GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ברק לייזר: חלק מההחלטות אפילו צורפו פה לחומר שלפני הוועדה.
<ברק לייזר: ההחלטות האלה ניתנות כמעט על בסיס יומיומי.
מירי רגב: אז מה אתה מציע?
מירי רגב: אם נשיא בית המשפט דיבר עם המפכ"ל, וזה לא עזר – מי יעזור?
מירי רגב: בג"ץ?
<ברק לייזר: לא.
<ברק לייזר: אני לא חושב - -
מירי רגב: שר המשפטים לא עוזר, והיועץ המשפטי לא עוזר – מי יעזור?
<ברק לייזר: לדעתי, גם מהבית הזה צריך להפעיל לחץ על המשטרה.
<ברק לייזר: המשטרה נמצאת, לטענתה, בישורת האחרונה למציאת פתרון טכנולוגי שיאפשר את ההפקדה.
<ברק לייזר: זה גם מחייב במידה מסוימת החלפת דיסקט ולשנות תרבות ארגונית בתוך המשטרה ולדאוג לכך שהעצורים לא יובאו שלא לצורך לבתי משפט.
<ברק לייזר: זה פשוט מאוד.
מירי רגב: דוד צור, בבקשה.
מירי רגב: לאחר מכן משרד המשפטים.
דוד צור: אני רוצה להתייחס למה שאורית ויריב יזמו.
דוד צור: באופן מפתיע אני מסכים איתם.
דוד צור: זאת בעיה שאנחנו בארגון לא הצלחנו לטפל בה לאורך זמן.
דוד צור: אני גם אומר לכם, מה לדעתי הסיבה.
דוד צור: ההפקדות וכל הסיפורים האלה – יש להם השפעה, אבל זניחה, לדעתי.
דוד צור: אמרת בצדק, התרבות הארגונית היא שהיא לא מגבה מפקדים גם כשהם עושים טעויות; משחררים אנשים שבדיעבד גרמו לעבירה נוספת וכדומה.
דוד צור: בסופו של דבר אי לקיחת האחריות והטלתה לפתחו של בית המשפט היא סוג של תרבות ארגונית שדורשת שינוי.
דוד צור: זה לדעתי העניין, ואומר לכם את זה מפקד בכיר בארגון, עם כל הצער.
דוד צור: תכף נשמע את הנתונים של המשטרה.
דוד צור: אני לא מסכים לגמרי עם כל מה שנקרא "דיבורי פולקלור האחרים".
דוד צור: למה "דיבורי פולקלור"?
דוד צור: המעצר במשטרה הוא כלי לחקירה.
דוד צור: הוא לא לענישה, הוא לא כדי שהוא יבלה לילה ויענישו אותו.
דוד צור: עצם הכליאה בתחנת המשטרה הוא עול ועומס גדול מאוד לעבודת המשטרה, במיוחד בלילה.
אורית סטרוק: אבל בלילה - - -
דוד צור: אורית, לא הפרעתי לך.
דוד צור: לכן עצם הכליאה הוא כלי לחקירה.
דוד צור: לכן אני מסכים עם הדברים שאת אומרת שצריך לשחרר אם אין סיבה להמשיך ולהחזיק אותו ולא להביא אותו לבית המשפט.
דוד צור: אבל זה לא נובע מהמקום שניסיתם לומר שכאילו יש פה רצון להעניש.
דוד צור: אבל לזה הסכמתי.
דוד צור: לא הסכמתי לדברים האחרים.
דוד צור: אני רוצה לומר משהו שקשור לחוק המעצרים.
דוד צור: דווקא השינוי של חוק המעצרים ב-97' עשה דברים טובים מצד אחד כמו לתת סמכויות שחרור וכן הלאה; מצד שני קיצור זמן מ-24 שעות ל-48 שעות שהארגונים חשבו שהוא יעשה טוב, עשה בדיוק הפוך.
דוד צור: מה שקרה רצו מהר יותר לבתי משפט מכיוון שהם לא מספיקים בלילה לבצע חקירה; הגיעו לבית משפט וקיבלו יותר ימים.
דוד צור: יש יותר ימי מעצר מאשר היה לפני חוק המעצרים הנאור החדש שחוקק ב-97'.
דוד צור: רצו להשיג משהו וקיבלו הפוך.
דוד צור: אני מציעה, גברתי היושבת-ראש, לנהל על זה יום אחד דיון בנושא הזה עם המפכ"ל ולשמוע את הארגונים האחרים כי רצינו לעשות טוב ויצא רע מאוד.
דוד צור: אולי אני אפילו אגיש הצעת חוק פרטית לשנות את עניין של סמכות המעצר ל-48 שעות ולא ל-24.
מירי רגב: לא בטוח שזה נכון, אבל המשטרה צריכה להשתכלל.
מירי רגב: משרד המשפטים, בבקשה, ולאחר מכן חבר הכנסת פייגלין.
<גבריאלה פיסמן: הסוגיה שהעלה עכשיו חבר הכנסת היא סוגיה שבזמנו גם הועלו טענות לגביה בתקופת החקיקה של חוק המעצרים.
<גבריאלה פיסמן: זאת סוגיה אחרת, ולא נכון לדון בה בהקשר הזה.
<גבריאלה פיסמן: לעניין שחרור בערובה על-ידי קצין ממונה אני רוצה להבהיר שגם אנחנו ראינו את העניין בחומרה, ולכן כשהסנגור העלה את הנושא בפנינו אנחנו מיד התכנסנו לבחון פתרון.
