GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שי קרפ: ככל שייווצר אקלים אחר, יכול להיות שאפשר לדון - - -
<יעקב אדרי: אתם צריכים לגמור עם האבסורד הזה.
<יעקב אדרי: אנשים קנו קרקעות, בנו, ואתם אומרים שעכשיו נהרוס, ייקחו את זה למכרז ומישהו אחר יזכה.
<שי קרפ: זה לא אנחנו, זו עמדת הפרקליטות.
<נוח שמאילוב: הפרקליטות זה אתה.
<שי קרפ: הפרקליטות מתווה לנו דרך איך לנהוג.
<שי קרפ: אפשר לעשות במקומות שהוקצו בדרך רגילה באמצעות מכרז.
<שי קרפ: מה שהמדינה נתנה על מגש של כסף, עכשיו משנים את זה לצד השני?
מירי רגב: כל מה שנתתם גם בעבר, יישובים חקלאים ובתים – הכול תהרסו?
<קריאה: גם קיבוצים תיקחו חזרה.
<שי קרפ: זה לא שאלה של להרוס.
<שי קרפ: זה הוקצה למטרה מסוימת, הוא צריך לעמוד במטרה.
<שמחה יוסיפוב: בקיבוצים מותר לבנות?
<שי קרפ: בקיבוצים יש גני אירועים - - -
מירי רגב: זה ממש לא בסדר.
<אריק חכם: יש מקומות שמאושרים.
<אריק חכם: בקיבוצים רובם מאושרים.
מירי רגב: בהרצליה גם אפשר כבר לעשות תהליך הסדרה.
<אריק חכם: אני לצערי הבעלים של פלנטה, אולם וגן אירועים.
<אריק חכם: אני איש טקסטיל 22 שנים, יש לי מתפרה במעלה אדומים, פה על ידינו.
<אריק חכם: היה לי חלום לעשות מפעל לבגדי עבודה.
<אריק חכם: בזמן שהגשתי בקשה לפטור ממכרז היה מיסוי מסין של 100%.
<אריק חכם: 100% מיסוי מסין.
<אריק חכם: תוך כדי ההיתרים המיסוי ירד ל-12%.
<אריק חכם: מינהל מקרקעי ישראל הגיש נגדי שתי תביעות משפטיות, שני קלסרים ענקיים, האחת על 5 מיליון שקלים והאחת על בקשה לפינוי היעד, תוך הצגה שמדובר לפחות ברוצח.
<אריק חכם: לפחות.
<אריק חכם: אני גם לא נראה כזה, אני גם לא כזה.
<אריק חכם: הייתי בצבא קצין העיר חדרה.
<אריק חכם: אני לא פושע, אני לא גנב.
<אריק חכם: אני איש עסקים לגיטימי שעד היום מחזיק עובדים ומתפרה ונלחם על משכנתאות של עובדים.
<אריק חכם: אתם מציגים אותי קודם כול כעבריין.
<אריק חכם: תסתכל לי בעיניים אני לא עבריין.
<אריק חכם: אני איש עסקים מכובד.
<שי קרפ: אתה איש עסקים מכובד שלא קיים את החוזה שלמטרתו הוקצתה הקרקע.
<אריק חכם: פניתי בצורה מסודרת, מכובדת, בשנת 2003 לתמ"ת ושמתי בפניהם את האמת, שעקב הורדת המיסוי אין לי אפשרות להקים מתפרה במדינת ישראל.
<אריק חכם: אני לא יכול להתחרות עם עובד סיני שמרוויח 40 דולר.
מירי רגב: יש כאן מישהו שצריך לראות את זה מערכתית.
מירי רגב: לא כל אחד יכול להסתכל על זה בפני עצמו.
<אריק חכם: אני לא יכול להתחרות עם הסיני שמרוויח 40 דולר.
<אריק חכם: לא מסוגל.
<אריק חכם: מעבר לזה, וזה לא שייך לפורום הזה, מדינת ישראל קונה היום מדים לצבא מסין.
<אריק חכם: מדינת ישראל קונה מדים למשטרה מסין.
<אריק חכם: אני לא יכול להתחרות.
<אריק חכם: פניתי בצורה מסודרת, בצורה עניינית, בצורה של איש שומר חוק.
<אריק חכם: אני מקבל אישור להחלפת הייעוד, כתוב בפירוש, שחור על גבי לבן – שינוי מטרת הקצאת קרקע חתומה, מקבל שוברי תשלום, ריבון העולמים.
<אריק חכם: מדינת ישראל מוציאה לי שוברי תשלום לשלם על החלפת הייעוד.
<אריק חכם: אדון יעקב אפרתי - - -
מירי רגב: טוב שהגעת באיחור.
מירי רגב: סגן-אלוף, אני מצדיעה לך, אבל זו הפעם האחרונה שאתם מגיעים באיחור לדיון.
<אבי בין: אני מחליף את מחוז חיפה.
<אבי בין: הוא לא הגיע.
<אבי בין: אני בשלושה כובעים היום.
מירי רגב: זה לא בסדר.
מירי רגב: אני כבר אגיד לגדעון סער את דעתי על העניין הזה.
מירי רגב: אתה מחליף, אני לא באה אליך בתלונות.
<אבי בין: אמרו לי שהנציג לא הגיע, תרוץ לכנסת.
<אבי בין: אני צריך להיות ב-10:30, אז אמרו לי להקדים.
