאי: המשטרה איננה מעוניינת לקחת אחריות בנושא.
דוד אזולאי: אבל כשאנחנו מסתכלים על כל האירוע הזה, העיקר זה תחבורה, אין משהו אחר שם.
דוד אזולאי: אז אנשים מגיעים להר, נכנסים לציוּן.
דוד אזולאי: יש מי שדואג להוציא אותם מן המקום בסיבוב.
דוד אזולאי: אני חושב שצריך להיות שילוט.
מירי רגב: לא הבנתי.
מירי רגב: אתה אומר שהתחבורה צריכים להיות אחראים על הנושא?
דוד אזולאי: התחבורה זה עיקר העיקרים שיש בתוך האירוע הזה.
דוד אזולאי: אנשים מגיעים, החניונים מתמלאים והאנשים עולים למעלה.
מירי רגב: אני חייבת להגיד לך שבדרך כלל אני מסכימה אתך.
מירי רגב: הפעם אני ממש לא מסכימה אתך.
מירי רגב: יש לי מה להגיד.
דוד אזולאי: עדיין לא סיימתי.
דוד אזולאי: אני טוען שהמשטרה צריכה לקחת אחריות כי אין שום גורם שייתן הוראות למשטרה.
דוד אזולאי: גם אם יבוא מישהו אחר, הוא לא יכול לתת הוראות למשטרה.
מירי רגב: למשטרה יש בעל בית, קוראים לו המשרד לביטחון פנים.
דוד אזולאי: יש מישהו שיכול לקחת את הנושא הזה על עצמו ולתת הוראות למשטרה איך להפעיל תנועה, איך לווסת תנועה?
דוד אזולאי: מה שכן, הייתי משלב בגוף הזה, עם המשטרה, גם את הרשות למקומות הקדושים, שלהם יש את הניסיון הטוב ביותר, הם מכירים את הדברים לפני ולפנים, מכירים את הנפשות הפועלות בתוך המערכת הזאת.
דוד אזולאי: יש דבר נוסף, גברתי היושבת-ראש, שאני חייב לציין.
דוד אזולאי: זה עולה בכל פעם.
דוד אזולאי: חבל מאוד שנציג המועצה האזורית לא נמצא כאן.
דוד אזולאי: מה שקורה, כתוצאה ממסה גדולה של אנשים ישנן מערכות שנפגעות ואי אפשר לתקן אותן.
דוד אזולאי: ואז בעצם מי שנושא אחר-כך בעול זה התושבים המקומיים, וכמובן המועצה האזורית שנדרשת לשקם את כל ההריסות.
דוד אזולאי: לצערי הרב המועצה לא מקבלת את הגמול הראוי לה על מנת לשקם את הדברים.
דוד אזולאי: אותם תושבי מירון שנושאים בעיקר הנטל, גם הם לא מקבלים את התמורה הראויה.
ישראל אייכלר: על איזה נטל אתה מדבר?
ישראל אייכלר: הם עושים מיליונים בל"ג בעומר.
מירי רגב: הרב אייכלר, תיכף אתה אמור לדבר.
דוד אזולאי: הרב אייכלר, אני לא מוכן להיות במקומם באותו שבוע.
דוד אזולאי: לך תראה מה קורה במכולת וברחובות.
דוד אזולאי: אין להם שום פרטיות.
דוד אזולאי: בוא נשים את הדברים על השולחן.
דוד אזולאי: יש בעיה ואי אפשר להתעלם ממנה.
דוד אזולאי: הנושא האחרון, ובזה אני מסיים, הוא כניסת אח"מים.
דוד אזולאי: לצערי הרב, הנושא של כניסת אח"מים גם הפעם היה לקוי.
דוד אזולאי: הזכיר כאן ברמז חברי חבר הכנסת הרב מוזס, עם כניסת אח"מים היתה בעיה.
דוד אזולאי: מי שהגיע – לא תמיד ידעו לכוון אותו למקום הנכון, למקום הראוי.
דוד אזולאי: אולי היה רצון טוב אבל זה לא פעל כשורה.