<גבריאלה פיסמן: הוצע פתרון בשני שלבים: ההסדר הראשוני שהוצע זה אותו הסדר זמני שדובר עליו שהתגייסה הנהלת בתי המשפט כדי לקדם אותו ולאפשר הפקדה בבתי המשפט בשעות מאוחרות יותר.
<גבריאלה פיסמן: במקביל המשטרה והמשרד לביטחון פנים התחילו לעבוד על הסדר קבע שכבר התקדם מאוד ועשוי להתקדם יותר בחודשים הקרובים.
מירי רגב: איזה הסדר קבע?
<גבריאלה פיסמן: המשטרה תוכל לפרט.
<גבריאלה פיסמן: כבר היום דובר על פתרונות להפקדה בבנק הדואר.
<גבריאלה פיסמן: יהיו פתרונות נוספים, והמשטרה תוכל להציג את זה, וזה יהיה הרבה יותר זמין.
<גבריאלה פיסמן: הנתונים שהסנגוריה הציגה עכשיו לא היו ידועים לנו, לא הובאו בפנינו.
מירי רגב: מה לא הובא בפניכם?
<גבריאלה פיסמן: הבעיה שהקושי לא נובע מסוגית ההפקדה, אלא מטעמים אחרים - -
מירי רגב: של שיקול דעת.
מירי רגב: שהשוטרים לא רוצים לקחת אחריות על זה.
<גבריאלה פיסמן: - - של שיקול דעת של הקצין הממונה.
<גבריאלה פיסמן: זאת סוגיה שלא הוצגה בפנינו, אנחנו לא מכירים את הנתונים, ורק נוכל לבחון אותם.
מירי רגב: חבר הכנסת פייגלין ואחריו משטרת ישראל.
משה זלמן פייגלין: תודה רבה, גברתי.
משה זלמן פייגלין: אני מדבר עכשיו מהצד של העצורים.
משה זלמן פייגלין: נדמה לי שאני בעל הניסיון העשיר והרחב ביותר מהצד הזה.
משה זלמן פייגלין: אני יכול לספר אפילו מה מוגש ברוב בתי המעצר בארץ - -
דוד אזולאי: אם היו יודעים שתהיה חבר כנסת לא היו עוצרים אותך.
משה זלמן פייגלין: אני רוצה להתמקד בנקודה אחת: לצערי הרב, חבר הכנסת צור, הדברים שאמרת מאוד לא מדויקים.
משה זלמן פייגלין: הבעיה היא בתרבות הדיון ולא האם יש אפשרות להעביר את כרטיס האשראי או אין אפשרות להעביר את כרטיס האשראי.
משה זלמן פייגלין: השאלה היא למה בכלל צריך ערבות.
משה זלמן פייגלין: בואו נבין רגע למה נועד המעצר.
משה זלמן פייגלין: צריך לחזור לראשונות לרגע.
משה זלמן פייגלין: המעצר נועד כדי לחקור וכדי לאפשר להביא לדין אם הבן אדם עשוי לברוח או משהו כזה.
משה זלמן פייגלין: אם החקירה הסתיימה ואין חשש שהבן אדם יברח מהארץ או ייעלם או לא יוצב לחקירה, אז גם אין צורך בערבות.
משה זלמן פייגלין: מישהו פה מכיר שאדם נעצר ולא התבקש לתת ערבות?
משה זלמן פייגלין: אין מקרה כזה.
דוד צור: זה בדיוק מה שאמרתי.
דוד צור: איפה אתה לא מסכים איתי?
משה זלמן פייגלין: אני לא מסכים שהבעיה היא במספר הימים, בעיה טכנית.
דוד צור: אה, מה שאמרתי אחרי זה.
דוד צור: אבל אמרתי שזה לא קשור.
משה זלמן פייגלין: אני רוצה לומר שהתרבות הארגונית במשטרה אומרת בדיוק מה שאומרת חברת הכנסת סטרוק: אם כבר הגעת לכאן אתה לא תצא מכאן בן-חורין באותה מידה שבה נכנסת, אנחנו נקלף איזושהי שכבה מהחירות שלך, איזושהי שרשרת דקיקה או פחות דקיקה אל הרגל שלך תישאר גם כשאתה יוצא מכאן.
משה זלמן פייגלין: לכן אתה תפקיד ערבות, ואם לא תפקיד ערבות אתה תישאר.
משה זלמן פייגלין: אני התעקשתי לפני שנה להישאר במעצר ולא להפקיד ערבות עד השקל האחרון.
משה זלמן פייגלין: החזיקו אותי במעצר יום שלם מיותר.
משה זלמן פייגלין: החקירה הסתיימה – אף אחד לא חשב שאני הולך לברוח מהארץ, לא הייתה שאלה כזאת.
משה זלמן פייגלין: הגעתי לפני שופטת, והיא החליטה שאין עילת מעצר.
משה זלמן פייגלין: הייתה מלחמת עולם בין נציג המשטרה לבין השופטת, ואני הודעתי לשופטת שאני לא אתן שקל – אם היא רוצה היא יכולה להשאיר אותי פה שבועיים.
משה זלמן פייגלין: הרעה החולה היא השכחה של הארגון למה בכלל נועד המעצר.
