GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר זנדברג: אבל זה עולה מדבריו - - -
<עובד חוגי: הרבה דברים מדהימים יש פה.
מירי רגב: - - אתה מדבר על 1,600 - - -
איילת שקד: גם פליט, אם הוא עושה עבירה פלילית, הוא יכול להיות מגורש, אז על אחת כמה וכמה - - - פלילים.
מיכל רוזין: צריך לעמוד לדין.
מירי רגב: 1,600 נתפסו על הגדר - - -
תמר זנדברג: בפעם האחרונה שבדקתי, אנחנו חיים במדינת חוק – הליך פלילי ויש הליך מה קורה למי שמואשם בפלילים.
תמר זנדברג: פה נשמע שיש פה מעצר מינהלי לאשמים בעבירות פליליות, זה דבר מדהים, לי זה חדש.
מירי רגב: יוסי, אני רוצה לשמוע עוד דבר אחד.
מירי רגב: מבחינת משרד הפנים הבנתי את עמדתכם בנושא המשמורת.
מירי רגב: הבנתי את הפעילות שלכם בנושא המשמורת, שזה פלילי או מי שנתפס על הגדר.
מירי רגב: כרגע יש 2,400 פלילי, 1,600 נתפסו על הגדר.
מירי רגב: אני שואלת אתכם, האם אתם מבינים, משרד הפנים, שאחראי גם על כל סוגיית הנישואים, שיש איזו תופעה של נישואים בין מסתננים לאזרחי המדינה?
<יוסי אדלשטיין: יש כאלו אירועים, אני לא יודע להצביע על כמויות, אבל יש גם מקרים כאלה.
מירי רגב: אשמח לקבל התייחסות של משרד הפנים, מנהלת הוועדה, לגבי נישואים בין מסתננים לבין אזרחי המדינה.
מירי רגב: ראינו פשוט את האירוע המצמרר האחרון של אישה שנרצחה על-ידי אריתריאי, וצריך לבדוק את זה, האם יש כאן נישואים תקינים, האם זה עבר דרך הרישום, מה קורה בין נישואים - - -
דב חנין: על מה מדובר?
מיכל רוזין: איזה רישום?
מיכל רוזין: אין רישום במדינת ישראל של נישואים אזרחיים.
דב חנין: אין כזה דבר, יושבת-ראש הוועדה.
דב חנין: לא יכול להיות כזה דבר.
דב חנין: לפי החוק הישראלי זה לא יכול להיות.
מירי רגב: אני רוצה להבין האם יש תופעה של נישואים של אריתריאים עם אזרחי המדינה.
מירי רגב: אני מבקשת לקבל על זה תשובה.
מיכל רוזין: הם לא יכולים להינשא במדינה.
מיכל רוזין: אין חוק שהם יכולים להינשא לפיו.
מירי רגב: יועמ"ש משרד המשפטים, בבקשה תתייחסי גם לסוגיית המשמורת.
מירי רגב: האם את יודעת על איזו מדיניות של היועץ המשפטי לממשלה, שלא מאשר להכניס בעצם למשמורת מהגרי עבודה ולמה, בבקשה.
<דינה זילבר: קודם כול בוקר טוב, אני מודה לוועדה וליו"ר הוועדה על ההזמנה.
<דינה זילבר: אני מרכזת במשרד המשפטים את הטיפול בין היתר בסוגיה של פליטים, מהגרי עבודה, מסתננים וכו'.
<דינה זילבר: אז קודם כול כהצהרה כללית, הממשלה, גם הזאת, גם הממשלה הקודמת, מחויבת לבלימת התופעה של הסתננות לתחומי מדינת ישראל.
<דינה זילבר: ביטוי חוקי לזה, ראשון במעלה, זה אותו חוק שנחקק למניעת ההסתננות, שנתקף בבג"ץ, ונדון לפני שבוע בפני הרכב מורחב של תשעה שופטים, ובו המדינה הגישה תצהיר מאוד מפורט, כתב תשובה מפורט, שבו היא הסבירה את הטעמים שמסבירים למה החוק הזה חוקתי, למה המדיניות שהוא בא להגן עליה מוצדקת.
<דינה זילבר: כרגע במישור ההגנה המשפטית, אנחנו נמצאים במצב שבית-המשפט, עוד לפני הדיון, מוציא צו על תנאי, וכרגע ביקש תצהיר משלים, שהוגש לפני יומיים, ואנחנו מחכים כרגע לפסיקתו של בית-המשפט בהקשר הזה.
