GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד צור: אני רוצה להגיד עוד משפט בלי שיתנפלו עליי.
דוד צור: לצערי, אנחנו מתמודדים עם 70,000 מסתננים לא חוקיים שנמצאים בתוכנו.
דוד צור: כנראה, לא כל 70,000-60,000 האלה לא יחזרו הביתה - -
דוד צור: - - מתוכם – אלה שברור שכנראה לא יחזרו – אפשר להכשיר אותם ולהכניס אותם למעגל העבודה הזה.
דוד צור: - - אז נרוויח פעמיים כי הדיון הבא שאנחנו עושים הוא גם כזה שעם הכסף הזה אפשר ליצור להם אינסנטיב - -
מירי רגב: עד שמשרד המשפטים יחליט מי פליט ומי לא - -
דוד צור: זה יקרה, זה יקרה.
מירי רגב: - - והשרה לבני שאני לא אגיד מה אני חושבת על מה שהיא אמרה אז בינתיים אנחנו מדברים על עובדים זרים.
מירי רגב: להזכירך, מסתננים ופליטים הם לא עובדים זרים.
מירי רגב: עובדים זרים באים לתקופה מסוימת פה - -
דוד צור: עשיתי את ההבחנה.
מירי רגב: - - בפיקוח של הרשות, ויודעים שהם גם חוזרים הביתה.
דוד צור: כנראה, חלק יישארו פה.
<קריאה: הם כולם חוזרים.
מירי רגב: אלדד, בבקשה.
מירי רגב: אחר כך דוד אזולאי.
<אלדד ניצן: אני רוצה להתחבר למה שגברתי היושבת-ראש אמרה.
<אלדד ניצן: אני מציע אותו דבר.
<אלדד ניצן: כבודו, אולי מעמדו יותר גבוה, וקשה לו לעשות את זה, אבל אני בהחלט אשמח לשבת.
<אלדד ניצן: אי אפשר להכפיש עולם שלם אם מישהו אחד עושה דבר מסוים.
מירי רגב: אני לא חושבת שהוא עשה את זה.
<אלדד ניצן: אז אני אומר.
<אלדד ניצן: אני הצעתי עשרות פעמים לשבת ולפתור את הבעיה הזאת.
<אלדד ניצן: הצעתי למר בן-עמי דרך הפקידות שלו לשבת איתו, לשבת על מתווה שיהיה מקובל גם עליו, ושהוא יהיה רגוע לחלוטין שאין עמלות.
<אלדד ניצן: אני פונה אליו גם עכשיו: המתווה שמונח על השולחן הוא מתווה הגון והגיוני - -
מירי רגב: אבל הוא אומר שהוא דן על זה.
מירי רגב: למה - -
<אלדד ניצן: מצוין.
<אלדד ניצן: אני לא מאשים כרגע את הרשות או מישהו ממנה.
<אלדד ניצן: אני אומר דבר פשוט: הביאו עובדים מסרי-לנקה.
<אלדד ניצן: גברתי שלחה מכתבים לשר הפנים הקודם.
<אלדד ניצן: התקיים דיון בבית משפט שאמור להיות פסק דין שלא התאגידים הביאו את העובדים מסרי-לנקה.
<אלדד ניצן: העובדים האלה הגיעו עם הפקידות הסרי-לנקית ונגבו מהם עמלות.
<אלדד ניצן: זאת אומרת, אי אפשר להביא היום פתרון לציון שלא יהיה דבר כזה בחיים.
<אלדד ניצן: אי אפשר לסגור את הברז לחלוטין.
מירי רגב: צריך לעשות את זה במינון נכון, ועל זה צריך לשבת ולראות מה המינון הנכון.
דוד אזולאי: אני לא אסתיר את דעתי – אני נגד הבאת עובדים זרים למדינת ישראל, ומי שמכיר את המציאות יודע שיש לנו גם מסתננים, גם שב"חים וגם עובדים זרים שלא חזרו חזרה ונמצאים פה.
דוד אזולאי: סך הכול אנחנו מתחילים להיות ערב רב במדינת ישראל, וזה הדבר שאותי מדאיג הכי הרבה.
מירי רגב: רוצים עכשיו להביא ממרוקו עובדים זרים.
דוד אזולאי: לצערי הרב, זה לא מצחיק, זה עצוב מאוד שזה המצב שהגענו אליו.
דוד אזולאי: לו הייתי יודע שכל העובדים הזרים שבאים לפה בזמן שהם מסיימים את עבודתם חוזרים חזרה – היה שווה כל הנזק הזה.
דוד אזולאי: אנחנו יודעים שהיו תלונות רבות שחלק מאותם פועלים שהביאו אותם בצורה מסודרת ומאורגנת בסופו של דבר לא חזרו, נשארו פה וברחו מאותם קבלנים.
דוד אזולאי: אני מכיר את זה.
דוד אזולאי: בכל אופן אסור לשחרר את המדינה מהאחריות שלה בעניין הזה.
דוד אזולאי: בכל מתווה שיהיה המדינה היא שמתווה את זה.
דוד אזולאי: אם צריך לשתף את קבוצת בוני הארץ או את התאגידים האלה אז גם צריך לעשות את זה במינון הנכון עם איזושהי חלוקה.
דוד אזולאי: יחד עם זה אני רוצה לשאול אותך שאלה, אמנון: אני שומע מעמיתי ממשרד החוץ על הסכם עם מולדובה.