משה זלמן פייגלין: המעצר במפורש – כמו שאמרה חברת הכנסת סטרוק, ואני יכול להעיד על כך מהרבה מאוד מקרים – נועד קודם כול להעניש - -
דוד צור: לא נכון.
משה זלמן פייגלין: אז אני אומר לך שכן.
מירי רגב: אין ביניכם עכשיו ויכוח.
משה זלמן פייגלין: המעצר נועד להרתיע.
משה זלמן פייגלין: אני עכשיו תובע את המשטרה למה הם עצרו אותי יום שלם.
משה זלמן פייגלין: הנתונים מראים שזה כן נכון; הנתונים מראים שבדרך כלל לא מוגש כתב אישום.
משה זלמן פייגלין: אז בשביל מה עצרת?
משה זלמן פייגלין: ועוד יותר מזה – התעקשת לקחת ערבות.
משה זלמן פייגלין: יש כאן בהחלט אלמנט ענישה בתוך העניין של המעצר.
מירי רגב: משטרת ישראל, בבקשה.
<איציק אברהם: חבל שנותרו לנו חמש דקות כי אנחנו השחקן המרכזי פה.
מירי רגב: אני אתן לכם יותר.
מירי רגב: בבקשה, תציג את עצמך.
<איציק אברהם: אני איציק אברהם, ראש מדור חקירות.
<איציק אברהם: לידי יושב עורך דין רב פקד דרור קלייטמן, קצין במדור חקירות.
<איציק אברהם: יש לנו נתונים, ויש לנו מה להגיד בעניין.
<איציק אברהם: דרור, תציג את הנתונים.
<דרור קלייטמן: קודם כול נתחיל מהנושא המהותי.
<דרור קלייטמן: אמנם סמכויותיו של קצין משטרה ניתנו לשחרור.
<דרור קלייטמן: הן לא אותן סמכויות שיש לבית משפט.
<דרור קלייטמן: יש שוני.
<דרור קלייטמן: החוק נותן אמצעים מסוימים לשוטר, ולפעמים הצורך הוא לערובה גבוהה מזאת שיש לקצין המשטרה, ואז יש צורך להביא לבית משפט.
<דרור קלייטמן: כלומר לא כל אדם שהגיע לשחרור בבוקר - -
מירי רגב: איך זה מסתדר עם ה-70% שמשתחררים ללא כתב אישום?
דוד צור: זה הליך אחר.
דוד צור: עשו פה סלט.
<דרור קלייטמן: זה נושא שונה לחלוטין, אין לו קשר לעניין הזה.
<דרור קלייטמן: זה לא אומר שכל אדם שהגיע בבוקר לשחרור בבית משפט זה אומר שהוא היה צריך להשתחרר על-ידי קצין משטרה.
אורית סטרוק: רק אם התנאים שאתם מבקשים בבית המשפט עומדים באותם תנאים שיכולתם לשחרר.
אורית סטרוק: יש אלפי אנשים כאלה.
<דרור קלייטמן: על זה אני חולק.
אורית סטרוק: לפי דוח הסנגוריה.
<דרור קלייטמן: אני חולק על זה.
<דרור קלייטמן: אני יכול להראות מה הנתונים שיש בידינו.
<דרור קלייטמן: אלפים זה ודאי שלא – בוא נראה כמה מובאים בכלל לבית משפט בבוקר.
<דרור קלייטמן: קודם כול מבין אלה שמובאים לבית משפט רבים מובאים לצורך מעצר כי יש צורך במעצרם, ורבים מובאים לצורך שחרור כי אי אפשר לשחרר אותם קודם.
מירי רגב: למה אי אפשר?
<דרור קלייטמן: לדוגמה הובאו בפנינו כמה פסקי דין.
<דרור קלייטמן: בבית משפט בנצרת יש ביקורת על כך שהוא הובא בבוקר.
<דרור קלייטמן: אבל היה מדובר שם בתיק אלמ"ב שהחשוד נקט אמצעי אלימות קשים כלפי בת זוגו, ובסופו של דבר השופטת משחררת אותו עם איסור יצירת קשר עם המתלוננת למשך 60 יום.
<דרור קלייטמן: את זה השוטר לא יכול לעשות - - - 30 יום.
מירי רגב: מה אתה אומר על זה, נציג בתי המשפט?
<חגית לרנאו: לכמה זמן הוא כן יכול?
<דרור קלייטמן: ל-30 יום.
<חגית לרנאו: ולמה הוא לא יכול לשחרר אותו ל-30 יום, וב-30 היום האלה לפנות לבית המשפט ולבקש עוד 30 יום?
<דרור קלייטמן: מה ההיגיון?
מירי רגב: שלא יהיה כאן סתם לילה.
מירי רגב: אתה נותן כאן דוגמה מעולה.
מירי רגב: אתה אומר שיש לך סמכות 24 שעות לפני שאתה מביא אותו לבית משפט.
מירי רגב: חקרת אותו, סיימת את החקירה בשעה 20:00 בערב ואין לך יותר מה לעשות, אבל אתה חושב שבית המשפט יגזור עליו כך וכך, אז יש לך 30 יום שאתה יכול להשתמש בהם, אז למה לא לשחרר אותו בערבות, ובמהלך 30 יום להביא את זה להחלטת בית משפט?
<דרור קלייטמן: העומס שייעשה מהדבר הזה בבית משפט – תנסי לחשוב - -
מירי רגב: אתה חושב על בתי המשפט?
