GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<משה שוחטמן: הם אמנם הציגו את המצב בצורה קשה, אבל עדיין, לדעתי, בצורה רכה יחסית.
<משה שוחטמן: אני נמצא שם הרבה.
<משה שוחטמן: היתה לו תקופה של איזה חודש שהיה לו שם את אחיו אבל בסוף זה נגמר.
<משה שוחטמן: הסיפור הוא לא רק התקופה הארוכה, אלא גם מה שקורה שם במשך התקופה הזו.
<משה שוחטמן: שירות בתי הסוהר מעולם לא מחפש באמת ובכנות לבחון חלופות אחרות לתא ההפרדה הזה.
<משה שוחטמן: לא נבחנים ברצינות שמות של אסירים נוספים שיכולים לשהות אתו בתא של הפרדה זוגית או בתנאים אחרים שיהלמו את משך הזמן הארוך שבו הוא נתון בהפרדה.
<משה שוחטמן: מדובר על אשתו שבמשך שש שנים לא קיבלה התייחדות, ובחלק מהזמן גם לא קיבלה ביקורים.
מירי רגב: אבל מחבלים קיבלו, נכון?
<משה שוחטמן: קיבלו, קיבלו.
<משה שוחטמן: האסיר שאני מדבר עליו, אסי אבוטבול, מקבל ביקורים סגורים בלבד ולא יכול לחבק את ילדיו, את המשפחה הגרעינית, הוא לא יכול לקבל את הדבר הבסיסי שאדם זקוק לו, במיוחד בתנאים שהוא נמצא בהם, תנאי הפרדה.
<משה שוחטמן: כל דבר קטן, כל פיפס הכי קטן שאסיר הפרדה רוצה, הוא הולך לשרשרת של גיהנום, צריך לשכור עורכי דין.
<משה שוחטמן: גם ברמה של נעל.
<משה שוחטמן: הוא רוצה להכניס דיסק?
<משה שוחטמן: הוא רוצה לשפר את המזרון שלו כי כבר שש שנים רצוף הוא ישן על מזרון שהוא באמת לא יותר עבה מהדפדפת הזאת.
דוד צור: מה אמר בית המשפט בדיונים להארכה?
<משה שוחטמן: בית המשפט בדיונים האלה נמצא עם יד אחת קשורה מאחורי הגב, אם לא שתיים.
<משה שוחטמן: אין לו את הכלים.
<משה שוחטמן: במשפט פלילי רגיל, אני כעורך דין, יכול להציג לבית המשפט ולהתמודד עם הראיות בצורה רציונאלית.
<משה שוחטמן: לשב"ס נתנו את הכלי שנקרא ראיות חסויות והם מגישים לבית המשפט חומר, מעטפה סגורה, לבנה, נעולה, עם המלצה, שורה תחתונה.
<משה שוחטמן: בית המשפט מעולם לא יגיד – אני, בניגוד להמלצת השב"ס עושה משהו אחר.
<קרל אודיה אביטל: בעלי נמצא שש שנים בהפרדה.
<קרל אודיה אביטל: במשך שלוש שנים לא נתנו לי לראות אותו.
<קרל אודיה אביטל: לא נותנים לנו גם להתמודד עם שום דבר.
<קרל אודיה אביטל: הם אומרים שיש מידעים מודיעניים.
<קרל אודיה אביטל: בעלי אומר שהוא מוכן להתמודד עם כל מידע מודיעיני, מוכן להיחקר על זה.
<קרל אודיה אביטל: אני מוכנה לעמוד בכל תנאי.
<קרל אודיה אביטל: הם לא נותנים.
<קרל אודיה אביטל: כשאני הולכת לביקורים, כשהילדים נכנסים ואני עומדת בחוץ, אני רואה אסירים אחרים שמכניסים להם דיסקים, נעליים, כל מה שהם צריכים.
<משה שוחטמן: דיסקים זה לסרטי די.וי.
<משה שוחטמן: די.
<קרל אודיה אביטל: כן, כדי להעביר את הזמן.
<קרל אודיה אביטל: אסירי הפרדה – מקשים עליהם בכל דרך.
<קרל אודיה אביטל: אם זה בביקורים – הביקורים, לילדים שלי, פעם סוגרים את הביקורים ופעם פותחים.
<קרל אודיה אביטל: בעלי לוקח שש שנים רצוף כדורים פסיכיאטריים.
מירי רגב: הוא לקח לפני כן כדורים פסיכיאטריים?
<קרל אודיה אביטל: לא במימון כזה.
<משה שוחטמן: כל פעם שיש בקשת הארכת הפרדה, כדי לפתור את הבעיה של המצב הנפשי, מעלים לו את המינונים.
ישראל חסון: אני חייב לומר כאן משהו לסדר- אל תעלה פה לדיון את הסוגיה הפרטית של האסיר.
ישראל חסון: תן לה בבקשה לדבר, כי הם, בדיון הזה לא יכולים להתייחס.
ישראל חסון: אני מניח, עם כל הכבוד שיש לי, והרגישות, שאנחנו לא מדברים על אחד מהל"ו.
ישראל חסון: אוקיי?
ישראל חסון: אז גם את זה בואו נזכור.
<משה שוחטמן: אנחנו לא מדברים בכלל בכלל על מה שהוא עשה, זה לא רלבנטי.