דוד אזולאי: לכן אני חושב שצריך לטפל גם בנושא הזה.
דוד אזולאי: בזמנו ישב כאן היועץ המשפטי של משרד התיירות, עו"ד ליפשיץ, ואז ביקשנו שתהיה פעם אחת ולתמיד רשימה מסודרת, שיקבעו מי יכול להיכנס, מי לא יכול להיכנס, על מנת שפעם אחת ולתמיד יהיה סדר בנושא הזה.
דוד אזולאי: אחרת, בכל אירוע אנחנו מוצאים את אותה בעיה שחוזרת על עצמה.
מירי רגב: אדוני השר, מתי שתחליט לדבר תגיד לי.
מירי רגב: כרגע אני מבקשת את נציג המשטרה.
אורי מקלב: אפשר אולי לפני כן?
מירי רגב: לא, אתה תדבר אחריו.
מירי רגב: תנו למשטרה.
אורי מקלב: יש לי כמה שאלות.
אורי מקלב: כדאי, כדי לייעל את הדיון, שאנחנו נעלה את הדברים ויוכלו להתייחס אליהם.
מירי רגב: תקצר בדבריך.
מירי רגב: אל תחזור על דברי החברים שלך.
מירי רגב: אתה תדבר ואחריך הרב אייכלר.
אורי מקלב: ל"ג בעומר השנה, כולם יודעים שנחוג בי"ח באייר.
אורי מקלב: כל השוני בין השנים הוא באיזה יום החג חל, האם י"ח באייר יוצא ביום שישי או ביום ראשון או ביום שלישי בשבוע.
אורי מקלב: הפעם זה יצא במוצאי שבת וביום ראשון.
אורי מקלב: זה יום עמוס יותר, יום קשה יותר, אבל זה לא היום הכי קשה.
אורי מקלב: יום שישי הוא יום קשה יותר.
אורי מקלב: צריך לציין שלא היו דברים דרמטיים מסביב לאירוע בל"ג בעומר, לא היו התרעות מיוחדות.
אורי מקלב: לנו לא היה ידוע על משהו דרמטי, על אילו שינוים, על דבר לא צפוי.
אורי מקלב: היה צפוי שיהיה לחץ, כפי שיש בכל ל"ג בעומר.
אורי מקלב: הוויכוחים היו האם יהיו אירועים מרובי-אדם או לא.
אורי מקלב: אלה כל הוויכוחים שהיו, אבל כל הדברים האחרים היו ידועים והוכנסו שיפורים רציניים מאוד בשנה ובשנתיים האחרונות.
אורי מקלב: יש לנו בעיה אחת.
אורי מקלב: אנחנו גם לא רוצים להאשים אף אחד, אין לנו שום עניין להאשים אף אחד.
אורי מקלב: אנחנו יודעים, צריך להודות שכל מי שעושה פועל באופן אמיתי מתוך רצון שהאירוע יצליח.
אורי מקלב: אין כאן ויכוח.
אורי מקלב: אבל קודם כול יש כאן ויכוח על העובדות.
אורי מקלב: ההרגשה של מי שהיה במירון, של אותם מאות אלפים שהיו שם והתגובות והתשובות שהיו כלפי מה שקרה, כאילו אנחנו חיים בשתי מדינות אחרות.
אורי מקלב: אנשים אומרים: לא קרה שום דבר, אירועים רגילים, דברים שהתגברו עליהם, אבל העובדות היו שונות, העובדות היו מאוד-מאוד קשות.
אורי מקלב: בעצם קרסו כל המערכות מסביב, כל החניונים, כל דרכי הגישה לאורך קילומטרים רבים, כל ה"שאטלים".
אורי מקלב: מה שקרה, וכך גם בקריסה הגדולה לפני כמה שנים, תמיד הקריסות היו בהגעה למקום, אך הפעם היתה גם קריסה ואנדרלמוסיה בתוך ההר עצמו, בתוך האירוע.
אורי מקלב: לא היתה בעיה באירוע שאנשים השתוללו או שקרה לאנשים משהו.