מירי רגב: היום אנחנו מצדיעים למערך המילואים.
מירי רגב: תודה שהגעת.
<אריק חכם: יעקב אפרתי, מנהל המינהל, מאשר לי את ההחלפה, תמורת תשלום של 91% הפרשי ערך.
<אריק חכם: איש העסקים אריק חכם, לא עבריין, הוגבלתי בבנק ממצוקת האשראי כי הטקסטיל נחת.
<אריק חכם: נהייתי מוגבל באמצעים.
<אריק חכם: הייתי במחלקת מסווגים של בנק מזרחי.
<אריק חכם: זאת אומרת, דקה לפני כונס נכסים, רצו לקחת את הבתים שלנו, את הבתים של ההורים שלי.
<אריק חכם: יש לי הכול בכתובים.
<אריק חכם: לא הצלחתי לשלם.
<אריק חכם: הנה, יושב פה ראש העיר, שמחה יוסיפוב, יושב פה יעקב אדרי ראש העיר דאז.
<אריק חכם: ברגע שטיפה התאוששתי, התחננתי אחרי כל דלת: תנו לי לשלם, אני רוצה להיות בסדר.
<אריק חכם: מה קרה מאז ועד היום?
<אריק חכם: עכשיו אני אגיד לך עוד משהו, מה שהמינהל עושה עכשיו זה מחטף.
מירי רגב: הוא לא יעשה את זה.
<אריק חכם: ברשותך, כשעשיתי ב-2004 את המפעל הזה – 25 מיליון שקל בשנת 2004.
<אריק חכם: עשיתי כבוד לאור עקיבא.
מירי רגב: שתה מים ותרגיע.
<אריק חכם: מחילה.
<אריק חכם: סליחה.
<אריק חכם: באולם העברייני הזה, שקוראים לו פלנטה, עובדים 60 ילדים שההורים שלהם משתכרים בשכר מאוד נמוך, שזה הנעליים שלהם, זה הבגדים שלהם, זה שהם באים אחרי בית הספר והם אוכלים כי הם רעבים, ולא בטוח שבבית יש בשר, אבל באולם שלי נותנים להם בשר, וגם כך אצל החבר שלי, מר בני עג'מי.
<אריק חכם: תפסיקו לשתות לאנשים את הדם.
מירי רגב: תודה, אריק.
מירי רגב: חיכינו רק לך לפני שאני אסכם את הדיון.
מירי רגב: משרד הפנים, אנחנו דנים בסוגיה של אזור התעסוקה הצפוני של אור עקיבא, אבל בכלל באופן עקרוני בסוגיה של הריסת אולמות בגלל שינוי יעד, וכתוצאה מזה שהעברנו את הטקסטיל לסין וכל מיני דברים כאלה.
מירי רגב: יש כבר אישורים של ועדת התכנון, כולל של התמ"ת, לשינוי יעד של אזור התעשייה באור עקיבא מתעשייה לאולמות.
מירי רגב: בגלל שזה לא עבר מכרז, באים ממ"י ואומרים: לא, אנחנו עכשיו הורסים להם את האולמות כדי שהם יוציאו את זה למכרז.
מירי רגב: זאת אומרת, נהרוס לאנשים את החיים - -
<יעקב אדרי: ומישהו אחר יזכה במכרז.
מירי רגב: - - במקום לעשות הסדרה של העניין הזה, כמו שעושים הסדרה עם המושבים, עם הקיבוצים, וכל מה שזה אומר.
מירי רגב: אני רוצה לשמוע את עמדת משרד הפנים לפני שאני מסכמת פה.
<אבי בין: מבחינה תכנונית בשנה האחרונה, הבנתי במחוז חיפה, שהוסף שימוש ומתאפשר שם מיקום של אולמות אירועים.
<אבי בין: אני מבין שהבעיה זזה קדימה, והיא בעיה חוזית הסכמית בין ממ"י לבינם.
מירי רגב: אפשר לפתור את זה.
<אבי בין: מבחינתנו לא צריך לעשות הליך סטטוטורי.
<אבי בין: יש אפשרות באזור התעשייה לעשות אולמות אירועים.
מירי רגב: זאת אומרת שזה עניין של כסף והסדרה.
<יעקב אדרי: ורצון טוב שלהם.
<שי קרפ: זה עניין של כסף, של הסדרה, של שינוי כל הסעיף של ההקצאה בשאלה של הפטור מחובת מכרזים, זה עניין גם מהותי בסופו של דבר.
מירי רגב: הכול עניין מהותי, אבל יש כאן בעיה מהותית.
מירי רגב: אני יודעת, זה קשה לפקידים, אתם בדרך כלל בתוך הקופסה, ואנחנו אומרים: תצאו רגע מהקופסה, כי בסוף יש פה אנשים ועיר עם תעסוקה ועם מפעלי עוגן.
מירי רגב: נכון, אתה צודק, צריך למצוא לזה פתרון.
מירי רגב: הפתרון הוא לא בהריסה והקמה מחדש.
מירי רגב: לא היה עושה את זה שום גורם עסקי אחר.
מירי רגב: כשזה היה מגיע לבית המשפט, הוא היה אומר להם: לכו לגישור ותראו איך עושים את הדברים.
מירי רגב: רק במדינה שלנו, יאללה, כל הפקידים – מה אכפת לנו, נהרוס ועוד פעם נבנה, נהרוס ועוד פעם נבנה.
מירי רגב: זה לא מקובל עלי.