מירי רגב: הביורוקרטיה יותר חשובה?
<דרור קלייטמן: תנו רק לסיים, עלו פה המון דברים.
<דרור קלייטמן: דוגמה נוספת: בית המשפט בפתח תקווה מתחה ביקורת על המשטרה שהביאה אדם לשחרור בערבות בזמן שמדובר באדם שכבר שוחרר פעם על-ידי בית המשפט למעצר בית.
<דרור קלייטמן: הוא הפר את מעצר הבית, אז מי ישחרר אותו עכשיו, קצין המשטרה או בית המשפט?
<דרור קלייטמן: הוא הפר את מעצר הבית של בית המשפט.
<דרור קלייטמן: אין גם לשכוח שאדם משוחרר בערבות על-ידי קצין משטרה או על-ידי בית משפט זה לא אותו דבר, לא יעזור.
<דרור קלייטמן: בסופו של דבר כשהוא מפר את זה או מפר את זה בית המשפט עצמו לא מתייחס לזה באותה מידה, אם הוא הפר את המעצר בצורה כזאת או אחרת.
<איציק אברהם: הרבה יותר חמור שהוא שוחרר על-ידי בית משפט – מסתכלים על זה אחרת – מאשר קצין משטרה משחרר - -
<קריאה: בנושא של הפרות צו.
<ברק לייזר: זה לא עימות, אבל התשובה משקפת בדיוק את הדבר שדובר עליו לעניין התרבות הארגונית: יש פחד מלקיחת אחריות.
<ברק לייזר: יותר נוח שבית המשפט ישחרר או הוא יקבל בעניין הזה או שלא יקבל את הביקורת הציבורית שיש מאשר קבלת החלטה של קצין - - -
<איציק אברהם: לא אמרנו את זה.
<דרור קלייטמן: אדם שבית המשפט הטיל עליו מעצר בית, והוא הפר אותו – מה ההיגיון אומר?
<דרור קלייטמן: - -
אורית סטרוק: לכם יש כלי אכיפה.
אורית סטרוק: כשאדם נשלח להגבלות על-ידי בית משפט, אני ראיתי הרבה מאוד פעמים שאתם יודעים לבוא ולבדוק שהוא עומד בהגבלות שלו.
אורית סטרוק: אז יש לכם כלים.
<דרור קלייטמן: אבל במקרה הזה הוא הפר כבר, ובית המשפט בא בביקורת שהבאנו אותו לבית המשפט כדי לשחרר.
דוד אזולאי: אבל כמה כאלה מפרים?
דוד אזולאי: כולם מפרים?
דוד אזולאי: לא כולם מפרים.
אורית סטרוק: גם אם הוא צודק אנחנו לא צריכים לראות את הוויכוח בין הנהלת בתי המשפט לבין המשטרה.
אורית סטרוק: שהשופט יישב ב-20:00 בערב וגם ב-23:00 בלילה, הוא מקבל משכורת מספיק גבוהה.
אורית סטרוק: לא יכול להיות שאנשים יישארו במעצר.
אורית סטרוק: אם חקירתם הסתיימה ואפשר לשחרר אותם בהגבלות כאלה ואחרות ככל שצריך לא יכול להיות שהם יהיו לילה במעצר.
<דרור קלייטמן: אנחנו לא יכולים לנהל את בתי המשפט.
<רענן גלעדי: אבל העובדה היא שגם המשטרה מבקשת לשחרר את האנשים האלה.
מירי רגב: בבוקר.
<דרור קלייטמן: כן, אבל או בתנאי שאין סמכות של קצין משטרה לשחרר או כמו במקרה כזה שיש עניין.
<דרור קלייטמן: אדם ששוחרר על-ידי בית משפט והפר את המעצר.
<דרור קלייטמן: ההיגיון אומר שבית המשפט הוא זה שהוא יבוא לפניו, לא קצין משטרה.
<דרור קלייטמן: הוא כבר הפר את ההחלטה שבית משפט נתן.
<דרור קלייטמן: זה רק קצה קצהו של העניין.
<רענן גלעדי: זה לא חוקי.
דוד צור: למה לא חוקי?
<רענן גלעדי: מכיוון שאם המשטרה מבקשת לשחרר, ויש לה סמכות לשחרר אז היא חייבת לשחרר, אסור לה - - -
דוד צור: אם הוא הפר צו של בית משפט היא צריכה להביא אותו לבית משפט.
<רענן גלעדי: אבל עובדה שהיא מבקשת לשחרר.
דוד צור: אבל היא מביאה אותו לבית משפט.
אורית סטרוק: היא רוצה לשלוח אותו על הפרת צו.
אורית סטרוק: היא תגיש לו כתב אישום על הפרת צו ותביא אותו לבית משפט.
דוד צור: אבל בגלל זה הוא נעצר ומביאים אותו לבית משפט.
אורית סטרוק: זאת ענישה.
אורית סטרוק: לא עושים ענישה ללא דין.
דוד צור: זאת לא ענישה.
דוד צור: את שוב חוזרת על זה, זאת לא ענישה.
מירי רגב: דוד, אני מבקשת לתת לו לדבר.
משה זלמן פייגלין: זה לא צריך להיות ענישה.
דוד צור: אני עצרתי הרבה אנשים, אני מכיר.
מירי רגב: אתם רוצים לקיים ביניכם דיון?
דוד צור: אנחנו מדברים על ל"ו צדיקים שנעצרים כל הזמן, לא?