אורי מקלב: אנשים שרצו לרדת כאשר הם חשבו שכבר הגיע זמנם לרדת לא יכלו לרדת.
אורי מקלב: עצרו עשרות אלפי אנשים כדי לנסות להתגבר על הבעיה.
אורי מקלב: דהיינו, היתה השלכה הרבה-הרבה יותר רחבה.
אורי מקלב: זה הגיע לכדי כך שאנשים המתינו, נסעו 6, 7, 8, 9 שעות מירושלים, או אנשים עמדו באוטובוס כמה שעות ללא תנועה.
אורי מקלב: לא זו אף זו, לפי עניות דעתנו, ואנחנו מוכנים לשמוע, במשך כמה שעות לא מצאו פתרון, לא היה מענה מהיר ומקצועי למה שקרה.
אורי מקלב: יכול להיות שמה שקרה גם לא היה צריך לקרות.
אורי מקלב: אם יבואו אנשים ויגידו: מה אתה רוצה לעשות?
אורי מקלב: הרי הגיעו אנשים בבת אחת.
אורי מקלב: וכי לא חשבו שעלול לקרות שאנשים יגיעו כולם בבת אחת בשעה 12 לקראת ההדלקה?
אורי מקלב: ואז אין למשטרה או לכל אחד אחר האמצעים כדי לעצור את הבאים במרחקים הרבה יותר גדולים.
אורי מקלב: אם היה מצב כזה, שזה גם היה סבל, אבל אם בחניונים מסוימים רחוקים יותר, או במעגלים יותר רחוקים, לא רק בפרוד אלא הרבה יותר רחוק היו עוצרים כבר חלק ואומרים להם: אתם לא יכולים להתקרב מכיוון שכרגע כל הדרכים חסומות, גם אז היינו באים בטענות.
אורי מקלב: אבל מה שקרה, מכיוון שלא עצרו אותם מוקדם יותר כולם התנקזו למקום אחד.
אורי מקלב: אוטובוסים עמדו בשיירות, אנשים הלכו קילומטרים רבים ברגל.
אורי מקלב: לא זו אף זו, אלא גם לא ראינו שיש שום מענה.
אורי מקלב: דהיינו, אנשים הלכו על הכבישים שעות רבות.
אורי מקלב: גם לא היו אוטובוסים שנעו מן הכיוון השני, דהיינו לא היה שום שינוע.
אורי מקלב: חשוב לנו לא לטייח את העובדות.
אורי מקלב: אנחנו לא רוצים אשמים, אבל אנחנו רוצים פתרון.
אורי מקלב: אמנם אנחנו עדים לזה כבר היום בתמוז, וזה היה באייר, אבל אתר מירון כל הזמן רלוונטי.
אורי מקלב: כבר עכשיו מכינים את האירוע הבא.
אורי מקלב: אנחנו חייבים להגן על האזרחים ולשמור על זכויותיהם.
אורי מקלב: אנשים בסופו של דבר באו בסך הכול כדי להתפלל, כדי לבקש.
אורי מקלב: הם חזרו משם מותשים, מגודפים על-ידי אנשי ביטחון והם שואלים מה חטאם ומה פשעם.
אורי מקלב: לא רצינו שום דבר, לא באנו להפגין, רצינו בסך הכול לבוא ולהתפלל ולחזור בשלום, לבוא עם ילדים קטנים.
אורי מקלב: צריך לדעת שהילדים הקטנים הם משהו מרכזי בכל ההילולה הזאת, ילדים שעוברים תספורת ראשונה בגיל 3.
אורי מקלב: כל המשפחה מגיעה, הסבתות והסבים.
אורי מקלב: זה לא אירוע שאתה אומר: ניתן רק לאנשים מבוגרים יותר, מגיל 40 ומעלה, להיכנס.
אורי מקלב: זה אירוע של כל המשפחה.
אורי מקלב: אנשים רבים באים ובסופו של דבר זה מה שהם מבקשים.
ישראל אייכלר: לא אחזור על דברי חבריי.
ישראל אייכלר: אני מסכים עם הדברים שלהם.