מירי רגב: ולכן אני מסכמת את העניין.
מירי רגב: זאת עמדתכם, הבנתי?
<שי קרפ: זאת עמדתנו וגם עמדת בית המשפט.
מירי רגב: אתה עכשיו גם מייצג את בית המשפט?
<שי קרפ: יש לנו פסקי דין.
<יעקב אדרי: יש שינוי ייעוד.
מירי רגב: יש שינוי ייעוד ונבוא לבית המשפט עם שינוי ייעוד.
דוד אזולאי: גברתי היושבת בראש, אני אומר לאנשי אור עקיבא: התמזל מזלכם ואתם על סדר-היום, אבל יש עוד הרבה מקומות, אתם לא יחידים.
דוד אזולאי: ופה צריך להיות דיון כללי על כל המקומות הללו.
דוד אזולאי: אמרתי בפתיחת דברי קודם שיש מקומות שאני מכיר של אנשים שהשקיעו את מיטב כספם, את חייהם במקום שמעסיק הרבה מאוד אנשים.
דוד אזולאי: נכון, אני מסכים אתך, למקומות האלה יש ייעוד מסוים, לכן הם קיבלו את זה ללא מכרז, אבל מה לעשות, המדינה שלנו השתנתה, פעם אזורי התעשייה היו אזורים מוזנחים, שלא עבדו בהם, לא הכירו בהם, בלילה זה היה מקום מת וזה הפך למקום של פשע ושאר מרעין בישין שלא כאן המקום להזכיר.
דוד אזולאי: השתנתה המדינה שלנו, ואזורי התעשייה בכל מקום בארץ הפכו למקומות פורחים.
דוד אזולאי: הזכרת קודם את טבריה.
דוד אזולאי: מי שמכיר קצת את טבריה יודע מה היה באזור התעשייה לפני 20 שנה, היום זה הפך להיות מרכז העיר, מה לעשות.
דוד אזולאי: אתה בטח מכיר את הסיפורים שם של שני האולמות, אחד מול השני, ובאור עקיבא ונדמה לי שגם בחדרה – היום אי-אפשר לדבר על חדרה.
דוד אזולאי: הם בכותרות, אז לא נדבר על זה – ויש עוד הרבה מקומות.
דוד אזולאי: מה שאני מציע, גברתי היושבת-ראש, כפי שמשרד הפנים עשה איזה נוהל כללי לגבי כל המקומות האלה ונתן פתרונות, נתן מענה, עם כל הכבוד לאיש הנכבד מהמינהל שיושב כאן, ודאי שזה לא בסמכותו.
דוד אזולאי: צריך להיות גורם בכיר עם דיון מעמיק בוועדה, יכול להיות שצריך גם שינוי חקיקה.
דוד אזולאי: אי-אפשר להגיד: בלי מכרז, קחו את המקומות.
דוד אזולאי: אי-אפשר אם לא יהיה שינוי חקיקה, לא נוכל להתקדם.
דוד אזולאי: לכן הצעתי היא שהוועדה תפנה לשר הבינוי והשיכון, הממונה על מינהל מקרקעי ישראל, נציג בפניו את הבעיות הקשות הללו ונדרוש ממנו פתרונות תוך זמן סביר.
דוד אזולאי: בינתיים שתצא הנחיה להקפיא רגע.
דוד אזולאי: יש פה בעיה אמיתית, אומר את זה נציג המינהל, וזה נכון.
דוד אזולאי: יש במקומות מסוימים תקדימים של פסיקת בית המשפט שהמינהל מסתמך עליהם.
דוד אזולאי: מה נעשה אחר כך?
<יעקב אדרי: בינתיים קרה משהו, יש שינוי ייעוד.
<שי קרפ: השינוי ייעוד עדיין תכנוני.
מירי רגב: אני לא יכולה לשמוע את כולם.
דוד אזולאי: מחוז חיפה בר מזל שמינהל התכנון עשה עבודה.
דוד אזולאי: תראה שבמחוז הצפון זה לא בדיוק קורה, והעניין שם תקוע.
דוד אזולאי: לכן אני חוזר ואומר: הבעיה היא לא בעיה מקומית, הבעיה היא בעיה ארצית.
דוד אזולאי: צריך הסדרת פתרון, ואני חושב שהפתרון יהיה דרך שר הבינוי והשיכון וקיום דיון בוועדה, כמובן במעקב של - - -
<שמחה יוסיפוב: אני חייב לציין שעיריית אור עקיבא יזמה תוכנית נוספת של שינוי ייעוד מאזור תעשייה לאזור תעסוקה ומסחר.
<שמחה יוסיפוב: באור עקיבא היה רק אזור תעסוקה.
<שמחה יוסיפוב: אנחנו הולכים היום לשנות את אזור התעסוקה שלנו גם למסחר, ואז להוסיף הגדלת אחוזי בנייה מ-100% ל-150%, הגדלת גובה וכו'.
<שמחה יוסיפוב: אנחנו הולכים לקראת השינוי, אבל אנחנו חייבים גם את ההסדרה.
<שמחה יוסיפוב: המינהל חייב להסדיר את הנושא הזה, זה ביכולתם.
<יעקב אדרי: גברתי היושבת-ראש, הם נתלו בזמנו בהליכים המשפטיים שעשו שאין אפשרות.
<יעקב אדרי: היום יש אפשרות, אז אומרים: אנחנו באמצע תהליך.
