GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אמנון איצקוביץ': אתה עושה תנועה סיבובית מסוימת.
<אמנון איצקוביץ': הם נסתמו השנה ב-11 בלילה, בעבר הם נסתמו ב-1:30-2:00 לפנות בוקר.
דוד צור: במעגלים הרחבים אי אפשר לעזור?
<אמנון איצקוביץ': גם במעגלים הרחבים – ואנחנו פעלנו ופועלים כך לאורך שנים.
<אמנון איצקוביץ': הרי מי שהמציא את תוכנית המבצע הזה הוא ראובן אדרי, אני לא שיניתי הרבה.
<אמנון איצקוביץ': אני שיניתי דברים בהיבט של התשתיות, בהיבט של תפיסת הפו"ש.
<אמנון איצקוביץ': הרי הקונצפט עצמו נכון, אבל עם השנים- - -
דוד צור: חבר הכנסת מקלב, אני רוצה לתת לו לסיים.
אורי מקלב: רק קריאת ביניים, להוביל אותו לקראת התשובה.
אורי מקלב: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה ש-70% מן הציבור מגיע בתחבורה ציבורית למירון.
אורי מקלב: זה באמת כלי חזק מאוד לבקרה ושליטה.
<אמנון איצקוביץ': לא, פחות.
אורי מקלב: 65%.
<אמנון איצקוביץ': גם פחות.
ישראל אייכלר: כמה חניונים חסרים לך בפועל?
אורי מקלב: באופן אמיתי, אם היית מווסת – הציבור כולו היה מעוניין לבוא להדלקה, אבל אם היית אומר מראש: אני נותן רק ל ל-10%-15% מן האוטובוסים, לאותן חברות שקיבלו רישיון, להגיע בשעה הזאת, השאר שיבואו ימתינו.
אורי מקלב: יש ציבור שלם, אני יודע על משפחתי, שכולם נוסעים למירון.
אורי מקלב: אם בסופו של דבר המשטרה תגיד: אתה לא יכול לבוא ב-11 בלילה, אתה תבוא רק ב-6 בבוקר – בלילה יגיעו 150,000 הראשונים.
<אמנון איצקוביץ': סליחה, אתה מתפרץ לדלת פתוחה.
אורי מקלב: אני לא איש מקצוע, אבל לא יכול להיות שאין לזה פתרונות מקצועיים.
אורי מקלב: זה שאלה רק של רצון וביקוש.
דוד צור: הערה נכונה בנושא הוויסות.
<אמנון איצקוביץ': ההערה נכונה מאוד, אבל הוא התפרץ לדלת פתוחה כי אנחנו עובדים בשיטה של תזמון.
<אמנון איצקוביץ': אנחנו יודעים שמשעה מסוימת ועד שעה מסוימת יוצאים ממקום מסוים, מירושלים למשל, ב"אגד" או בכל חברה אחרת.
<אמנון איצקוביץ': אני יודע, כל הזמן יש לי מעקב, יש לנו פיקוח, הכול ממוחשב היום.
דוד צור: חבר הכנסת מקלב, אני רוצה להגיד לך הערה אחרת.
דוד צור: גיליתי בך יכולות חשיבה מבצעיות.
דוד צור: לדעתי אתה בזבוז ביכולת שלך לגשר בשוויון בנטל.
אורי מקלב: אבל לא הייתם מקבלים אותי למשטרה.
אורי מקלב: את הטובים שלנו אנחנו שולחים לכנסת.
דוד צור: העלית נקודה נכונה מאוד.
ישראל אייכלר: אם אין לך בגרות תוכל להיות רק שר האוצר.
<אמנון איצקוביץ': מלבד הסוגיה של היציאות מן הערים, ששם יש לנו שליטה על החברות שבהסדר ולא על האחרים, כי גם מהאחרים יש הרבה, ועל כלי הרכב הפרטיים אין מה לדבר בכלל.
<אמנון איצקוביץ': אתה יכול לדבר במקומי.
<אמנון איצקוביץ': אתה יכול להשתתף אתי בישיבות על תוכניות לשנה הבאה.
דוד צור: החוקים מוזרים פה בכנסת, אבל הם מאפשרים לחברי הכנסת להתפרץ כאשר זה נעשה בדברי טעם, וגם לא תמיד.
דוד צור: אני למדתי את זה מהר.
דוד צור: לגבי האחרים, זה רק עם זכות דיבור.
<אמנון איצקוביץ': מלבד הסוגיה הזאת של היציאה מן הערים יש לנו וסת נוסף.
<אמנון איצקוביץ': יש לנו 3 וסתים: אחד באלייקים, אחד במגידו ואחד בשדה תרומות.
דוד צור: ומשם נלקחים ב"שאטלים".
<אמנון איצקוביץ': הקבוצות מופנות, כל אחת מופנית ממקום מסוים ושם יש את הווסתים.
<אמנון איצקוביץ': שם זה מעכבי הבערה שלנו.
<אמנון איצקוביץ': זה השליטה שלנו.
דוד צור: מה לגבי הפינוי, לגבי מה שנקרא "המחסניות", היכולת להוציא כדי שאפשר יהיה להכניס מחסנית נוספת?
<אמנון איצקוביץ': אין לנו יכולת תמרון.
דוד צור: האם נעשה תכנון לגבי הפינוי?
דוד צור: כי אחרת, המקום הרי עם קיבולת מוגבלת ובסופו של דבר אם לא תצא מחסנית – לא תיכנס אחרת.