ישראל אייכלר: אני רוצה להוסיף ולומר, קודם כול, ביקשתי דיון לפני שהיושבת-ראש התמנתה, כי בשנים הקודמות חברי הכנסת אזולאי ואמנון כהן היו עורכים דיון לפני האירוע וזה הצליח.
ישראל אייכלר: הפעם לא היתה ועדה, לא היתה יושבת-ראש.
אורי מקלב: אולי זו הסיבה.
ישראל אייכלר: אני בטוח שאם היתה נערכת ישיבה היו ערוכים טוב יותר לאירוע.
ישראל אייכלר: קודם כול, אני רוצה לומר שהנס של רבי שמעון בר יוחאי הוא ברור וגלוי, כי בריכוז כזה של אנשים, בחום כזה, אם אין שם כמה וכמה – אנחנו יודעים ממדינות אחרות, במֶכַה בכל שנה יש עשרות הרוגים מדחיסות ומדחיפות, ואילו פה – ברוך-השם שנה-שנה.
<דוד דהאן: במֶכַה אין ילדים.
ישראל אייכלר: ואילו כאן יש המון ילדים.
ישראל אייכלר: כולם חזרו בשלום בסופו של דבר, צריך לומר לשבחם של כל האנשים שפעלו שם, מהמרכז למקומות קדושים עד משטרת ישראל, מד"א, איחוד הצלה, כולם.
ישראל אייכלר: כולם חזרו הביתה בשלום.
ישראל אייכלר: אנחנו לא מדברים על אסון חס וחלילה, אבל לא היינו רחוקים מכך שזה יקרה כי אנשים נקלעו, כפי שתיארו כאן, למצוקה.
ישראל אייכלר: אני רק רוצה לתאר תמונה אחת.
ישראל אייכלר: בנות שלא יכלו להידחף בתוך הבלגן הזה, כשכבר הגיע אוטובוס – הרי כולם רצו לעלות – עמדו שעות, התייבשו והתעלפו בתוך האוטובוס.
ישראל אייכלר: שמעתי עדים, בנות שעמדו שעות עד שהן כבר הצליחו להיכנס לאוטובוס התעלפו.
ישראל אייכלר: ועוד דבר.
ישראל אייכלר: מי ששחרר את הפקק, אדוני השר, זה לא יאומן, הוא מהנדס משטרתי אחד.
ישראל אייכלר: יש ויכוח, יש האומרים שזה היה מהנדס "אגד" אחד, שהתיישב ואמר: רגע, רגע, מה הולך פה, בואו נתחיל לשחרר רק לירידה, ותוך שעה או שעתיים הם שחררו את הפקק.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, היה כאן כשל בגורם האנושי, כשל של מישהו, אני לא יודע מי, מפקד או שוטר, של מישהו באיזה מקום שנרדם בשמירה ואז נוצר כזה פקק שאף אחד לא יכול היה לנוע.
ישראל אייכלר: כל האוטובוסים של "אגד" עמדו ריקים וכל השיירות לא יכלו לזוז.
ישראל אייכלר: הטענה שלי, דבר לא פופולרי אולי, מדברים הרבה על אנשי המושב שסובלים ועל אנשי המועצה.
ישראל אייכלר: אני אומר שצריך לפנות 50 דונם בהר, מול ההר, ולהקים שם חניונים לאוטובוסים.
ישראל אייכלר: לא יעזור שום דבר.
ישראל אייכלר: כאשר האוטובוסים צריכים לעשות סיבובים כאלה גדולים – באופן אוטומטי נהיו פקקים.
ישראל אייכלר: אין שום סיבה שמקום ששייך לרבי שמעון בר יוחאי, אנשים יתפסו חזקות למרחקים ואז צריך להזיז את כולם.
מירי רגב: יש מקום?
ישראל אייכלר: יש מקום, תשאלי את השר אם יש מקום, מול ההר, 50 דונם.
ישראל אייכלר: אפשר לעשות את זה, אבל בכל שנה יש התנגדויות.
מירי רגב: התנגדויות של מי?