מירי רגב: ובעניין של המשמורת, שלוש שנים.
<דינה זילבר: זה בעניין של החוקתיות של החוק, שמאפשר הכנסה למשמורת עד גבול עליון של שלוש שנים, כחלק ממערך של אמצעי בלימה כוללים, שכוללים בין היתר את המכשול, את הגדר שהוקמה, שזה המכשול הפיזי; אמצעים נוספים זה החוק הזה, שזה סוג של מכשול נורמטיבי.
<דינה זילבר: זאת אומרת שהוא בא ומגלם בתוכו את עמדתה של המדינה, לפיה בסופו של דבר המסתננים אמורים להיות מורחקים למדינות מוצאם, או למדינות יעד שלישיות.
<דינה זילבר: אמצעי נוסף שבו הממשלה הביעה את מדיניותה בהקשר הזה, זה החוק שנדון אצלך לפני כמה שבועות בוועדה, ובסופו של דבר גם עבר קריאה שנייה ושלישית לגבי - - -
מירי רגב: חוק איסור העברת כספי מסתנן.
<דינה זילבר: העברת כספי מסתננים, שזה רכיב נוסף, כחלק מאותו מארג של אמצעי בלימה, שממוקד בעניין של הקטנת האטרקטיביות הכלכלית לשהייה בישראל, מתוך מחשבה ששילוב של כלל האמצעים האלה ואמצעים נוספים – כגון, סנקציות שמוטלות על מעסיקים, פעילות שנעשית למציאת מדינות כפי שפורטו בתצהירו של השליח המיוחד של ראש הממשלה חגי הדס – כלל המנגנונים האלה אמורים בסופו של דבר להוביל לכך – בשאיפה, מרבית המסתננים ששוהים היום בצורה בלתי חוקית במדינת ישראל יושבו למדינות מוצאם או למדינות שלישיות.
<דינה זילבר: זו בגדול מדיניות הממשלה.
<דינה זילבר: מאחר שזו סוגיה, שכידוע לכולנו, איננה פשוטה, הדברים האלה לוקחים זמן.
<דינה זילבר: יש נושאים של התדיינות משפטית שלוקחים את הזמן שלהם; יש עניין של חקיקה; יש עניין של מאמצים דיפלומטיים כאלה ואחרים, וכל הדברים האלה הם – מה שאני מנסה לומר, זה גם להגשים את מדיניות הממשלה הזאת, זה לא דברים שיקרו מהיום למחר, זה לא דברים של זבנג וגמרנו, וגם לשיטת האנשים שמבקשים להגביר את המגמה הזאת ושהמסתננים יצאו, הדברים כמובן צריכים להיעשות בהתאם לחוק, תוך שמירת זכויות אדם בסיסיות, תוך כיבוד פסיקות של בית-משפט.
מירי רגב: זה ברור, זה obvious, אבל אני שואלת אותך שאלה אחרת, מדוע - - -
מיכל רוזין: בואי תיגעי בנקודות של המורכבות, זו הבעיה.
מירי רגב: אני רוצה להבין, האם היועץ המשפטי הוא זה שמונע את היכולת שלנו להביא למשמורת, לפחות כרגע, 7,000 איש שהמקום יכול להכיל, "סהרונים"?
מירי רגב: האם היועץ המשפטי הוא זה שמונע מאתנו, למרות חקיקה שיש בעניין, להביא – או מי שמונע זו החלטת ראש ממשלה.
מירי רגב: אני רוצה להבין מה קורה עם זה.
<דינה זילבר: אשיב.
<דינה זילבר: קודם כול, כרגע המאמץ ממוקד בהרחקה של 2,000 המסתננים ששוהים בתוך מתקני המשמורת.
<דינה זילבר: כפי שאמרת, יש כמות של מסתננים ששוהה בתוך מתקני המשמורת, שברובם זה מסתננים שזה מקרוב באו, זאת אומרת, הם האחרונים שניסו לעבור, נתפסו ושבויים שם.
<דינה זילבר: כרגע המאמץ ממוקד בהם, מתוך מחשבה שמשפטית יותר קל להצדיק הוצאה של אנשים ששוהים כבר בתוך מתקני משמורת, מאשר מהלך יזום של ממשלה, של לקיחת אנשים שמסתובבים באופן חופשי, השמה שלהם במתקן משמורת ולאחר מכן הוצאה.