אורית סטרוק: רובם הם - -
דוד צור: באמת.
דוד צור: יש לנו משטרת החושך והרוע שעוצרת אנשים חפים מפשע ותמימים - - - שימו דברים בפרופורציות.
<דרור קלייטמן: זה שבקצה המשטרה לא השיגה ראיות זה לא אומר שהמשטרה - - - ולא עשתה את עבודתה.
דוד אזולאי: אבל 70%?
דוד אזולאי: באמת, נו.
דוד אזולאי: זה לא 10%.
דוד צור: זה דיון אחר, דוד.
מירי רגב: אני אפסיק את הדיון.
מירי רגב: אנחנו לא יכולים לסכם אותו כי נגמר הזמן.
מירי רגב: או שתפסיקו לדבר ביניכם ותיקחו את עצמכם למזנון לדבר או שתיתנו למשטרה לדבר.
אורית סטרוק: אבל הוא אמר דבר מאוד חשוב.
מירי רגב: בגלל זה אני מבקשת שפשוט תחכו בסבלנות ותיתנו למשטרה לדבר.
<איציק אברהם: אנחנו חייבים להתייחס לנתונים.
<דרור קלייטמן: אני רוצה להגיד עוד עניין מהותי שעלה פה כבר.
<דרור קלייטמן: מאז שיש חוק המעצרים שמאפשר רק 24 שעות עד להבאה לפני שופט, תנסו להבין את הסיטואציה: כל אדם שנעצר משעות הערב ומעלה צריכים לבצע בעניינו כמה פעולות חקירה.
<דרור קלייטמן: אנחנו צריכים לקרוא היום לעורך דין, להודיע לסנגוריה הציבורית ולבקש - -
מירי רגב: עזוב אותי ממי שלא נחקר.
מירי רגב: משסיימתם את החקירה - -
<דרור קלייטמן: מסתיימת החקירה ב-4:00-3:00 בבוקר אני רוצה עכשיו לשחרר אותו בערבות צד ג', והערב לא מגיע עד 8:00 בבוקר – אני חייב להביא אותו לבית משפט.
<דרור קלייטמן: אני חייב.
<דרור קלייטמן: זה המצב.
<דרור קלייטמן: כל אדם שנעצר בשעות הערב ומעלה, עם כל פעולות החקירה שחייבות להתבצע האילוץ מגיע לכך שאם אני לא אבוא לבית משפט אני אואשם - - - הרי בבית משפט אני חייב להגיע עד 8:00.
<דרור קלייטמן: יש שעות מסוימות.
<דרור קלייטמן: הרי הדיון מתחיל ב-8:30, שב"ס צריך להביא אותו כבר ב-6:00 בבוקר – אני כבר מ-4:00 בבוקר בתל-אביב.
אורית סטרוק: כמה אנשים נמצאים בחקירה עד 3:00 בלילה?
<דרור קלייטמן: כל אדם שנעצר מ-21:00-20:00 בערב, עד שאתה מביא אותו לחקירה, נותן לו את הזכות להיוועץ, לחכות שיגיע, אתה צריך לעשות את הדברים המינימליים – בשנייה הגעת ל-1:00 בבוקר, גם עם כוח האדם שיש לך.
<דרור קלייטמן: אנחנו כבר ב-6:00 בבוקר צריכים להביא אותו לבית המשפט.
מירי רגב: למה אתם צריכים להביא אותו?
מירי רגב: הוא יכול להביא את עצמו לבית משפט.
<דרור קלייטמן: לא, הוא עצור.
מירי רגב: אז תשחרר אותו.
מירי רגב: גמרת את החקירה איתו?
<דרור קלייטמן: ביקשתי ערב צד ג' שיבוא לשחרר אותו, והוא לא מגיע.
<טל לויטס: למה לא תיתן לו אורכה כמו שבית משפט נותן?
<דרור קלייטמן: אנחנו סבורים שאין מקום לתת לו אורכה, הוא יברח.
<קריאות: כולם יברחו.
דוד צור: אנחנו באיזה גן עדן שאנשים באים ביוזמתם לבית המשפט?
דוד צור: איזו תמונה, כאילו חיים פה באיזה - -
<דרור קלייטמן: אני יכול לשחרר אותו הביתה, והוא לא יחזור.
מירי רגב: איזה עבריינים?
מירי רגב: קטין שתפסת בהפגנה הוא עבריין?
מירי רגב: הוא עבריין, הקטין הזה?
משה זלמן פייגלין: דוד, אתה צודק, אנחנו באיזשהו מקום באמצע.
דוד צור: יש פה כיוון - - -
<דרור קלייטמן: ניקח גם קצת נתונים של מה שקרה בשנים האחרונות: זה נכון, עד שנת 2011 לא הייתה לנו בכלל אפשרות לשחרר בהפקדה כספית שזה היה מצב שמעקר את רוב האפשרות של הקצין לשחרר.
<דרור קלייטמן: בשנת 2011 נכנסנו לנושא, ואנחנו כל הזמן פועלים בעניין.
<דרור קלייטמן: זה התחיל מזה שהיה רק בבנק הדואר בשעות מסוימות, הורחב היום שאפשר גם באינטרנט.
<דרור קלייטמן: עכשיו יש הודעה על כרטיסי אשראי - -
מירי רגב: ומה עושה קטין שאין לו כרטיס אשראי?