דוד אזולאי: האם ההסכם עם סין יבוא על חשבון מולדובה או שזה מתווה אחד וזה מתווה שני?
דוד אזולאי: דבר נוסף, האם אנחנו על מגבלה מסוימת?
דוד אזולאי: לפי מה קובעים את המכסה כרגע?
דוד אזולאי: כמה אנשים מתכוונים להביא?
דוד אזולאי: מי יהיה ערב לכך שכשהם יסיימו את החוזה שלהם הם חוזרים הביתה ולא נשארים לנו פה שנתחיל לחפש אותם?
דוד אזולאי: אלה הדברים הכי חשובים.
דוד אזולאי: נכון שהמדינה במצוקה, נכון שכולנו שואפים כאן לבנייה מסיבית ומהירה כמה שיותר מהר – יותר משהעגל רוצה לינוק, הפרה רוצה להיניק.
דוד אזולאי: אבל השאלה היא כמה זה יעלה לאזרחי מדינת ישראל כאשר אותם אנשים יהיו שוהים בלתי חוקיים?
דוד אזולאי: עכשיו אנחנו מחפשים איך להכשיר את המסתננים - -
מירי רגב: להכשיר את השרץ.
דוד אזולאי: זה לא חלם, תגידו לי?
דוד אזולאי: זה אבא של החלם.
דוד אזולאי: שאלה שנכנסו בצורה בלתי חוקית - -
מירי רגב: טוב - -
דוד אזולאי: תני לפחות לדבר כמו הקבלנים, לא פחות.
דוד אזולאי: לפחות אותם אנשים שאנחנו מחפשים איך להוציא אותם מכאן – עכשיו יש כבר פתרון: בואו נכשיר אותם.
דוד אזולאי: בואו נכשיר את השרץ.
דוד אזולאי: איפה אנחנו חיים, תגידו לי?
דוד אזולאי: מה קרה לנו?
<דינה שורק: אני דינה שורק ממשרד החוץ.
<דינה שורק: רציתי להעלות נושא שלא עלה כאן בדיון: הנזק התדמיתי שאנחנו חווים במדינות האלה בגלל העיכוב ואי ההסכמות בין הגופים השונים.
<דינה שורק: בבולגריה יש 1,400 פועלים שמעוניינים להגיע.
<דינה שורק: השגרירות שלנו עשתה מסעות הסברה כדי להביא יותר פועלים – שלוש סדנאות בשלוש ערים עם מושלים, עם תקשורת; שר העבודה הבולגרי השתתף בכל הפרויקט הזה, ואנחנו עומדים בעמדה ממש לא נוחה.
מירי רגב: נכון, את צודקת.
מירי רגב: התאחדות בוני הארץ, בבקשה.
מירי רגב: אחריו אמנון ואני מסכמת.
<יצחק גורביץ: כולנו מדברים על עובדים זרים, ושאין ישראלים.
<יצחק גורביץ: לפי הנתונים מהלמ"ס: 160,000 ישראלים עובדים במדינת ישראל בענף הבנייה; עוד 6,000 זרים ועוד 28,000 פלסטינים.
<יצחק גורביץ: לעומת סיעוד ששם יש 40,000 עובדים זרים – כל המספר הזה זה 8,000.
<יצחק גורביץ: שנית, לגבי מה שאמרת על הישארותם של העובדים האלה – לעובד הזר – במסגרת תאגיד בענף הבנייה שלא קיים בענפים אחרים – 700 שקל מופקד מדי חודש אצלו בחשבון.
<יצחק גורביץ: אם הוא מאחר יום אחד לצאת משדה התעופה הוא לא מקבל את הכסף.
מירי רגב: מה זה קשור עכשיו לעניין?
<יצחק גורביץ: לגבי השארתם.
מירי רגב: אה, לגבי השארתם.
מירי רגב: הוא דיבר על רציונל באופן כללי.
<יצחק גורביץ: לגבי מה שאמרה פה נציגת משרד החוץ - -
מירי רגב: הם אמרו את מה שאמרו, אתה לא צריך להסביר את משרד החוץ.
מירי רגב: אמנון, בבקשה.
<אמנון בן-עמי: אנחנו בהחלט רוצים להידבר ולשבת ולפתור את הבעיה.
<אמנון בן-עמי: אני מזכיר לכולם – הרצון שלנו הוא להביא עובדים.
<אמנון בן-עמי: הלוואי שהיו רק ישראלים, אבל הממשלה קבעה 8,000 עובדים, ואנחנו רוצים להביא עובדים, כמובן, כפוף להחלטה הנוספת של הממשלה על הסכמים בילטרליים.
<אמנון בן-עמי: חברי הכנסת, חשוב לי שתדעו שהפער היום הוא 2,000 עובדים זרים.
<אמנון בן-עמי: לא מספרים אחרים - -
<אלדד ניצן: חבל לעורר את הוויכוח הזה - -
מירי רגב: אלדד.
<אלדד ניצן: - - נמצאים היום 4,000- -
<אמנון בן עמי: אתה מוכן לא להפריע?
<אמנון בן עמי: אתה רואה למה לא נפגשים איתך?
<אמנון בן עמי: זה כל העניין.
<אלדד ניצן: שבע שנים בארץ.
<אמנון בן עמי: אבל הם עדיין פה על אשרת עבודה.
<אלדד ניצן: - - - גורמים נזק, צריך להחליף אותם.