<אמנון איצקוביץ': זה אירוע פתוח לקהל.
<אמנון איצקוביץ': אין שעות.
דוד צור: אני שואל איך בכל זאת דואגים לניהול אירוע שבו לא רק נכנסים לאירוע אלא גם יוצאים ממנו.
<קריאה: לא דואגים.
דוד צור: זאת לא תשובה.
<אמנון איצקוביץ': זה לא עניין שלא דואגים.
<אמנון איצקוביץ': העניין הוא אחד, שברגע שאין שעת התחלה ושעת סיום, אתה לא יודע.
<אמנון איצקוביץ': זה פתוח לקהל, כל אחד יכול להגיע מתי שהוא רוצה ולעזוב מתי שהוא רוצה.
<אמנון איצקוביץ': אין לך שליטה.
ישראל אייכלר: אבל יש מספיק אנשים לכל אוטובוס.
ישראל אייכלר: אתה רק צריך לשחרר אותם.
<אמנון איצקוביץ': זה לא מדויק.
דוד אזולאי: מה עם החניונים שנמצאים בדרך למירון, למשל ביקנעם?
דוד אזולאי: אלה לא היו עמוסים.
<אמנון איצקוביץ': ציינתי.
<אמנון איצקוביץ': הייתי רוצה לומר עוד שני משפטים.
<אמנון איצקוביץ': אנחנו אומרים בסופו של דבר שאנחנו צריכים לממש את האחריות שלנו.
<אמנון איצקוביץ': האחריות שלנו היא לכל תחום הבטיחות של אנשים שמגיעים לשם ולהיבטים התנועתיים, אם בצירים שמובילים לכיוון מירון ואם בתוך מירון עצמו.
<אמנון איצקוביץ': במבחן התוצאה אני יכול לומר בגאווה שלא קרה שום דבר, מבחינתנו לא נפגע אדם בנפשו מרכב.
דוד צור: מה היה זמן ההמתנה הכי ארוך?
דוד צור: דיברו כאן על שעות, 8 שעות.
<אמנון איצקוביץ': אני לא מכיר מידע על המתנה של 8 שעות.
<אמנון איצקוביץ': נפגשנו גם עם חברת "אגד" ודרור גנון ממשרד התחבורה יכול לציין את זה.
<אמנון איצקוביץ': אני לא מכיר המתנה של 8 שעות.
דוד צור: היו חסרים אוטובוסים?
<אמנון איצקוביץ': לא.
<אמנון איצקוביץ': השנה "דור" הוסיף לנו עוד "שאטלים".
<אמנון איצקוביץ': יש עיקרון שמנחה אותנו, של הפרדה בין הולכי רגל ובין כלי הרכב.
<אמנון איצקוביץ': זה עיקרון שמנחה אותנו ואליו אנחנו נצמדים.
<אמנון איצקוביץ': אנחנו עובדים על בסיס לקחים, ואתה יודע טוב מאוד שבארגון אנחנו עובדים על בסיס לקחים, מיישמים אותם, ועבדנו גם על לקחים מ-2011, על בסיס אירוע שחל במוצאי שבת.
<אמנון איצקוביץ': אני אומר עוד פעם, אם לא יקום מישהו ויעשה מעשה שיגרום לשינוי בכל המערך הזה, בשנה הבאה יקרה אותו דבר.
ישראל אייכלר: מה השינוי שאתה רוצה?
<אמנון איצקוביץ': שתקום מינהלת ויקבלו החלטות וייתנו למשטרה כלים לעשות את העבודה.
ישראל אייכלר: אילו כלים?
ישראל אייכלר: מה היה חסר?
אורי מקלב: עשרות אלפים שיוצאים מירושלים מזמינים כרטיס מראש.
אורי מקלב: עליך לדעת, אדוני היושב-ראש, ואתה מנווט יפה מאוד את הדיון וגם בצורה מקצועית, אבל את החלק הזה אתה לא יודע מהשירות הקודם שלך.
אורי מקלב: מה שקרה בשנתיים-שלוש האחרונות, למשל ב"אגד" בירושלים אדם צריך להזמין כרטיס כדי לעלות לאוטובוס והוא יודע את השעה, את מספר האוטובוס ואת הכיסא שלו.
דוד צור: יש יכולת שליטה הרבה יותר גדולה.
אורי מקלב: עדיין הוויסות קיים, הכול ממוחשב.
דוד צור: חבר הכנסת אזולאי, רצית להגיד משהו בקצרה.
דוד אזולאי: אני מבקש לשאול את אמנון איצקוביץ', הרי בכל זאת אין פה ויכוח על כך שלפני שנתיים ולפני 3 שנים ובשנה הקודמת היה בסדר גמור.
דוד אזולאי: ב-3 השנים האחרונות הכול היה בסדר.
דוד צור: כנראה לא היתה קיבולת כזאת.
<אמנון איצקוביץ': אני אומר שוב, ראובן אדרי ידידי היה שם.
<אפרים פרטוק: אחת לכמה שנים יש הגעה מאוד-מאוד מסיבית של קהל.
<אפרים פרטוק: אני לא יודע להסביר את זה.
דוד אזולאי: אני חושב שהשנה לא היו יותר מאשר בשנה שעברה.
אורי מקלב: היו יותר.
אורי מקלב: הכבישים יותר טובים.
אורי מקלב: כביש 6 מביא את האנשים.
ישראל אייכלר: אנשים שומעים שיותר קל להגיע.
<אפרים פרטוק: שמי אפי פרטוק.