אורית סטרוק: בכל סופר יש כזה.
<דרור קלייטמן: הוא לא יכול להביא, אבא שלו צריך להביא.
מירי רגב: ואם אבא שלו לא נמצא במקום שהוא יכול להביא את כרטיס האשראי?
<דרור קלייטמן: אז מה נעשה?
<דרור קלייטמן: אין מה לעשות.
<דרור קלייטמן: אם תמצאו פתרון – בשמחה.
<דרור קלייטמן: אנחנו מנסים את כל הפתרונות - -
אורית סטרוק: אבא שלו ייסע לתחנה ויביא כרטיס אשראי.
אורית סטרוק: ודאי הוא מעדיף את זה.
<קריאה: אפשר קרוב משפחה, כמו דוד.
<קריאה: מנסים.
<דרור קלייטמן: אני מדבר כרגע על מצב שצריך הפקדה כספית.
<דרור קלייטמן: אנחנו כמשטרה פועלים כל הזמן להרחיב את האפשרויות לכל אפשרות אפשרית.
<דרור קלייטמן: התחלנו בבנק הדואר – אמרו שזה לא מספיק.
<דרור קלייטמן: נושא כרטיסי האשראי זאת עבודה שאנחנו עושים כבר המון זמן.
אורית סטרוק: למה המון זמן?
אורית סטרוק: בכל סופרמרקט יש הדבר הזה לגהץ כרטיסי אשראי.
אורית סטרוק: אני לא מבינה כמה זמן לוקח.
<דרור קלייטמן: זה לא כל כך פשוט.
<דרור קלייטמן: אני מלווה את זה כל הזמן.
<דרור קלייטמן: החברים היו פה איתי - -
אורית סטרוק: זה לא עולה יותר מכל לילות המעצר שהם גם עולים ומכל ההזזה של הסנגוריה לבתי המשפט.
<דרור קלייטמן: - - - אין בעיה של כסף - - -
מירי רגב: תגיד לי, משטרה נמדדת בכמה אנשים ישנים אצלה בלילה בתא המעצר?
<דרור קלייטמן: מה פתאום.
<דרור קלייטמן: להפך.
<דרור קלייטמן: האינטרס של המשטרה מעבר לכל העניין של זכויות חשודים שהוא חשוב – כל עצור כזה זה עול על המשטרה, זה כוח אדם, זה זמן.
<דרור קלייטמן: יש בלילה חוקר אחד באיזו תחנה.
<דרור קלייטמן: החוקר הזה עכשיו גם צריך ללכת להביא אותו - -
מירי רגב: אז מה אתה אומר לי?
מירי רגב: אתה אומר, אני עושה הכול, אני רוצה לשחרר אותו, אני מנסה, אבל בגלל הבירוקרטיה ובגלל שאין - - -
דוד צור: יש חובה להגן על הציבור.
דוד צור: חובת הארגון היא להגן על הציבור.
דוד צור: לכן עם כל הכבוד לזכויות העצור יש גם זכויות לאזרח לא להיות - - -
דוד צור: זה חשוב שגם הציבור יוגן.
מירי רגב: אני לא יכולה ככה להמשיך לנהל את הדיון.
אורית סטרוק: גברתי היושבת-ראש, את חייבת להקשיב למה שאומר דוד צור- -
מירי רגב: אני רוצה להקשיב קודם למה שהמשטרה אומרת.
אורית סטרוק: - - הוא מדבר כמי שהיה שוטר במשך שנים, ומה בסוף - -
מירי רגב: את רוצה לסכם?
מירי רגב: סכמי את הדיון, תגידי מה את רוצה, ובזה נגמור את העניין.
מירי רגב: אני לא יכולה לנהל ככה את הדיון, אני מצטערת.
אורית סטרוק: - - - את המנטליות.
דוד צור: אורית, כשאני אעבור סדרת חינוך מאורית סטרוק על המנטליות שלי – אני גאה מאוד במנטליות שלי.
אורית סטרוק: - - - מי שנעצר - - - לכן צריכים להיכנס בו ולהכניס אותו.
דוד צור: אל תכניסי לי מילים שלא אמרתי לפה.
דוד צור: אני את סדרת החינוך של אורית סטרוק אעבור פעם אחרת.
<דרור קלייטמן: אני רוצה לומר כמה נתונים לא על בעיות טכניות.
<דרור קלייטמן: את הבעיות הטכניות אנחנו הולכים ופותרים.
<דרור קלייטמן: אני טוען שברוב המקרים, גם אלה שהם לכאורה מיותרים – הם לא מיותרים.
<דרור קלייטמן: המצב הוא כזה - -
מירי רגב: זאת אומרת אתה - -
<דרור קלייטמן: לא הכול בסדר.
<חגית לרנאו: ההבדלים בין המחוזות ובין התחנות פשוט מעקרים לחלוטין את הטיעון שלך.
<חגית לרנאו: זה לא יכול להיות שבירושלים אפשר לשחרר אנשים, ובקריית-גת אי אפשר.
דב חנין: האוויר של ירושלים מחכים.
דוד צור: לזה יש דווקא הסבר ארגוני.
<דרור קלייטמן: בהחלט יש.
<דרור קלייטמן: קודם כול ניקח קצת נתונים.
<דרור קלייטמן: לקחתי את מעצרי היום בשנת 2012 של אנשים שהיו עצורים ל-24 שעות.