מירי רגב: אני מבקשת להוציא מכתב עוד היום לשר השיכון והבינוי לממ"י, לעצור בשלב זה את כל ההריסות של אולמות בכל הארץ עד לקיום דיון עקרוני בסוגיה בוועדת המשנה לתכנון ובנייה שאני היושבת-ראש שלה.
<נוח שמאילוב: וההליכים המשפטיים.
מירי רגב: אני לא יכולה לעצור הליכים משפטיים.
מירי רגב: אני מבקשת לדיון הזה להזמין, ואני מבקשת שלא יגיעו לי לא באיחור ולא במדים, עם כל הכבוד, פקידים ברמה שלא יכולים לקבל החלטות.
מירי רגב: אני מבקשת ממשרד הפנים את המנכ"ל, את בינת שוורץ - - -
<אבי בין: הממונה על המחוז, זה הכי רלוונטי.
מירי רגב: אני רוצה את בינת ואת משלב.
מירי רגב: אני רוצה בממ"י את ראש מינהל מקרקעי ישראל.
מירי רגב: הגיע הזמן שגם נראה אותו בדיונים; אני רוצה את נציגות הפרקליטות שעוסקת בסוגיה הזאת; אני מבקשת את נציג התמ"ת שבא ומבין את החשיבות של סוגיית האולמות; אני מבקשת את נציג האוצר; כמובן את נציגי האולמות.
מירי רגב: בואו נראה אם שכחתי מישהו – ממ"י, משרד הפנים, בינת שוורץ, פרקליטות, תמ"ת, אוצר, אולמות.
<יעקב אדרי: מינהל התכנון.
מירי רגב: מינהל התכנון זה בינת שוורץ.
<יהודה כהן: שלטון מקומי.
מירי רגב: אפשר להביא את נציג השלטון המקומי.
מירי רגב: לא רק זה, אתה תפיץ בקרב כל בעלי האולמות וראשי הערים שיש אתן בעיה.
מירי רגב: אל תציף אותי פה, רק אולמות שנבנו באותו סיפור כזה, שנבנו על היתר בנייה לדוגמה - - -
<יעקב אדרי: לא חקלאי.
דוד אזולאי: הייתי מציע לנציג האולמות שיגיש נייר, כמה כאלה יש.
דוד אזולאי: אולי אנחנו מדברים על 10 אולי על 100.
מירי רגב: תכין לנו נייר מסודר על כל הסוגיה, להסביר על מה הדיון, שאנשים יבואו מוכנים לדיון, על הסוגיה של שינוי ייעוד באזורי תעסוקה או באזורים שונים.
מירי רגב: תעביר לנו נייר מסודר, יהודה כהן, איפה יש בעיות, שנעביר את זה בצורה מסודרת לגורמים הרלוונטיים.
מירי רגב: אנחנו לא מסתירים, הכול בשקיפות, שתוכלו להתייחס.
מירי רגב: אני מבקשת עכשיו מייד לעצור את כל ההריסות, להמתין עם זה גם אם יש החלטת בית משפט.
מירי רגב: יש החלטות בית משפט להרוס בתים של ערבים ובדואים וזה לא קורה.
מירי רגב: תמתינו רגע עד שנעשה דיון עקרוני.
מירי רגב: אל תזדרזו להרוס פרנסה של אנשים, כי אחר-כך נצטער.
מירי רגב: תמתינו רגע עד שאני אדבר היום עם שר השיכון והבינוי, אני אדבר היום עם ממ"י, ונקיים את הדיון בשבועיים הקרובים.
<שי קרפ: אין בסמכותנו לעצור הליכים משפטיים ולא הליכי פינוי.
<שי קרפ: זה לא בסמכותנו.
מירי רגב: עם כל הכבוד יש לכם סמכות.
מירי רגב: שר השיכון יודע כמה החלטות להריסה יש שלא מתבצעות ומה כן מתבצע.
דוד אזולאי: אני מציע לכם בעניין הזה, בעקבות ההחלטה של ועדת הפנים, שתפנו את הבקשה לשר הבינוי והשיכון, שיורה לכם מה לעשות.
<שמחה יוסיפוב: פניתי לשר השיכון, גם הזמנתי אותו לאור עקיבא שיבוא לראות מקרוב.
<דוד דהאן: יש מעל עשר ועדות שהחליטו לא לעשות פינויים יותר של משפחות וילדים לרחובות, ועקפו את כל ההחלטות האלה וכן המשיכו.
מירי רגב: הדיון סוכם.
מירי רגב: אנחנו פותחים את ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, בסוגיית חוק איסור הלבנת הון (הוראת שעה).
מירי רגב: הנושא הזה בעצם הוא בהמשך לדיון שאישרנו לפני שבוע באיסור העברת כספים של מסתנן לחוץ לארץ.
מירי רגב: הנושא הזה, גם הוא נידון בוועדת הפנים והגנת הסביבה, הוכן לקריאות שנייה ושלישית, ולכן אני לא פותחת את זה לדיון.
מירי רגב: אנחנו בעצם מצביעים על ההצעה כפי שהיא נוסחה בוועדת הפנים והגנת הסביבה הקודמת, לאחר דיונים מעמיקים, בדיוק כמו שעשיתי עם חוק המסתננים.
מירי רגב: חוק הלבנת הון, הכוונה של החוק הזה היא להגביר את האכיפה על אותם גורמים שמסייעים למסתננים להעביר את כספם לחוץ לארץ, וכך תהיה גם חובת דיווח של הרשות לגורמי האכיפה, וכך יהיו גם סנקציות נוספות על פי חוק הלבנת הון.