<אפרים פרטוק: היום אני ראש ענף השיטור במחוז הצפוני.
<אפרים פרטוק: אני מלווה את האירוע 31 שנים, מתוכן רק שנתיים לא הייתי באירוע, כשבממוצע יוצא לי להיות בהר בזמן האירוע בין 24-48 שעות.
<אפרים פרטוק: האירוע הזה של קריסה במוצאי שבת מתרחש אחת לכמה שנים.
<אפרים פרטוק: מה הסיבה בדיוק, אני לא יודע, אבל זה קרה ב-2008 וקרה גם לפני כן, קריסה מוחלטת של ההר.
<אפרים פרטוק: אני יכול להעלות כמה דברים.
<אפרים פרטוק: קודם כול, הכי חשוב, לא כפי שנאמר, לא העיקר התחבורה, ממש לא.
<אפרים פרטוק: מה שחשוב זה הבטיחות והביטחון של הציבור.
<אפרים פרטוק: אני יכול להיות גאה ולהגיד שיצאנו מהאירוע הזה בצורה טובה, ולא בכדִי.
<אפרים פרטוק: היתה שם השקעה אדירה של שוטרים.
<אפרים פרטוק: הגדלנו את הסד"כ, את סדרי הכוח שלנו ביותר מ-1,000 שוטרים.
<אפרים פרטוק: בכל משמרת היו כמעט 1,200 שוטרים שעבדו 12 שעות, אבל זה יצא להם עם הנסיעות ועם הכול 16-18 שעות, כאשר מפקדים עבדו הרבה יותר שעות.
<אפרים פרטוק: באופן טבעי יש תקלות מינוריות.
<אפרים פרטוק: אז באמת רכב לא עלה והיתה איזו תקלה עם הרכב התפעולי או דברים כאלה, אבל אלה תקלות מינוריות יחסית לכל הגורמים שעלו ולכל האח"מים שהעלינו בצורה מסודרת וכל האירוע שהתנהל, לפי דעתי, למופת.
<אפרים פרטוק: התקלה שאני ראיתי באירוע הזה היא לא בבעיה של ויסות אוטובוסים אל האתר, אלא היו שלוש הדלקות בו-זמנית באתר על ההר במוצאי שבת שנסתיימו יחד.
<אפרים פרטוק: כאשר הן הסתיימו יחד בעצם כל הציבור הרחב שהיה על ההר ירד בבת אחת למטה.
<אפרים פרטוק: אנחנו עוד עשינו דברים נוספים כדי למנוע תאונות.
ישראל אייכלר: אחרי תפילת הנץ החמה.
ישראל אייכלר: כך זה בכל שנה.
<אפרים פרטוק: אנחנו ביטלנו את הלינה בלולים.
<אפרים פרטוק: זאת אומרת, סדר גודל של אלפי אנשים לא היה להם מקום לינה בלולים, מטעמי בטיחות, ומיד כשהסתיימה ההדלקה הם ירדו למטה.
<אפרים פרטוק: נוצר מצב שבסביבות שעה 5 בבוקר כל הקהל ירד, היה במגמה למטה – לא כל הקהל אבל מאסה מאוד-מאוד כבדה במגמה למטה.
<אפרים פרטוק: כשהם הגיעו לנתיבים יש 3 מסלולים: מסלול אחד שמנתב לכיוון צפון, מסלול אחד שמנתב לכיוון הגשר, המעבר התת-קרקעי, ומסלול אחד שמנתב לחניונים ולצד השני.
<אפרים פרטוק: העומס של האנשים שירדו בבת אחת היה כל-כך גדול שהקהל נאלץ לרדת לכביש, אי אפשר היה לבלום אותו.
<אפרים פרטוק: לפי דעתי מזל שלא בלמנו אותו, כי אם היינו בולמים אותו בנתיב הצר שנוצר להולכי רגל אנשים היו נפגעים.
<קריאה: היה חשש מפני דריסות.
דוד אזולאי: אתה מדבר על שעות לפנות בוקר, אבל אני מדבר על הלילה.
דוד צור: חכה, חבר הכנסת אזולאי, תן לו להתייחס.
דוד צור: הוא מתייחס יפה וחשוב להבין את זה.
<אפרים פרטוק: נוצר עומס מאוד רציני.
<אפרים פרטוק: למזלנו האנשים ירדו לכביש.
<אפרים פרטוק: אני אומר למזלנו.
<אפרים פרטוק: התפקיד שלי לשמור על בטיחות האנשים.
<אפרים פרטוק: למזלנו הם ירדו לכביש והכביש נחסם לתנועה.
<אפרים פרטוק: כאשר שמנו לב שהכביש הזה נחסם לתנועה הורדנו 600 שוטרים למטה, זאת אומרת, דיללנו את כוח האדם על ההר.
<אפרים פרטוק: אז לא היה כאן קוסם ולא היה פה מהנדס אלא היתה כאן עבודה קשה מאוד של קצינים ושוטרים בכל הדרגות, ניצבי משנה ואחרים, שעומדים ומנסים להזיז את הקהל מעט הצידה, לפנות נתיב אחד כדי לאפשר הזרמה של התנועה.
<אפרים פרטוק: מה שקרה שם, ברגע שאוטובוס היה מגיע הוא היה מתמלא בשניות, כאשר מאות אנשים מנסים לעלות עליו, כולל דרך החלונות.
<אפרים פרטוק: התפקיד שלנו כמשטרה היה למנוע רמיסה של אנשים בזמן עצירה של האוטובוסים.