<דרור קלייטמן: אם בשנת 2010 נעצרו 22,246 חשודים למשך 24 שעות, בשנת 2012 יש לנו 18,978 – ירידה ניכרת בעניין הזה.
<דרור קלייטמן: אם ניקח את זה פר 100,000 איש אז בשנת 2010 היו 294 אנשים והיום 237 אנשים.
<דרור קלייטמן: כך שניתן בהחלט לראות מגמה.
<טל לויטס: אבל יש לך נתון כמה מהם הובאו לשחרור בתנאים בבית משפט?
<דרור קלייטמן: אלה אנשים שהיו - -
<טל לויטס: אתה מדבר על עצורים.
<טל לויטס: אנחנו מדברים על אנשים שמובאים לשחרור בבית משפט.
<טל לויטס: זה נתון שאתה צריך להביא.
<דרור קלייטמן: אם בא לשחרר אותם זה לא אומר שהם הובאו סתם.
<דרור קלייטמן: הסברתי – יש מצבים שמאלצים אותנו להביא אותם לשחרור בגלל סמכויות או בגלל אילוצי חקירה.
דב חנין: יש מצבים, אבל השאלה כמה.
דב חנין: על הדבר הזה אין לך נתונים.
<דרור קלייטמן: אני חושב שמעטים.
<דרור קלייטמן: למשל עכשיו הובאו בפנינו כמה פסקי דין.
<דרור קלייטמן: גם בתוך פסקי הדין האלה, עם כל הכבוד, לא היה כזה הכצעקתה.
<דרור קלייטמן: נקודה אחרונה בעניין הזה: משטרת ישראל לא מתעלמת מהעניין.
<דרור קלייטמן: משטרת ישראל רואה חשיבות לנסות ולשנות את תרבות הארגון הזה.
<דרור קלייטמן: נעשים מאמצים מאוד גדולים.
<דרור קלייטמן: ההטמעה של העניין נעשית בכל פורום מקצועי.
<דרור קלייטמן: אנחנו מכניסים עכשיו בקרה מקיפה ביחידות המשטרה בכל הנושא הזה.
<דרור קלייטמן: מדור חקירות הכין עכשיו בקרה כדי לראות איפה אנחנו יכולים, וכיצד אנחנו יכולים להרגיל – במקומות שלא חייבים – לפתור את העניין הזה.
<דרור קלייטמן: כמו שאמרתי, זה גם אינטרס שלנו כמשטרה בנושא הזה.
<דרור קלייטמן: אנחנו לא מסתירים את העניין.
<דרור קלייטמן: כשמובאת בפנינו החלטה שיש בה ביקורת כפי שמובא ספציפית – לא באופן כללי – הנושא נבדק.
<דרור קלייטמן: אם צריך –מוערות ההערות, אלא אם כן אנחנו חושבים שהייתה הצדקה לעניין.
משה זלמן פייגלין: תורידו את הקטע של הערבות מהאוטומט.
מירי רגב: קודם כול ברור שלדיון הזה צריך להיות דיון המשך.
מירי רגב: אני רק אומרת שבזה ש-50% מהעצורים שלמחרת בית המשפט משחרר אותם זה מראה שיש איזשהו כשל או בלקיחת אחריות של השוטר או בקטע הביורוקרטי שהוא עכשיו עלה התאנה בכך שהקטין או הבגיר יושב במעצר בלי שהוא צריך לשבת במעצר.
מירי רגב: זה מצב בעייתי ביותר ששוללים חירות של אדם רק בגלל בעיה של שוטר לקחת אחריות או בגלל בעיה בירוקרטית.
מירי רגב: בעיה ביורוקרטית היא אמצעי ולא המטרה.
מירי רגב: לכן קודם כול לפחות בעניין קטינים אסור לכם להשאיר אותם במעצר ברגע שהחקירה שלכם הסתיימה.
דוד אזולאי: קטינים ללא עבר.
מירי רגב: קטינים ללא עבר בגילאים 18-13.
מירי רגב: אני מבקשת מהיועץ המשפטי של הוועדה להביא הצעה לתיקון חקיקה לגבי קטינים.
מירי רגב: קטינים שהוחלט לשחרר אותם לאחר חקירה – ישוחררו לאלתר.
מירי רגב: איך יעשו את זה?
מירי רגב: תמצאו פתרונות עם בתי המשפט ועם משרד המשפטים.
אורית סטרוק: לפי דעתי, זה כבר בחקיקה, רק מפרים את החוק.
מירי רגב: שנית, אני רוצה שתבדקו למה אין כתב התחייבות כמו חתימה על שטר ביטחון של הוצאה לפועל.
מירי רגב: למה צריך כספומט?
מירי רגב: הוא יחתום על כתב התחייבות של הוצאה לפועל, תשלח אותו הביתה, ולמחרת בבוקר – תאמין לי שהוא יבוא כמו גדול לבית המשפט.
<דרור קלייטמן: הוא לא בא.
<דרור קלייטמן: מה זאת אומרת, ערבות עצמית יש במשטרה.
<דרור קלייטמן: רק שבמקרים רבים יש כאלה שחטפו ערבויות ולא באו.
מירי רגב: כאלה שחתמו על הוצאה לפועל ולא באו.
<דרור קלייטמן: ערבות עצמית זה יותר מהוצאה לפועל.
<איציק אברהם: חתמו על ערבות עצמות ולא מגיעים, לא מתייצבים.