מירי רגב: ולכן אני רוצה שאנחנו נעבור לקריאת החוק עצמו על ידי היועץ המשפטי.
אורי מקלב: לפני זה, אפשר לפני זה, ברשותך?
מירי רגב: בוודאי, אבל רק אם זה קצר.
מירי רגב: אם לא, תתייחס סעיף - - -
אורי מקלב: לא, ככה הנוהג, אני חושב, שאני צריך לדעת את העקרונות.
אורי מקלב: אחרי זה, ברשותך, גברתי, אני אתייחס גם לנוסח החוק.
אורי מקלב: זה - - -, כפי שנהוג בוועדת חוקה, חוק ומשפט, כשדנה בנושא הלבנת הון ובנושא כזה, אבל אולי לוועדת הפנים והגנת הסביבה יש.
אורי מקלב: אבל אנחנו נהיה באמת רציניים, גברתי, היושבת-בראש.
מירי רגב: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.
אורי מקלב: אני מרגיש, בכל אופן, איזה יתרון קל על האחרים, בזה שאני השתתפתי בדיונים שהיו בחוק הזה בקדנציה הקודמת.
אורי מקלב: ככה שלבוא ולהגיד שאנחנו מאשרים את זה כמו שזה היה?
אורי מקלב: גם נאמרו דברים, ונתן המחוקק והדמוקרטיה, משהתחלף שלטון או קדנציה חדשה, מקדנציה חדשה אז אפשר להגיד את הדברים.
אורי מקלב: אבל בפרט יש כאן נושא שגם הנסיבות השתנו.
אורי מקלב: זה לא רק שהקדנציה השתנתה, ואנחנו לא הספקנו להעביר את זה בחוק, בקריאות שנייה ושלישית – יש גם שינויים בנסיבות.
אורי מקלב: אותן תשובות שאני קיבלתי להשגות שהיו לי אז בנושא החוק, הדברים היום השתנו.
אורי מקלב: התשובות שהן היו אז לעניין, היו כורח המציאות או, בכל אופן, המציאות שהייתה אז, כיום השתנתה.
אורי מקלב: במה דברים אמורים?
אורי מקלב: אני אגיד לכם.
אורי מקלב: קודם כל, אני מוסר מודעה או הודאה בעניין הזה: אני לא חולק במטרת החוק.
אורי מקלב: אנחנו חושבים שהנושא של בעיית המסתננים היא בעיה קשה וחמורה, וצריך למגר אותה, וצריך לפתור אותה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים את ההשלכות.
אורי מקלב: ואני יודע שאת פעלת הרבה מאוד – אולי לא בחוק, אבל הרבה בשטח.
אורי מקלב: ואני בא מאותה נקודת חשיבה, שאולי אלה - - - את החוק מגיעים.
אורי מקלב: רק אני אמרתי את זה במליאה, בנושא, בדיון שהיה, על המשך, מה שנקרא - - -
נחמן שי: חוק הטקסטיל?
אורי מקלב: לא, לא, לא, בנושא הזה, שהיה.
אורי מקלב: ביקשו לאשר את חוק הרציפות.
אורי מקלב: חוק הרציפות – אני אמרתי את הדברים אז.
אורי מקלב: אמרתי: משל למה הדבר דומה?
אורי מקלב: שעקרת הבית והחתול, שניהם רצים אחרי העכבר.
אורי מקלב: רואים את העכבר, שניים רצים אחריו: עקרת הבית וגם החתול.
אורי מקלב: אבל המטרות שלהם שונות: עקרת הבית רודפת אחרי העכבר גם שלא ייכנס, ואם נכנס, גם כדי להוציא אותו מהר.
אורי מקלב: החתול רוצה לטרוף את העכבר.
אורי מקלב: הממשלה הפכה, בחוק הזה, בתקופה – בשלושת רבעי השנה האחרונה – במקום מה שהם רוצים, לא לגרש את העכבר, הם רוצים להשאיר אותו, שיהיה לו מה לאכול, ולאכול ממנו לאט-לאט, ושיהיה לו הרבה זמן מה לאכול.
אורי מקלב: זה בדיוק מה שקורה כיום עם החוק: אנחנו גורמים לכך, בחוק הזה, שאדם לא רק בהול על ממונו – אני לא מכיר אדם בתבל, קל וחומר, מסתנן, שהיה מוכן להקריב את החיים שלו בשביל הכסף, שמהר מאוד הוא יעזוב את הארץ הזו, את הארץ שהוא נמצא בה, ויפסיד את הכספים בגלל שהוא לא יכול להוציא את הכספים שלו.
אורי מקלב: זה רק יגרום לקבע את אותו עובד-מסתנן, שיישאר בארץ.
אורי מקלב: גברתי, אני לא בטוח שאת מודעת לזה.
אורי מקלב: אבל חבריי, חברי הכנסת, מדובר - - -
דוד צור: אם הוא לא יכול - - -
אורי מקלב: אני לא אמרתי: הקדמה, אני לא אמרתי: הקדמה.
אורי מקלב: הקדמה.
מירי רגב: לא, אולי יש לו עוד משהו - - -
מיכל רוזין: עדיין אין לא סיבה לחתום, כי אין לו - - -
אורי מקלב: אני אמרתי הקדמה.