<משה שוחטמן: הוא נענש, אבל נענש פי 8 - - -
ישראל חסון: אחת הסיבות להפרדה היא שאסירים ממשיכים לנהל עבירות ביטחוניות וארגוני פשיעה.
ישראל חסון: אז תעשה לי טובה.
מירי רגב: רק המחבלים לא מנהלים כלום מהכלא.
<משה שוחטמן: מחבלים מקבלים תנאים יותר טובים מאסירי הפרדה?
<משה שוחטמן: זה נראה לך הגיוני?
ישראל חסון: אתה רוצה לנהל את הדיון של אסי פה?
<משה שוחטמן: בוודאי.
ישראל חסון: נשמע לך סביר?
ישראל חסון: נתניה רגועה.
<משה שוחטמן: זה לא רלבנטי למצב.
<משה שוחטמן: הוא לא הגיע לנתניה כבר שש שנים.
<קריאה: תתמודד עם זה בבית משפט, לא פה.
<קרל אודיה אביטל: אני רק אגיד פה משהו: אסי משלם את החוב שלו למדינה, אבל לא אני ולא הילדים שלי צריכים להיענש, וכמובן, לקחו לו את החירות שלו והוא נענש על זה.
<קרל אודיה אביטל: הוא קיבל 18 שנה.
<קרל אודיה אביטל: אבל אני לא חושבת שצריכים לקחת לו את התנאים ולהעניש את המשפחה.
<קרל אודיה אביטל: כל כמה זמן מעלים לו את המינון של הכדורים, אני יכולה להגיד לך שבחודש האחרון הרגשתי שהוא על סף שיגעון – התפרצויות.
<קרל אודיה אביטל: גם אם תשימו כלב סגור עם מחסום תקופה מסוימת, הוא יתפרץ בסופו של דבר.
<קרל אודיה אביטל: אי אפשר לסגור בן אדם.
<קרל אודיה אביטל: כל מה שהוא מבקש – לא מאשרים לו.
<קרל אודיה אביטל: הוא מבקש חבר?
<קרל אודיה אביטל: אסי לא מכיר את כל האסירים, כמובן.
<קרל אודיה אביטל: הארגון, שהאשימו אותו – כל הארגון נמצא יחד באגף פתוח, רק הוא נמצא בסגור.
<קרל אודיה אביטל: הוא אמר – תנו לי אפילו להיות עם החברים שהרשעתם אותי, גם לזה לא מסכימים.
מירי רגב: את מבקרת אותו עכשיו?
<קרל אודיה אביטל: ביקורים סגורים בלבד.
<קרל אודיה אביטל: גם הפריה, את הפריון – הם לא מסכימים.
מירי רגב: והילדים רואים אותו?
קרל אודיה אביטל: לפני שבוע הפכו את זה לביקורים פתוחים, באופן זמני.
<יפעת רווה: אני 17 שנה במשרד, אז בנוסף לנושא החקיקה – בהתחלה התחלתי כמבקרת רשמית, אחר כך ריכזתי כמה שנים את הנושא של ביקורים רשמיים.
<יפעת רווה: היום מישהי אחרת מרכזת את הנושא אבל אני עדיין בלופ, במובן הזה שאני הולכת לבתי הסוהר.
<יפעת רווה: הנושא הזה מאד מטריד אותי.
<יפעת רווה: מאד מטריד אותנו נושא ההפרדות.
<יפעת רווה: קראנו את הדוח של הסנגוריה הציבורית.
<יפעת רווה: התחלנו הליך, יכול להיות שלא בקצב הראוי - - -
מירי רגב: היועץ המשפטי לממשלה ביקר בתאים האלה?
<יפעת רווה: בשבוע הבא היועץ מבקר.
<יפעת רווה: המשנה ליועץ, רז נזרי ביקר, יחד אתנו, אנחנו מבקרים על בסיס קבוע, אנחנו נמצאים באגפים האלה.
<יפעת רווה: באמת, צריך להפריד את הנושא של עצם ההפרדה, שהרבה פעמים, למרבה הצער, הוא בלתי נמנע, כמובן שזה צריך להיות צעד אחרון – ובין התנאים של ההפרדה.
<יפעת רווה: זה באמת עניין של בינוי, אבל התנאים צריכים להיות תנאים ראויים.
<יפעת רווה: התחלנו תהליך, אנחנו נמשיך אותו.
<יפעת רווה: הדיון הזה הוא מאד חשוב - - -
מירי רגב: אני שמחה, אני שמחה שוועדת הפנים מכנסת אתכם כדי לשמוע דברים.
<יפעת רווה: היו ישיבות, היו ישיבות אצלנו ואצל היועץ המשפטי לממשלה.
<יפעת רווה: אני לא מבינה למה הגיחוכים.
<אראל רחלה: זה מאוחר מדי.
<אראל רחלה: למה צריך - - -
מירי רגב: את יודעת מה חשוב לי?
מירי רגב: שמפה נצא לדרך אחרת.
<יפעת רווה: אני בכל זאת רוצה למחות על הצורה הזו של הגיחוכים.
<יפעת רווה: אנשים שלא יודעים מה נעשה, שלא יודעים איזה פעולות נעשו.
<יפעת רווה: יכול להיות שהפעולות האלה לא לגמרי מצליחות.
<יפעת רווה: יכול להיות שצריך לעשות עוד.
<יפעת רווה: הכל יכול להיות.
<יפעת רווה: אבל להגיד שהיועץ המשפטי לממשלה לא מעורב בדברים?