<אמנון בן עמי: אתה תחליט למה אתה דואג - -
<אמנון בן עמי: - - הם עדיין פה על אשרת עבודה כעובד זר.
<אמנון בן עמי: מה זה מעניין אותך?
<אלדד ניצן: זה מעניין כי המחיר שלהם הוא 17,000 שקל, וזה פוגע בשוק הדיור.
<אמנון בן עמי: איזה סקטור אתה כבר לא מייצג, אפשר לדעת?
<אלדד ניצן: מדינת ישראל – זאת הסיבה שהיא עושה את זה.
דוד צור: זה לא בחצר שלך.
<אלדד ניצן: זה לא קשור.
מירי רגב: אלדד, אתה רוצה שאני אוציא אותך?
<אמנון בן עמי: 6,000 עובדים נמצאים היום בענף הבנייה כשהמכסה של הממשלה היא 8,000.
<אמנון בן עמי: יש לנו שמות שחלקם נשארו מעבר לתקופה.
<אמנון בן עמי: מדינת ישראל הכשירה אותם כדי לא להפקיר את ענף הבניין.
<אמנון בן עמי: להשלמת הפער נשארו 2,000.
מירי רגב: הקבלנים, זה נכון גם מבחינתכם?
<יצחק גורביץ: אנחנו יודעים לגבי נתונים יותר מצומצמים, אבל אנחנו לא מתחרים זה בזה.
<אמנון בן עמי: אני אמציא לך רשימת שמות עם מספרי דרכונים.
דוד צור: אין ויכוח ביניהם על המספרים, יש ביניהם ויכוח האם עובד שכבר נמצא פה - -
<אמנון בן עמי: גם על המספרים.
דוד צור: אמנון טוען שעדיף להשאיר אותו, והוא צודק.
<קריאות: יש ויכוח גם על המספרים.
<קריאות: יש ויכוח על 1,000.
<אלדד ניצן: נציג הקבלנים ידבר על זה.
<אלדד ניצן: הרי למה אנחנו נמצאים פה בחדר?
<אלדד ניצן: כי נמצאים פה 4,000 עובדים סינים - -
מירי רגב: אלדד, אני אוציא אותך.
<אלדד ניצן: - - שכבר שבע שנים בארץ, והמחיר שלהם מגיע ל-16,000 שקל נטו.
<אלדד ניצן: מר גורביץ, נציג הקבלנים, יכול להגיד את זה.
<אלדד ניצן: מה הבעיה?
<אלדד ניצן: מחזיקים סיני בארץ - -
דוד צור: אלדד, אתה עושה נזק לעצמך.
דוד צור: כי אתה מדבר פעם בשמו, פעם בשם משרד החוץ- -
<אלדד ניצן: אבל זאת האמת.
<אלדד ניצן: אנחנו גם סובלים מזה.
דוד צור: אז בצדק הוא אומר - - -
<אמנון בן עמי: נקודה נוספת שחשוב לי שחברי הכנסת יידעו היא שממשלת ישראל אישרה תוספת של 8,000 עובדים פלסטינים כדי להתגבר על הפער בשנה שעברה - -
<אמנון בן עמי: - - מתוכם 2,500 עדיין לא נלקחו לעבודה.
<אמנון בן עמי: גברתי היושבת-ראש, חבר הכנסת צור, חברת הכנסת רוזין, אם יש מחסור רצים להביא 1,400 בולגרים, את 1,000 המולודובנים, את 2,500 הפלסטינים; ובמקביל אנחנו נשב, נידבר וננסה למצוא פתרון.
<אמנון בן עמי: אבל כשבאים וזועקים – חסר, קחו את מה שיש, וקחו את זה מהר.
דוד אזולאי: אני לא קיבלתי תשובה לשאלה שלי בעניין ההסכם עם מולדובה.
<אמנון בן עמי: אמרתי – יש הסכם עם מולדובה - -
דוד אזולאי: ההסכם עם סין לא יבוא?
<אמנון בן עמי: לא יבוא, מכיוון שהרעיון הוא שבכל ענף יהיו כמה מדינות.
<אמנון בן עמי: דרך אגב, אחרי ההסכם עם סין – אם יקוים – פחות יישבעו בשם של הסינים אבל זה עוד חזון למועד.
מירי רגב: האווירה של הדיון הזה צפופה, מכיוון שכולנו מבינים שיש פה מחסור אמיתי, ואנחנו רוצים לטפל בבעיה – כל אחד מהזווית שלו.
מירי רגב: אנחנו רוצים לטפל כאן בבעיה שיבנו כאן דירות ומהר ובמחירים סבירים.
מירי רגב: המצב של הדיור היום הוא בלתי אפשרי.
מירי רגב: אנחנו מנסים לטפל בו גם דרך ועדת התכנון שאני יושבת בראשה וגם דרך כל מיני סוגיות של מיסוי.
מירי רגב: עכשיו בתקציב הזה אנחנו הולכים להתאחד ולטפל בכל הסוגיה של משפרי הדיור.
מירי רגב: דיברתי על זה גם עם דוד.
מירי רגב: יש המון נושאים לטפל בהם.
מירי רגב: הדיון הזה כאן היום מתעסק בנושא של עובדים זרים.
מירי רגב: יש עובדים זרים לסיעוד, לחקלאות ולבניין.
מירי רגב: אבל הדיון הזה מתעסק בענף הבניין.