מיכל רוזין: האם החוק תופס רטרואקטיבית, כלומר מי שנכנס - - -
מירי רגב: שנייה, סליחה, רגע.
מיכל רוזין: זו רק שאלת הבהרה, אני מנסה באמת להבין.
מיכל רוזין: שאלנו את זה גם קודם.
מיכל רוזין: האם החוק תופס – אני מבינה שמרגע שחוקקנו את החוק, כל מי שנכנס, נכנס לכלא – ממכבסת המילים - - -
<דינה זילבר: כל מי ששוהה בישראל שלא כדין.
מיכל רוזין: זאת אומרת שכל מי שנמצא.
<דינה זילבר: נכון.
איילת שקד: מיכל, החוק מאפשר לקחת את האנשים מדרום תל-אביב ולהעביר אותם ל"סהרונים".
<עובד חוגי: לא לצפון תל-אביב.
מיכל רוזין: אני שואלת, האם מדינת ישראל אמורה לבדוק אחד אחד לפני שהיא מכניסה לכלא?
מיכל רוזין: האם היא צריכה לבדוק - - - ?
מירי רגב: לא, היא צריכה על-פי אמנת הפליטים מ-1951 להביא אותם למתקן, ושם לבדוק האם הוא פליט או מסתנן.
מיכל רוזין: אז האם היא בודקת את זה?
מירי רגב: אבל מדינת ישראל, אוזלת יד במשך שנים, הכניסה את כל מהגרי העבודה לתוך שטח מדינת ישראל, וחוקקה חוק שמותר לקחת את מהגרי העבודה - - -
תמר זנדברג: גם ברגע זה עדיין היא מכניסה מהגרי עבודה.
מירי רגב: חוקקה חוק שאפשר להכניס אותם למשמורת של שלוש שנים, ועכשיו תראי מה את אומרת לי, ואני רוצה להבין את זה, את אומרת, כל מי שנתפס היום על הגדר, כרגע יותר קל להחזיק אותו במשמורת.
מירי רגב: כל מי שבתוך שטח מדינת ישראל אי-אפשר להחזיר אותו.
<דינה זילבר: לא אמרתי שאי-אפשר.
מירי רגב: יותר קשה.
<דינה זילבר: אמרתי, יותר קשה, אסביר למה.
מירי רגב: אל תסבירי לי למה.
מירי רגב: מדינת ישראל, כנסת ישראל חוקקה חוק.
מירי רגב: החוק אומר – הוא נמצא כרגע בבג"ץ, האם החוק הזה תקין, לא תקין, יחליט בית-המשפט העליון, שאני מקווה שהוא חלק ממדינת ישראל והוא מבין את מצוקת אזרחי מדינת ישראל.
מירי רגב: שואלת שאלה, יש חוק במדינת ישראל, והחוק קובע שכל מי שהוא מהגר עבודה, לא פליט, לא עובד זר, מהגר עבודה שנכנס באופן לא חוקי למדינת ישראל, כדי לעבוד ולשלוח כסף למשפחתו, נתפס על-ידי המשטרה או על-ידי פקחים או על-ידי גורם אחר, אמור לעבור למשמורת עד שלוש שנים.
<דינה זילבר: ניתן לשים אותו במשמורת.
מירי רגב: אני שואלת שאלה פשוטה, האם היועץ המשפטי לממשלה מונע העברה של מסתנן עבודה מדרום תל-אביב למשמורת?
תמר זנדברג: אבל זו לא האוכלוסייה שמדובר עליה, זה בכלל לא רלוונטי.
מירי רגב: אני שואלת שאלה פשוטה.
משה זלמן פייגלין: אפשר לקבל תשובה?
משה זלמן פייגלין: סליחה, השאלה הייתה נורא פשוטה.
תמר זנדברג: אבל זו שאלה שהיא - - -
מירי רגב: לא ביקשתי ממך להבהיר את שאלתי.
מירי רגב: שאלתי אותך שאלה פשוטה.
<דינה זילבר: אשמח להשיב, אז קודם כול כמובן שהיועץ המשפטי לממשלה איננו מונע שום מהלך שהוא.