ישראל אייכלר: של כל מיני אנשים שתופסים חזקות על כל מיני אזורים.
מירי רגב: מי הם האנשים שתופסים חזקות?
מירי רגב: יש מדינה, יש ממשלה, יש משטרה.
דוד צור: של הירוקים, של הוועדה המקומית, של מי שאת רוצה.
מירי רגב: איזה ירוקים?
ישראל אייכלר: הירוקים לא מתנגדים לחניה הזמנית.
דוד אזולאי: יש התנגדות של הממונה על המחוז.
ישראל אייכלר: זה הפתרון לדעתי.
ישראל אייכלר: גם דיברתי עם אנשי משטרה, אני חושב שהם יסכימו אתי, שאם היו שם 50 דונם לחניונים, וגם אנשי משרד התחבורה יסכימו, האוטובוסים יכלו לעמוד בתוך האזור ואז הסיבוב היה מתקצר.
ישראל אייכלר: גם האנשים שבאים במכוניות פרטיות לא היה צריך להרחיק אותם עד פרוד אם היו מספיק חניונים.
ישראל אייכלר: יש הרבה אירועים במדינה שמצליחים.
ישראל אייכלר: בכל אירוע לוקחים בחשבון בעת התכנון מקומות חניה.
ישראל אייכלר: בכל אירוע כדורגל או כל אירוע בפארק הירקון מכינים חניונים.
ישראל אייכלר: והדבר הכי חשוב, אדוני השר, המדינה כבר הקציבה במשך שנים לתחנת משטרה במירון.
ישראל אייכלר: לא ייתכן שבכותל המערבי יש לכם כל-כך הרבה שוטרים ואילו במירון אין שוטר במשך כל השנה.
ישראל אייכלר: אמר הרב מוזס ברמיזה שכל מיני אסירים מגיעים לאזור.
ישראל אייכלר: אני לא בא בטענה נגד אסירים, אבל יש הרבה אסירים בבתי-הסוהר, מסכנים שאין להם בית לחזור אליו.
ישראל אייכלר: אצל רבי שמעון, ברוך-השם, יש חסד ויש תמיד אוכל, הכנסת אורחים ושתייה.
ישראל אייכלר: הם באים למקום.
ישראל אייכלר: אם היה שוטר הם היו יודעים שאי אפשר להתנהל בהפקרות, אך כך כשהם עומדים לפעמים הם מטילים אימה, בכל ימות השנה, לא רק בל"ג בעומר.
ישראל אייכלר: צריכה להיות תחנת משטרה וצריך להיות מפקד משטרת מירון שיהיה אחראי, והוא צריך להיות אחראי ביחד עם הפיקוד הגבוה יותר על כל האירועים התחבורתיים ואירועי הסדר במירון.
ישראל אייכלר: לגבי הסדר הפנימי של הבניין, לזה יש שם את המועצה למקומות קדושים, יש את אנשי מושב מירון ויש את האנשים שבמקום.
ישראל אייכלר: אני אומר לכם כמי שכבר לפני 55 שנים עשו לו פאות במירון בל"ג בעומר, ואבא שלי היה במשך 50 שנה מנהל במקום, אני יודע על מה אני מדבר.
ישראל אייכלר: חייבים להתכונן עכשיו כדי שבשנה הבאה יהיה כמו בשנים הקודמות.
ישראל אייכלר: וההוכחה הגדולה ביותר שאפשר לעשות את זה היא 5 השנים האחרונות.
מנחם אליעזר מוזס: יש להפריד בין הציוּן ובין הסובב.
יצחק אהרונוביץ': ברשותכם, באתי קודם כול כי אני מכיר את המקום כבר עשרות שנים, נמצא שם, הייתי לפני האירוע, הייתי במהלך האירוע.
יצחק אהרונוביץ': אני חושב שחלק מן הדברים שנאמרו כאן נכונים, אני מסכים איתם.
יצחק אהרונוביץ': בתוצאה היו פה בעיות לא פשוטות והיו כשלים לא פשוטים, צריך להגיד את האמת בצורה ברורה וחדה.