מירי רגב: ההסכמים הבילטרליים הם הסכמים נכונים וחשובים.
מירי רגב: מי שצריך להביא את העובדים – פה הבעיה; איך ממיינים את העובדים?
מירי רגב: איך ממיינים עובדים שהם כוח אדם מקצועי?
מירי רגב: אני תמיד בעד שכל הגורמים הרלוונטיים צריכים לשבת יחד.
מירי רגב: בעיניי, זה תמיד פותר את הבעיה.
מירי רגב: יושבים כל הגורמים יחד, מי שמנהל את העניין הזה זה אמנון או בא כוחו, והם יושבים יחד עם בוני הארץ, עם התאגידים, עם גורמים נוספים שאתם מחליטים עליהם, ויחד מחליטים איך מביאים את האנשים הטובים ביותר והמקצועיים ביותר – כרגע מבולגריה, ממולדובה – כדי שיגיעו לארץ וייתנו את המענה לפער.
מירי רגב: אם יש פערים אחרים אפשר לשבת ולדבר על זה.
מירי רגב: בוודאי, זה לא כפוף לעניין של העובדים הזרים, אלא של ועדת התכנון והבנייה.
מירי רגב: לכן אני מציעה, אמנון – אתם כרגע עובדים על המתווה שהונח לפניכם.
מירי רגב: אני מציעה שלפני שתשקלו את המתווה הזה אנא תיפגשו עם הנציגים של התאגידים.
מירי רגב: סך הכול הם הלקוחות שבסוף צריכים להפעיל את אותם אנשים שאתם מביאים לארץ.
<אמנון בן עמי: המתווה הוא בשמם ובשם ההסתדרות הלאומית.
<אלדד ניצן: לא, לא.
<אלדד ניצן: ממש לא.
<אמנון בן עמי: אה, לא?
מירי רגב: אני מציעה שתשב יחד איתם, תלמדו מה יש להם להגיד.
מירי רגב: זה לא אומר שאתם צריכים לקבל את הכול, אבל זה נכון מבחינתך לעשות את זה כדי לנווט את הנושא הזה בצורה נכונה.
מירי רגב: תשקלו את העניין של המתווה.
מירי רגב: אני מתארת לעצמי שחלקים ממנו תקבלו יותר, חלקים ממנו תקבלו פחות.
מירי רגב: הפתרון החשוב ביותר מבחינתי הוא לא ההסכם – הכול אני מקבלת – אלא איך משתפים את התאגידים שיש להם אחריות על העובדים כך שיהיה להם גם חלק בסמכות להביא ולמיין יחד איתכם את העובדים.
מירי רגב: זה עניין של זמן מתי יצביעו על כך שצריכה לקום ועדת חקירה על כך שאין לנו כאן בנייה.
מירי רגב: תקום ועדה.
<איציק מויאל: צריכה לקום ועדה על זה שאין ישראלים, לא זרים.
מירי רגב: כשתקום ועדה יצביעו על אנשים שיושבים בממשלה, ואז יגלגלו את זה לתאגידים.
מירי רגב: בואו נשקול היטב איך עושים את המהלך הזה הכי נכון בעולם.
מירי רגב: זה שצריך להגדיל את מספר הישראלים שעובדים בבנייה – צריך להגדיל.
מירי רגב: בזה נטפל בנפרד.
מירי רגב: כרגע הבעיה היא העובדים הזרים.
מירי רגב: אנא ממך, שבו.
מירי רגב: מתי אתם חושבים שאתם גומרים לדון במתווה?
<אמנון בן עמי: אנחנו נפגשים.
<אמנון בן עמי: ביום ראשון הקרוב אנחנו נדע בדיוק.
מירי רגב: עד יום ראשון הקרוב אתה חושב שתמצא זמן לזמן אליך את אלדד למשרד?
<אמנון בן עמי: נשתדל.
מירי רגב: תשתדל לזמן אותו אליך, לשמוע מה יש לו להגיד לפני הדיון.
מירי רגב: יום ראשון אתם מן הסתם תשבו, תגידו לי מה החלטתם בעניין הזה, ואז נחליט אם אנחנו מקיימים פה דיון המשך, ואם הפתרון שנתתם הוא בעיניי עושה שכל, לא יהיה צורך לקיים דיון נוסף.
מירי רגב: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת בדיון בסוגיית חוף פלמחים, כפר הנופש.
מירי רגב: הנושא הזה נמצא כבר משנת 2000 על סדר היום הציבורי, הממשלתי.
מירי רגב: יוזמת המועצה האזורית גן רווה להקים כפר נופש ברצועת חוף פלמחים דרומית לקיבוץ פלמחים.
מירי רגב: בשנת 2004 יצאו למכרז.
מירי רגב: החברה שזכתה במכרז היא חברת "אבלין".
מירי רגב: היא נמצאת כאן החברה שזכתה?
<יפה שפירא: הם הוזמנו.
מירי רגב: בשנת 2008 החלו ההתנגדויות להקמת הכפר מכיוון שהכפר אמור להיבנות עד 100 מטר מרצועת החוק, וזה נוגד את הצעת חוק החופים שאושר ב-2004.
מירי רגב: החוק אומר שאי אפשר לבנות 100 מטר מקו החוף, ו-300 מטר ממנו מחייבים היתר מיוחד.
מירי רגב: ועדת הפנים התכנסה, ביקשה להעביר את זה למבקר המדינה, מבקר המדינה ביקש להעביר את זה ליועץ המשפטי לממשלה.