<יפעת רווה: שאנחנו לא מעורבים בפקודות הנציבות?
<יפעת רווה: שוב - תמיד אפשר לעשות עוד, ואני בעד, אבל בהחלט אני שמעתי עוד דברים.
<יפעת רווה: הדברים רשומים בפנינו.
<יואל הדר: פה היתה התקפה בלתי מוצדקת של חברי הכנסת על המשרד לביטחון הפנים.
<יואל הדר: למשרד יש אלפי פעילויות שהוא עושה, לא רק מדי יום, בהרבה מישורים שקשורים לביטחון הציבור וגם הצלה.
<יואל הדר: ודאי שמוטת השליטה של המשרד היא רחבה.
<יואל הדר: יש אזורים מסוימים שאנחנו מטפלים בהם בצורה רחבה, ולא בצורה פרטנית, מחוסר יכולת.
<יואל הדר: לכל אחד יש את המגבלות שלו.
<יואל הדר: יכול להיות שנושא ההפרדה- ככלל, אנחנו מטפלים בנושא זה כי יש לנו גם את המבקר של המשרד שמטפל בזה, יש לנו נציג מסוים.
<יואל הדר: כל מה שנאמר פה לא נעשה פה כיוון שמישהו עלה על זה במקרה.
<יואל הדר: כיוון שהמשרד אפשר את הנושא של הביקורת של הסנגוריה, ואנחנו מאפשרים כניסה, להבדיל מהשב"כ, שם לא נכנסים לכל מקום.
<יואל הדר: אצלנו נכנסים לכל מקום וזה מאיר את המקומות החשובים גם כן, ובעקבות ההארה הזו אפשר לתקן דברים.
<יואל הדר: אנחנו מודעים, יש לנו את המגבלות שלנו, את סדרי העדיפויות שלנו.
<יואל הדר: אנחנו נאלצים - - -
ישראל חסון: בוא נגמור עם מה שאפשר לעשות במשרד לביטחון הפנים ואז נטפל בשב"כ, אוקיי?
<יואל הדר: אצלנו, מכיוון שיש הארה על המקומות, לכן יש בהחלט טיפול.
<יואל הדר: הוועדה הזו, לפני שגברתי הגיע – חבר הכנסת דוד אזולאי ודאי יודע, עשינו הרבה תיקוני חקיקה, במשותף, גם בהובלת המשרד, על מנת לשפר את התנאים של האסירים, והתנאים בהחלט שופרו במהלך השנים.
<יואל הדר: גם בנושא של השחרור המנהלי.
מירי רגב: השר ידע על ועדת החקירה לגבי אדם שנמצא כלוא במשך 5 חודשים עם הידיים ורגלים באזיקים למיטה?
<יואל הדר: אנחנו לא ידענו על הדבר הזה.
<יואל הדר: יש חריגים שאנחנו לא מודעים אליהם.
מירי רגב: יש חריגים?
מירי רגב: ריבונו של עולם, זה חריג שצועק לשמים.
מירי רגב: אנשים יוצאים אלימים יותר מהפרדה.
מירי רגב: אנשים יוצאים משוגעים מהפרדה.
<יואל הדר: אבל זו עובדה שאנחנו צריכים לדעת עליה.
מירי רגב: אנשים יוצאים לחברה לא משוקמים.
מירי רגב: עכשיו תלמד את הנושא?
<יואל הדר: עכשיו נפנה לשב"ס - - - לא רק בשב"ס, גם בכבאות וגם - - - יש דברים שאנחנו לא יודעים עליהם.
מירי רגב: כדאי מאד שתלמד את הנושא כי עוד שבועיים תגיע אלי ותאמר לי מה עשיתם בנושא.
דוד אזולאי: בהיותי יוזם הדיון הייתי צריך להיות כאן מההתחלה, ולא עשיתי זאת, ואני מתנצל על כך.
דוד אזולאי: אני מברך על הדיון כי הוא דיון חשוב.
דוד אזולאי: אני רוצה להגיד לך שהדיונים חשובים.
דוד אזולאי: לצערי הרב זו החצר האחורית של מדינת ישראל.
דוד אזולאי: לא כולם מוכנים לדון בדברים האלה, לגעת בהם.
דוד אזולאי: צריך לזכור דבר אחד: אותו אדם שנמצא מאחורי סורג ובריח הוא נענש, ולא צריך להוסיף לו עונש על עונש בכך שאנחנו פוגעים בזכויות אדם של אסיר שמרצה את עונשו ומקבל על כך עונש שבית המשפט גזר עליו.
דוד אזולאי: אפרופו בתי משפט אני רוצה להביא לידיעתך שיש חובה על שופטים לבקר בבתי הסוהר, לצערי הרב העליתי את זה בהרבה דיונים – הם לא עושים את חובתם.
דוד אזולאי: אפשר לספור על יד אחת - - -
מירי רגב: אסור פה לבקר שופטים.
מירי רגב: לא מבקרים שופטים.
מירי רגב: אנחנו מבקרים שופטים?
דוד אזולאי: אז אני חוזר בי – צריך לומר שהם לא מבקרים בבתי הסוהר.
דוד אזולאי: הם שולחים אותם לעשר שנים אבל לא יודעים איך זה נראה.
דוד אזולאי: מה שאני קודם כל ממליץ פה – חשוב שנדע.