אורי מקלב: אני לא שמעתי את קריאת הביניים שלך, - -
מירי רגב: לאריתראים אין - - -
אורי מקלב: - - אבל אמנם אנחנו יודעים שאנחנו עסוקים בחוק איסור הלבנת הון, אבל אני מצרף את החוק שכבר אושר, שהוא החוק של מניעת הסתננות לחוק הזה, בגלל שזה בא בעצם להמשיך ולהחמיר אותו.
אורי מקלב: לכן, יש קשר בין הדברים.
אורי מקלב: אני תיכף גם אתייחס לחוק עצמו, כאן - - -
מירי רגב: לא, אתה לא יכול להתייחס.
מירי רגב: אבל אתה יכול להתייחס רק לשני הסעיפים שאנחנו הולכים להתייחס - - -
אורי מקלב: ודאי, ודאי, בסדר.
אורי מקלב: אני אדבר על - - -
מירי רגב: אז רגע, אנחנו נקריא.
אורי מקלב: את עשית התגייסות, - -
מירי רגב: לא, לא, חבר הכנסת אורי מקלב.
אורי מקלב: - - יש כאן בעיה, עוד אין לך את זה.
מירי רגב: אבל יש לי עוד אנשים שרוצים לדבר.
מירי רגב: - - - אותי, אבל אני גם צריכה לתת לחברת הכנסת מיכל רוזין לדבר, וגם - - -
מירי רגב: אז אני אומרת שוב: אנחנו נקריא את החוק, ואתה תגיש הסתייגויות בנושא אחר.
אורי מקלב: סליחה, אני עוד לא מגיש את ההסתייגויות, אני מדבר על - - -
מירי רגב: אז בסדר, אבל - - -
אורי מקלב: ההסתייגויות הן הסתייגויות מקצועיות על נוסח החוק.
אורי מקלב: אני עכשיו רק מבקש להגיד את.
אורי מקלב: אני אתמוך מאוד-מאוד בעניין הזה.
אורי מקלב: עכשיו, אנחנו צריכים - - -, שקודם כל מוסכם עלינו שהשכל לא תמיד נמצא אצל הפקידות.
אורי מקלב: אנחנו רואים את זה גם היום.
אורי מקלב: הרצון הטוב נמצא, אבל לפעמים גם טועים.
אורי מקלב: לפעמים הם מקובעים בתוך החשיבה.
אורי מקלב: אנחנו רואים הרבה חוקים.
אורי מקלב: אני שומע היום שהמצלמות, בסופו של דבר – אני קראתי בעיתון, וחברי, מומחה בנושא של תאונות דרכים – לא מנעו את תאונות הדרכים, לא הקטינו את המהירות, אבל הוסיפו לקופת המדינה כסף.
אורי מקלב: כאן אנחנו נגיע למצב אחד: שאנשים לא עוזבים, אנשים שעמלו על הכסף שלהם, ואנחנו לא נותנים להם את האפשרות להוציא, הם יעשו כל מאמץ כדי להישאר.
אורי מקלב: ואני לא מתווכח אתכם, באמת, - -
מירי רגב: אבל אמרת את זה.
מירי רגב: מה אתה מוסיף?
מירי רגב: אז תוסיף.
מירי רגב: אבל אמרת את זה כבר, חבר הכנסת מקלב.
אורי מקלב: אני חושב לטובה של הדברים.
אורי מקלב: אני אסביר לכם גם למה: אנשים איבדו את נפשם, אנחנו יודעים מה שהיה באירופה.
אורי מקלב: אנשים ידעו, לא עזבו את המקום כשהייתה סכנה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים מה היה בארצות ערב.
אורי מקלב: כשבן אדם עמל על הכסף שלו, עבד קשה, הוא לא יכול להוציא את מה שהוא עשה – הוא יעשה כל מאמץ.
אורי מקלב: הדרך השנייה שלו תהיה שהוא יוציא את זה בדרכים לא חוקיות, שיעלו לו הרבה כסף, כפי שעושים את זה בכל המקומות, כמו - - -
נחמן שי: - - - על החוק הזה.
אורי מקלב: לא, לא, לא תוכל למנוע את זה.
אורי מקלב: מה שיקרה, בגלל הכספים שהוא חייב בחוץ לארץ על זה שהביאו אותו, הכספים שנתנו לו, הוא יצטרך לעבוד יותר שנים, בגלל שמה שהוא מרוויח עכשיו זה רק 50% שילכו לכל הארגונים.
אורי מקלב: עכשיו, לך אני אומר את זה, אנחנו, בעניין הזה, עושים פשע, משאירים אותם פה.
אורי מקלב: אדם לא יעזוב, הוא יעשה כל מאמץ, הוא לא יעזוב.
אורי מקלב: עכשיו, אני יודע שיענו לי, אולי בתשובה, ואחרי זה – אני לא יודע אם תהיה לי את האפשרות לענות – יגידו: תשמע, אם אתה, עכשיו, לא תיתן לו, אז הוא ייקח.
אורי מקלב: אם אתה נותן להוציא כל סכום שהוא או שאתה לא מגביל או שאתה לא מגביל בצורה מאוד-מאוד מצומצמת – אחד ייקח כסף בשביל כמה חברים.
אורי מקלב: לא מדובר על זה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים, וכאן, מי שנמצא סביב השולחן, ודאי מהחלק של חברי הכנסת, בטוח שיודע שמסתנן שנמצא פה, לאחר ארבע שנים יש אצלו כסף יותר מהשכר הממוצע במשק.