מירי רגב: עורכת הדין שרית דנה דנה בנושא ואמרה שאין שום בעיה עם המכרז – הוא עמד לפי נהלים, פעל כשורה, וחוק החופים החדש לא חל על כפר הנופש.
מירי רגב: למרות עמדת המשנה ליועץ המשפטי לממשלה השר להגנת הסביבה לשעבר גלעד ארדן פנה בהצעת מחליטים לממשלה, וביקש לבטל את הפרויקט יחד עם ארגוני סביבה והגורמים הנוספים.
מירי רגב: הממשלה החליטה לבטל את הפרויקט.
מירי רגב: בימים אלה אנחנו נמצאים בשלב של גישור.
<יובל פלד: היא החליטה גם להכריז על זה כגן לאומי.
תמר זנדברג: הוועדה המחוזית?
<יובל פלד: לא, הממשלה.
מירי רגב: בימים אלה אנחנו נמצאים בגישור.
מירי רגב: המגשר הוא מני מזוז.
מירי רגב: החברה טוענת לפיצוי של 100 מיליון שקלים בעקבות ההיערכות וההכנה שלהם לכפר נופש, והמדינה מצדה מוכנה לשלם כ-15-10 מיליון שקלים.
מירי רגב: זה הסטטוס של ההתגלגלות משנת 2000.
<ערן ניצן: הממשלה החליטה לבחון את התכנית מחדש.
<ערן ניצן: היא לא החליטה פוזיטיבית לבטל.
מירי רגב: היא החליטה להעביר את זה לוועדה מחוזית.
<ערן ניצן: לוועדה המחוזית כדי לשקול את הנושא שוב.
מירי רגב: כרגע כל הפרויקט נמצא בהקפאה.
מירי רגב: אם הולכים לגישור זה אומר שהממשלה כן רוצה ללכת לכיוון של גן לאומי ולא של כפר נופש.
מירי רגב: זה מה שאני מבינה מהחלטת הממשלה, אחרת לא היו הולכים לגישור.
<ערן ניצן: החלטת הממשלה דיברה על בחינת התכנית מחדש, ובמסגרת זאת גם רשות הטבע והגנים מציעה תכנית להפוך את המקום לגן לאומי.
מירי רגב: זה אומר שבהפיכת המקום לגן לאומי אנחנו לא הולכים לכיוון של כפר נופש, ולכן הגישור קיים כדי להגיע לאיזונים ותיאום בין החברה שזכתה לבין המדינה.
מירי רגב: לפני שנדבר על סוגית חוף פלמחים, לתשומת לב משרד הפנים – ואני גם אדבר על זה עם השר – אנחנו בכלל צריכים לשמור על חופי המדינה.
מירי רגב: אין לנו הרבה חופים.
מירי רגב: כאזרחים אנחנו רוצים ליהנות ממשאבי הטבע שלנו ומהחופים.
מירי רגב: אנחנו לא צריכים לנסוע לחו"ל כדי ליהנות מחופים.
מירי רגב: יש לנו פה חופים נהדרים.
מירי רגב: אנחנו צריכים לראות, עם כל הכבוד לתיירות ולבתי מלון ולעסקים, שלא יהיו בקרבת חוף, אלא שכאזרחים נוכל ליהנות מהחופים.
מירי רגב: את זה אני גם אומרת כאן למשרד התיירות.
מירי רגב: אנחנו בעד תיירות, אנחנו בעד קידום תיירות, אבל בסוף אנחנו צריכים לראות איך אנחנו עושים את האיזון הנכון בין מדינה שרוצה לעהביא תיירות ולעודד עסקים, אבל מצד שני גם לשמור על משאבי הטבע שלנו וליהנות מחופי המדינה.
מירי רגב: אחת הסוגיות העיקריות שאני מתכוונת להתעסק בה זה בנושא חופי המדינה – גם בנושא המחיר של כניסה לחופי המדינה, שאנחנו צריכים לשלם על זה כל כך הרבה כסף, וגם מכך שאנחנו רוצים ליהנות מחוף נקי, לא מזוהם וזמין כדי שנוכל ליהנות מהחופים של המדינה.
מירי רגב: זה פתיח לסוגיית החופים.
מירי רגב: אנחנו נכנסים עכשיו לעניין של פלמחים.
מירי רגב: אני רוצה לשמוע קודם כול את משרד הפנים: איפה עומד המשא ומתן?
מירי רגב: האם ישנם עוד פרויקטים לאורך חופים?
מירי רגב: קראתי את דוח מבקר המדינה, וראיתי שיש שם עוד כמה תכניות להקים כפרי נופש או משהו בסגנון עד 100 מטר מחוף הים.
מירי רגב: זה שהחוק התקבל זה לא אומר שאנחנו לא יכולים להחיל את זה על פרויקטים שהיו.
מירי רגב: אני מזכירה לכם שאת חוק ששינסקי החלנו מצוין.
מירי רגב: זאת אומרת כשזה נוח מחילים, וכשהזה לא נוח, כנראה, לא מחילים.
מירי רגב: אז אנחנו צריכים להחליט כיצד אנחנו פועלים כשמדובר במשאבי טבע גם אם זה לא מכניס כל כך הרבה כסף לקופת המדינה.
מירי רגב: מי יכול להציג פה את עמדת הממשלה בעניין הפיצוי?