ישראל אייכלר: למה האוטובוסים לא הגיעו?
ישראל אייכלר: אם היו מספיק אוטובוסים- - -
דוד צור: אתם ביצעתם תחקיר?
<אפרים פרטוק: כן, ביצענו תחקיר.
<אפרים פרטוק: היו מספיק אוטובוסים אבל הציר היה חסום.
<אפרים פרטוק: ברגע שהוא חסום אז הכול לא מגיעים, לא יורדים.
<אפרים פרטוק: מה שעשינו שם, לקחנו את חברת "אגד".
דוד צור: תדלג על הלקחים ותגיע למסקנות בסוף.
דוד צור: האם בשנה הבאה, נאמר ובתרחיש כזה, נכון יהיה להזיז את האוטובוסים לאותה נקודת ויסות העלייה?
דוד צור: או בסעיף תקלות, האם נלקח בחשבון שיהיה שם צבר של אוטובוסים שיהיה זמין, כפי שחבר הכנסת אייכלר שואל?
<אפרים פרטוק: הבעיה לא היתה היעדר צבר של אוטובוסים.
<אפרים פרטוק: היה צבר של אוטובוסים.
<אפרים פרטוק: הבעיה שהם לא יכלו לזוז.
דוד צור: האם הם היו שם ולא היו צריכים להגיע לשם?
דוד צור: לזה אני מתכוון.
<אפרים פרטוק: כן.
<אפרים פרטוק: מה שצריך לעשות, ראשית, צריך לווסת את זמני ההדלקה.
<אפרים פרטוק: את זה לא עשינו.
דוד צור: זאת נקודה חשובה לכם, למארגני האירוע.
<אפרים פרטוק: כשכולם מסיימים ביחד אנחנו בבעיה.
<אפרים פרטוק: אז ראשית, צריך לווסת את זמני ההדלקה.
<אפרים פרטוק: דבר נוסף, צריך לשלט בשילוט אחר כדי להכווין את האנשים כי הרבה מאוד אנשים ירדו מן ההר ולא ידעו איפה האוטובוסים שלהם.
<אפרים פרטוק: צריך שם שילוט אחר, בולט מאוד, זוהר, מואר אפילו, שיצביע בדיוק איפה החניונים.
<אפרים פרטוק: זה דבר נוסף.
<אפרים פרטוק: צריך לעבוד על מעגלי תנועה שונים.
<אפרים פרטוק: אני לא איש תנועה ואולי אחרים יתייחסו, אבל צריכים להיות מעגלי תנועה נפרדים שלא מעלים את כל האוטובוסים.
<אפרים פרטוק: נכון להיום יש תנועה מעגלית דרך העוקף.
<אפרים פרטוק: ברגע שהעוקף נחסם כל התנועה מהחניונים, גם של האוטובוסים הפרטיים, נעה דרך העוקף ופוקקת אותו.
<אפרים פרטוק: צריכים להיות שלושה מעגלי תנועה אחרים לגמרי: מעגל תנועה של פרוד, שעולה ומגיע עד הכניסה למירון, עושה פרסה ויורד.
דוד צור: אל תיכנס כאן לתכנון של התנועה כרגע.
דוד צור: המסקנה הזאת חשובה מאוד.
<אפרים פרטוק: צריכים להיות שלושה מעגלי תנועה שונים.
<אפרים פרטוק: יכולנו לטפל טוב יותר אם אוטובוסים היו מסכימים להעלות קהל ולהוריד קהל מן ההר.
<אפרים פרטוק: נאלצנו להשתמש שם בכפייה נגד נהגים שעצרו עם אוטובוסים ריקים אבל סירבו להוריד נוסעים כי זה לא המסלול שלהם.
<אפרים פרטוק: ייאמר לזכותו של "אגד" שבאמת מרבית הנהגים כן עזרו, העלו נוסעים והורידו נוסעים לפרוד.
<אפרים פרטוק: היו כאלה שלא הסכימו.
<אפרים פרטוק: אם זה היה גוף אחד, היה פשוט יותר.
<אפרים פרטוק: היו כמה חברות.
<אפרים פרטוק: אני חושב שהעבודה של המשטרה היתה נכונה.
<אפרים פרטוק: אני חושב שצריך גורם אזרחי שינהל ויתכלל את האירוע, אזרחי, לא דתי ולא חילוני, אזרחי, שמרכז את הכול, כי זה גם כספים, זה גם אירועים, זה גם חניונים.
<אפרים פרטוק: צריך להוסיף חניונים.
<אפרים פרטוק: צריך שמישהו יבוא ויגיד: אנחנו בעלי הבית, לא אנשי המושב, שיש להם המון-המון כוח ומפריעים לניהול של האירוע, ולא גורמים אחרים.
מנחם אליעזר מוזס: באותו בוקר כשקרה הכאוס הנורא, בשעה 7:00 עמדו אלפי אנשים, ב-8:00, 9:00, 10:00, עד 11:00, שאז נגמר כל הפקק הזה.
מנחם אליעזר מוזס: התקשרתי לרוני עטיה מנהל המחוז, לברונו שטיין מנהל אגף התנועה, לקנטרוביץ' מנהל מיפקדת צפת.
מנחם אליעזר מוזס: למדתי מכל הנושא הזה שמה שקרה כאן, היו המון אוטובוסים בצפת אך מכיוון שהחניונים היו מלאים דחפו את האוטובוסים אל תוך העיר צפת.