דוד אזולאי: השב"ס, מבחינה זו, כשמציפים בעיה הם מנסים לפתור אותה, כשאנחנו מדברים פה על תנאי הפרדה, אני לא יודע אם יש הרבה אנשים שיודעים פה מה זה.
דוד אזולאי: אני לא בטוח.
דוד אזולאי: פשוט, לבקר במקום כזה זה להזדעזע.
דוד אזולאי: לראות ולהזדעזע.
דוד אזולאי: יש בעיה, אחת הבעיות כשמדברים על הפרדה – יש מילת קסם שנקראת "מידע מודיעיני".
דוד אזולאי: פה נסתמות כל הפיות, השופט נותן אישור, אי אפשר להגן ואי אפשר לטעון.
דוד אזולאי: כשאסיר הפרדה יושב כל כך הרבה זמן ואין לו ייצוג, הדבר צריך להיפסק.
דוד אזולאי: ברגע שאין לו ייצוג אין מה להאריך לו את תקופת ההפרדה.
דוד אזולאי: יש פה שני אנשים בכירים ממני שמכירים את המערכת הזו לפניי ולפנים – חבר הכנסת חסון וחבר הכנסת צור, ואני מוכן להצטרף לדברים הקשים שהם אמרו.
דוד אזולאי: יחד עם זאת – ולסיכום, נושא הביקורת של המשרד לביטחון הפנים טעון תיקון.
דוד אזולאי: זעקתי אז ואני זועק היום – אסור לעבור לסדר היום.
דוד אזולאי: המבקר במשרד לביטחון הפנים עושה עבודה מצוינת, אבל הוא לבד, עם מנגנון כל כך מצוין.
דוד אזולאי: יש לו צוות מצומצם מאד של 4 עובדים והוא מבקר את כל המערכות האלה.
דוד אזולאי: אדוני, כיוצא משטרה לשעבר, נראה לך הדבר הזה הגיוני?
<יוסי מקדש: אני סגן מפקד מחוז דרום.
<יוסי מקדש: אני חייב להעמיד מספר דברים על דיוקם, וחשוב שתדעו.
<יוסי מקדש: אותו אסיר מדובר הוא עצמו רוצה להישאר בהפרדה, כך שלומר שהוא מתחנן לצאת זה לא נכון.
<יוסי מקדש: אני הייתי עד מטעם המדינה בהארכת ההפרדה שלו, ובמו אוזניי שמעתי אותו אומר את זה.
<משה שוחטמן: - - -
מירי רגב: יש כנראה פערים בין מה שאומרים גם הסנגוריה וגם השב"ס, יש פערים בין עורכי הדין והשב"ס.
<יוסי מקדש: אין שום פער.
<יוסי מקדש: ביקרתי אותו בתא שלו לפני חודש, ליוותי אותו אישית כשעה בחצר הטיולים.
<יוסי מקדש: הוא לא רוצה לצאת מההפרדה.
<יוסי מקדש: להזכיר – בני המשפחה שלו נרצחו והוא פוחד להירצח גם.
<קריאה: תגן עליו בדרך אחרת.
<יוסי מקדש: האגפים השמורים.
<יוסי מקדש: מרבית השמורים נמצאים אצלי בדרום, ולצורך כך אני כאן.
<יוסי מקדש: מדובר באסירים שאלמלא היה לנו את הכלי של אגף שמור הם היו אסירי הפרדה שוב, על מנת להעמיד פרופורציות נכונות - מדובר על אסירים אלימים ביותר לסביבתם.
<יוסי מקדש: ניסיונות שעשינו בעבר, מספר ניסיונות שעשינו להוציא אסירים מהפרדה, עלה לנו באסירים אחרים שנחתכו בגרון ובפנים, ואנשי סגל שננגחו ונדקרו.
<יוסי מקדש: אנחנו כל הזמן עושים ניסיונות, אנחנו לא מחכים לוועדות, על מנת להוציא אסירים מהפרדה.
<יוסי מקדש: הוועדות הן בראשותי.
<יוסי מקדש: עיקר עיסוקי ותפקידי הוא בדבר הזה.
<יוסי מקדש: אנחנו מוציאים המון אסירים מהפרדה, וזה לא נכנס לסטטיסטיקה, והסנגוריה הציבורית לא יודעת עליהם.
מירי רגב: תדווח על זה.
מירי רגב: אם תדווח יידעו.
מירי רגב: אתה תדווח כל חצי שנה לוועדה.
דוד צור: הם דיברו על אפשרות והרעה בנגישות שלהם לביקורים.
דוד צור: יש חשש כזה?
<יוסי מקדש: לא.
<יוסי מקדש: הם יוצאים-נכנסים, ולראיה – הם אצלי - - - בכל הביקורים.
<שמעון בר גור: - - התגובה של הנציב למקרה של השרון.
<שמעון בר גור: מפקד בית הסוהר הודח, הסגנית הועברה מתפקידה, שלושה קצינים נשפטו והופקו לקחים ברמה המערכתית.
<שמעון בר גור: שירות בתי הסוהר הוא הגוף המפוקח ביותר מבין הגופים הציבוריים.
<יוסי מקדש: הערה אחרונה.
<יוסי מקדש: אני מציע לא לחשוב שהשופטים מנותקים.
<יוסי מקדש: שופטי עתירות, כולם, במחוז הדרום בשנים האחרונות מבקרים בתדירות גבוהה בבתי הסוהר והם יודעים בדיוק על מה מדברים, לרבות נשיא בית המשפט המחוזי, שופטים מחוזיים ושופטי שלום.