<ערן ניצן: זאת שאלת מיליון הדולר שאני לא חושב שמישהו יכול להציג אותה.
<יובל פלד: מנהל מקרקעי ישראל מנהל את המשא ומתן הזה.
<יפה שפירא: הם אישרו שהם באים.
מירי רגב: מישהו יכול לעשות בדיקה מה קורה עם ממ"י?
מירי רגב: נתחיל עם משרד הפנים.
<דניאלה פוסק: שמי דניאלה פוסק, ואני מתכננת מחוז מרכז.
<דניאלה פוסק: מתוקף תפקידי אני יכולה להתייחס כמובן למה שקורה במחוז מרכז, ובוודאי למה שקורה בתכנית הזאת.
<דניאלה פוסק: אנחנו מדברים על כפר נופש שמעוגן בתכניות הן ברמה הארצית, הן ברמה המחוזית והן ברמה המקומית.
<דניאלה פוסק: בעקבות החלטת הממשלה שהייתה ב-2010 שהפנתה את הנושא למוסדות התכנון בבקשה לבחון את הנושא בלי אמירה פוזיטיבית או נגטיבית, כמו שנאמר, אלא פשוט פנתה למוסדות התכנון בבקשה לבחון את הנושא, התקיים דיון בוועדה המחוזית ונקבע כי ייבחנו חלופות לכפר הנופש באותו תחום שמיועד לכפר נופש על-פי תכניות מתאר ארציות ועל-פי תכנית המתאר המחוזית שתקפה באזור.
מירי רגב: מה זאת אומרת "לפי אותו אזור"?
מירי רגב: אבל האזור הוא עד 100 מטר מהחוף, וזה בניגוד לחוק החופים.
<דניאלה פוסק: אני אתקן ואבהיר.
<דניאלה פוסק: כפר הנופש כפי שהוא מתוכנן נמצא מחוץ לתחום 100 מטר מהחוף.
<דניאלה פוסק: הוא נמצא בין 100 מטר ל-300 מטר.
<דניאלה פוסק: ככה הוא תוכנן, וככה הוא קודם.
<דניאלה פוסק: הוא קודם על-פי תכניות מאושרות.
<דניאלה פוסק: המחאה שהתעוררה נגד כפר הנופש והבקשה של הממשלה לבחון את זה מחדש התייחסה לכפר נופש שאינו נמצא בתחום 100 מטר, אלא מחוץ להם.
מירי רגב: אז למה היא התנגדה לו?
<דניאלה פוסק: אני כרגע מדווחת.
מירי רגב: אז אני שואלת – איפה ההתנגדות?
מירי רגב: למה הייתה התנגדות?
מירי רגב: אם זה נמצא לפי חוק החופים החדש אז מה הבעיה?
<דניאלה פוסק: מכיוון שהמחאה הציבורית שקמה באותה תקופה התייחסה לעצם חסימת מעבר של חוף שהוא היום חוף פתוח, והוא הופך לחוף בנוי על-ידי כפר נופש.
<דניאלה פוסק: מכיוון שאותו אזור גובל מצד אחד בקיבוץ פלמחים שנמצא מצפון לאותו אזור, ומדרומה לו – בגן לאומי; שגם הוא גן לאומי שנמצא היום בהחזקה של רט"ג.
מירי רגב: לגן לאומי אין התנגדות של התושבים?
<קריאה: רוצים שזה יהיה גן לאומי.
<דניאלה פוסק: במקביל לבדיקת החלופות שנעשתה בידי רט"ג פעלה רשות הטבע והגנים והגישה תכנית אשר מסדירה את אותם שטחים שיכולים להצטרף לגן הלאומי, ואותה תכנית מבטלת במהותה את כפר הנופש.
<דניאלה פוסק: התכנית הזאת הוגשה לוועדה המחוזית ונדונה פעם אחת ב-18 בפברואר השנה.
<דניאלה פוסק: מאחר שהוועדה המחוזית הייתה ערה לכך שביטול כפר הנופש אינו רק עניין מחוזי, אלא מביא אתו שינוי של שתי תכניות מתאר ארציות שאינן בסמכותה של הוועדה המחוזית, אלא של המועצה הארצית – אחת מהן היא תמ"א 13 שהיא תכנית המתאר הארצית אשר מעגנת את כל נושא החופים במדינת ישראל, כולל מיקום של אתרים לתיירות ולנופש ופנאי ומסמנת את כפר הנופש בתוכה, ותמ"א 12 שהיא תכנית מתאר ארצית לתיירות אשר קובעת כי ביטול של כפר נופש יכול להיעשות אך ורק לאחר שנבחנו ונמצאו חלופות לאותו כפר נופש.
<דניאלה פוסק: מכיוון שכך סברה הוועדה המחוזית כי מן הראוי לדעת מהי מדיניות המועצה הארצית שאמונה על כל נושא התכנון ברמה הארצית.
<דניאלה פוסק: לאחר קיומו של אותו דיון התקבלה חוות דעת של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה עורכת הדין שרית דנה שסברה כי מן הראוי שהוועדה המחוזית תדון בכפר הנופש לגופו ולא תמתין להכרעת המועצה הארצית.
<דניאלה פוסק: לפיכך אנחנו מביאים את תכנית מ"ח 297 שהיא אותה תכנית שמסדירה את גן לאומי פלמחים ומבטלת את כפר הנופש לדיון נוסף אשר יתקיים במהלך חודש יוני.