מנחם אליעזר מוזס: בצפת אין הגבלה לתנועה פרטית, היו מלא רכבים פרטיים עם אוטובוסים ופשוט העיר היתה פקוקה, לכן לא יכלו להביא אוטובוסים לשטח.
מנחם אליעזר מוזס: זה אחד הגורמים המהותיים ביותר שהיו.
מנחם אליעזר מוזס: זה המידע שקיבלתי מאנשי המשטרה.
מנחם אליעזר מוזס: חשוב לי לציין את זה לפני שנציג משרד התחבורה ידבר.
דוד צור: בבקשה, נציג משרד התחבורה, אנא הצג את עצמך.
<דרור גנון: אני אחראי על תחבורה ציבורית.
<דרור גנון: קודם כול, נתחיל בזה שמירון זה "סיפור ארוך", כפי שנאמר פה ולא אחזור על זה, אבל אנחנו עוסקים בסוגיית מירון כבר קרוב ל-11 שנים.
<דרור גנון: היה באמת דוח מבקר המדינה שהוזכר כאן שדיבר על כל נושא הפעילות.
<דרור גנון: היסטורית, באמת מירון קרסה – לא הייתי משתמש במילה קרסה, אלא התחבורה וכל תנועת המבקרים לא תפקדה – פעמיים, פעם אחת לפני 5 שנים.
<דרור גנון: בפעם האחרונה שזה קרה זה גם היה במוצאי שבת.
<אליהו ליפשיץ: ב-2011 זה היה במוצאי שבת והכול היה בסדר.
<דרור גנון: אבל לפני כן כאשר ל"ג בעומר חל במוצאי שבת היתה קריסה.
<דרור גנון: אני מדבר על הקריסה, לא על הפעם האחרונה שזה היה בסדר.
<דרור גנון: יש עניין פשוט מאוד.
<דרור גנון: רוצים או לא רוצים, מטבע הדברים רוב המבקרים שמגיעים בערב להדלקה, לשעות הראשונות, הם אנשים דתיים, נקודה.
<דרור גנון: מוצאי שבת יוצא מאוחר, כולם מגיעים במכה אחת ויש הגעה המונית לכיוון האירוע.
<דרור גנון: כולם עולים במכה אחת וכולם יורדים במכה אחת, זה פחות או יותר הסיפור.
<דרור גנון: משרד התחבורה נערך בפריסה מוקדמת של כל מפעילי התחבורה הציבורית לקליטת כל אותם מבקרים, גם באמצעות הזמנת מקומות מראש ב"אגד".
<דרור גנון: "אגד" לבד הסיעה השנה קרוב ל-80,000 איש.
דוד צור: תן לנו את המסקנות שלך, בעיקר לפעם הבאה, בראייה קדימה, לא אחורה.
<דרור גנון: קודם כול, חשוב רק ציון קטן.
<דרור גנון: אני יודע שאין זמן.
<דרור גנון: משרד התחבורה מעמיד תקציב באופן וולונטרי, אני חייב להגיד את זה, של 1.2 מיליון שקלים להפעלת ה"שאטלים".
<דרור גנון: זאת לא חובתנו.
<דרור גנון: אנחנו מסיעים שם ב"שאטלים" בחינם את הנוסעים שמגיעים, וזאת במטרה למנוע את בעיות התנועה מהגעה של אוטובוסים ורכבים אל תוך המעגל הפנימי, המעגל העליון.
<דרור גנון: אנחנו נמליץ לשנה הבאה קודם כול להזיז את האוטובוסים הפרטיים לחניון 8 ולהוציא אותם מהטבור של המעגל.
<דרור גנון: גם זה בעיה.
<דרור גנון: כפי שנאמר פה, הם לא רצו להעלות נוסעים כאשר הם היו ריקים.
<דרור גנון: אתם מדברים על אותם אוטובוסים של המפעילים הפרטיים.
<דרור גנון: קודם כול, נזיז אותם החוצה.
<דרור גנון: דבר שני, ברגע שהחניונים הפרטיים מגיעים לקיבולת של 90% אנחנו מבקשים לעצור את המכוניות הפרטיות בשלב מוקדם יותר ואפילו, בהתייעצות עם המשטרה, להעיף בכלל את המכוניות הפרטיות מהאזור, להעביר אותן לחניונים מרוחקים יותר.
<דרור גנון: חבר'ה, זה אירוע של תחבורה ציבורית, למי שלא הבין.
<דרור גנון: יותר מ-250,000 איש הגיעו בתחבורה ציבורית.
<דרור גנון: צריך למנוע את החיכוכים.
אורי מקלב: אבל גם ה"שאטלים" שצריכים לקחת אנשים בעלי רכב פרטי מהחניונים, גם אם זה היה במרחק של עוד 10 קילומטרים – הם עצמם קרסו.
<אמנון איצקוביץ': ה"שאטלים" לא קרסו.
<אמנון איצקוביץ': כפי שציין חברי אפי פרטוק, ה"שאטלים" פשוט לא יכלו להיכנס לאזור בגלל הולכי רגל.
<אמנון איצקוביץ': הם נתקעו.
<אפרים פרטוק: ההתנפלות שהיתה על האוטובוסים לא אפשרה לנוע.
<דרור גנון: צריך למנוע חניית רכבים פרטיים לאורך הצירים.
דוד צור: זה לא קורה?
דוד צור: חניית רכבים פרטיים לאורך הצירים?
דוד צור: שנים אני שם ולא זוכר שזה קרה פעם.