דוד אזולאי: שופט שמבקר – מה זה נקרא?
<יוסי מקדש: הוא נכנס לאגפים השמורים, לאגפי הפרדה, מדבר עם אסירים, מדבר עם סגל, כך שהשופטים הם לגמרי לא מנותקים, יודעים על מה הם מחליטים.
<יוסי מקדש: דבר נוסף – אני מציע לא להתעלם ממידע מודיעיני.
מירי רגב: אני שומעת מודיעין אני בבעיה.
מירי רגב: זה עלה התאנה של כולם - -
<יוסי מקדש: מכיוון שהתעלמות ממידע מודיעני יכולה לעלות - - -
מירי רגב: - - אז אנא, אל תגיד לי מה זה מודיעין.
מירי רגב: אני יודעת מה זה מודיעין, כצנזורית צבאית ראשית.
מירי רגב: אל תדבר אתי על מודיעין, אנחנו נדבר על עובדות בדיון הזה.
מירי רגב: אני רוצה לסכם את הדיון – אני יוצאת ממנו מזועזעת ומודאגת מאד.
מירי רגב: נתנו לחתול לשמור על החלב.
מירי רגב: נתנו לשב"ס אחריות מרחב גדול ורחב מאד, והוא עושה בזה שימוש נרחב, לא מדתי, מופרז.
מירי רגב: אנחנו צריכים לרסן את כוחו של השב"ס, משרד המשפטים.
מירי רגב: לא יכול להיות מצב שאדם יוצא מהפרדה או משוגע, או אלים יותר.
מירי רגב: לא עשינו את תפקידנו.
מירי רגב: אם התפקיד שלנו זה להתעלל באנשים, בואו נודה.
מירי רגב: אם תפקיד בתי המשפט הוא לשקם אנשים הוא לא שיקם אף אחד, כי אסירים שהכי זקוקים לשיקום נמצאים בהפרדה.
מירי רגב: הם משקמים את מי שקל לשקם.
מירי רגב: את האסירים שזקוקים לשיקום הם לא משקמים.
מירי רגב: אז או שנשנה את פקודת בתי הסוהר, או שתהיו בפיקוח או שתעשו משהו אחר.
מירי רגב: אם לא תעשו את זה, אני אאלץ אתכם לעשות את זה.
מירי רגב: אני לא קיבלתי נתונים – לא כמה קטינים נמצאים בהפרדה, ואתה יודע מה זה ילד בן 14 שנמצא בהפרדה?
מירי רגב: אני שלוש שנים בהפרדה, משתגעת, חותכת ורידים.
<שמעון בר גור: אין אישה בהפרדה.
<שמעון בר גור: 3 קטינים בהארכה של בית משפט, בהפרדות, 6 בהפרדה מקומית.
<שמעון בר גור: אין נשים כרגע.
מירי רגב: זאת אומרת 8 קטינים בהפרדה?
<שמעון בר גור: 3 ועוד 6.
<שמעון בר גור: שישה מהם בהפרדה לא של בית משפט.
<גליה ניצני: אבל זו הפרדה.
<שמעון בר גור: אני לא אמרתי שלא.
מירי רגב: בן כמה הילד הזה?
<שמעון בר גור: אין לנו קטינים.
<שמעון בר גור: הילד הזה סביר להניח שתקף אסיר אחר.
מירי רגב: אני מבקשת שתבדקי עוד היום את סוגית הקטינים בהפרדה.
מירי רגב: מדוע הקטינים האלה נמצאים בהפרדה מול אותו מחבל שלא נמצא בהפרדה.
מירי רגב: מה הקטין הזה יעשה שהמחבל לא עושה.
<שמעון בר גור: יאנוס וידקור אסיר אחר.
מירי רגב: אני רוצה נתונים ונקיים דיון עוד שבועיים – נעשה גם דיון בדיון על האסיר X, בוועדה החסויה, שם יביאו לנו שמות של כל האסירים שנמצאים בהפרדה, את סיבת ההפרדה, כמה זמן הם בהפרדה, ואז אני אעביר את זה לחוות דעת בתי המשפט.
דוד אזולאי: אולי נעשה ביקור לפני?
דוד אזולאי: זה חשוב מאד.
מירי רגב: מבטיחה לך שנעשה ביקור.
מירי רגב: אני מודיעה לכם שאנשים יוצאים מהפרדה או חולי נפש או אלימים כלפי החברה.
מירי רגב: אתם לא מבצעים את תפקידכם לשקם את האסיר.
מירי רגב: אני מבקשת לדעת כמה אנשים לוקחים כדורים של חולי נפש כתוצאה מהפרדה?
מירי רגב: אני מבקשת שהיום תוציאו הנחיה, אלא אם כן תגידי לי שזה לא מקובל על היועץ המשפטי, ואני אצלו ב-12:00, שכל פעם כשמגיעים להארכת הפרדה יהיה שם נציג של הסנגוריה, כקביעה.
<מיכל גולד: אני אמרתי ואני אומרת שוב ש יש תזכיר בקנה – על חובת - - -
מירי רגב: לא מעניין אותי תזכיר, אנחנו לא ביורוקרטיים.
מירי רגב: ביורוקרטיה היא אמצעי, לא מטרה.