מירי רגב: זאת אומרת אתם מעלים את כפר הנופש.
מירי רגב: סליחה, את ביטול כפר הנופש והעברתו לגן לאומי.
<דניאלה פוסק: ביטולו.
<רות יוסף: ביטולו.
<רות יוסף: כי אין אלטרנטיבות.
מירי רגב: למה אין אלטרנטיבות?
מירי רגב: אומרים פה שיש אלטרנטיבות.
<דניאלה פוסק: אני אציין בעניין הזה שכל החלופות שנבדקו – ובכך התמקד הדיון שכבר התקיים בוועדה המחוזית – החלופות שהוצגו ונעשו נפסלו כולן משיקולים כאלה ואחרים – בין אם משיקולים של משרד הביטחון ובין אם משיקולים אחרים.
<דניאלה פוסק: לפיכך נמצא כי לא קיימות חלופות בתחום הכתם שמיועד לכפר נופש בסביבת פלמחים.
מירי רגב: זאת אומרת רק כפר נופש יכול להיות שם.
מירי רגב: גן לא יכול להיות.
<קריאות: גם גן לאומי.
<דניאלה פוסק: התכנית שהוגשה מבטלת את כפר הנופש.
מירי רגב: את זה הבנתי.
מירי רגב: מה החלופות?
<דניאלה פוסק: עד היום לא נמצאו חלופות לכפר נופש.
<ורד אדרי: החלופה התכנונית היא גן לאומי.
<דניאלה פוסק: תכנית המתאר 12 לתיירות קובעת שביטול של כפר נופש יכול להתבצע לאחר שנמצאו חלופות לאותו כפר נופש.
<דניאלה פוסק: בבדיקות ובחלופות שנבחנו על-ידינו לא נמצאה חלופה.
<דניאלה פוסק: זה המצב.
<דניאלה פוסק: היום עומדת לפתח הוועדה המחוזית תכנית שמבטלת כפר נופש, הופכת את האזור לגן לאומי כאשר לא נמצאה חלופה למיקום אחר לכפר נופש.
תמר זנדברג: מיקום אחר באותו מרחב תכנון?
<דניאלה פוסק: באותו אזור.
תמר זנדברג: מה זה נקרא "באותו אזור"?
<דניאלה פוסק: באזור פלמחים.
מירי רגב: למה אנחנו חייבים למצוא מקום אחר לכפר נופש?
<קריאה: כי זה מה שאומרת תמ"א 12.
<דניאלה פוסק: תכנית מתאר ארצית 12 שהיא תכנית מתאר לתיירות מגדירה את המטרות של פריסת התיירות במדינת ישראל; היא נותנת דגש - -
מירי רגב: אז בסדר, היא מגדירה את פריסת המטרות.
מירי רגב: היא הגדירה פריסת מטרה באזור פלמחים שהיא מטרה לא ראויה לכפר נופש.
מירי רגב: למה צריך למצוא באותו אזור כפר נופש אחר?
<דניאלה פוסק: מכיוון שתכנית המתאר הארצית שהיא חוק דורשת בחינת חלופות.
<דניאלה פוסק: את אומרת התכנית היא חוק מבחינתנו.
<דניאלה פוסק: אנחנו כמובן פועלים על-פי חוק.
<דניאלה פוסק: החוק אומר לנו שאם אנחנו רוצים לוותר על כפר נופש צריך למצוא לו חלופה.
<תומר רוזנר: אבל הוא לא חייב להיות באותו מקום.
<קריאות: לא חייב להיות באותו מקום.
<דניאלה פוסק: זאת בדיוק הסיבה שבגללה פנינו למועצה הארצית.
<שלמה אלימלך: בקרבת מקום.
מירי רגב: מה זאת אומרת "בקרבת מקום"?
<שלמה אלימלך: זאת אומרת לא באילת.
<שלמה אלימלך: זה אומר – בקרבת מקום.
<תומר רוזנר: זה ממש לא נכון.
<שלמה אלימלך: זה מה שכתוב בחוק.
<תומר רוזנר: זה לא כתוב בחוק.
<דניאלה פוסק: זה לא מה שכתוב.
תמר זנדברג: אז מה כן כתוב?
מירי רגב: משרד התיירות, אתה יכול בבקשה להסביר לי מה כן במקום המקום?
מירי רגב: רק כדי להבין את זה.
<ערן ניצן: כמו שתואר פה, תמ"א 12 זאת תמ"א לתיירות.
<ערן ניצן: באופן כללי צריך להבין שייעוד למלון, למשל בירושלים או בתל-אביב, תמיד נמצא בסכנה כי נדל"
<ערן ניצן: ניסטים הרבה פעמים רוצים את הקרקע כדי להפוך אותה למבנה מגורים, זה הרבה יותר כלכלי.
<ערן ניצן: לכן תמ"א 12 מגִנה על הייעודים הללו בלי לפרט איפה הם נמצאים.
<ערן ניצן: היא אומרת שאם רוצים לבטל ייעוד תיירותי ראשית צריך לקבל את אישור משרד התיירות, אבל יש גם לבדוק עוד חלופות למלון משום שיש לנו מצאי להקמת מלונות בישראל, ואנחנו לא רוצים לדרדר ולצמצם אותו – אנחנו רוצים לבנות בתי מלון בישראל.
<ערן ניצן: לכן כשגוף תכנוני רוצה לבטל ייעוד של בית מלון הוא צריך לפחות לבדוק חלופות.