<דינה זילבר: צריכה להתקבל קודם כל החלטת מדיניות על-ידי קברניטי - - -
מירי רגב: אבל יש חוק, חוק זו מדיניות.
מירי רגב: זה חוק ממשלתי.
<דינה זילבר: אני רוצה להסביר.
<דינה זילבר: החוק מאפשר, נותן את האפשרות החוקית לשים מסתננים שנמצאים בישראל בצורה בלתי חוקית במתקני משמורת עד לתקופה מקסימלית של שלוש שנים.
<דינה זילבר: עכשיו צריכה להתקבל החלטת מדיניות שתבוא ותאמר, האם הממשלה מחליטה שהיא עכשיו – למרות שהיא עדיין לא הרחיקה את 2,000 המסתננים ששוהים כבר במתקני השהייה – האם היא רוצה לבוא להוסיף אנשים אל תוך מתקני השהייה או שהיא רוצה, מה שיקל על אפשרות ההרחקה שלהם, למצוא קודם כול יעדים על מנת להרחיק את אותם אנשים.
<דינה זילבר: כי אנחנו צריכים להבין, גם החוק שקובע קו גבול של עד שלוש שנים, בסופו של דבר המטרה היא לא שהם יישארו במתקני השהייה, נכון?
<דינה זילבר: גם האנשים שמעוניינים בכך שהמסתננים יצאו מהארץ, אין איזושהי תכלית כשלעצמה בכך שאותם אנשים ימשיכו לשהות במתקני השהייה, יעברו שלושת השנים ומה אז?
<דינה זילבר: ברור שהשמה במתקן השהייה - - -
משה זלמן פייגלין: את טוענת, רק להבין - - -
מירי רגב: זאת אומרת, מה שאת אומרת, חוקקתם חוק כדי לעשות "וי", אבל לא מתכוונים ליישם אותו.
<דינה זילבר: אני רוצה בבקשה להשלים - - -
מיכל רוזין: אתם חוקקתם חוק, לא היא חוקקה חוק.
מירי רגב: אנחנו חוקקנו חוק כדי לעשות שרירים.
תמר זנדברג: את יכולה גם לפרט לגבי ההתחייבות לבג"ץ?
איילת שקד: מירי, אני רוצה רק לשאול שאלה, נפגשתי עם חגי הדס זה לא מכבר, וגם דיברתי אתך, ואנחנו מבינים שמדיניות הממשלה היא לרוקן את ה-2,000 שנמצאים היום ב"סהרונים" על-ידי מדינה שלישית או לצפון סודן, ואחר כך באמת לאסוף מהרחובות למתקן השהייה ולטפל בשאר המסתננים.
<דינה זילבר: את ה"אחר כך" אני לא יודעת, זה הממשלה צריכה להחליט.
איילת שקד: אוקיי, זה הממשלה צריכה להחליט.
איילת שקד: בקשר ל-2,000 שנמצאים במתקן, מדינת ישראל כבר בתהליך החזרה מרצון החזירה 2,000 מסתננים לסודן - - -
מיכל רוזין: "החזרה מרצון" זו עוד מכבסת מילים?
איילת שקד: מיכל, אל תפריעי לי, אני רוצה לשאול שאלה שחשובה לי מאוד, אני מחכה כבר חודש לשאול את זה את דינה זילבר, באמת.
איילת שקד: מדינת ישראל הרחיקה 2,000 מסתננים ברצון, לא הרחיקה, תהליך החזרה מרצון לסודן דרך מדינה שלא נגיד, כי לא זה – דרך מדינה שלישית לסודן למדינת המקור.
איילת שקד: התהליך הזה נפסק על-ידי היועץ המשפטי לממשלה בעקבות כתבה בעיתון "הארץ", ואתם ישבתם עם משרד המשפטים כדי להבין האם ההחזרה מרצון היא באמת מרצון, ומהו תהליך רצון חופשי.
איילת שקד: הבנתי שהמסקנות כבר גובשו, נכון?
תמר זנדברג: זה שיעור בפילוסופיה?
איילת שקד: אתם החלטתם מהו תהליך ההחזרה מרצון.
איילת שקד: אז אני שואלת, האם תהליך ההחזרה מרצון לצפון סודן ממשיך ממתקן "סהרונים"?
איילת שקד: שזה מה שבעצם הופסק.