מירי רגב: היום תחליטו, תודיעו לסנגוריה, תודיעו לבתי המשפט ולשב"ס, שכל מי שמגיע להארכת הפרדה יגיע עם נציג.
מירי רגב: תעבדו בינתיים על תזכיר, תוציאו אותו לחוות דעת, תוציאו אותו לתיקונים, בינתיים – שלא יהיה מצב שקטין בן 14 יושב חצי שנה בהפרדה כשאין מי שיסנגר עליו.
מירי רגב: זה פשוט הזוי.
מירי רגב: זה הזוי.
<יפעת רווה: חובת ייצוג זה בחקיקה.
דוד צור: אבל מיידעים אותם?
<יפעת רווה: את זה אנחנו צריכים לגמור לחוקק, אבל זה צריך להיות בחוק.
מירי רגב: אז תחוקקו.
מירי רגב: אפשר בינתיים לעשות תהליך ביניים?
מירי רגב: אני אשאל את זה.
מירי רגב: אני מבקשת שמירי פרנקל, היועצת המשפטית של הוועדה תביא תיקון לחקיקה ראשית בשיתוף הסנגוריה, לשכת עורכי הדין והיועמ"ש כך שתכבד את זכויות האדם ותקבע ממדי תופעה ואת המקרים הקיצוניים של הפרדה.
מירי רגב: אני מבקשת שהיועמ"ש ינסח יחד עם השב"ס פקנ"צ שתאים לחקיקה הראשית ויקבע כיצד מטפלים או משקמים אסירים בהפרדה בהתאם לסעיף 11(ב).
מירי רגב: עד היום אף אסיר בהפרדה לא משוקם.
מירי רגב: חוק בתי הסוהר קובע שצריך להחזיק אסירים בתנאים הולמים ואף לשקמם.
מירי רגב: לכן, פקודת הנציבות צריכה להתאים לחקיקה הראשית.
מירי רגב: נא עזרו לשב"ס.
<יפעת רווה: נבדוק את הדבר הזה.
מירי רגב: אני מבקשת לקיים דיון על אסירים ביטחוניים.
מירי רגב: אני מבקשת שמדי חצי שנה ידווחו בוועדת הפנים כמה נמצאים בהפרדה – בחתך של נשים, קטינים, בגירים, כמה מהם חולי נפש, כמה מהם יצאו והשתחררו, כמה מהם חזרו, כמה זמן הם בהפרדה, למה הם בהפרדה – זה, כל חצי שנה והדיווח הראשון יהיה מעוד שבועיים מהדיון.
מירי רגב: אני מבקשת לקבל התייחסות לגבי שני המקרים של האדם שהיה כבול, אחד ב "הדרים" ואחד בכלא השרון.
מירי רגב: אז לגבי השרון הודעת לנו, ואני רוצה לדעת לגבי המקרה השני, שדיווחו כאן מהסנגוריה, שאדם שהוא 5 חודשים בהפרדה והוא כבול למיטה.
<קריאה: זה בכלא השרון.
מירי רגב: אז כבר התבלבלתי מהשרון, הדרים ואשל.
מירי רגב: יצאתי מהדיון הזה - - -אני מבקשת לזמן את השר לביטחון הפנים יחד עם השב"ס לדיון הבא, שיתנו לנו סקירה איך הם מפקחים, כיצד הם פועלים, כיצד הם דואגים שאנשים ישתקמו, שאסירים ישתקמו.
מירי רגב: אני רוצה לוודא שמה שאמרה כאן רחלה אראל - אין מצב שיש בעיה למבקרים רשמיים של לשכת עורכי הדין והסנגוריה לבקר מתי שהם רוצים כדי למנוע את המצב הזה שהחתול לבדו שומר על החלב.
מירי רגב: אני מבקשת שבדיון הבא יהיה נציג של בתי המשפט ויסבירו לנו בתי המשפט איך הם מעריכים את ההארכה בסוגית החזקה בהפרדה, איך השופט עושה את זה, על פי מה?
מירי רגב: אני אומרת לכם באופן חד משמעי, זה קשור גם לדיון הבא – קטינים שיושבים בהפרדה, ובכלל הפרדה, זה דבר נורא ואיום.
מירי רגב: מי שפשע – שישלם עד היום האחרון את מה שנגזר עליו.
מירי רגב: אני נגד אפילו שחרור מנהלי, ואמרתי את זה.
מירי רגב: אבל תכבדו את האסירים, אל תתעללו בהם, תאפשרו להם להשתקם.
מירי רגב: אם הם חוזרים אל הכלא זה בגלל שלא עשיתם את עבודתכם נכון.
מירי רגב: קחו את המסר הזה, תעבירו את זה לנציב, תעבירו את זה בפורום שלכם, בתי המשפט יעשו את מה שהם צריכים לעשות.
מירי רגב: בעוד שבועיים נקיים דיון נוסף בנושא הזה.
מירי רגב: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.
מירי רגב: אני פותחת את הישיבה המשותפת לוועדה לקידום מעמד האישה ולוועדת הפנים והגנת הסביבה, בסוגיית טיפול הרשויות בתלונה של נשים בדואיות על אלימות במשפחה בעקבות רצח של שתי הבנות הקטנות שנרצחו ב-20 במאי.
מירי רגב: הדיון הזה עוסק בשאלה המרכזית, כיצד שתי בנות קטנות נרצחות כשהכתובת וסימני האזהרה היו כבר לפני שנים על הקיר.