<רענן גלעדי: בתי המשפט נותנים אורכות ליום למחרת כעניין שבשגרה אפילו בלי התחייבות, לא כל שכן - -
<דרור קלייטמן: וכמה מהם לא באים?
מירי רגב: כמה מהם לא באים?
<דרור קלייטמן: אני לא יכול לתת לך מספרים בעניין.
מירי רגב: אין מספרים – זאת הבעיה.
מירי רגב: לא יודעים; למה זה קורה?
מירי רגב: מודיעין; מה העניינים?
מירי רגב: שב"כ; מה קורה?
מירי רגב: אינתיפאדה שלישית על הר הבית.
מירי רגב: ואז אתם מפחידים אותנו, ואז אנחנו לא יודעים מה קורה.
מירי רגב: אז אני אגיד לך מה יקרה - -
משה זלמן פייגלין: זה קיבעון מחשבתי.
מירי רגב: אני אגיד לך מה קורה: בעוד שבועיים יתקיים דיון המשך שאליו תגיע המשטרה.
מירי רגב: אנחנו רוצים לעזור לכם להגן על הציבור.
משה זלמן פייגלין: אני מבקש לבוא עם נתון אחד נוסף - -
מירי רגב: שנייה רגע.
משה זלמן פייגלין: רק בקשה לבוא עם עוד נתון:
משה זלמן פייגלין: כמה פעמים שחררו בלי ערבות מתוך כל 20,000 האלה?
דוד צור: זה נתון חשוב.
מירי רגב: אני רוצה לדעת כמה מעצרים יש; כמה השתחררו על ערבות עצמית ולא הגיעו?
מירי רגב: כמה לא הגיעו?
מירי רגב: תן לי נתונים מהחצי השנה האחרונה, משלושת החודשים האחרונים.
מירי רגב: אם אתה לא יודע אז אנחנו מתחילים את התהליך מהיום.
מירי רגב: אם מתחילים מהיום תהיה ערבות עצמית.
מירי רגב: אם אתה יודע - -
<דרור קלייטמן: יש - - -
מירי רגב: תקשיב רגע.
מירי רגב: אתה לא יכול להגיד לי שאין לך נתונים, ומצד שני להגיד לי שאתה לא יכול לעשות את זה בערבות עצמית כי הם לא באים לבית משפט.
מירי רגב: אני רוצה לדעת נתונים.
מירי רגב: מצד אחד אני רוצה להוריד עומס מבתי המשפט; אני רוצה שבתי המשפט יהיו יעילים יותר, אני רוצה שהשופטים יעבדו מהר יותר, אני רוצה שמשרד המשפטים יהווה ביקורת על בתי המשפט; אני רוצה שהיועץ המשפטי יהיה יותר מעורב בחקיקה שהגופים לא פועלים על-פיה; אני רוצה שאתה לא תשאיר סתם אנשים בלילה במעצר; ואני רוצה שמי שהשארת במעצר אכן צריך להיות במעצר.
מירי רגב: זה מה שכולנו רוצים.
מירי רגב: בגלל שכולנו רוצים נראה איך אנחנו מקבלים את זה.
אורית סטרוק: נכניס לפול הזה גם את בתי המשפט שגם יקיימו דיונים בשעה מאוחרת, אם צריך, כדי לשחרר אנשים.
דוד צור: זה מצוין.
דוד צור: הלוואי.
מירי רגב: אם המפכ"ל לא מגיע להבנות עם נשיא בית המשפט אז הוועדה הזאת תגיע להבנות ותגשר, ואנחנו גם נעשה משא ומתן בגישור, והכול יהיה בסדר.
מירי רגב: לדיון הבא תבואו עם עובדות: כמה כאלה שחתמו ערבות עצמית לא מגיעים?
מירי רגב: ממה אתם חוששים?
מירי רגב: למה אי אפשר לעשות את שטר הערבות הזה?
<דרור קלייטמן: יש שטר ערבות.
מירי רגב: אבל אתה אומר שהוא לא תקין.
<דרור קלייטמן: בוודאי שהוא תקין.
מירי רגב: אז מה הבעיה – הוא לא מגיע - -
<דרור קלייטמן: אני אסביר.
<דרור קלייטמן: לסמכותו של שוטר יש כמה אפשרויות לשחרר בערבות.
<דרור קלייטמן: אחת היא ערבות עצמית.
<דרור קלייטמן: יש אדם שאנחנו לא סומכים עליו אז אנחנו מבקשים ערב צד ג'.
<דרור קלייטמן: זה לא קשור לעניין הזה.
<דרור קלייטמן: יש ערב צד ג' או נשוא הרחקה – אלה הנתונים.
<דרור קלייטמן: החוק נתן אפשרויות מסוימות לידי קצין משטרה, ואפשרויות מסוימות שלא ניתנות לקצין משטרה, וכזה דבר צריך ללכת לבית משפט.
מירי רגב: אבל עשיתם את כל התהליך של העניין של הערבות בכסף כי הדבר העיקרי היה שאין לכם יכולת של ערבות - -
<דרור קלייטמן: יש יכולת, אבל יש אנשים שאנחנו לא מסתפקים בחתימתם, ואנחנו דורשים הפקדה כספית כי אנחנו לא סומכים על החתימה שלהם.
אורית סטרוק: גברתי היושבת-ראש, אני מציעה שנעשה דיון המשך.
מירי רגב: אנחנו נבדוק מי עושה מה.