מירי רגב: אבל איפה החלופות צריכות להיבדק?
<ערן ניצן: איפה אפשר לבנות במקרה הזה כפר נופש או מלון?
<ערן ניצן: בקרבת מקום.
מירי רגב: אז כן בקרבת מקום או לא?
מירי רגב: אם ככה, צודק ראש המועצה.
<ערן ניצן: זה לא אומר – אני אומר את זה בפתיחות אף על פי שאני משרד התיירות – לא ניתן לבטל ייעוד ללא מציאת חלופות.
<ערן ניצן: מה שחשוב זה לבדוק.
מירי רגב: זה חשוב לי לשמוע.
<ערן ניצן: אפשר להגיד תיאורטית, בדקנו, אין אפשרות להקים שם מלון אחר, ועדיין אנחנו ממליצים לבטל.
<ערן ניצן: אבל לזה צריך את אישור המועצה הארצית, כמובן – דרך אגב, מטעמים מיוחדים אפשר לעשות.
<ערן ניצן: רשום כך בחוק.
תמר זנדברג: יש נוסח של התמ"א?
<דניאלה פוסק: יש, אני יכולה להקריא לך את זה.
תמר זנדברג: אז אפשר אולי להקריא את הנוסח כדי לראות אם כתוב שם "קרבת מקום"?
<דניאלה פוסק: אנחנו מדברים על תמ"א 12.1 שקובעת בסעיף 7.2.1 כי "תכנית המצמצמת או מבטלת ייעודו של שטח למלונאות תופקד רק אם כללה שטח חלופי למלונאות העומד בתנאים שנקבעו: 1.
<דניאלה פוסק: שוכנע מוסד התכנון כי ניתן לספק את צרכי האכסון המלונאי במקום אחר או לצמצם את שטחו לאחר שעמדה בפניו המלצתו של נציג שר התיירות בוועדה המחוזית, ואם הוגש על-ידו תוך פרק זמן שלא יעלה על 21 יום מעת הבקשה".
<דניאלה פוסק: לעניין הזה אני אבהיר שאכן התקבלה עמדת משרד התיירות אשר מצאה כי לא ניתן או לא נמצאה מבחינתם חלופה, ומשרד התיירות מתנגד לביטולו של כפר הנופש.
<דניאלה פוסק: אני ממשיכה להקריא לכם את הסעיף של תכנית המתאר הארצית: 2.
<דניאלה פוסק: "קבע מוסד התכנון בהחלטתו כי התכנית מיועדת למטרה בעלת חשיבות מיוחדת אחרת; 3.
<דניאלה פוסק: נימק מוסד התכנון את החלטתו; 4.
<דניאלה פוסק: התקבל אישורה של המועצה הארצית או ועדת משנה שלה.
<דניאלה פוסק: תכנית הטעונה אישור הוועדה לשמירה על הסביבה החופית לא תידרש לאישור המועצה הארצית מכוח הוראה זאת".
<דניאלה פוסק: כי אז הוועדה לשמירה חופית תאשר את זה.
<דניאלה פוסק: אין פה עניין של "קרבת מקום" או "לא קרבת מקום", יש פה עניין של מציאת חלופה.
מירי רגב: משרד התיירות, אתם מתנגדים לביטול כפר הנופש?
<ערן ניצן: הדיון על השאלה איפה מקימים כפרי נופש בישראל זה לא דבר פרוץ שבו משרד התיירות או מנהל מקרקעי ישראל רואים חוף, ואומרים – שם נקים מלון.
<ערן ניצן: הדיון הזה התקיים במוסדות התכנון, זה חלק מתפקידם, והוא הגדיר במסגרת תמ"א 13 איפה מקימים או איפה יש אפשרות להקים מלון.
מירי רגב: מתי זה היה?
<תומר רוזנר: ב-1983.
<ערן ניצן: היה גם ב-2006.
<ערן ניצן: מה היה ב-2006?
<דניאלה פוסק: היה עדכון של תנאים.
<ערן ניצן: בכל מקרה - -
מירי רגב: לא, לא "בכל מקרה".
מירי רגב: מתי קבעתם את תמ"א 13?
<דניאלה פוסק: תמ"א 13 המקורי ב-93'.
<תומר רוזנר: 83'.
<ערן ניצן: יש לה עדכונים תקופתיים, היא נבחנת כל הזמן.
<ערן ניצן: העדכון האחרון נעשה, למיטב ידיעתי, ב-2006.
<קריאה: אבל לא לכל הארץ.
מירי רגב: בקיצור, יש לכם תכנית עבודה בסיסית מלפני 30 שנה.
מירי רגב: זאת אומרת הצרכים של לפני 30 שנה אוטומטית לא התקדמו בשום דבר.
מירי רגב: זאת אומרת אם היום משהו ספציפי מפריע לאיזו קבוצה מסוימת הם מעלים את זה.
מירי רגב: אם מישהו נרדם בשמירה ולא שם לב אז משהו נבנה.
מירי רגב: זאת אומרת אנחנו לוקחים תכניות של לפני 30 שנה, ועובדים על-פיהן היום.
<עדי לוסטיג: בדיוק.
מירי רגב: זה נכון או לא?
מירי רגב: אני מדברת אליך.
<ערן ניצן: אליי?
<ערן ניצן: אני לא מומחה לנושא הזה.
מירי רגב: מי קבע את תפיסת המלונות – אני?