מירי רגב: בדיון היום ננסה לעמוד על עבודת המשטרה והרשויות השונות, ביניהן הרווחה, וטיפול בעניין.
מירי רגב: נעמוד מקרוב, עד כמה שהמשטרה יכולה לעדכן אותנו, בנסיבות כרגע בחקירה של האירוע הזה ובהסקת המסקנות אם כבר יש ובאיזה הנחיות אם כבר יש שירדו לכיוון תחנות המשטרה.
מירי רגב: האירוע החמור מתחיל ביום שני ה-20 במאי – אמן של שתי הבנות מגיעה לתחנה בשעה 19:00, תחנת המשטרה בערד, כדי להתלונן על כך ששתי בנותיה נחטפו על-ידי הגרוש שלה והיא חוששת לחיי הבנות.
מירי רגב: 24 שעות לאחר מכן, סמוך לשעה 21:00, התקבלה הודעה על מציאת גופותיהן של פעוטות.
מירי רגב: פעוטה בת שלוש ואחותה בת החמש.
מירי רגב: לפי הדיווח הראשוני הן אותרו על-ידי אדם שנכנס לבית, אולם לא ברור מיהו.
מירי רגב: מבדיקה ראשונית של נסיבות האירוע עלה כי על הילדות נראו סימני אלימות וחנק קשים.
מירי רגב: כל מה שאני אומרת זה כתוצאה מפרסום בעיתונות.
מירי רגב: לא שמעתי עוד שום תגובה מסודרת של המשטרה.
מירי רגב: נשמע עד כמה שהמשטרה יכולה לדווח פה.
מירי רגב: מגן-דוד הוזעקו למקום ונאלצו לקבוע את מותן והעבירו את הטיפול לזיהוי הפלילי של המשטרה.
מירי רגב: בעקבות המעשה הוקם באגף החקירות של המשטרה צוות בדיקה בהנחיית המפכ"ל, בראשותו של ראש האגף, ניצב יואב סגלוביץ', שבוחן את האירוע.
מירי רגב: הצוות יגיש היום או ימליץ על ממצאים ראשוניים והמלצות, שבהן הוא קיבל את האחריות שקיבל מפקד התחנה והתפטר.
מירי רגב: מפקד התחנה מרגע שזה היה הודיע על התפטרותו, ואני מבינה שגם המפכ"ל קיבל את ההתפטרות של מפקד התחנה.
מירי רגב: את סיום תפקידו.
מירי רגב: דבר נוסף שחשוב להציג לפני הדיון ולפני שנשמע את התייחסות הגורמים וכמובן תיכף גם עליזה תגיד כמה מלים, על-פי הפרסומים השונים עולה כי האם התלוננה שש פעמים בתחנת מעלה אדומים, אולם המשטרה סירבה להכניסה לתחנת המשטרה.
מירי רגב: גם את זה נרצה לבדוק ולשמוע מהמשטרה.
מירי רגב: אני רוצה לפתוח ולהגיד שאנחנו מטפלים ברצח.
מירי רגב: רצח הוא רצח, זה לא משנה אם זה אצל הבדואים, אצל היהודים.
מירי רגב: בכל מקום רצח הוא רצח.
מירי רגב: עם זאת, אנחנו לא יכולים להתעלם מהמגזר הבדואי, שזה מגזר סגור, זה מגזר שמרני, שלא תמיד מאפשר לגופים להיכנס ולחקור את מה שקורה במגזר.
מירי רגב: נשים שמתלוננות ועוזבות את הקהילה לא יכולות לחזור לקהילה, ולכן הרבה מאוד פעמים נשים פוחדות להתלונן, פוחדות מחשש לגורלן.
מירי רגב: צריך להבין שלא ידוע כרגע מי ההנהגה של המגזר הבדואי – האם השיח'ים באמת יכולים להשפיע על 60% מהצעירים במגזר.
מירי רגב: יש כאן סוגיה שנצטרך לדון בה.
מירי רגב: לא נסיים את הדיון הזה כאן.
מירי רגב: הנושא של המגזר הבדואי יבוא לדיון בוועדת הפנים כדי לראות כיצד אנחנו פועלים במגזר הבדואי והאם החוקים של המגזר הבדואי הם חוקים של מדינת ישראל או חוקים שהמגזר נוטל על עצמו, וכשנוח לו הוא פונה לחקיקה במדינת ישראל וכשלא נוח לו הוא פותר את הבעיות בעצמו.
מירי רגב: את הסוגיה הזאת נבחן בצורה מאוד משמעותית בוועדת הפנים.
מירי רגב: כרגע ניגע בסוגיית הרצח, אבל אי-אפשר, אי-אפשר לנתק את ההתנהלות של המגזר הבדואי מההיבט של המשטרה, מההיבט של הרווחה ומההיבט של היכולת של הגופים החוקיים במדינת ישראל להיכנס למגזר ולטפל בסוגיות האלה כפי שמטפלים בהן במגזר היהודי.
מירי רגב: אני אבקש לשמוע את התייחסות המשטרה – האם ישנם אמצעי חקירה בנוגע לפעילות תחנת מעלה אדומים והאם תחנת מעלה אדומים העבירה את הנושא לטיפול בערד?
מירי רגב: האם נכון שתחנת מעלה אדומים לא ננזפה ובעצם לא קיבלה שום הערה על כך שהיא לא טיפלה בתלונה שהגיעה אליה?