<דינה זילבר: אשיב, קודם כול לגבי העניין הזה של הוצאה מתוך מתקני המשמורת, אז הדברים תלויים במציאת מדינות שתסכמנה לקלוט את אותם מסתננים - - -
איילת שקד: אני מדברת על סודן, כי אנחנו יודעים שהעבירו לסודן דרך מדינה שלישית.
<דינה זילבר: בסדר, אז מייד אתייחס.
<דוד דהאן: ואם לא תמצאנה מדינות?
מירי רגב: הם יישארו פה לעד.
<דינה זילבר: לא יישארו לעד, אבל צריכים להבין שגם לשים במתקן משמורת זה לא סוג של פתרון קסם, וגם האנשים שמעוניינים בכך שמסתננים יצאו מתוך מרכזי הערים, אני בטוחה שבכך שאנשים ישהו סתם בתוך מתקני המשמורת, אין שום תועלת שמקודמת.
<דינה זילבר: אבל הרעיון הוא - - -
מירי רגב: אה, אבל שיהיו בתוך ערים ויסתובבו, זה כן תועלת.
<דינה זילבר: לא, אמרתי, הממשלה חד-משמעית מחויבת לעניין הזה של צמצום או בלימת תופעת ההסתננות מצד אחד.
<דינה זילבר: מצד שני, למרות שכולנו מעוניינים, לא יודעת אם כולנו בעצם, אבל בפתרונות קסם, הדברים לוקחים זמן.
<דינה זילבר: ולכן זה לא סתם מילים, אלא צריכים להבין את התהליכים.
<דינה זילבר: שוב, על מנת שניתן יהיה - - -
מירי רגב: את יודעת למה אנחנו נמצאים פה?
מירי רגב: בגלל שלקחתם יותר זמן.
<דינה זילבר: בסדר, מה לעשות?
<דינה זילבר: - - -
מירי רגב: אם היינו נזכרים בזמן, זה לא היה קורה.
איילת שקד: אבל סיכמתם מה זה תהליך החזרה מרצון?
<דינה זילבר: מייד אשיב לך, אני מבטיחה.
<דינה זילבר: אני אומרת, סיטואציות מורכבות בדרך כלל דורשות פתרונות מורכבים, אין מה לעשות.
<דינה זילבר: על מנת שניתן יהיה להרחיק את האנשים האלה בצורה שתעבור גם את הביקורת השיפוטית הנדרשת וגם את מנגנוני הבקרה הבין-לאומיים הנדרשים, הדברים צריכים להיעשות בהתאם לחוק, והדברים צריכים להיעשות בצורה מסודרת.
<דינה זילבר: מה זה להיעשות בצורה מסודרת?
<דינה זילבר: למשל, למצוא מדינות שתסכמה לקלוט, מדינות שבהן לא נשקפת סכנת חיים לאותם אנשים, מדינות שהאנשים עצמם – יהיה ברור שהם יוצאים בלי שהם מאוימים וכו'.
<דינה זילבר: ולכן, בין היתר, נעשתה עבודה מאוד מקיפה לגבש את העניין הזה של נוהל רצון חופשי, שבזכותו - - -
מירי רגב: כרגע יש מדינות שלישיות שמוכנות – בלי להגיד מי הן, ברור לנו מתוך שמירה על חשאיות – אני שואלת, האם יש מדינות שלישיות, מדינה שלישית אחת-שתיים-שלוש, שכבר נהיה תיאום אתם?
<דינה זילבר: כרגע על-פי התצהיר של חגי הדס, שהוגש לפני יומיים לבג"ץ, יש סיכום כמעט סופי עם מדינה אחת, ויש מגעים שנעשים עם עוד שלוש מדינות.
<דינה זילבר: ברגע שהדברים הללו יבשילו - - -
מיכל רוזין: הסיכום זה לגבי מדינת היעד או מדינת מעבר?
<דינה זילבר: מאחר שהדברים במעטה סודיות מסוים - - -
מירי רגב: ראיתי שזה מדינת יעד לפני התצהיר שתכף תקבלו.
משה זלמן פייגלין: שאלה נורא, נורא פשוטה - - -
איילת שקד: אני רוצה תשובה לשאלה שלי, אני כבר חודשיים מחכה לתשובה הזאת.
איילת שקד: אני רוצה את התשובה.