יצחק אהרונוביץ': אם אנשים לא ירדו מהאוטובוסים או היו תקועים או שלא התנהגו אליהם כשורה או כל מיני סיבות, צריך להגיד את הדברים ביושר וצריך להפיק לקחים, והמשטרה באמצע הפקת לקחים.
יצחק אהרונוביץ': אני מקווה שהדברים האלה גם יובהרו בהמשך.
יצחק אהרונוביץ': אבל מפה אני רוצה להיכנס פנימה, כי אני גם הייתי שר התיירות, ויושב כאן הצוות שליווה אותי, אני רואה את הצוות שנמצא פה.
יצחק אהרונוביץ': בואו ניכנס לפרטים.
יצחק אהרונוביץ': דיברנו מי הרמטכ"ל ומי המפקד ומי המצביא.
יצחק אהרונוביץ': רבותי, יש הנחיות וכתובים ברורים בדברים האלה.
יצחק אהרונוביץ': מי שמנהל את האירוע הוא האחראי על הרשות למקומות קדושים, הווה אומר הרשות, והוא כפוף, וימשיך להיות כפוף כנראה בממשלה הנוכחית, למשרד התיירות.
יצחק אהרונוביץ': חשבתי באיזה שלב שהוא יעבור לשר הדתות, אבל השאירו את זה כרגע תחת שר התיירות, וזה בסדר גמור מבחינתי.
יצחק אהרונוביץ': קודם כול, יש כתובת ואי אפשר להתעלם ממנה ואי אפשר לקחת את האחריות ממנה.
מירי רגב: מי זה האחראי על המקומות הקדושים?
<יוסף שוינגר: אני.
מירי רגב: אתה יכול לעשות תיאום בין כל הגורמים?
<יוסף שוינגר: מה הכוונה האם אני מסוגל?
<יוסף שוינגר: זה התפקיד שלי.
מירי רגב: אבל לא עשית את זה.
מירי רגב: עשית את זה?
מירי רגב: יש הבדל בין תפקיד ובין ביצוע.
ישראל אייכלר: השאלה אם המשטרה משתפת אתו פעולה.
מירי רגב: צריך לבדוק אם באמת יש לך יכולת לנהל את כל הגורמים, להביא אותם לפקודת מטה, לפקודת מבצע, להגיד: אתה 1, 2, 3, 4, 5.
<יוסף שוינגר: את רוצה שאני אענה עכשיו?
מירי רגב: לא, אתה תענה אחרי השר.
יצחק אהרונוביץ': אני רוצה קודם כול להבהיר, יש תחומי אחריות.
יצחק אהרונוביץ': תחומי אחריות יש למשרד התיירות, יש לרשות למקומות הקדושים, והייתי שם.
יצחק אהרונוביץ': אני אומר לכם, כאשר הייתי שר התיירות גם אני אמרתי: מה הקשר בין משרד התיירות לאירוע הזה?
מירי רגב: זה לא נראה לי הגיוני.
מירי רגב: זה שהוא אחראי על המקומות הקדושים לא אומר שהוא צריך להיות אחראי על האירוע במירון.
יצחק אהרונוביץ': אני אומר קודם כול את תחומי האחריות.
יצחק אהרונוביץ': לכן יש שם מנהל אירוע, היום זה מר שוינגר ומחר אולי מישהו אחר.
יצחק אהרונוביץ': יש אחראי וכולם צריכים להתכנס תחתיו, תחת משרד התיירות – המשטרה, מד"א.
מירי רגב: מתי ניהל האדון שוינגר אירוע מבצעי?
מירי רגב: מחר בבוקר יקרה שם חס וחלילה אסון, מי ייקח את האחריות, הוא?
מירי רגב: אתה לוקח אחריות.
מירי רגב: מי שאמור לקחת אחריות הוא שאמור לנהל את האירוע.
יצחק אהרונוביץ': אם תאפשרי לי להגיד כמה משפטים אגיד מה תחומי האחריות.
יצחק אהרונוביץ': האחריות הכוללת, אמרתי, היא של משרד התיירות.