אורי מקלב: הם עובדים ביום, הם עובדים בלילה, אני לא יודע מה עוד הם עושים.
אורי מקלב: בסופו של דבר, גם לא כל כך מעניין אותי מה שהם עושים אם זה לא פשע חמור.
אורי מקלב: יש לו יותר כסף מהשכר הממוצע, וזה יגרום לו, שוב פעם, להישאר.
אורי מקלב: עכשיו, אני אומר, יש עוד נושא בנושא החוק.
אורי מקלב: אני לא אכניס את הנושא של הפקידות - - -
מירי רגב: לא, לא, לגבי החוק, תיכף נקריא את החוק, ואתה תגיש את - - - על החוק.
אורי מקלב: עכשיו, איסור הלבנת הון: הלכו והוסיפו, מוסיפים על החוק הזה, שהוא חוק למניעת הסתננות, ועבירות ושיפוט, אנחנו מוסיפים, - - - לו דבר, שאנחנו חוקקנו אותו, אנחנו, כאן, בכנסת, ואחרים.
אורי מקלב: אמרנו שיש נושא שחוק איסור הלבנת הון הוא על דברים מסוימים מאוד, הוא לא על כל דבר.
אורי מקלב: אנחנו עושים זילות של החוק הזה.
מירי רגב: זו הוראת שעה לשנה.
אורי מקלב: החוק הזה בא להילחם במשפחות פשע, החוק הזה בא למנוע טרור.
אורי מקלב: לא יכול להיות שאת החוק הזה אנחנו נחיל בדבר הזה.
אורי מקלב: אנחנו יורים בעצמנו בנושא הזה.
נחמן שי: חבר הכנסת אורי מקלב, שמעת אותנו.
מירי רגב: אוקיי .
אורי מקלב: וזה המשפט האחרון: אני חושב, עכשיו, איפה השינוי שקרה, את שואלת אותי מה השינוי שקרה, שגם - - -.
אורי מקלב: בפעם הקודמת, כשבאו לשכנע אותנו בעניין הזה, אמרו שלחוק הזה יש שני אפיקים, שתי מטרות: המטרה הראשונה, זה כדי שהוא יצא מכאן.
אורי מקלב: אבל המטרה העיקרית היא כדי למנוע מאנשים כדאיות לבוא לפה.
אורי מקלב: אנחנו, היום, נמצאים בנקודת זמן שלא מגיעים.
אורי מקלב: המגיעים זה בקצה-בקצה.
אורי מקלב: לא מגיעים.
אורי מקלב: נשארנו רק עם ההתמודדות עם אלה שנמצאים.
אורי מקלב: אנחנו מקבעים 65,000 או 70,000 או 80,000 מסתננים שיהיו פה.
אורי מקלב: כל מה שקיבלתי, תשובות בוועדות - - -
אורי מקלב: ואני חוזר ואומר, בלי לפגוע ביושבת-ראש, אני גם הייתי חבר הרבה שנים: הוועדה הזאת לא מתאימה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים מה זה נקרא חוק הלבנת הון.
אורי מקלב: החומרות של העניין, ההשלכות הן מרחיקות לכת.
אורי מקלב: לא - - - בדברים האלה.
מירי רגב: חבר הכנסת מקלב, הבנו את העניין הזה.
מירי רגב: מאה אחוז, תודה רבה.
מירי רגב: - - - תודה רבה.
מירי רגב: לאחר מכן, חבר הכנסת נחמן שי.
דוד צור: אני, קודם כל, מתפלא על הדברים של חבר הכנסת אורי מקלב מהסיבה שהוא בא מהמקום שמבין שיש פה צורך לפתור בעיה מאוד קשה שנוצרה פה.
אורי מקלב: בעיה לאומית.
דוד צור: צריך לומר, באוזלת יד גדולה מאוד של הממשלות לאורך שנים.
דוד צור: מכיוון שנושא ההסתננות עצמה יחסית נבלם, אני אומר יחסית כי היום הוא נבלם מספרית, אבל כנראה ימצאו.
דוד צור: ובניסיון שלנו אנחנו יודעים שמוצאים, בסופו של דבר, דרכים לעקוף, להיכנס ממקומות אחרים.
מיכל רוזין: לטפס על הגדר?
דוד צור: מציר החי"ת, לחפור.
אורי מקלב: אנחנו יודעים, זה כמעט - - -
דוד צור: חברת הכנסת מיכל רוזין, אם תרצי פעם - - -
מיכל רוזין: המומחים - - - שאי אפשר.
דוד צור: כמפקד משמר הגבול לשעבר ראיתי גבול או שניים, ואני יכול לומר לך שיש דרכים גם לעקוף את זה, ומן הסתם כנראה שזה יקרה.
מיכל רוזין: אין אפילו פתחים בגבול הזה.
דוד צור: להיפך, אז לשיטתך, מצבנו טוב יותר.
דוד צור: זאת אומרת, לא יהיו יותר הסתננויות.
אורי מקלב: אבל צריכים לראות שכל ה-80,000 ייצאו.
דוד צור: ולכן החוק הזה גם מאפשר זמן מסוים שבו הם יכולים, עד להחלתו, לצאת עם כל הרכוש שהם כבר צברו, ממילא.
דוד צור: פעם אחת.