<דינה זילבר: לגבי העניין של נוהל רצון חופשי, מאחר שיש שאלה, כפי שאמרת ובצדק, שאנשים שנמצאים בתוך מתקן משמורת – ודווקא מתוך נקודת ההנחה שגברתי יושבת-הראש אמרה, נקודת המוצא גם שלנו היא שרובם מהגרי עבודה, או חלק ניכר מהם מהגרי עבודה, זה אנשים שנכנסו לארץ על מנת לשפר מצב מבחינה כלכלית.
<דינה זילבר: משעה שהם נמצאים בתוך מתקן משמורת ולא יכולים לעבוד, הם לא יכולים להתפרנס, ולכן באופן אמיתי – האם כשהם באים ואומרים, אני רוצה לצאת, אני לא יכול להתפרנס כאן, אצא ואחפש את מזלי במדינות אחרות, אחזור למדינת היעד שלי – אבל מאחר שהבן-אדם ששוהה במתקן משמורת, מתעוררת שאלה, האם האמירה שלו, אני רוצה לחזור נובעת מכך שהוא, כפי שאמרתי כרגע, באמת רוצה לחפש את מזלו, או שזה איזשהו סוג של לחץ בכפייה או לא בטוחים שהוא באמת רוצה לחזור לאותה מדינה, שלפעמים זו מדינה שמבחינת הסטנדרטים בעולם נחשבת מדינה מסוכנת.
<דינה זילבר: גובש נוהל שנמצא ממש בשלבי ניסוח סופיים וסיכום סופיים בין משרדי הממשלה, וצפוי להיות מפורסם במועד קרוב.
איילת שקד: מתי זה מועד קרוב?
איילת שקד: שלושה חודשים אתם עובדים על הנוהל.
מירי רגב: אנחנו שומעים על הנוהל הזה כבר לפני כמה חודשים טובים.
<דינה זילבר: תראי, הדברים האלה גם בין משרדי הממשלה, מאחר שזה כרוך במורכבויות של משפט בין-לאומי, דברים מול משרד הפנים וכו', הרעיון היה לנסות להגיע להתכנס לנוהל בהסכמה, כדי שכשהנוהל יצא הוא יעבוד, ולא על מנת - - -
איילת שקד: דינה, דיברתי עם שר הפנים לפני חודש כמעט, והוא אמר לי שאתם אמרתם לו שתוך שבוע הנוהל הזה – זה היה לפני חודש – מסוכם, וימשיכו את תהליך ההחזרה מרצון – שהיועץ המשפטי לממשלה הפסיק – לצפון סודן.
איילת שקד: את אומרת שעדיין הנוהל לא סוכם ועדיין לא מימשו - - -
<דינה זילבר: הנוהל נמצא באמת בשלבי גיבוש סופיים.
<דינה זילבר: אני לא רוצה להיות באותו מצב שאמרתי לשר הפנים, שלפני שבוע אמר לך "שבוע", אבל מדובר באמת בפרקי זמן קצרים ביותר, ואני מקווה שתוך פרק זמן קצר ביותר הנוהל יפורסם, וניתן יהיה לפעול לפיו.
<דינה זילבר: ואז ניתן יהיה בשלב ראשון לטפל בהרחקה מסודרת מרצון של האנשים ששוהים בתוך מתקני המשמורת שהם יבואו – מי מביניהם שיבוא ויאמר, אני מעוניין לצאת, אני רוצה לצאת, יהיה נוהל מאוד מאוד מסודר, שאני מקווה שישכנע גם את האנשים שמתנגדים למהלך הזה.
<דינה זילבר: זאת אומרת, אנשים יבואו ויעברו תהליך מאוד-מאוד מפורט שבו הם יישאלו - - -
תמר זנדברג: ואם לא יבואו?
מירי רגב: פייגלין, בבקשה.
משה זלמן פייגלין: גברת זילבר, שאלה טכנית למה שהסברת, שלא הצלחתי להבין עדיין – עם נוהל, בלי נוהל – יש 5,000 מקומות ריקים.
משה זלמן פייגלין: אני בין השיטין של ההסבר שלך הבנתי, תתקני אותי אם אני טועה, שתהיה בעיה – ואני לא יודע אם לזה התכוונת – להחזיר את ה-2,000 אם נוסיף להם 5,000.
<דינה זילבר: לא, לא זה מה שאמרתי.
משה זלמן פייגלין: אז למה לא עושים את זה?