<דרור גנון: זה לא קרה.
<דרור גנון: עוד פעם, אני לא שנים רבות שם, אבל השנה זה קרה.
דוד צור: למה, כי זה היה מוצאי שבת?
<אפרים פרטוק: זה היה מחוץ לחניונים, בצירים שלפני החניונים.
דוד צור: אבל למה על הצירים?
<אמנון איצקוביץ': אסביר.
<אמנון איצקוביץ': אני הייתי שם.
<אמנון איצקוביץ': מה שקרה, הגיעה כמות אדירה של כלי הרכב, גם פרטיים, גם אוטובוסים אזרחיים שלא בהסדר.
<אמנון איצקוביץ': הכמות היתה אדירה, מעבר לכל פרופורציה שניתן אפילו לתאר.
<אמנון איצקוביץ': ברגע שאנשים איבדו את הסבלנות, ובצדק, אני מצדיק אותם, כי כבר לא היה מקום, כי אם לא יבנו משהו אחר, משהו שונה, זה ימשיך להיות כך, הם איבדו סבלנות והחנו את הרכב בשוליים והתחילו ללכת ברגל.
דוד צור: תחתור לסיום ולמסקנות.
<דרור גנון: אלה המסקנות לשנה הבאה.
<דרור גנון: הגדלת חניוני רכב פרטי פי שתיים במקום מרוחק יותר.
<דרור גנון: מי שירצה, אנחנו נעמיד את המשאבים מבחינת "שאטלים" גם למקומות מרוחקים יותר, זה חשוב גם כן.
<דרור גנון: אם לא, אני אומר בצורה גלויה, אם לא יהיו המרכיבים האלה בשנה הבאה לא נממן "שאטלים" כי חבל על הכסף של המדינה.
<דרור גנון: ה"שאטלים" עמדו ולא נוצלו, בוזבזו כאן מיליון שקלים, חבל.
<דרור גנון: בסוף הכוונה הטובה צריכה להיות מלווה במרכיבים נוספים.
<דרור גנון: אני כן מסכים עם חברי.
<דרור גנון: זה לא קשור כאן למי ינהל, אם הוא דתי או לא דתי.
<דרור גנון: האירוע הוא אולי אירוע דתי, אבל הניהול הוא ניהול כמו בכל אירוע.
<דרור גנון: יכלה להיות גם הופעה של להקת 2U באיזה חניון, לא משנה כרגע, זה באותם סדרי גודל.
<דרור גנון: יכולים להגיע גם 400,000 איש למקום אחר.
ישראל אייכלר: יש לי שאלה משפטית.
ישראל אייכלר: האם אפשר לחייב את כל חברות האוטובוסים לציית לשוטר כאשר הוא אומר לנהג שהאוטובוס שלו ריק שעליו לקחת אתו אנשים כשהוא יורד למטה?
ישראל אייכלר: האם ניתן לקבוע דבר כזה?
<דרור גנון: נהג האוטובוס לא חייב כלום לאף אחד.
ישראל אייכלר: אולי צריך להתנות תנאי:
ישראל אייכלר: אם אתה רוצה להסיע אנשים למירון בל"ג בעומר תתחייב שכאשר אתה יורד אתה מוריד אנשים.
<דרור גנון: אני אומר תנאי אחר: אל תעלה בכלל.
דוד אזולאי: קבלת רישיון להסיע נוסעים תהיה בתנאים.
אורי מקלב: יש לי שאלה, אדוני היושב-ראש.
אורי מקלב: האם חברות התחבורה הציבוריות יכולות לווסת את התנועה?
דוד צור: תיכף נתייחס לזה.
דוד צור: שמעתי את השאלה.
דוד צור: ראובן אדרי, ואחרי כן נציג משרד התיירות.
<ראובן אדרי: אני מנהל מרחב צפון של "נתיבי ישראל".
<ראובן אדרי: אדבר רק על נושא התשתיות.
<ראובן אדרי: כמי שקצת מכיר את הסיפור הזה, השנה ההגעה של כמות האנשים היתה לא בכדִי אלא בעקבות כל השיפורים שנעשו בכבישים בשנים האחרונות.
<ראובן אדרי: במשך 4 השנים האחרונות הושקעו יותר מ-70 מיליון שקל בהרחבה של כל הצירים והכשרתם.
<ראובן אדרי: מי שמכיר קצת את אזור מירון, הוא השתנה לחלוטין וקיבל בכלל צורה אחרת.
<ראובן אדרי: השנה עסקנו בשני דברים שלא היינו אמורים לעשות, ועסקנו בזה והשקענו, קודם כול בהכשרה של כל המגרשים במצב הנוכחי, במה שקיים.
<ראובן אדרי: בכל שנה אנחנו פורשים תאורה רק לצורך האירוע הזה, רק נושא תאורה עלותו יותר מ-600,000 שקל.
<ראובן אדרי: אסכם לפי מה שאנחנו רואים את זה, מכיוון שלדעתי כמות האנשים רק תלך ותגדל, ובוודאי בשנה הבאה כשהחג גם יוצא במוצאי שבת.
<ראובן אדרי: אירועי ל"ג בעומר לא מתחילים במירון.
<ראובן אדרי: מי שחושב שההילולה מתחילה בל"ג בעומר, לדעתי זו הטעות הראשונית.
<ראובן אדרי: הילולת ל"ג בעומר מתחילה בירושלים, במודיעין, בבית-שמש, בכל הערים.