מירי רגב: האם המשטרה הוציאה נהלים חדשים בעקבות המקרה?
מירי רגב: האם יש חשד כי לא רק האב מעורב ברצח אלא גורמים נוספים?
מירי רגב: האם יש כוח-אדם מספיק מיומן במשטרה לחקור את המגזר הבדואי לאור הבעייתיות והמורכבות של המגזר הבדואי?
מירי רגב: איך אחרי שלוש שעות סיימה הוועדה את הממצאים שלה ועדיין לא הסתיימה החקירה של הרצח הזה ומי הדליף מהוועדה את המסקנות לתקשורת לפני שהשוטרים בתחנה קיבלו את ההודעה?
מירי רגב: לגבי משרד הרווחה אני מבקשת לדעת – היכן היו רשויות הרווחה?
מירי רגב: האם הן ידעו על המקרה הזה לפני כן?
מירי רגב: האם הן טיפלו במשפחה של הנרצחות?
מירי רגב: האם הרשויות מכירות את המצוקה הייחודית של הנשים הבדואיות והאם יש להן מענה ייחודי, לנשים הבדואיות?
מירי רגב: זו ההתחלה מבחינתי של השאלות.
מירי רגב: חברת הכנסת עליזה לביא, בבקשה.
עליזה לביא: אני שמחה שאנחנו מקיימות את הישיבה הזאת במשותף.
עליזה לביא: ממש כמה שעות אחרי הרצח דיברנו עם חברות בארגונים הבדואים והבקשה היתה לקיים את הדיון הזה כדיון משותף.
עליזה לביא: אמרה ופתחה חברת הכנסת מירי רגב שרק יחד נוכל להתמודד גם עם המורכבות של הסוגיה הנקודתית המצערת הזאת.
עליזה לביא: שמענו כולנו בזעזוע על מקרה הרצח האחרון של הילדות הבדואיות, ואני לא חושבת שהיה בית אחד בארץ שלא כאב את הכאב הנורא הזה, והמענה שלנו הוא לגייס את כולנו לדיון חירום ולפנות את לוחות-הזמנים של שתינו, שנובע מההבנה לרגישות של נשים במגזר הבדואי, על המורכבות ועל המבנה המאוד-מאוד מיוחד של הקהילה הבדואית בכלל ושל מעמד הנשים בקהילה הבדואית בפרט.
עליזה לביא: סיפרה לי דלית, מנהלת הוועדה, על סיור שהיה פה בעבר, שהוועדה יצאה לשטח, למעשה לבדוק ולהכיר את מקומן של הנשים הבדואיות.
עליזה לביא: הן לא נפגשו עם נשים, נמנע מהם להיפגש עם נשים.
עליזה לביא: הבוקר, כשעמדתי בכניסה לכנסת וראיתי אתכן, שמחתי מאוד שבאתן, שהתאפשר לבוא לכאן, לשמוע ממקור ראשון, להקשיב לכן, ללמוד על הרגישויות, על האחרות, על המקום שלנו כמי שיכולות, רוצות, מבקשות לסייע, אבל יחד אתכן.
עליזה לביא: כמו שפתחה מירי, המטרה של הדיון הזה היא באמת לשמוע מכל הגורמים המטפלים על דרך הטיפול, כמובן במקרה הנקודתי.
עליזה לביא: ואני לא אחזור על הפירוט המדויק ועל השאלות שהציגה חברת הכנסת רגב לכל משרד ומשרד ולכל גורם מטפל כזה או אחר.
עליזה לביא: אני רוצה ומבקשת לקחת את הדיון לקומה השנייה, לקומה השנייה לגבי מקרי אלימות.
עליזה לביא: על הכשל המתמשך במתן סיוע ובמתן עזרה בטיפול כדי למנוע הישנות של מקרים מהסוג הזה.
עליזה לביא: זו לא פעם ראשונה שאנחנו מתדיינים בעניין.
עליזה לביא: בכנסת הקודמת קיימה הוועדה ישיבה בנידון, בעקבות הצעה לדיון מהיר של חבר הכנסת יריב לוין.
עליזה לביא: בסיום הישיבה, אני מבקשת להזכיר – רבים יושבים ומכירים – החליטה הוועדה לפנות לשר לביטחון פנים להתאים קריטריונים לגיוס נשים בדואיות ערביות למשטרה; ולשר הרווחה, לפעול לגיוס עובדות סוציאליות בדואיות לתחום הטיפול באלימות במשפחה וגם למנכ"ל המוסד לביטוח לאומי לקידום פתרון של הפרדת החשבון של קצבת ההכנסה לשני חשבונות נפרדים כך שהאישה תקבל את חלקה ישירות, מה שיפחית את החיכוך ואת הגורמים הסיבתיים שמביאים עוד ועוד מצוקות נוספות.
עליזה לביא: הוועדה לצערי הרב לא קיבלה תשובות להחלטות הללו.
עליזה לביא: לא קיבלנו סיוע גם בהבנה איפה הדברים עומדים.
עליזה לביא: אני רוצה גם בישיבה הזאת לקבל בבקשה התייחסות של כל הגופים שנקבתי בשמם, התייחסות לכל הנקודות וכל ההחלטות שהוועדה הציבה.
עליזה לביא: ובהחלט לקבל מנציגי המשרדים שיושבים כאן, וגם אם לא יושבים כאן, מירי, אנחנו כמובן נבקש את ההתייחסות שלהם.