<דינה זילבר: אמרתי, קודם כול בעניין הזה צריכה להתקבל - -
מירי רגב: היא אמרה, החלטת ממשלה.
מירי רגב: היא אמרה שזו החלטה של מדיניות.
<דינה זילבר: - - החלטת מדיניות.
משה זלמן פייגלין: אבל היא הסבירה את החלטת הממשלה.
משה זלמן פייגלין: היא ניסתה להסביר את החלטת הממשלה.
מירי רגב: לא, משה, אתה רשום לדיבור, זו כבר לא הבהרה.
<דינה זילבר: אני רוצה להגיד את הקושי.
<דינה זילבר: אין בעיה, אם גברתי יושבת-הראש תאפשר לי, אסביר.
משה זלמן פייגלין: אני שואל, זו כן הבהרה.
משה זלמן פייגלין: את אומרת שאין בעיה להוסיף, לאייש את 5,000 המקומות הריקים במהגרי עבודה מדרום תל-אביב.
<דינה זילבר: השאלה, מה אדוני קורא כשהוא אומר, אין בעיה.
<דינה זילבר: מבחינת מקום – יש מקום - - -
מירי רגב: מה שהיא אמרה, זה או פלילי או על הגדר, זהו כרגע.
משה זלמן פייגלין: לא, זה לא מה שהיא אמרה.
משה זלמן פייגלין: זה מה שאמרת?
מירי רגב: אתה לא קשוב.
<דינה זילבר: אם תרשה לי, אסביר.
<דינה זילבר: כשאתה אומר, אין בעיה, אז השאלה למה אתה מתכוון.
<דינה זילבר: אין בעיה, כי יש 5,000 מקומות ריקים.
<דינה זילבר: מבחינת המקום - - -
משה זלמן פייגלין: ויש חוק שמאפשר.
<דינה זילבר: יש חוק שמאפשר.
<דינה זילבר: עכשיו צריכה להתקבל החלטת מדיניות – האם להערכתך, להערכתנו, מבחינה גם משפטית ומבחינות אחרות, האם נכון יהיה לבוא ולשים אנשים שכרגע מסתובבים באופן חופשי, להחזיר אותם לתוך מתקני משמורת כשאין לך באופק היתכנות – אולי יש, אבל זה הדברים שהשליח המיוחד של ראש הממשלה בודק – כשאין היתכנות להרחקה.
<דינה זילבר: האם למשל, אם היית שופט שיושב בדין, והיו באים ואומרים לך, אני עכשיו בא ולוקח אוכלוסייה של אנשים, הם נמצאים פה בישראל, שוהים שלא כדין, אבל בסופו של דבר הם מהגרי עבודה שניסו לשפר מצב מבחינה כלכלית, ואני שם אותם בתוך מתקן משמורת לשלוש שנים.
<דינה זילבר: השופטים שואלים, אוקיי, ומה יקרה אחרי השלוש שנים?
דוד צור: אבל ל-15,000 סודנים יש אופק להוצאתם.
<דינה זילבר: לא, זה לא כל כך פשוט, כי לגבי העניין של צפון סודן, אז מעצם השהייה שלהם בישראל, שמוגדרת כמדינת אויב, ובהיעדר קשרים דיפלומטים, כפי שפורט - - -
דוד צור: אבל איך יש מדינה שלישית?
איילת שקד: אבל הוחזרו כבר 2,000, עורכת-דין זילבר.
דוד צור: ולכן זה לא עונה לשאלה של משה.
<דינה זילבר: לא, זה עונה מהבחינה הזאת – אתה מבין שזה יותר מסובך, מטבע הדברים, מאשר אנשים שכבר - - -
<עובד חוגי: ואתם מגנים ככה על תושבי דרום תל-אביב בינתיים.
<עובד חוגי: יש משמעות לזה, ל-5,000.
מירי רגב: עובד, עובד - - -
מיכל רוזין: אולי תפנו לממשלה שתדאג לזה, ולא רק לעניין - - -
מירי רגב: הבנתי את העניין, תודה רבה.
משה זלמן פייגלין: התת-סעיף של החשש של התת-סעיף יותר חשוב מהזקנה שנאנסת בדרום תל-אביב.
מיכל רוזין: אוי, די עם הדמגוגיה הזאת.
מיכל רוזין: ממש אכפת לך מאונס.