<ראובן אדרי: אם לא יכשירו מספיק מגרשי חניה, ואנחנו לא הצלחנו, יש בעיות עם רשות הטבע והגנים הלאומיים- - -
דוד צור: אני רוצה לשאול אותך.
דוד צור: אמר פה מנהל המחוז במשרד הפנים שעד אוגוסט אמורים לאשר תוכניות.
דוד צור: האם מהתהליך הזה של האישור תספיקו לעשות חניונים, בהנחה שיהיו לכם ההיתרים?
<ראובן אדרי: אם התוכניות יהיו רק באוגוסט- - -
דוד צור: עד שתצאו למכרז ותמצאו קבלנים.
<יוסף שוינגר: תסביר שזה גם לא אותו מקום.
<ראובן אדרי: זה לא מעכשיו לעכשיו.
<ראובן אדרי: אני לא יודע אם זה יהיה מוכן להילולה בשנה הבאה.
<ראובן אדרי: אם זה לא ישתנה, בטוח שאתם תתכנסו כאן עוד פעם ותדברו, וזה בסדר.
<ראובן אדרי: אני מציע מיד לאפשר הרחבה של החניונים.
<ראובן אדרי: צריך לתת כלים למשטרה.
<ראובן אדרי: אני לא מכיר אירוע אחר שבו המשטרה התחילה בהיערכות כבר במוצאי ההילולה הקודמת.
דוד צור: נציג משרד התיירות, בבקשה.
<אליהו ליפשיץ: רק כמה דגשים.
<אליהו ליפשיץ: ההשוואה לאירוע ספורט או לאירוע אחר לא מתאימה.
<אליהו ליפשיץ: מדובר באירוע שקשור לתאריך.
<אליהו ליפשיץ: בל"ג בעומר יש יהודים שהמנהג שלהם לעלות לציוּן של קבר הרשב"י במירון.
<אליהו ליפשיץ: הם יעלו גם אם יכריזו שהאירוע מבוטל וגם אם הרבנות הראשית תכריז שצריך להדליק בערב שלאחר מכן, זה לא עזר ולא יעזור, בגלל שזה מנהג שקיים כבר מאות שנים.
<אליהו ליפשיץ: ככל שישפרו את דרכי התחבורה יגיעו יותר אנשים.
<אליהו ליפשיץ: בוודאי לא מדובר בציבור שיבוא בהתאם להזמנה של פלוני או אלמוני.
<אליהו ליפשיץ: מדובר באירוע שמצריך תיאום.
<אליהו ליפשיץ: מדובר באירוע שהוא רב פעילות של משרדים שונים, כאשר משרד התיירות- - -
דוד צור: תחדש לנו משהו בכל זאת, תגיע לנקודה.
<אליהו ליפשיץ: מה שייעשה הוא בדיקה של הכשלים ומציאת פתרון, כאשר הכשל העיקרי במקרה הנוכחי היה כשל תחבורתי של חוסר תיאום ולכן הנושא הזה צריך לבוא לידי פתרון, לא בכיוון של רמטכ"ל או מנהל אירוע או משהו מן הסוג הזה.
<אליהו ליפשיץ: הנקודה השנייה, שהיא חשובה, הממשלה משקיעה הרבה מאוד כסף בתשתיות.
<אליהו ליפשיץ: התחומים שקשורים בתשתיות, הן במקום והן בסביבה הקרובה והרחוקה, הם לא פתרון לחודשים הקרובים אלא פתרון שיימשך זמן רב, כאשר חלק מן הפתרונות יובאו לידי ביטוי בשנה הנוכחית וחלק לאחר מכן.
<אליהו ליפשיץ: אין ספק שככל שיעבור הזמן המצב יוטב, אבל בפירוש, אם וככל שיגיעו יותר אנשים יצטרכו להיערך כל פעם אחרת, כולל שיפור בתשתיות הקרובות והרחוקות.
דוד צור: קודם כול היועצת המשפטית, אחרי זה ארצה לשמוע גם מילה מכם, בכל זאת הגעתם מרחוק, ואז חבר הכנסת מקלב ואני אסכם.
<אהובה זקן: מאוד בקצרה.
<אהובה זקן: אני לא היועצת המשפטית.
<אהובה זקן: אני הסמנכ"לית לתפעול במשרד התיירות.
<אהובה זקן: מי שדיבר כרגע הוא מהלשכה המשפטית, עו"ד אליהו ליפשיץ.
<אהובה זקן: לא אחזור על מה שנאמר, ובכל זאת אוסיף מספר דברים קצרים.
<אהובה זקן: אכן אנחנו מדברים על אירוע שהוא בעיקרו דתי, אבל יש פה פן תיירותי ולכן משרד התיירות, וכמובן על בסיס החלטת הממשלה, מעורב בכל הנושא הזה מכיוון שכל הסמכויות הועברו אליו.
<אהובה זקן: מאחר שנסגר משרד הדתות ב-2004 הנושא עבר מיניסטריאלית למשרד התיירות.
<אהובה זקן: לכן אנחנו מסתכלים על הנושא הזה בצורה כזו, שאנחנו אמונים על הנושא הזה גם בפן התיירותי וגם ברמה היום-יומית, וכמובן לקראת האירוע הגדול שעליו אנחנו מדברים.
<אהובה זקן: חשוב לציין, ודיברו כרגע על נושא התשתיות, במקביל לנושא של תשתיות קבועות נעשה גם הליך של הפקעה.