דוד צור: פעם שנייה, את הרכוש והכסף שהם צוברים, אף אחד לא אמור לקחת אותו מהם, זה הכסף שאמור להישאר כפיקדון.
דוד צור: ברגע שאתה קוטע את ציר העברת הכספים בשוטף, אתה פוגע ב- incentiveהכלכלי שלשמו רובם הגיעו לפה.
דוד צור: אני לא מדבר על הפליטים, שבאמת אם יאבחנו שהם פליטים, אחרי ראיון מסודר, שיתקבלו פה - - -
אורי מקלב: ראית איך האמריקאים מתמודדים עם זה?
אורי מקלב: ראית איך האמריקאים?
מירי רגב: ראינו איך השוודים מתמודדים.
מירי רגב: השוודים מתמודדים עם זה מצוין.
אורי מקלב: הוציאו את כל הכסף בצורה מסודרת, ולא על ידי - - - כל מיני - - - למיניהם.
מיכל רוזין: גם התמודדו במלחמת העולם השנייה מצוין.
מיכל רוזין: יש לי בשבילך עדויות, מה קרה בשוודיה בשנות ה-40.
דוד צור: על כל פנים, החוק הזה בעצם קוטע – החוק של מניעת ההסתננות – וזה חוק משלים, מהסיבה הפשוטה שבדיוק לאותם ארגוני פשיעה שדיברת בהם קודם, קרי, הצ'יינג'ים למיניהם, שמשרתים את ארגוני הפשיעה, ואותם דרכים עקלקלות שינסו לחפש כדי להוציא את הכסף הזה – שם אנחנו צריכים למנוע, דרך החוק להלבנת הון.
דוד צור: ולכן אני חושב שאתה צריך לתמוך בחוק הזה ולא להתנגד.
מירי רגב: מאה אחוז, תודה רבה לך.
מירי רגב: חבר הכנסת נחמן שי.
מירי רגב: לאחר מכן, חברת הכנסת מיכל רוזין.
מירי רגב: לאחר מכן, מר אמנון בן עמי ייתן תשובה כוללת ונעבור להצבעה.
אורי מקלב: - - - את קריאת החוק, ואחרי זה את ההסתייגויות.
מירי רגב: הסתייגויות זה תוך כדי.
מירי רגב: נגמור את ההצבעה, תגיש הסתייגויות.
מיכל רוזין: מעולה.
מירי רגב: יקריא את החוק, יהיו הסתייגויות, ואז נצביע על החוק.
דוד צור: - - - לשמוע את המשטרה.
מירי רגב: לא, לא, לא, אין מה לשמוע את המשטרה, אנחנו הולכים לאשר את החוק.
מירי רגב: אנחנו יודעים שהיא בעד החוק הזה.
מירי רגב: הם כבר אמרו את זה בדיון שעבר.
אורי מקלב: תשובה - - -.
אורי מקלב: נאמרים כאן דברים.
מירי רגב: מר אמנון בן עמי ידבר.
מירי רגב: אם מר אמנון בן עמי לא ייתן לך תשובה, המשטרה תעשה את זה.
נחמן שי: אני רוצה להביע הסתייגות והתנגדות לחוק הזה.
נחמן שי: נראה לי שחיפשו פה איזושהי דרך עוקפת כדי להילחם בתופעה שאני חושב שכולנו מסתייגים ממנה, של עובדים זרים שנכנסו באופן בלתי חוקי לישראל.
נחמן שי: אבל אנחנו יודעים שחלק מהעובדים האלה, מחפשי התעסוקה, באו הנה בנסיבות, מחוסר ברירה, מתוך בריחה וכפליטים.
נחמן שי: יש גם אחרים, אנחנו לא נאיביים.
נחמן שי: טיילנו שם, ביחד.
נחמן שי: אבל, יחד עם זאת, אני חושב שצריך לטפל בהם בדרך אנושית, בדרך שמבינה את צרכיהם, גם אלה שנכנסו כך וגם אלה שנכנסו אחרת, עד שיימצא פיתרון יותר יסודי, אם בכלל יימצא.
נחמן שי: יכול להיות שהוא לא יימצא בכלל.
נחמן שי: אבל הדרך, כמו שפעם אמרו הבריטים, הם לא ידעו מה לעשות עם היהודים, אז היה גנרל בריטי שאמר: אז תתקעו אותם בכיס שלהם, הם אמרו, זו הדרך.
נחמן שי: תתקעו אותם בכיס.
נחמן שי: שם הם מבינים, היהודים.
דוד צור: חבר הכנסת נחמן שי - - -
מירי רגב: באמת, זה אמירות שדווקא לך, בדה-לגיטימציה, דוקטור נחמן, - - - פה, זה לא מתאים.
מירי רגב: אבל בסדר.
מיכל רוזין: צריך ללמוד גם את ההיסטוריה, מה לעשות.
נחמן שי: לא, לא, לא, זה הכלל.
נחמן שי: זה היה הכלל.
נחמן שי: אני חושב שלפגוע בהכנסות שלהם ובדרך שהם משתכרים למחייה – אני חושב שאנחנו צריכים להיות מרוצים מזה שיש להם תעסוקה, בגלל שהאלטרנטיבה לתעסוקה היא הרבה יותר גרועה.
נחמן שי: אנחנו מכירים את הנסיבות - - -
מירי רגב: בתעסוקה אין לנו בעיה.
מירי רגב: אבל שהם שולחים למשפחות שלהם כסף, זו הבעיה.