יצחק אהרונוביץ': משם יש אחריות על מה שקורה באירוע עצמו, על כל מה שקורה בשטח.
יצחק אהרונוביץ': האחריות לצירים, לתנועה, לסדר ציבורי, לכל התחומים האלה היא של משטרת ישראל על-פי פקודות המשטרה וזה תפקידה.
יצחק אהרונוביץ': היא מנהלת את האירוע בפנים.
יצחק אהרונוביץ': האחריות הכוללת המיניסטריאלית – אמרתי.
יצחק אהרונוביץ': למטה, בפיקוד ובשליטה – משטרת ישראל, המחוז הצפוני, ואגף התנועה, שנציגיו נמצאים פה, הם צריכים לנהל את האירוע מן הבחינות הללו ולתת פתרונות.
יצחק אהרונוביץ': אלה תחומי האחריות שצריך לסמן.
יצחק אהרונוביץ': שורש הבעיה, אני אומר לך גברתי, צריך מחר בבוקר לטפל באתר הרשב"י, לטפל בהר הזה, לטפל בצירים, לטפל בחניונים, לטפל בקבר, לטפל בכל מה שכרוך.
יצחק אהרונוביץ': שאלת: מי משתלט?
יצחק אהרונוביץ': יש שם השתלטויות, יש שם תפיסת אדמות, תפיסת חדרים, יש המון דברים.
יצחק אהרונוביץ': כשר התיירות, הייתי בתפקיד רק שנה, התחלתי להתעסק בזה, כולל הפקעות, כולל הכול, עם משרד המשפטים, אך עזבתי את המשרד.
יצחק אהרונוביץ': צריך לקחת את האתר הזה, שהוא האתר המתויר מספר שתיים היום במדינה, ולשים אותו כמו הכותל המערבי, כמו קבר רחל, שהוא האתר המתויר מספר שלוש, כמו מערת המכפלה, שהיא האתר המתויר מספר ארבע, לקחת אותו ולהסדיר שירותים, תחנת משטרה, ציר כניסות ויציאות, לחזק.
יצחק אהרונוביץ': רק לראות את תחומי הבטיחות שם – אני פשוט חששתי ממה שיקרה שם.
יצחק אהרונוביץ': להעלות חסידים וילדים ולקפוץ על הבמות שם, זה יכול להיגמר באסון המוני.
יצחק אהרונוביץ': לכן אני אומר, צריך מחר בבוקר- - -
מירי רגב: זה מחייב דיון עם שר התיירות.
מירי רגב: לא נשמע לי הגיוני הדבר הזה.
יצחק אהרונוביץ': דרך אגב, אין שם בעיה של כסף.
יצחק אהרונוביץ': אני אומר לך, כסף זה לא הבעיה.
יצחק אהרונוביץ': יש מספיק תורמים שרוצים לתרום לאתר הרשב"י, מספיק תורמים בארץ ובחוץ-לארץ.
יצחק אהרונוביץ': לכן צריך לעשות את זה מחר בבוקר, להתחיל להיכנס לעבודה, לבנות שם את הכול כפי שצריך להיות אתר מתויר בארץ ובחוץ-לארץ ולא לחכות לאירוע פעם בשנה, כי האתר הזה מתויר לא רק פעם בשנה אלא מתויר מעבר לכך.
יצחק אהרונוביץ': הדבר השלישי, זה כל מה שאתם העליתם כאן – הכניסות, הצירים והחניונים.
יצחק אהרונוביץ': האתר היום מתוכנן ל-10,000 אנשים, לכל היותר 20,000 אנשים, ובאים 450,000 אנשים.
יצחק אהרונוביץ': אי אפשר, אי אפשר.
יצחק אהרונוביץ': אפשר להגיד: רבותי, אף אחד לא נכנס לאתר.
יצחק אהרונוביץ': אפשר להגיד: רבותי, תמתינו, נעלה אוטובוסים כל פעם, כפי שדיברו כאן חברי הכנסת, נוריד חלק מן האנשים ונעלה חלק מן האנשים.