<אהובה זקן: נושא הפקעת הקרקעות שם מורכב, אני לא אפרט עליו כי מי שאמון עליו כרגע ומי שמוביל אותו הוא עו"ד אליהו ליפשיץ.
<אהובה זקן: בנוסף, חשוב לומר שהשאלה אם יש אבא אחד לכל האירוע הזה או לא היא שאלה מאוד מורכבת.
<אהובה זקן: אני בהחלט מבינה שלשם כולנו מפנים את חיצינו, אבל צריך לציין ולהבהיר שקובעי המדיניות קבעו, וגם בתוך החלטת הממשלה יש הפרדת סמכויות.
<אהובה זקן: זאת אומרת, כל נושא התחבורה והתשתיות – מי אחראי, מי אחראי על הסדר – זה המשטרה, מי אחראי על התיאומים – זה משרד התיירות.
<אהובה זקן: זאת אומרת, החלטת הממשלה בפירוש לא מדברת על אבא אחד אלא על מספר משרדי ממשלה.
<אהובה זקן: זה מאוד חשוב.
<אהובה זקן: נושא נוסף שאני מבקשת לציין, במקביל לכל הליך ההפקעה ולהליך של התשתיות הקבועות וכולי, והתקציבים והתיאומים, קם דירקטוריון לנושא החברה לניהול קרן הרשב"י.
<אהובה זקן: אנחנו ממתינים עכשיו להליך סיום השלב של מינוי המנכ"ל והקמת החברה הזאת.
<אהובה זקן: במקביל כרגע האחריות היא על המרכז למקומות הקדושים.
דוד צור: המנכ"ל הזה בעצם יהיה אחראי לניהול האירוע?
<אהובה זקן: לתיאום.
<אהובה זקן: בכול מדובר כאן על תיאומים.
<אהובה זקן: אי אפשר יהיה להטיל את זה על גוף אחד.
דוד צור: תודה רבה, תרמת לדיון.
דוד צור: נציג מגן דוד אדום, בבקשה.
<גיל מושקוביץ: קודם כול, אני חוזר כאן על משהו שנאמר על-ידי כולם אבל חשוב להדגיש אותו.
<גיל מושקוביץ: הסכנה האמיתית באירוע הזה היא שאין באמת מישהו שמגדיר כמה אנשים יכולים להיות על ההר בו-זמנית ואיך מונעים מצב שחורגים מן המספר הזה.
<גיל מושקוביץ: אתה מכיר ממחוז תל-אביב שפיקדת עליו, שבאירוע בפארק הירקון מוגדר כמה אנשים יש במטר מרובע, ושם זה שטוח.
<גיל מושקוביץ: פה יש מתאר שטח מאוד-מאוד מורכב, עם מבנים בתוכו.
דוד צור: בירקון נמכרים כרטיסים, זה משולם, אתה יכול לשלוט בזה.
<גיל מושקוביץ: אתה יכול לשלוט בזה בכניסות מרחוק ולמנוע מאנשים להגיע.
<גיל מושקוביץ: אין מה לעשות, צריך לתכנן בצורה כזאת, אם זה בהיבט של התנועה ואם זה בהיבט של התכנון מרחוק והשליטה על האנשים.
<גיל מושקוביץ: הרי אנחנו יודעים בדיוק את ההדלקות ואיזו אוכלוסייה אמורה להגיע בכל שעה.
<גיל מושקוביץ: שלכל הדלקה תגיע האוכלוסייה הרלוונטית אליה ואחרים פשוט שלא יגיעו, פשוט לנסות לסגור את זה.
<ראובן אדרי: איך תסגור את זה?
<ראובן אדרי: זה אירוע דתי.
דוד צור: לא נתחיל עכשיו פינג-פונג.
<גיל מושקוביץ: הרמטכ"ל של האירוע מבחינתנו, הגורם הפוקד הוא משטרת ישראל.
<גיל מושקוביץ: מי שמתכנן ומתאם, אנשי הרשות למקומות קדושים מתכננים את זה כל השנה, מתאמים את הפעילות כל השנה, אבל ברור לנו מי הגורם הפוקד.
<גיל מושקוביץ: יש פה אתגר תכנוני.
<גיל מושקוביץ: יש פה מתאר שטח מורכב.
<גיל מושקוביץ: יש פה מיקום מרוחק, שמרוחק גם מבתי-חולים וגם עם יכולות תגבור בעייתיות.
<גיל מושקוביץ: מבחינתנו האירוע הזה מורכב ומתואם במשך חודשים מראש.
<גיל מושקוביץ: יש צירי הגעה ופינוי מורכבים.
דוד צור: בכמה אנשים טיפלתם?
<גיל מושקוביץ: אנחנו טיפלנו בקרוב ל-400 מטופלים, מהם פינינו 30 לבתי-חולים.
דוד צור: היו נפגעים?
<גיל מושקוביץ: הנפגע המורכב ביותר היה נפגע שריפה, שפינינו אותו במסוק לרמב"ם.
יעקב אשר: יחסית לכמות כזאת של אנשים זה מעט.
<גיל מושקוביץ: באופן יחסי לכזאת כמות של אנשים זה מעט יותר מהשגרה.
<גיל מושקוביץ: אבל שוב, יש לך דחיסה.
אורי מקלב: מה אופי הפגיעות?
<גיל מושקוביץ: אופי הפגיעות – הן לא פגיעות קשות, הן לא פגיעות מורכבות.
<גיל מושקוביץ: פגיעות של נפילות, חבלות, מחלות.
<גיל מושקוביץ: יש כאן הרבה מאוד מחלות.